frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — Beslut som fattats av en delegat enligt 17 kap. 29 § är rättsligt sätt beslut fattade på kyrkorådets vägnar och får överklagas enligt bestämmelserna i 22 kap. kyrkolagen. Om särskilt protokoll förts över delegatbeslutet räknas klagotiden från det på församlingens anslagstavla tillkännagavs att protokollet över beslutet justerats (jfr 22 kap. 6 §). I de fall delegatbeslut inte protokollförts särskilt räknas klagotiden från den dag då det tillkännagavs på församlingens anslagstavla att protokollet från det sammanträde, då delegat- beslutet anmäldes för kyrkorådet, justerats. Enligt 18 kap. 4 § kyrkolagen gäller här aktuella bestämmelser i 17 kap. inte bara för kyrkoråd i församling utan också för kyrkoråd i kyrklig samfällighet. Som framgått av den inhämtade utredningen tillämpas den ordningen inom att justeringen av protokoll förda vid sammanträden med samfällda kyrkorådets arbetsutskott inte tillkännages på pastoratets anslagstavla. I de fall arbetsutskottet fattat beslut med stöd av delegation från kyrkorådet anmäls beslutet vid ett sammanträde med kyrkorådet varefter justeringen av rådets protokoll tillkännages på, som jag uppfattat saken, pastoratets anslagstavla. Detta förfaringssätt för med sig att klagotiden för laglighetsprövningen av arbetsutskottets beslut kommer att räknas från det på anslagstavlan tillkännagavs att protokollet från samfällda kyrkorådets sammanträde justerats. När såsom i förevarande fall ett särskilt protokoll sätts upp beträffande arbetsutskottets beslut skall emellertid, enligt ovan redovisade regelsystem, justeringen av detta protokoll tillkännages på anslagstavlan. Att så inte sker inom är felaktigt och innebär att möjligheten att överklaga delegatbeslutet enligt bestämmelserna om laglighetsprövning uppkommer än vad som rätteligen skulle ha varit fallet. Eftersom delegatbeslut kan vara verk- ställbara är en sådan rättsverkan självfallet inte tillfredsställande. har meddelat beslut på felaktiga grunder och avvikit från vad som gällt för dess prövning (Dnr 3267-1998 och 3855-1999) i Orusts kommun avslog , § 180, en ansökan från om bygglov för en golfanläggning på fastigheten 2:1 med hänvisning till detaljplanekravet i 5 kap. 1 § (1987:10). Sedan Stockens Teknikbane Klubb ansökt om bygglov för en teknikbana för golfspel på nämnda fastighet beslutade , § 72, sedan nämnden ajournerat ärendet för närmare diskussion med sökanden, att under vissa förutsättningar frångå plankravet och bevilja permanent lov för golfbanan. Nämnden uttalade i beslutet att det förutsattes att en för alla berörda parter acceptabel samförståndslösning kunde uppnås och uppdrog åt stadsarkitektkontoret att förhandla med de berörda parterna i syfte att uppnå en sådan lösning. Sedan Stockens Teknikbane Klubb kommit in med reviderade handlingar beslutade , § 190, att avslå ansökan med hänvisning till de tidigare besluten , § 180, och , § 72. Efter överklagande upphävde i beslut på den grunden att det ansågs så bristfälligt motiverat att det inte gick att utläsa varför bygglov vägrats. uttalade vidare att beslut , § 72, var att bedöma som ett positivt förhandsbesked rörande lokaliseringen av teknikbanan. överklagade inte beslut. I ett beslut , § 49, avslog på nytt ansökan om bygglov för teknikbanan. Med hänvisning till beslutet , § 180, gjorde nämnden nu åter bedömningen att banans läge och utformning skulle prövas och regleras genom formell detaljplaneläggning. i upphävde beslutet och återförvisade ärendet till prövning. anförde bl.a. att det, mot bakgrund av förhandsbeskedet, inte var möjligt att på sätt gjort på nytt åberopa detaljplanekravet. Vid sammanträde avslog bygglovsansökan med motiveringen att den skyddszon mot vandrar- hemmet som enligt beslutet , § 72, var en förutsättning för beviljandet av lov inte var säkerställd. i upphävde nämndens beslut och återförvisade ärendet till av bygglov. I sin motivering uttalade bl.a. följande. har att pröva är om lov kan beviljas för teknikbanan med den utformning den har i ansökan. Teknikbanan i sig bedöms enligt nämnden inte medföra sådana olägenheter för vandrarhemmet att lov av denna anledning inte kan beviljas. Att i lovet reglera användningen av marken mellan vandrarhemmet och teknikbanan är inte möjligt då denna inte ingår i ansö- För det fall denna mark skulle komma att användas för teknikbaneän- damål föreligger möjligheter för nämnden att ingripa häremot med stöd av bestämmelserna i 10 kap PBL. Annan användning av marken än för teknik- baneändamål och som vållar olägenheter för vandrarhemmet i form av t ex buller ankommer på miljö- och hälsoskyddsnämnden att komma till rätta Bygglov skall således beviljas för teknikbanan. kritiserade i anmälningar och handläggning. Han anförde därvid, med hänvisning till att upprepade gånger undanröjt byggnads- nämndens beslut, bl.a. att nämndens ledamöter vid sin prövning inte varit objektiva samt att de medvetet fördröjt ett slutligt avgörande av ärendet. Vidare gjorde gällande att stadsarkitekten agerat på ett klandervärt sätt . anmälde särskilt för jäv och för otillåten bisyssla genom ritande av planer och hus för privata uppdragsgivare. Sedan anmälningarna remitterats för yttrande avgav respektive samhällsbyggnadsnämnden svar. Därutöver yttrade kommun- styrelsen sig i frågan om bisyssla för stadsarkitekten. uttalade i yttrande bl.a. följande. och stadsarkitekten har haft flera överläggningar med och även , före- trädare för Stockens teknikbaneklubb och berörda grannar. , § 72, beslutade , för att markera sin vilja att medverka till en smidig lösning i ärendet, att under förutsättning att skyddszonen blev av tillräcklig omfattning och långsiktigt säkrad genom överenskommelse mellan berörda parter, skulle nämnden frångå plankravet. Stadsarkitektkontoret fick även i uppdrag att förhandla med berörda parter för att få till stånd en lösning. När en acceptabel överenskommelse väl tagits fram och parterna skulle träffas för en uppgörelse infann sig inte . måste då dra den slutsatsen att intresse inte längre förelåg från sida att verkligen genomföra fritidsanläggningen. Handläggningen av ärendet har skett utan dröjsmål från kommunens sida och med ett rimligt beaktande av berörda grannars intressen. uttalade i sitt svar följan- de (bilagorna utelämnade här). I och med den nya mandatperioden har upphört och bygglovärendena sammanförts med andra ärenden till SBN. SBN har nya ledamöter, varav anmälaren är en. Utifrån den nya nämndens synvinkel är det flera nytillträdda ledamöter som vill göra nya försök att ena parter, med motsatta uppfattningar, i gamla ärenden. 2:1 är ett sådant ärende. SBN:s inställning och handläggning föranledd av ovan- nämnda beslut är som följer: Efter många beslut och försök att bilägga pågående tvist mellan sökanden, vandrarhemmet och övriga grannar ville i beslut precisera sitt förslag till samförståndslösning genom ett uttalande nedtecknat i protokollet från 1997-03-27 § 72 (bilaga 2, sid 1,3,4). anger som sin uppfattning att beslutet är ett bindande förhandsbesked, vilket SBN aldrig avsåg. Någon ansökan om förhandsbesked förelåg inte och som fram- går av protokollet har ett sådant ärende inte heller varit föremål för nämn- dens handläggning. SBN beslutade också först, § 279/99 (bilaga 2 sid 5), att överklaga beslut och begära kammarrättens prövning av läns- styrelsens uppfattning. SBN återkallade emellertid överklagandet och be- slutade istället i § 304/99 (bilaga 2, sid 5) att återremittera ärendet för revi- dering av situationsplanen m m men framförallt för att nämnden sökte en så bra lösning som möjligt för alla parter utan formell prövning. SBN beslutade , § 450 (bilaga 2, sid 5), att bevilja bygglov, vil- ket helt överensstämmer med beslut. anger i sin anmälan ett allmänt missnöje med hand- läggningen av ärendet och den tid det tagit, samt att nämnden inte direkt följt beslut. Rätten att överklaga kommunala beslut är en självklarhet i all lagstiftning men får naturligtvis till följd att om den utnytt- jas tar ärendena . har här själv nyttjat möjlig- heten och därmed bidragit till tidsutdräkten. Ärendet har från början varit komplicerat att handlägga inte minst på grund av bristen på samförstånd mellan grannarna. och SBN har så långt möjligt sökt finna acceptabla lösningar för alla parter, inte minst för att söka fö- rekomma överklaganden. skall kraven för planering av ett område som är av riksintresse både för friluftsliv och kulturmiljövård, beläget nära gammal fiskelägesmiljö i Stocken, vara uppfyllda. Det är SBN:s uppfattning att sådan handläggning måste få ta sin tid. Som framgår av protokollet har SBN följt de gällande reglerna i ett synner- ligen omständigt ärende där ändringarna varit många och många varit inblandade. I beslut anförde -2 %HUJJUHQ följande. Vid tiden för de i ärendet aktuella bygglovsansökningarna saknades det detaljplan för området. I sådant fall skall enligt 8 kap. 12 § ansökningar om bygglov bifallas om åtgärden uppfyller kraven i 2 kap., inte skall föregås av detaljplaneläggning på grund av bestämmelserna i 5 kap. 1 §, inte strider mot områdesbestämmelser och uppfyller kraven i 3 kap. 1, 2 och 1018 §§. De angivna lagrummen anger sålunda ramen för nämndens prövning i detta hänseende. Nämnden har uppenbarligen haft uppfattningen att det borde tillskapas ett slags skyddsområde mot den angränsande verksamheten (vandrarhemmet) samt att detta borde ske genom en detaljplaneläggning av området. Detta har också varit innebörden i beslutet med anledning av bygglovsansökan. Nämnden har emellertid därefter med anledning av bygglovsansökan avseende samma fastighet förklarat sig beredd att frångå kravet på 2000/01:JO1 detaljplan. Sistnämnda beslut har sedermera av bedömts som ett bindande förhandsbesked vid prövningen av klubbens bygglovsansökan. Sedan beslut om återförvisning bl.a. på denna grund vunnit laga kraft har det därför enligt min mening inte varit möjligt för nämnden att i ärendet vidhålla kravet på detaljplaneläggning. Nämndens beslut har således meddelats på felaktiga grunder. Härutöver har nämnden på sätt som beskrivits i beslut i beslutet ställt upp villkor rörande mark som inte ingick i det sökta bygglovet. Nämnden har härigenom på ett anmärkningsvärt sätt avvikit från vad som har gällt för dess prövning. Jag ser mycket allvarligt på det inträffade men har ändock beslutat att låta det stanna vid den sålunda uttalade kritiken. Vad beträffar övriga frågor har jag inte underlag för att hävda att stads- arkitekten haft sådant personligt intresse i saken att han kan anses ha varit jävig. Inte heller ger utredningen stöd för påståendet om otillåten bisyssla. Någon anledning till kritik i dessa delar föreligger därför inte. har vidhållit ett krav på avgift enligt , på annan grund än vad vid överprövning underkänt och för ett tillstånd som inte utgjort förhandsbesked eller någon annan i lagen föreskriven form av beslut. Serviceskyldighet med avseende på ansökningar om sådant tillstånd (Dnr 1674-1999) (1987:10, PBL) innehåller följande bestämmelser om förhandsbesked (8 kap. 34 §). På ansökan skall ge förhandsbesked huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas på den avsedda platsen. Meddelas det sökta tillståndet får bestämmas de villkor som behövs. Till- ståndet är bindande vid prövning av ansökan om bygglov som görs för beslutet. Görs inte ansökan om bygglov inom den tid som anges i andra stycket, upphör tillståndet att gälla. I beslutet om förhandsbesked skall tas in en upplysning om detta. Sökanden skall också upplysas om att tillståndet inte medför rätt att påbörja den sökta åtgärden. Bestämmelserna i 1923 samt 2528 §§ skall tillämpas i fråga om förhandsbesked. Avgifter av det slag som anmälan rör regleras i 11 kap. 5 § PBL enligt följande. får ta ut avgift i ärenden angående lov och förhands- 2000/01:JO1 besked och i ärenden som föranleds av en bygganmälan eller rivnings- anmälan enligt 9 kap. 2 § samt i andra ärenden som föranleder upprättande av nybyggnadskarta, ritningsgranskning, besiktning, framställning av arkiv- beständiga handlingar eller andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder. får dessutom, efter det att bygganmälan som avser åt- gärder som anges i 9 kap. 2 § första stycket 1 eller 2 inkommit avseende uppförande, tillbyggnad eller annan ändring av en byggnad eller annan anläggning, ta ut en planavgift för att täcka kostnaderna för sådana åtgärder som erfordras för att enligt denna lag upprätta eller ändra detaljplaner, om- rådesbestämmelser och fastighetsplaner. Planavgift får tas ut endast om fastighetsägaren har nytta av planen eller bestämmelserna. Avgifterna får tas ut med högst det belopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. Grunderna för beräkning av avgifterna skall anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Som ett exempel på andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder som avses i paragrafens första stycke anges i lagens förarbeten skriftliga upplysningar som nämnden lämnar på begäran (11 kap. 2 § PBL, prop. 1985/86:1 s. 791 och 795). Av i län beslut med anledning av överklagande (ärendet 204-5758-98) av ett av i kommun (§ 45) fattat beslut om avgift för viss handläggning framgår bl.a. följande. framförde i en till miljö- och inkommen ansökan om förhandsbesked, utformad på en för ändamålet tillhandahållen blankett, önskemål om att få bebygga en fastighet (Eriksöre 11:1) med 4070 fritidshus genom avstyckning av tomter av viss storlek. Hon ställde i ansökningen frågan huruvida tillstånd till planläggning av området kunde lämnas. beslöt (§ 21) att markägaren eller eventuell exploatör fick tillstånd att på egen bekostnad upprätta detaljplan för området. För handläggningen av det sålunda avslutade ärendet påfördes en avgift på , avseende positivt förhandsbesked till planläggning. Sedan hon begärt nedsättning av avgiften till , beslöt nämnden (§ 45) att vidhålla det påförda beloppet. överklagade hos detta beslut med yrkande att avgiften skulle helt undanröjas. Till stöd härför anförde hon bl.a. att hennes framställning i saken hade hanterats som ett initiativ till en detaljplan och inte som ett förhandsbesked till bygglov samt att förutsättningar för att enligt kommunens taxa ta betalt för planarbeten inte förelåg i detta fall. Nämnden anförde i ett yttrande bl.a. följande. Kommunen har inte för avsikt att genomföra planarbetet utan kommer även vid en eventuell fortsättning av ärendet att se till att kostnadstäckning för kommunens insatser erläggs, innan kommunen påbörjar ett eventuellt arbete i ärendet. Om ansökan hade varit en begäran om att påbörja planarbete för området, skulle ett speciellt avtal ha upprättats för att reglera kommunens insatser och med ett belopp som hade 2000/01:JO1 varit klart högre än det nu påförda. Genom sitt beslut undanröjde den påförda avgiften. I beslutets motivering anförs, efter ovan återgivna uppgifter om hennes framställning i det bakomliggande ärendet, följande. Enligt kan ansökan med hänsyn till sin lydelse inte uppfattas som en ansökan om förhandsbesked eller bygglov. Enligt 11 kap 5 § (PBL) får ta ut avgift bl.a. i ärenden angående lov och förhandsbesked. Med förhandsbesked avses härmed den i 8 kap 34 § reglerade möjligheten för att ge förhandsbesked huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas på platsen. Eftersom det av miljö- och fattade beslutet uppenbart inte är ett sådant besked som avses i 8 kap 34 §, kan avgift inte tas ut på det sätt nämnden redovisat. Lämnas efter upprättande av plan bygglov för uppförande, tillbyggnad eller ombyggnad av en byggnad eller annan anläggning, får byggnads- nämnden dessutom ta ut en planavgift för att täcka kostnader för sådana åtgärder som erfordras för att enligt denna lag upprätta eller ändra bl.a. detaljplaner. Grunderna för beräkning av avgifterna skall anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Om kommunen önskar täcka sina kostnader för upprättande av detaljplan på annat sätt än det som lagen anger, återstår att träffa ett civilrättsligt avtal härom med exploatören. konstaterar att frågan om uttagande av planavgift enligt 11 kap 5 § PBL inte är aktuell. Något avtal som reglerar fördelningen av kostnaderna för en eventuell kommande planläggning mellan kommunen och markägaren/exploatören förelåg inte vid tiden för det överklagade beslutet. finner därför att inte heller på denna grund har stöd för sitt beslut att påföra den aktuella avgiften. Den möjlighet som finns i 11 kap 5 § att i andra fall för vissa tids- och kostnadskrävande åtgärder uttaga avgift har inte åberopats av kommunen. Överklagandet skall därför bifallas. I en som Betalningskrav rubricerad skrivelse till hänvisade miljö- och byggnadschefen till den del av motiveringen i ovan redovisade beslut som berör möjligheten att enligt nämnt lagrum ta ut avgift för andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder än där särskilt angetts. Fastigheten har övergått till annan ägare för en köpeskil- ling av . Man kan anta att det besked som kommunen lämnat rörande en förväntad planläggning kan ha påverkat den prissättning som skett i samband med överlåtelsen. Sålunda bedömer undertecknad att det besked som Ni erhållit i anledning av Er förfrågan varit till gagn för Er. Med hänvisning till ovanstående och med stöd av 11 kap hemställer undertecknad att Ni betalar den avgift på som härmed debiteras Er. Avgiften motsvarar de kostnader som Er förfrågan föranlett kommunen. I en skrivelse till framställde miljö- och byggnadschefen betalningskravet ånyo, med anledning av att hon hade återsänt det förra. Han upprepade därvid hänvisningen till beslut och tillade: Det nya betalningskrav som Du nu erhållit grundar sig på denna möjlighet. 2000/01:JO1 Tyvärr var det ej möjligt att föra in hänvisningen till denna § i en pågående överprövning varför vi tvingades att ta om det hela från början. Så nu har ärendet börjat rulla igen och förhoppningsvis väljer Du att betala den avgift vi fakturerat Dig så vi slipper utnyttja kronofogdemyndigheten och tingsrätten m.fl. Att kommunen hanterat Ditt ärende och att det givit ett positivt resultat torde stå utom alla tvivel. Efter att ha nämnt kommunens första krav och beslut, vari- genom avgift undanröjts, anförde hos JO följande. , i egenskap av Miljö- och byggnadschef har för andra gång- en åter fakturerat mig för samma gamla ärendehandläggningen och nämndsbeslutet , som avgjorts av till min fördel. Han saknar m a o helt fog för sin fordran. hotar han mig nu med kronofogde och tingsrätt, m fl om jag inte efterkommer hans krav. Den första fakturan återsänder jag med ett följebrev till , men jag är osäker om nämnden har fått handlingen på sitt bord. I vart fall har jag inte fått mig ett nämndsbeslut till del som skulle styrka vidare agerande. Jag har returnerat senaste kravfaktura med ytterligare ett följebrev och även tillskrivit Kommunstyrelsens ordförande med en anhållan om att Kommunstyrelsen må vidta åtgärder mot sätt att agera och att jag slipper blir hotat av kommunens tjänsteman. Jag anhåller att i första hand granskar tjänsteman- nens agerande efter upphävande av Miljö- och byggnads- nämndens beslut och vidare granskar kommunens handläggningen av ärendet i sin helhet. Genom remiss begärdes från miljö- och yttrande angåen- de handläggningen efter det att upphävt det överklagade beslutet. I sitt svar anförde nämnden bl.a. följande. inkom med en ansökan om förhandsbesked om avstyckning för ett område för framtida planläggning för fritidsbebyggelse. Ärendet har handlagts via plangrupp, hörande av grannar, besiktningar av handläggare samt arbetsutskott med mera enligt de rutiner som finns rörande vår handläggning. beslöt att markägaren eller eventuell exploatör får tillstånd att på egen bekostnad upprätta detaljplan för området. fakturerades en avgift på kronor 7 480:- för det arbete som lagts ner i ärendet. Den taxa som antagits och tillämpas bygger på att sådan här ärendehantering skall kostnadstäckas av intressenten. Den fakturering som skett i ärendet bygger på en taxa som antagits av kommunfullmäktige § 73 bygger på en av framtagen taxa som har som mål att eventuella sökanden eller exploatörer skall täcka kommunens kostnader i samband med hanteringen av deras ärenden. Avgiften i det nu aktuella fallet är framtagen för att täcka dessa kostnader. Det betalningskrav som översändes till 1999-03- 05 av miljö- och byggnadschefen hänvisar, med hänsyn till 2000/01:JO1 beslut, till 11 kap 5 § första stycket i PBL helt i enlighet med upplysning i sitt beslut. Miljö- och byggnadschefen har handlagt och vidtagit åtgärder helt i enlighet med nämndens vilja. Ärendets fortskridande har kontinuerligt rapporterats under ärenden för kännedom vid nämndens sammanträden. Enligt nämndens uppfattning är det självklart att en sökande eller exploatör skall svara för de kostnader som denne orsakat kommunen i samband med en ärendehantering. Speciellt i fall är detta självklart då haft klar fördel av nämndens beslut i samband med en fastighetsaffär. Enligt nämnden är det viktigt att den sökande eller exploatören svarar för sina kost- nader så att inte skattemedel används för hanteringen av sådana här ärenden. Något hot från miljö- och byggnadschefen i ärendet kan nämnden inte utläsa. Snarare är det som hotat i samband med sin skrivelse till kommun- styrelsens ordförande , där hon just hotar med att göra en JO anmälan. ställer sig med hänvisning till ovanstående helt bakom miljö- och byggnadschefens agerande. yttrade sig över miljö- och remissvar och anförde då bl.a. följande. I yttrandet argumenterar nämnden i huvudsak kring det rättmätiga huruvida kommunen kan ta betalt för en viss ärendehantering eller inte. Den saken är för min del utagerad. har med hänsyn till gällande Plan- och bygglagstiftning samt med beaktande av kommunens taxa upphävt det fel- aktiga beslutet och undanröjt den mig påförda avgiften. Länsstyrel- sens beslut har inte överklagats och sålunda vunnit laga kraft. Det är främst agerande efter beslut och på vilket sätt han gör det, som jag vänder mig emot. När han utan stöd av ett förnyat nämndsbeslut och utan besvärshänvisning och endast med hänvisning till det tidigare upphävda beslutet kräver mig på det undanröjda beloppet. Vidare finner jag det beklämmande att nämnden i sitt yttrande återigen vid- håller att köpeskillingens storlek vid det senare ägarbytet av berörd fastighet skulle vara ett särskilt skäl för denna särbehandling. Sedan kommun vid hade yrkat förpliktande för att till kommunen utge avgiften i fråga, ogillades käromålet genom en dom (FT 1395-98). Enligt domen hade kommunen som grund för yrkandet angett positivt förhandsbesked plan- läggning med räkningsnummer . Domskälen var följande. i län har genom beslut upphävt det beslut som kommunens yrkande hänför sig till och undanröjt den påförda avgiften. har obestritt uppgivit att beslutet vunnit laga kraft. Käromålet kan därför inte bifallas. I ett beslut anförde -2 %HUJJUHQ följande. En granskning genom JO är inte avsedd att ersätta den prövning som kan ske i ordinarie instanser, och JO bör inte heller föregripa sådan prövning. JO:s tillsyn utövas vidare enligt följande. JO:s huvuduppgift är att granska att myndigheter och andra som står under JO:s tillsyn följer lagar och andra författningar i sin verksamhet. Syftet med denna granskning är i första hand att undersöka om myndigheterna har handlat enligt gällande regler för förfarandet. Däremot brukar JO inte ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp sakfrågor till utredning bara när ett beslut direkt strider mot en lag eller annan författning eller annars framstår som uppenbart felaktigt. Mot bakgrund av nu nämnda inriktning av JO:s tillsyn och då frågan om avgiftsskyldighet i det förevarande fallet har prövats och möjligen kan komma att ytterligare prövas av högre förvaltningsmyndighet och allmän domstol, begränsar jag mina uttalanden enligt vad som framgår av det följande.