frsrdg · GO04Rr10 · 2001-01-01 00:00:00 — I andra hand kan individernas utbildningsbeslut också påverkas via löne- och arbetsförhållanden, där hänsyn också bör tas till effekter av skatter och transfereringar. (Se avsnitten 3.1 och 3.2.) Antagningsreglerna och dess effekter har behandlats i avsnitt 2.2.1. Frågan om hur studiestödet påverkar den sociala snedrekryteringen till högre utbildning har behandlats av Utredningen om den sociala snedrekryteringen och av . I slutbetänkande uppmärksammades särskilt möjligheterna att minska den sociala snedrekryteringen med hjälp av studiestöd. I en studie som redovisades 1992 hade övergången till gymnasieskolan studerats i tre riksrepresentativa stickprov av gymnasister födda , 1953 och 1963. Resultaten visade att studiemedlen hade en klart socialt utjämnande effekt för den första årskullen. Främst reducerades sociala skillnader mellan ungdomar med högre betyg, dvs. utan studiemedel hade betydligt färre ungdomar med högre betyg från lägre sociala skikt gått vidare till högre utbildning. Denna effekt hade dock upphört för den andra årskullen och för den tredje årskullen tenderade studiemedlen att verka i motsatt riktning. Studiemedlens avtagande effekt över tiden förklarades främst med en lägre bidragsdel, ett högre skulduppräkningstal och försämrade utsikter för akademiker på arbetsmarknaden . Delvis likartade iakttagelser och slutsatser redovisas av och i en rapport till . Där har författarna analyserat högskoleutbildningens lönsamhet med hjälp av simulerade livsinkomster. Resultatet visar på en avkastning på ungefär samma nivå som i tidigare studier, där avkastningen i stället har beräknats med hjälp av årsinkomsten. Resultatet visar också att högskoleutbildning relativt sett är mer lönsam för kvinnor än för män och att kortare utbildningar - mindre än - är mer lönsamma än långa utbildningar. Författarna visar även att det statsfinansiella utbytet av en högskoleutbildning är positivt då offentliga kostnader för studiebidrag och undervisning täcks av ökade skatteintäkter av en högre inkomst. påpekar författarna att det finns skäl att tro att marginalavkastningen på utbildning är avtagande. En analys av studiebidragets långsiktiga fördelningspolitiska effekter visar att resurser omfördelas från lågutbildade till högutbildade, från fattiga till rika och från män till kvinnor. Författarna konstaterar slutligen att det saknas belägg för att studiebidraget väsentligen har påverkat vare sig den totala rekryteringen eller snedrekryteringen till högskolan. Dessa resultat förstärks också av det reformerade studiestödssystem som träder i kraft . Ytterligare en faktor som kan påverka individernas val rör deras uppfattningar om utbildningarnas kvalitet. Det saknas närmare analyser av denna fråga. Uppfattningen inom är att frågan har saknat större betydelse. Delvis kan ett sådant förhållande hänga ihop med att kvaliteten länge har tagits för given. Med högskolans decentralisering och med utvecklingen av nya system för kvalitetskontroll samt en mer öppen diskussion om kvalitetsfrågor kan dessa komma att få ökad betydelse för studenternas val av utbildning och lärosäte. 2.3.4 Få studier om högre utbildning Bristen på analys av högre utbildning framhålls från flera håll /konstaterar i sin sammanställning att de senaste årens massiva satsningar på högre utbildning inte har utvärderats i nämnvärd utsträckning. Mycket få vetenskapliga studier har genomförts. Därmed har viktiga frågor i anslutning till utbildningssatsningarna och den förda politiken inte blivit belysta. Detta har begränsat möjligheterna att debattera positiva och negativa konsekvenser av utbildningssatsningarna. Tre frågor som särskilt framhålls är konsekvenser av den högre utbildningens decentralisering, utbildningens dimensionering och inriktning samt antagningssystemet. För att främja forskningen om högre utbildning för /fram två möjligheter. En möjlighet är riktade forskningsanslag. En annan möjlighet är att inrätta ett fristående institut med uppgift att kontinuerligt utvärdera verksamheten och ge stöd för forskningen. I slutbetänkandet från , , framhöll utredaren behovet av tvärgående och mer övergripande analyser av utvecklingen inom utbildningsväsendet och forskningen. Detta sågs som en nödvändig förutsättning för kvalificerat beslutsfattande såväl på politisk nivå som på andra nivåer inom högskolesystemet. I betänkandet konstaterades att ett sådant underlag saknades och att ansvaret för information och analys var splittrat mellan inblandade aktörer. I betänkandet föreslås därför att ett fristående institut skulle inrättas för kvalificerade utredningar och studier av högre utbildning och forskning. Liknande synpunkter framförs i en rapport från pedagogiska institutionen vid , , där författaren framhåller behovet av att den högre utbildningen utvärderas som system på nationell nivå. Av rapporten framgår att innebörden av en sådan systemanalys är att statsmakternas centralt givna ramar och allmänna förutsättningar för lärosätenas verksamhet granskas. Även i denna rapport betonas vikten av ett sådant underlag för statsmakternas beslut och åtgärder. framhålls att denna typ av analyser inte bara bör bedrivas som ett led i beslutsfattandet utan också i fristående former, gärna i samverkan med andra nordiska länder. Också revisorernas granskning har visat att viktiga frågor som rör utbildningens resultat och effekter inte har analyserats. Även har uppmärksammat behovet av forskning om högre utbildning och forskning. avsatte verket av sitt ramanslag för att beställa studier inom områdena forskningsmiljön vid universitet och högskolor, vad den högre utbildningen syftar till samt metastudier av verkets granskande verksamhet. Nya former för forskning om högre utbildning Formerna för att finansiera och genomföra forskning om högre utbildning håller nu på att förändras. Förslaget från att inrätta ett fristående av högre utbildning och forskning vann aldrig statsmakternas gehör. har emellertid ett av utbildning och forskning (in Education and Research, ) inrättats. Syftet är att med vetenskapliga metoder studera utbildning, forskning och innovationsprocessen i ett internationellt jämförande perspektiv samt att främja debatten inom området. Institutet är en förening vars grundare är fyra forskningsfinansierande stiftelser och fyra akademier. Aktuella forskningsområden i utgångsläget är forskarutbildning och forskarkarriär, rekrytering och rörlighet bland högskolans forskare och lärare, högskolans styrformer, gränssnittet skola-högskola och universiteten samt forsknings-landskapet. Regeringen har också lagt fram ett förslag om ny organisation för forskningsråden (prop. 1999/2000:81). I internationell jämförelse satsar betydande resurser på högskolan. Bakom statsmakternas satsningar på en utbyggd högskoleutbildning ligger stora förväntningar. Utbildningen avses bidra till ekonomisk tillväxt och förbättrad internationell konkurrenskraft samt social utveckling och positiva fördelningspolitiska effekter. har högskoleutbildningen expanderat kraftigt. Expansionen är en följd av att tidigare former av högskoleutbildningar har byggts ut och att nya utbildningar har förts in under högskoleutbildningen. I tilltagande utsträckning har högskolan också blivit en del av den vuxenutbildning som benämns livslångt lärande. Expansionen har varit ojämn. Antalet högskolestuderande var i stort sett under större delen av . Men har utbildningen byggts ut kraftigt. Det redovisade resultatet av 1990-talets kraftiga expansion av högskolans grundutbildning lämnar många frågor obesvarade. Detta gäller inte minst 1990-talets tekniksatsning. Resultatmåtten för högskolans grundutbildning är behäftade med flera osäkerhetsfaktorer. Erfarenheterna visar också att reglerna för antagning systematiskt bidrar till köbildning av olika slag som genomgående missgynnar de yngsta sökande. Denna trend har inte brutits trots flera regeländringar . Trots de stora satsningarna på högskoleutbildning är forskningen om denna utbildning mycket begränsad. Många frågor om resultat och effekter av dessa satsningar är därmed obesvarade. Statsmakternas möjligheter att påverka högskoleutbildningen begränsas av gällande styrsystem, som ger stort utrymme åt lärosätenas planering och prioritering. Enligt genomförda analyser har dessutom regeringen endast i liten utsträckning nyttjat styrsystemets möjligheter att påverka utbildningsutbudet. Långa tidsperspektiv och lärosätenas ansvar för kvalitet och effektivitet i högskolans verksamhet utgör också restriktioner för statsmakternas möjligheter att påverka utbildningsutbudet. Därtill kommer att prognoser om utbildning är förenade med mycket stor osäkerhet. Ytterst avgörs utbildningens samhällsekonomiska värde av de samlade effekterna av många individers val i ett växelspel mellan enskilda individer och olika samhällsfunktioner - i högskolan och i arbetslivet. På kortare sikt kan statsmakterna påverka individernas val via främst de olika reglerna för antagning, studiemedel och kvalitetssäkring av utbildningen. Erfarenheterna visar att systemen för studiemedel har bidragit till social utjämning, i första hand mellan elever med högre betyg. Men enligt senare analyser har dessa effekter avtagit och har studiemedlen en motsatt effekt när det gäller social utjämning. Källor till kapitel 2 Angsmark G././ . 1997 Universitet och högskolor (Ur Budgetpropositioner , 1995, 1997, 1998, 1999 och 2000 1997 Grundläggande högskoleutbildning - Former för politik och planering Utredningar från 1996/97:URD4 1997 Grundläggande högskoleutbildning - Politik och planering eller den osynliga handen i full verksamhet? Ds 1999:58 Kontrakt för arbete 1999 Vår ekonomi - En introduktion till samhällsekonomin ./Hussénius J. 2000 Studiebidraget i det långa loppet Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi Ds 2000:19 1996 Högskoleprovet genom elva forskares ögon Rapport 1996:22 R 1997 Erfarenheter från antagning till utbildning styrs den svenska högskolan? Varför ser styrsystemet ut som det gör? 1999 Den högre utbildningen och arbetsmarknadens behov Omvärldsanalys för högskolan Arbetsrapport nr 3 1999 Dimensionering av lärarutbildning Rapport 1999:R 1999 Genomströmningen - ett problem? 1999 Högskoleutbildade - tillgång och efterfrågan Omvärldsanalys för högskolan Arbetsrapport nr 9 2000 Sökande och antagna bland dem som inte har studerat i högskolan. Vad har hänt ? 1997 Utvärdering av högre utbildning på nationell nivå - Systemutvärdering eller kvalitetskontroll? Arbetsrapport från pedagogiska institutionen, 1998 och urval till högre utbildning 1999 Retorik och realiteter 1998 Education at a glance. revisorer 1999 granskande och främjande roll (Rapport 1999/2000:3) SCB 1999 Trender och prognoser ´98 2000 Information från av utbildning och forskning SOU 1995:71 Behörighet och urval SOU 1996:21 Reform och förändring Slutbetänkande av Utredningen om uppföljning av universitets- och högskolereform (-93) SOU 1996:90 Ursprung och utbildning SOU 1996:90 Sammanhållet studiestöd SOU 1997:7 Byråkratin i backspegeln av förändring på sex förvaltningsområden. Rapport till Förvaltningspolitiska kommissionen SOU 1999:39 Vuxenutbildning för alla - Andra året med SOU 1999:141 Från till en Strategi för Livslångt Lärande 1993 Incitamentsproblem inom svenska universitet och högskolor (Ur Ekonomiska rådets årsbok 1993. Studier av svensk utbildning) 1999 Breddad rekrytering till högskolan - förslag till utveckling och förändring av antagningsreglerna. Skrivelse till utbildningsministern, 1999 Högre utbildning i - En problemorienterad diskussion om utbildningssatsningar 3 Högskoleutbildningen och samhällsekonomin 3.1 Högskoleutbildningens samhällsekonomiska värde I sin rapport konstaterar /att utbildningsforskningen visar på betydelsen av utbildning i allmänhet. För den högre utbildningen gäller emellertid särskilda förutsättningar. Endast ett fåtal vetenskapliga studier har gjorts av den högre utbildningen. Den nationalekonomiska forskningen om högre utbildning utgår ofta från den s.k. humankapitalteorin. /framhåller att inom den nationalekonomiska forskningen betraktas systemet för högre utbildning ofta som en marknad där studenter efterfrågar en utbildning medan universitet och högskolor bjuder ut den. Individernas utbildningsval handlar om hur mycket de ska satsa på högre utbildning och när dessa satsningar ska göras. Humankapitalteorin utgår från att individerna betraktar konsekvenser av sitt utbildningsbeslut som kostnader och intäkter. Kostnaderna i en sådan kalkyl utgörs av inkomstbortfall samt kostnader för studie-material och terminsavgifter. Detta inkomstbortfall kan reduceras av studiebidrag och subventionerade studielån. Intäkterna i en sådan kalkyl utgörs av de ökade inkomster som utbildningen beräknas ge under arbetslivet. Enligt teorin väljer en individ att utbilda sig om intäkterna av utbildningsinvesteringen överstiger kostnaderna för investeringen. Utbildningsmarknadens efterfrågan utgörs av summan av alla individers efterfrågan på utbildning. Det samhällsekonomiska värdet av högskoleutbildning är således en funktion av enskilda individers val. Individernas ställningstaganden kommer in i alla led, dvs. vid ansökan om en plats på en högskoleutbildning på olika lärosäten, vid accepterandet av en erbjuden plats, vid utbildningens genomförande och vid nyttiggörandet av utbildningen i arbetslivet. Samhällsnyttan kan på så vis sägas vara följden av ett växelspel mellan enskilda individer och olika samhällsfunktioner - i högskolan och i arbetslivet. Individernas val är i dessa fall beroende av de förutsättningar som samhället ger i varje situation. /framhåller att utbildning är mer lönsam vid unga år än senare i livet, då yngre personer kommer att uppbära en inkomstökning . I övrigt kan humankapitalteorin användas för att studera hur individers utbildningsbeslut påverkas av olika faktorer som skillnader i lönesättning mellan gymnasieutbildade och högskoleutbildade respektive subventioner till högskoleutbildning, t.ex. i form av studiemedel. Humankapitalteorin har senare decennier bidragit till att många länder har gjort stora satsningar på utbildning för att öka landets ekonomiska tillväxt och internationella konkurrenskraft. Teorin är också ett viktigt skäl bakom ökade engagemang i utbildningsfrågor . I sitt betänkande poängterade den svenska Produktivitetsdelegationen det stora behovet av att öka investeringarna i humankapital. /framhåller att generella utbildningsstudier ger mycket begränsad information om effekter av högre utbildning då de vanligen inte särskiljer utbildning på olika nivåer. Generella utbildningsstudier är ofta baserade på representativa tvärsnitt av befolkningen och speglar ofta flera olika utbildningssystem. Resultaten blir därmed svåra att tolka. Många frågor är också specifika för den högre utbildningen, bl.a. utbildningens dimensionering, utbildningens kvalitet, lokaliseringen av lärosäten och studiefinansieringen. /konstaterar också att samhällsekonomiska bedömningar av utbildning är komplicerade och kräver en mängd förenklade antaganden. Deras genomgång koncentreras därför till utbildningens produktivitetseffekter. Dessa utgör en viktig komponent för både privat- och samhällsekonomiska bedömningar av utbildningen. /konstaterar att marknaden för högre utbildning inte alltid fungerar i enlighet med den teoretiska modellen. Störningarna på utbildningsmarknaden kan vara av flera slag. Humankapitalteorin förutsätter att individer lönesätts i enlighet med sitt bidrag till produktionen. Individernas benägenhet att utbilda sig kan minska om så inte är fallet. Såväl lönesättning som skatter och transfereringar kan påverka benägenheten att utbilda sig. Ett studiemedelssystem som reducerar inkomstbortfallet kan också öka individers benägenhet att utbilda sig. Högskoleutbildning kan också ge upphov till effekter som inte värdesätts på arbetsmarknaden. Utbildad arbetskraft kan t.ex. främja nya innovationer eller sprida sina kunskaper till outbildade personer. Om studenterna inte värderar sådana effekter vid sina utbildningsval leder inte marknadslösningen till en samhällsekonomiskt optimal resursanvändning. talar man också om utbildningens konsumtionsvärde. Med detta avses individens välbefinnande av att studera. Modern forskning studerar utbildningens avkastning, dvs. den procentuella inkomstökningen av i högskoleutbildning med hänsyn tagen till utebliven inkomst . Utbildningens kostnader beaktas emellertid inte. Det har visat sig svårt att mäta direkta orsakssamband mellan utbildningen och dess effekter. Inom utbildningsforskningen inriktas därför studierna ofta på att mäta skillnader vid förändringar över tiden eller mellan olika individer. 3.2.1 Avkastning på högskoleutbildning /redovisar tre studier där avkastningen på högskoleutbildning belyses. I samtliga här redovisade fall jämförs minst treårig högskoleutbildning med treårig gymnasieutbildning. I samtliga fall redovisas endast ge nomsnittlig avkastning för högskoleutbildade då skillnader mellan olika grupper av högskoleutbildade inte har studerats. I de två första fallen jämförs inkomsterna före skatt. I det tredje fallet jämförs inkomsterna såväl före som efter skatt och med hänsyn tagen till studiemedelssystemet. Se tabell 3.1. Studier av avkastning på högskoleutbildning Källa: /1999 Studier Population Utfallsmått Avkast- 1999 Urval av män födda och 1953 Arbetsinkomst före skatt 1999 Tvillingar födda Arbetsinkomst före skatt 1987, 1990 och 1993 1994 Urval av män födda Arbetsinkomst före skatt 1991 Arbetsinkomst efter skatt 1991 Arbetsinkomst efter skatt och studiemedel Studierna speglar den genomsnittliga avkastningen av på högskolan för olika utbildningar och olika studieorter . /konstaterar att det därför är svårt att veta exakt vilka förhållanden som bidrar till effekten i avkastning. beaktar skillnader mellan individer med olika lång utbildning genom att ta hänsyn till resultatet från intelligenstester. har studerat enäggstvillingar som har valt olika lång utbildning, vilket är fallet för av dem. visar att avkastningen är lägre på nettoinkomsten än på bruttoinkomsten. Men avkastningen stiger kraftigt om effekterna av studiemedel beaktas. Sammanfattningsvis konstaterar /att genomförda studier visar att investeringar i högre utbildning är privatekonomiskt lönsamma. Lönsamheten ökar ju tidigare i livet utbildningen sker. Av genomförda studier kan man emellertid inte dra några slutsatser om högskoleutbildningens samhällsekonomiska lönsamhet då utbildningens kostnader liksom utbildningens eventuella konsumtionsvärde inte har beaktats. 3.2.2 Skillnader mellan olika lärosäten Ovan redovisade studier av avkastningen på svensk högskoleutbildning ger ingen information om skillnader mellan olika lärosäten. /menar att sådana skillnader kan uppstå om begåvade och högpresterande studenter söker sig till särskilda lärosäten eller om utbildningens kvalitet varierar mellan olika lärosäten. Skillnaderna kan också förklaras av arbetsmark nadsläget i olika delar av landet. Denna förklaring förutsätter emellertid att det finns ett klart samband mellan studieort och senare bosättning. Internationellt finns en omfattande litteratur på detta område, men få svenska studier. Resultatet av fyra svenska studier visar på löneskillnader för samma typ av utbildning vid olika lärosäten. Effekterna kvarstår även om man tar hänsyn till gymnasiebetyg och lokal arbetsmarknad. I studierna ingår endast vissa vanligt förekommande utbildningar, främst ekonomutbildningar. I en rapport till , , visar professor att det finns stora skillnader i kvaliteten på C-uppsatser mellan lärosäten av olika kategori och storlek. Slutsatserna grundar sig på sakkunniga bedömningar av totalt 30 C-uppsatser vardera i ämnena historia och nationalekonomi. I studien ingick tre gamla och två nya universitet samt fyra högskolor. Resultaten visade att för uppsatserna i historia var kvaliteten högre från de gamla och de nya universiteten. När det gällde uppsatserna i nationalekonomi fick de nya universiteten lägst omdöme. Det visade sig emellertid att det fanns avvikelser från detta mönster när kvalitetsomdömena ställdes mot studenternas ingångskvalifikationer i termer av gymnasiebetyg. I historia låg då ett av de gamla universiteten långt under förväntat resultat. Också i nationalekonomi låg ett av de gamla universiteten avsevärt under förväntat resultat. Däremot låg en av högskolorna avsevärt över förväntat resultat i nationalekonomi. Härnqvist framhåller att uppsatserna inom olika institutioner givits olika betydelse som forskningsförberedelse eller fördjupning. 3.2.3 Avkastningen har minskat över tiden /konstaterar att enligt flera studier samvarierar lönespridningen med utbildningens avkastning, dvs. med större lönespridning ökar utbildningens avkastning. I ett internationellt perspektiv har en sammanpressad lönestruktur. Lönespridningen minskade också successivt . Därefter har lönespridningen ökat något. Avkastningen i utbildning uppmättes till . hade motsvarande siffra mer än halverats. Avkastningen minskade därefter och var 1984 . Därefter ökade avkastningen något och var . Enligt /kan förändringarna i utbildningens avkastning till viss del förklaras av att antalet högskoleutbildade ökade som efterfrågan minskade. Något entydigt orsakssamband har däremot inte kunnat fastställas. Också har konstaterat en minskad avkastning på högskoleutbildning i två studier som har presenterats 1987 och 2000. I den studie som presenterades jämförs utvecklingen av brutto- och nettolöner för flera akademiska grupper tre respektive efter examen åren 1975, 1985, 1995 och 1998. Jämförelser görs med en genomsnittlig utveckling av en industriarbetarlön. Resultatet av studie är att minskade bruttolönen i värde för samtliga undersökta yrkesgrupper då inflationen var högre än löneökningarna. Bruttolönen utvecklades emellertid sämre för samtliga akademikeryrken än för industriarbetarna. Situationen är likartad om man ser till nettolönen. förbättrade industriarbetarna sin nettolön . Ingen av de undersökta akademikergrupperna hade en bättre utveckling av sin nettolön. hade i stället drygt hälften av akademikergrupperna fortfarande efter examen en reallön som var lägre än nivå. /redovisar resultaten av en studie där olika faktorers betydelse för efterfrågan på högre utbildning studerats. I studien definieras efterfrågan på högskoleutbildning som andelen högskolenybörjare i förhållande till gymnasieutbildade . Enligt resultaten finns en stark marknadsanpassning i studenternas efterfrågan på utbildning. Resultatet visar att efterfrågan på högskoleutbildning ökar med höjd lön för högskoleutbildade, med gynnsammare studiemedelssystem och med arbetslöshet för gymnasieutbildade. Omvänt minskar efterfrågan på högskoleutbildning med höjd lön för gymnasieutbildade och arbetslöshet för högskoleutbildade. I en annan studie med data från 10 000 personer födda konstateras att avståndet till ett lärosäte inte är den avgörande faktorn bakom individers beslut att påbörja en högre utbildning. Dessa resultat är desamma för olika mått på avstånd, som ressträckan, restiden eller fågelvägen i kilometer. 3.3 Samband mellan utbildning och tillväxt I nationalekonomisk forskning framhålls ofta humankapitalet som en tillväxtbefrämjande faktor. Behovet av ett ökat humankapital motiveras då av den tekniska utvecklingen och produktionens internationalisering. Därmed blir investeringar i utbildning som ökar människornas kompetens och förmåga att anpassa sig till nya förhållanden viktiga förutsättningar för tillväxten. /konstaterar att frågan om sambandet mellan befolkningens utbildning och tillväxt har behandlats i ett flertal studier i flera länder. Standardresultatet är att genomsnittligt högt antal skolår har en positiv inverkan på tillväxten. I flertalet studier av utbildning och tillväxt har man emellertid inte kunnat finna något belägg för att förändringen av antalet skolår skulle påverka tillväxten.