frsrdg · GO04RR12 · 2001-01-01 00:00:00 — Det bör finnas möjligheter att få undervisning i yrkessvenska inom det område där invandraren har för avsikt att arbeta. Det bör också vara möjligt att få undervisning i svenska i kombination med arbetsmarknadspolitiska program. En utökad språkundervisning kommer att förbättra konkurrenskraften för de invandrare som har svårigheter att få arbete. AMS menar att det främst är förberedande utbildning som kan komma i fråga, för sig eller i kombination med andra arbetsmarknadspolitiska program. Reglerna utgör inte något hinder vad gäller upphandlad utbildning. Däremot finns begränsningar vad gäller att utnyttja det reguljära utbildningsväsendet. AMS menar att bestämmelsen att arbetsförmedlingen inte ska finansiera undervisning i svenska för nyanlända invandrare där kommunen får statliga medel för försörjning uppfattas som ett hinder att ge aktivitetsstöd till deltagare i svenskundervisning för invandrare, som trots en längre vistelse i har bristfälliga svenskkunskaper. AMS ser gärna att detta hinder i regelverket slopas så att de arbetsmarknadspolitiska programmen kan kombineras med den svenskundervisning som är lämpligast för individen. anser det viktigt att möjligheterna att läsa svenska inom arbetsmarknadsutbildningarna ökar. Verket föreslår att en utvidgad försöksverksamhet med arbetsplatsförlagd och yrkesanpassad svenskundervisning för olika yrkesgrupper införs. har inget att erinra mot förslaget, men påpekar att olika typer av språkkunskaper erfordras för olika yrken. Ett yrke med akademisk prägel kräver andra språkkunskaper än ett yrke med praktisk prägel. Den som har för avsikt att studera vid universitet eller högskola bör erbjudas anpassad undervisning i svenska i högskolans regi. , , TCO samt och kommun stöder förslaget. kommun anser att sfi-undervisningen ska kunna varvas med placering i olika arbetsmarknadspolitiska program där det bedöms som lämpligast. Således bör medel som riktas till kommunerna kunna kombineras med statliga medel för olika arbetsmarknadsprogram redan i början av introduktionsperioden. menar att det kan diskuteras om det inte vore rimligare med en ökad satsning på svenskundervisning utifrån kommunernas ansvar Med två offentliga huvudmän som inriktar sig på samma målgrupp och dess behov av bra sfi-utbildning, kan insatserna kring individerna lätt splittras på ett onödigt sätt. kommun menar att omfattande inslag av språkpraktik med många aktiviteter som ger möjligheter att vidmakthålla och utveckla den språkliga kompetensen behövs för att skapa och utveckla en språklig förståelse. Dessa språkutvecklande aktiviteter ska inte bedrivas inom ramen för sfi utan integreras i alla offentligt finansierade arbetsmarknadsprogram eller inom ramen för vuxenutbildning. kommun anser att staten bör ta ett större ekonomiskt ansvar för inträdet på arbetsmarknaden. Ett statligt åtagande i form av ökade resurser skulle möjliggöra kartläggning och utredning av ett stor antal långtidsarbetslösa med s.k. diffusa arbetshinder. kommun anser att kommunerna ska få ansvaret att anordna arbetspraktik inom offentlig eller privat regi till alla invandrare som uppbär socialbidrag och som är arbetsförmögna. ser det som mycket angeläget att kommunen och arbetsförmedlingen samverkar för att kunna möta invandrarens situation då den enskilde individen nått sitt mål inom sfi-utbildningen. Kommunen stöder revisorernas förslag. anser att alla som inte förvärvar tillräckliga kunskaper i svenska språket inom viss angiven tid ska ges möjligheter att fortsätta sina svenskstudier inom arbetsmarknadsåtgärdernas ram. anser att det kan vara rimligt med vidareutbildning i svenska som arbetsmarknadspolitisk åtgärd, eftersom goda svenskkunskaper är nödvändiga på arbetsmarknaden. Däremot anser förbundet inte att sfi ska inriktas på yrkessvenska. erfarenheter av undervisning i yrkessvenska har visat att den svenska som behövs för arbetsmarknaden är den som används i den vardagliga kommunikationen med andra. SAF menar att den s.k. individuella språkpengen är ett fullgott alternativ till förslaget. Värdering av yrkeskunskaper och utbildningar Revisorerna föreslår att regeringen ska se över utformningen, lokaliseringen och dimensioneringen av språkutbildningen för utländska läkare. Syftet med översynen ska vara att platser ska finnas tillgängliga för de läkare som har behov av en sådan utbildning. AMS delar revisorernas uppfattning. instämmer i revisorernas förslag om översyn av läkarnas kompletteringsutbildning. anser att det är ett problem att utbildning och erfarenheter från det tidigare hemlandet inte kan "översättas" till de krav som gäller på den svenska arbetsmarknaden. understryker möjligheten att införa kunskapsprov för värdering av yrkeskunskaper samt att vid behov erbjuda kompletterande utbildning. anser vidare att revisorerna inte tillräckligt beaktat att det bland invandrade personer med utländska vårdutbildningar inom reglerade yrken finns andra personalkategorier än läkare. understryker vikten av att all sjukvårdspersonal som omfattas av legitimeringskrav får bättre möjligheter att så snabbt som möjligt inhämta fullgoda kunskaper i svenska språket. menar att varje akademisk utbildning utgör en resurs som inte får slösas bort. Kompletteringsutbildningar innebär en besparing såväl för samhället som för den enskilde individen. Verket anser att satsningar på kompletteringsutbildningar bör riktas mot alla yrkesområden och inte enbart mot bristyrken. Högskolan bör få ökade resurser att erbjuda kompletteringsutbildningar inom alla yrkeskategorier med akademisk inriktning. Det är viktigt att kommunerna i ett tidigt skede gör en kartläggning av de nyanlända invandrarnas utbildning och kompetens. En sådan kartläggning bör dels utgöra grunden för nivågruppering inom sfi, dels möjliggöra en tidig värdering av invandrarnas högskoleutbildning. Slutligen framhåller verket att revisorernas förslag avseende läkare även bör omfatta andra yrkesgrupper där legitimation eller behörighetsbevis krävs. kommun vill särskilt betona vikten av att förbättra metoderna för värdering och komplettering av olika yrkeskompetenser. Likaså bör det tydliggöras vem som har ansvaret för värderingarna och de kostnader som medföljer. kommun understryker vikten av att ett system för värdering och validering utformas. menar att det är viktigt att få fart på frågan om validering av invandrares kompetens. Kommunen instämmer i förslaget att språkutbildningen för utländska läkare ska ses över. vill man peka på att översynen också bör utökas till andra angelägna grupper. kommun anser att förslaget om en översyn av kompletteringsutbildningen för läkare även bör gälla andra yrkesgrupper, speciellt inom sjukvården. kommun anser att det är bra om en översyn vad gäller språkutbildningen för utländska läkare kommer till stånd. Översynen bör dock gälla fler yrkesgrupper bland invandrarakademiker. är generellt positiv till att validera utbildning som invandrare skaffat sig på annat håll än i . Det är dock viktigt att adekvat utbildning i svenska säkerställs och att tillräckliga kunskaper uppnås för yrkesutövningen. vill understyrka vikten av en översyn av hur värdering och validering av kompetens och utbildning som är förvärvad i annat land kan genomföras. Det gäller inte bara läkare. Det måste gå fortare att få utländsk kompetens värderad än vad som är fallet . bundets mening bör det också finnas standardiserade kompletteringsutbildningar för olika yrken. TCO framhåller att de tidigare poängterat behovet av att kunna visa på tidigare utbildnings- och yrkesbakgrund för fortsatt samhällsplanering inom exempelvis arbetsmarknadsutbildningar. TCO anser att översynen av läkarnas språkutbildning även bör omfatta sjuksköterskor då behovet av yrkesgruppen ökar. SAF välkomnar en översyn av läkarnas kompletteringsutbildning men betonar det angelägna i att även andra bristyrkesgrupper får sina behov tillgodosedda. Mottagande myndigheters bristande fokus på utbildningsbakgrund och arbetslivserfarenhet hos nyanlända invandrare har omöjliggjort sådana riktade insatser i förhållande till välutbildade invandrare. Övriga synpunkter och förslag påpekar att det inte är nödvändigt att klara sfi-provet för att bli godkänd. Provet ska betraktas som ett stöd i undervisningen och inte som ett villkor för att eleven ska få sitt sfi-betyg. påpekar att de sfi-studerande som har svårt att inom rimlig tid nå de nuvarande målen inom utbildningen inte har haft någon nytta av . Indirekt har i stället denna omfattande statliga satsning på gymnasial vuxenutbildning fått till följd att utvecklingen av den reguljära vuxenutbildningen, sfi, grundläggande vuxenutbildning, påbyggnadsutbildningar och särvux, har hamnat i skuggan både i kommunerna och inom . Verkets roll för sfi har därigenom blivit att tydligt beskriva problem samt att kraftfullt och upprepat föreslå lösningar. När verket inte har fått möjlighet att genomföra den förändring som föreslagits, uppdelning av kursplanen, har utbildningsformen inte prioriterats vad gäller verkets stöd till utveckling i kommunerna på ett sätt som skulle ha varit önskvärt. Resurserna har riktats mot . Verket menar också att stora kravs ställs på samarbete i kommunerna för att en utvecklande verksamhet ska kunna erbjudas de elever som inte uppnår sfi-nivå. Samarbetet mellan utbildningen och arbetsförmedlingen fungerar på många håll dåligt trots att förordningen tydligt betonar sådant samarbete för att skapa språkpraktik. AMS delar revisorernas uppfattning om betydelsen av informella kontaktnät som ger effektiv informationsspridning och arbetsförmedlarnas nära kontakter med företagen som viktiga framgångsfaktorer. Arbetsförmedlingens kanske viktigaste uppgift i detta sammanhang är att tillhandahålla ett nätverk på arbetsmarknaden för de invandrare som saknar sådant nätverk. föreslår att får i uppdrag att ge ut enhetliga anvisningar som innebär att alla nyanlända flyktingar och invandrare som vänder sig till arbetsförmedlingar, oavsett deras språkkunskaper, ska registreras som arbetssökande och få rätt att delta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. menar att möjligheterna till kontakt med föreningsliv och ideella organisationer bättre och mer systematiskt tillvaratas för att öka invandrarnas kontakter med infödda svenskar. menar också att det är nödvändigt med ett intensifierat samarbete mellan studieorganisatörerna och kommunens socialtjänst respektive hälso- och sjukvård. Det introduktionsprogram och den handlingsplan för varje enskild flykting som ska utarbetas och följas bör kunna vara ett gott instrument för ett förbättrat samarbete vad gäller flyktingar. framhåller att då det blir allt vanligare att kommunerna lämnar sfi på entreprenad är det viktigt att följa upp och värdera på ett effektivt sätt. Verket framhåller också vikten av ett närmare samarbete än mellan de myndigheter och insatser som invandrare kommer i kontakt med. Nationellt centrum anser att man bör göra en uppföljning av effekterna av upphandling med avseende på den långsiktiga utvecklingen av sfi, liksom av lärarnas kompetensutveckling. Man menar också att det är viktigt för eleven att det i ett så tidigt skede som möjligt finns en planerad fortsättning efter sfi-utbildningen. Även i tider av högkonjunktur är det viktigt att ha ett långsiktigt perspektiv och att värna om den enskildes rätt till grundskole- och gymnasiekompetens. Nationellt centrum anser det därför önskvärt att man centralt verkar för att få tillstånd en samverkan mellan sfi-utbildningen och andra instanser i kommunen, exempelvis flyktingmottagning, vuxenutbildning och arbetsförmedling. Man pekar på behovet av kompetensutveckling hos sfi-utbildningens samverkanspartner. En viktig förutsättning för ett ökat samarbete är att olika aktörer har kunskap om vuxnas språkinlärning och förståelse för undervisning av vuxna invandrare, inte minst av elever med begränsad skolbakgrund. kommun anser att samverkan mellan myndigheter är av största vikt vad gäller tillträdet till arbetsmarknaden. Ett nära samarbete mellan flyktingmottagning, sociala myndigheter, anordnare av svenskundervisning och arbetsförmedling leder till att den enskilde invandraren bättre och snabbare förbereds för livet efter sfi. kommun anser att en revision av läroböckerna bör övervägas. Vidare bör undersökas om det nationella provet så som det är utformat i alltför hög grad styr och begränsar undervisningen. LO ifrågasätter om arbetskraftsinvandrare verkligen var så integrerade på arbetsmarknaden som det ofta görs gällande. Utbildningen i svenska var ofta bristfällig och integrationen var ofta begränsad. De hade svårare att utvecklas i arbetet och bli starka på arbetsmarknaden. har sysselsättningen bland utrikes födda varit lägre och arbetslösheten högre än bland infödda. Detta kan delvis förklaras med diskriminering men också med att arbetsgivare och samhället inte kunnat kompensera för skillnader i språkkunskaper och yrkesutbildning. menar att det är angeläget att se över det nuvarande sfi-provet, bl.a. med utgångspunkt från att det passar bättre för personer som avser att fortsätta i teoretiska studier än för dem som vill ut i yrkesarbete. hade sfi-lärarna större möjligheter att göra en individualiserad bedömning av elevernas kunskapsnivå och ta hänsyn till deras yrkesplaner i sin bedömning. Sfi-lärarna tilläts göra en bättre helhetsbedömning av eleven. Ett annat problem som uppmärksammar är att personer som haft arbete utan att ha sfi-betyg eller av annan anledning inte deltagit i sfi tidigare, kommer till sfi. För denna grupp passar sfi illa eftersom sfi är inriktad på relativt nyanlända. Deras utbildningsbehov skulle kanske kunna tillgodoses på komvux, men de saknar godkänd sfi-nivå som är kravet för studier efter sfi. påpekar också att revisorerna i stort sett förbisett utvecklingen med att många kommuner lagt ut sfi på entreprenad. Enligt förbundet har avtalen i flera fall inneburit sämre kvalitet på många sätt. accepterar inte en utveckling som fortsätter att försämra lärarnas villkor och försämra kvaliteten i sfi. Förbundet kräver att en undersökning görs av de totala konsekvenserna av entreprenaderna ut kvalitetshänseende. anser slutligen att det kan vara värt att överväga ett utökat samarbete mellan sfi och inte minst arbetsförmedlare, att de tillsammans arbetar för det dubbla målet godkänd sfi och egen försörjning eller yrkesutbildning. Begreppet integration rymmer dock fler aspekter än den arbetsmarknadspolitiska. TCO anser att revisorerna förbisett att sfi utsatts för stora prövningar som hotar kvaliteten. I många kommuner har sfi-verksamheten helt eller delvis lagts ut på entreprenad. TCO föreslår att den översyn som görs över sfi även belyser konsekvenserna av entreprenadförfarandet ur kvalitetshänseende för sfi. Man menar också att fler aktörer bör knytas till sfi så att elevers kontakt med arbetsmarknaden förbättras. 1 Revisorernas granskning 1 2 Revisorernas överväganden och förslag 2 2.1 Förändra sfi efter elevernas behov 2 2.2 Förbättra statistiken 4 2.3 Kvalitetsgranska sfi och öka tillsynen 5 2.4 Sfi-lärarnas utbildning 6 2.5 Försörjningen under fortsatta studier 7 2.6 Se över prioriteringen "utomnordiska medborgare" 8 2.7 Arbetsmarknadspolitiska program och språkutbildning 9 2.8 Värdering av yrkeskunskaper och utbildningar 11 3 Revisorernas förslag 12 Bilaga 1 Språk och arbete Studieresultat för elever i svenskundervisning för invandrare 17 Tillsynen av sfi 18 Försörjning under studierna 18 Utvecklingen av invandrarnas arbetsmarknad 18 Prioriteringar inom arbetsmarknadspolitiken 19 Regionala skillnader i invandrarnas arbetsmarknadssituation 19 Värdering av invandrares kompetens 20 1 Granskningens bakgrund och inriktning 21 1.2 Syfte och metoder 22 1.3 Vem är invandrare? 2 Från invandrarpolitik till integrationspolitik 25 2.2 De integrationspolitiska målen 27 2.3 Introduktionen i 28 3 Svenskundervisning för invandrare (sfi) 30 3.1 Framväxten av svenskundervisningen 30 3.2 Organisationen av sfi 33 3.3 Omfattning och utveckling 36 3.10 Sfi-företrädarnas förslag till förbättringar 53 4 Arbetsmarknaden för invandrare 56 4.2 Invandrarna och arbetsmarknadspolitiken 60 4.3 Regionala skillnader i invandrarnas arbetsmarknadssituation 64 4.4 Invandrarna och arbetsförmedlingen 66 4.5 Värdering av invandrares kompetens 70 5 Revisorernas överväganden och förslag 76 5.1 Svenskundervisning för invandrare 76 1 Inledning och sammanfattning 92 2 Sysselsättning och arbetslöshet 101 2.1 Naturaliserade-utländska medborgare 104 2.2 Olika födelseland 106 2.3 Tidsbegränsade anställningar 107 2.4 Företagande bland invandrare 109 3 Invandrare och arbetsmarknadspolitiken 113 3.2 Tidigare studier 114 3.4 1992, 1995 och 1998-en beskrivning av data 121 3.5 Inskrivningstider vid arbetsförmedlingarna 123 3.6 Arbetsmarknadspolitiska åtgärders "framgång" 129 3.7 Af:s prioritering mellan åtgärd eller arbetslöshet för olika invandrargrupper 132 3.8 Oddset att vara i arbetsmarknadspolitisk åtgärd jämfört med att vara arbetslös-effekten av individuella egenskaper 136 3.9 Sammanfattning och slutsatser 140 Bilaga 2 Remissammanställning 152 Arbetsmarknaden för invandrare, Arbetsmarknadesstyrelsen (Ura 1999:5). Frågan behandlas också i Ds 2000:43 Begreppet invandrare i myndigheternas verksamhet. SFS 1999:130, prop. 1997/98:177, bet. 1998/99:AU4, rskr. 1998/99:140. Invandrarpolitiska kommitténs slutbetänkande , framtiden och mångfalden (SOU 1996:55). Intentioner och verklighet, R89:44. Svenska för invandrare - ett regeringsuppdrag, dnr 1989:372. 1 kapitlet i Lpf94 gäller även Svenskundervisning för invandrare. "Reguljärt" lades till 1997. Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , prop. 1995/96:222. Dir. 1999:86, Validering av vuxnas kunskap och kompetens. AK: Andel i procent i ålder som tillhör arbetskraften. SY: Andel i procent i ålder som är sysselsatta. AL: Andel i procent av arbetskraften som är öppet arbetslösa. Uppgifter i om invandrare från Bosnien finns först . Specialbearbetningar av 1987 och 1992 för födda i och som anlände visade att arbetslösheten (åldersstandardisad) var och respektive år. För infödda var arbetslösheten respektive . Delar av bearbetningarna finns presenterade i (1991 och 1993). Wadesnsjö (1972) visade att den åldersstandardiserade arbetslösheten 1969 var för invandrare från (som nämnts är dessa den största gruppen bland invandrare från ), dvs densamma som för infödda. I bearbetningen finns uppgifter om invandrare från som anlände . trots lågkonjunktur var den åldersstandardiserade arbetslösheten så pass låg som , dvs väsentligt lägre än för infödda. Se SCB (1998). I antal räknat utgörs gruppen utomnordiska medborgare av 340 214 individer, utrikes födda utom av 686 073 individer och födda i de Nordiska länderna utom av 282 634 individer. Se revisorer (1999), sidan 9. Regeringens proposition 1999/2000:1, volym 7, sidan 27-30. Bosnien har endast existerat som invandringsland vilket innebär att invandrare från denna region har en kort vistelsetid i . Se revisorer (1999), sidan 9. Detta inbegriper systemet för ekonomisk ersättning vid arbetslöshet. Se exempelvis Bergeskog (1999) för en genomgång. Detta avsnitt baseras i huvudsak på kapitel 3 i och (1999). D.v.s. att motverka den arbetslöshet som uppstår på grund av tillfälliga obalanser på arbetsmarknaden. D.v.s. att påverka arbetsmarknaden så att resurserna används mer effektivt, exempelvis genom att påverka individer att söka arbete mer aktivt. Till de utbudspåverkande åtgärderna räknas: arbetsmarknadsutbildningar, utbildningsvikariat, datortek, kommunavtal och IT-satsningar. Till de efterfrågepåverkande åtgärderna räknas: beredskapsarbete, rekryteringsstöd, inskolningsplatser, arbetslivsutveckling, arbetsplatsintroduktion, starta eget-bidrag, offentligt tillfälligt arbete, anställningsstöd, resursarbete och projektarbete. Därmed stämmer inte vår kategorisering till fullo överens med den använda kategoriseringen i utbudspåverkande och efterfrågepåverkande åtgärder. Utbildningsvikariat kategoriseras vanligtvis som en utbudspåverkande åtgärd medan vi har valt att kategorisera den som en arbetsplatsåtgärd (se nedan för en förklaring av arbetsplatsåtgärd). Förutom detta är efterfrågepåverkande åtgärd och arbetsplatsåtgärd samt utbudspåverkande åtgärd och utbildningsåtgärd identiska. Se appendix för en kortfattad förklaring till respektive sökkategori samt en mer omfattande beskrivning för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Bergeskog (1999) samt AMS (1999c) innehåller mer detaljerad information om alla sökkategorier. Appendix (tabell A1) innehåller information om det totala antalet inskrivna vid arbetsförmedlingarna 1992, 1995 och 1998 uppdelat på alla förekommande sökkategorier. Se tabell A1 i appendix hur förändringen 1992 till 1998 är fördelad mellan olika sökkategorier. Tabell A2 i appendix ger ytterligare information om antal individer, andelen män samt utbildningsnivån inom respektive grupp. Anledningar till detta kan vara att individer som varit borta från arbetsmarknaden antas ha "sämre" arbetsmarknadsegenskaper och därför anses vara mindre produktiva av arbetsgivare. En jämförelse kan inte göras med dem som invandrare eftersom en del kanske endast varit i och på grund av detta faktum har kort inskrivningstid hos arbetsförmedlingen. En möjlig förklaring är att högutbildade är mer selektiva i sitt val av arbete och därför påvisar långa inskrivningstider. Se appendix för en kortare förklaring till respektive åtgärd. Se AMS (1998b, 1999b) samt Bergeskog (1999) för en mer noggrann beskrivning av respektive åtgärds utformning och vilka målgrupper den är ämnad för. Se Ackum Agell (1999), (1997) och Harkman m.fl. (1999) för en beskrivning av problemen och metoderna kring åtgärders effekter på sysselsättning och inkomster. Sysselsatt definieras som att vara deltidsarbetslös (skat 21), tillfälligt arbete (skat 31), ombytessökande (skat 41), erhållit arbete (avors=1), tidsbegränsad anställning (avors=2) samt fortsatt anställning hos samma arbetsgivare (avors=3). Denna definition är något snävare än AMS definition på att vara sysselsatt som även inkluderar lönebidrag (skat 42), offentligt skyddat arbete (skat 43), rekryteringsstöd (skat 44) samt anställd inom (avors=4). Flera av dessa är uteslutna eftersom de utgör åtgärd för arbetshandikappade (skat 42-43 samt avors=4) samt för att det utgör en subventionerad anställning (skat 44). Detta kan bero på bättre arbetssökanden, mer effektiva program och/eller en bättre arbetsmarknad 1998 än 1992. Därmed görs ingen åtskillnad mellan de olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som diskuterats i de tidigare avsnitten. Utomnordiska medborgare (exklusive invandrare från och som har en liten andel med svenskt medborgarskap oavsett invandringsår) utgjorde , beroende på region, av de som invandrat efter 1992, av de som invandrat av de som invandrat . Troligen mindre förekommande då dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder är utformade att passa de mest skilda behov. Se exempelvis (1997) för en beskrivning av den statistiska modellen. Oddskvoten = Pr(åtgärd) / Pr(arbetslös) där Pr(åtgärd) = sannolikheten att vara i åtgärd och Pr(arbetslös) = sannolikheten att vara arbetslös. Observera att det korrekta språkbruket skulle vara sannolikheten att vara i åtgärd relativt sannolikheten att vara arbetslös och det är detta som avses med termen "relativa sannolikheten att vara arbetslös". (skat 42, 43, 71) (skat 11, 12, 13) (skat 21, 22, 31, 35, 41) (skat 64, 81, 82) (skat 44, 45, 46, 51, 53) (skat 14, 91) (skat 52, 55, 56, 57, 58, 61, 65)