frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — I vissa allmänna råd bl.a. det allmänna rådet 1996:4 om förtidspension enligt lagen om allmän försäkring (AFL) lämnas beskrivning över avräk- ningsreglerna i 17 kap. 1 § andra stycket. Det ges också exempel på till- lämpningen av avräkningsreglerna. Några riktlinjer för förfarandet vid handläggningen av ärendena i fråga lämnas inte. 2.På frågan om RFV anser att försäkringskassorna bör upprätta ett särskilt diarium för socialnämndens framställningar av detta slag och om ärendena således bör läggas upp separat får RFV framhålla följande. Enligt 15 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) får regeringen, om särskilda skäl föreligger, föreskriva undantag från den registrerings- skyldighet som anges i paragrafens första stycke. Undantag får ske i fråga om handlingar av visst slag som förekommer hos myndighet i betydande omfattning. I 5 § sekretessförordningen (1980:657) anges vilka myndigheter som är undantagna från registreringsskyldigheten enligt 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen. Bland de myndigheter som är undantagna finns försäkringskassorna. De handlingar som inte behöver registreras är bl.a. handlingar i försäkringsärenden. Ett ärende om avräkning enligt 17 kap. 1 § andra stycket AFL utgör ett för- säkringsärende. En framställning om avräkning utgör en handling i ett sådant ärende. Det finns ingen skyldighet att diarieföra framställningen. Det förhållandet att det genom den inkomna framställningen skapas ett nytt ärende hos kassan gör enligt RFV ingen skillnad därvidlag. En annan fråga är i vad mån det ändå kan vara lämpligt att det sker en registrering av framställningen i ett avräkningsärende. Allmänt gäller att handlingarna i ett ärende skall hållas väl ordnade. är av betydelse bl.a. mot bakgrund av offentlighetsprincipen och den rätt till insyn i utredningsmaterialet som finns enligt förvaltningslagen (1986:223). RFV utgår från att kravet på att hålla handlingarna väl ordnade iakttas även när det gäller framställningar om avräkning. I jämförelse med andra typer av handlingar kan det också vara svårt att motivera varför just framställningar om avräkning bör diarieföras. RFV anser inte att det finns anledning att göra någon generell översyn av rutinerna. Vidare kan noteras att ett krav på diarieföring innebär ett merarbete för administrationen. RFV anser inte, med hänvisning till det anförda, att det bör upprättas ett särskilt diarium för socialnämndens framställningar om avräkning. föreligger inte heller behov av att lägga upp ett ärende om avräkning separat. Ärendet bör kunna förvaras tillsammans med ärendet om rätten till social- Detta underlättar också handläggningen. På frågan om RFV anser att socialnämnden är part i det aktuella ärendeslaget och, om svaret är ja på denna fråga, vilka överklaganderegler och eventuella omprövningsregler som verket anser bör gälla för social- nämnden får RFV framhålla följande. är enligt RFV:s uppfattning part i ärendet. också av ett flertal domar från Försäkringsöverdomstolen (bl.a. i målen dnr 1096/84, 1831/84 och 81/87) att socialnämnden eller motsvarande ansetts RFV anser att ett beslut som en försäkringskassa fattar i ett avräknings- ärende är ett beslut i ett ärende om försäkring enligt AFL. prövningen av vilka möjligheter som skall finnas att begära omprövning av och att överklaga ett beslut om avräkning i första hand bör bedömas i för- hållande till reglerna i AFL. Tolkningsproblem kan därvid uppkomma på grund av att begreppet I 20 kap. 10 § första stycket AFL anges att beslut av en allmän försäkringskassa som har fattats av tjänsteman i ärenden om för- säkring enligt denna lag skall omprövas av kassan, om det begärs av en enskild som beslutet angår etc. I 20 kap. 11 § anges bl.a. att ett beslut som har fattats av en tjänsteman hos inte får överklagas av en enskild innan beslutet har omprövats enligt 10 §. Begreppet enskild används på flera ställen i förvaltningslagen, bl.a. i 4 §. Nya förvaltningslagen med kommentarer, fjärde upplagan, och , framhålls (s. 68) att med enskilda i 4 § och på andra ställen i lagen menas inte bara enskilda individer utan också företag, organisationer och andra privaträttsliga subjekt. Däremot avses i princip inte organ för det allmänna, t.ex. kommuner. Om samma tolkning görs be- träffande de ifrågavarande bestämmelserna i skulle det tala för att dessa bestämmelser inte är tillämpliga. Det är dock enligt RFV:s mening svårt att se några sakliga skäl som motiverar att socialnämnden undantas från omprövnings-/överklagande- reglerna enligt AFL. Bestämmelserna i bör anses tillämpliga även i ett fall som detta. Ytterst är det dock en fråga för förvaltningsdomstol att avgöra i vad mån dessa bestämmelser är tillämpliga. )UnJDQ RP I|UVlNULQJVNDVVDQ E|U XSSUlWWD HWW GLDULXP I|U VRFLDOQlPQGHQV IUDPVWlOOQLQJDU RP DYUlNQLQJ RFK HOOHU OlJJD XSS lUHQGHQD VHSDUDW Enligt 15 kap. 1 § första stycket sekretesslagen skall allmän handling regi- streras utan dröjsmål, när den har kommit in till eller upprättats hos myndig- het, om det inte är uppenbart att den är av ringa betydelse för myndighetens verksamhet. I fråga om allmänna handlingar, för vilka sekretess inte gäller, får dock registrering underlåtas om handlingarna hålls så ordnade att det utan svårighet kan fastställas om handling har kommit in eller upprättats. I andra stycket till samma paragraf har regeringen bemyndigats att, om särskilda skäl föreligger, föreskriva undantag från registreringsskyldigheten i fråga om handlingar av visst slag som hos myndigheten förekommer i betyd- ande omfattning. Med stöd av detta bemyndigande har regeringen i 5 § sekretessförordningen undantagit de allmänna försäkringskassorna från att registrera bl.a. handlingar i försäkringsärenden. Syftet med bestämmelserna om registrering av allmänna handlingar är att garantera allmänhetens rätt att få tillgång till allmänna handlingar. Vad gäller undantagsregeln i andra stycket är ett av skälen till denna att registrerings- skyldigheten i vissa fall kan komma att bli utomordentligt betungande för myndigheten. Mot de vinster i kostnader och arbete som kan göras måste vägas intresset av allmän insyn i myndigheternas verksamhet. Detta har i bestämmelsen kommit till uttryck i att särskilda skäl krävs för att undantag skall kunna föreskrivas (prop. 1979/80:2 Del A s. 354 f.). RFV har anfört att en framställning om avräkning enligt 17 kap. 1 § andra stycket AFL utgör en handling i ett försäkringsärende, för vilken det inte föreligger någon registreringsskyldighet enligt sekretesslagen. Jag delar denna uppfattning. De ovan nämnda bestämmelserna i sekretesslagen hindrar visserligen inte att registrering ändå sker. I likhet med RFV anser jag emellertid att det, vid en jämförelse med hanteringen av andra handlingar i försäkringsärenden, inte finns skäl att särbehandla framställningar om avräkning i detta avseende. Vad gäller förvaringen av de handlingar som hör till ett avräkningsärende har jag i samband med mina inspektioner av försäkringskassor noterat att handlingarna vanligtvis sammanförs med de handlingar som hör till ärendet om rätten till socialförsäkringsförmånen. Fråga är om det finns skäl att lägga upp ett ärende om avräkning separat. Det förhållandet att partsställningen är annan än i ärendet om rätten till socialförsäkringsförmånen skulle kunna utgöra ett argument för detta. RFV har å sin sida uppgett att det inte före- ligger behov av att separera ett avräkningsärende från ärendet om rätten till socialförsäkringsförmånen och att handläggningen underlättas om ärendena förvaras tillsammans. Jag har inte anledning att ifrågasätta dessa uppgifter. Jag vill också understryka att en parts begäran att ta del av materialet i sitt ärende om rätten till socialförsäkringsförmånen även bör anses omfatta hand- lingarna i avräkningsärendet. Handläggningen av en sådan begäran under- lättas självklart om handlingarna förvaras tillsammans. ² Övervägande skäl talar således för att ett avräkningsärende förvaras tillsammans med ärendet om rätten till socialförsäkringsförmånen. Det finns emellertid inget hinder mot att handlingarna i avräkningsärendet förvaras i en särskild mapp eller i 2000/01:JO1 övrigt hålls samman inom förmånsärendet. En sådan förvaring skulle själv- fallet underlätta handläggning, t.ex. i samband med att en part begär överprövning av kassans avräkningsbeslut. Med dessa besked lämnar jag ärendet i denna del. )UnJDQ RP YLOND |YHUSU|YQLQJVUHJOHU VRP JlOOHU I|U VRFLDOQlPQGHQ Enligt 20 kap. 10 § första stycket AFL skall beslut av en allmän försäkrings- kassa som har fattats av tjänsteman i ärenden om försäkring enligt denna lag omprövas av kassan, om det begärs av en enskild som beslutet angår och beslutet inte har meddelats med stöd av 10 a §. Enligt 11 § samma kapitel får beslut av en allmän försäkringskassa eller i ärenden om försäkring enligt denna lag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut som har fattats av en tjänsteman hos får dock inte överklagas av en enskild innan beslutet har omprövats enligt 10 §. En enskilds överklagande av ett sådant beslut innan beslutet har omprövats skall anses som en begäran om omprövning enligt nämnda paragraf. Jag delar RFV:s uppfattning att socialnämnden är att anse som part i avräkningsärenden och att ett beslut av i ett sådant ärende är ett beslut i ett ärende om försäkring enligt AFL. Vad gäller begreppet enskild vill jag anföra följande. Som RFV har upp- gett avses med detta begrepp i förvaltningsrätten privaträttsliga subjekt. Ett organ för det allmänna, t.ex. kommuner, kan dock i vissa situationer ha samma ställning som en enskild, t.ex. när en kommun äger en fastighet (se prop. 1971:30 s. 334 och 1985/86:80 s. 59). Det saknas enligt min mening skäl att anta att begreppet enskild skulle ha en annan innebörd i AFL. Att en förvaltningsmyndighet i ett avräkningsärende enligt 17 kap. 1 § andra stycket AFL skulle ha samma ställning som en enskild förefaller mig rent av vara helt uteslutet. Fråga är ju om en förvaltningsmyndighets begäran om ersättning för ett på offentligrättslig grund utgivet bistånd. Förarbetena till 20 kap. 10 § AFL bringar inte klarhet i frågan om hur en socialnämnds begäran om överprövning av ett tjänstemannabeslut enligt 17 kap. 1 § andra stycket AFL skall behandlas. Av det ovan anförda följer enligt min uppfattning att en sådan begäran av socialnämnd inte omfattas av omprövningsregeln i 20 kap. 10 § AFL. En socialnämnd är således hänvisad till att, i likhet med vad som gäller för RFV, överklaga ett beslut om avräkning. Jag instämmer emellertid i RFV:s uppfattning att det borde vara möjligt för socialnämnder att begära omprövning på samma sätt som gäller för enskilda. Mot denna bakgrund får jag härmed, efter samråd med chefsJO , enligt 4 § (1986:765) lagen med instruktion för ombudsmän, väcka fråga om författningsändring i enlighet med det anförda. Jag överlämnar därför en kopia av detta beslut till (Social- departementet). Jag överlämnar också en kopia av beslutet till socialförsäk- ringsutskottet för kännedom. Fråga om behov av kommunicering i ärende där det inte av den /01:JO1 försäkrades ansökan framgick om den avsåg förtidspension (Dnr 3632-1998) I en anmälan mot allmänna försäkringskassa klagade . på kassans handläggning av hans förtidspensions- och sjukbidragsärende. Han anförde bl.a. följande. Trots att han ansökte om förtidspension har föreslagit fortsatt sjukbidrag utan att ha kommunicerat honom föredragningspromemorian. Om han hade fått del av föredragningspromemorian med kassans förslag hade han kunnat meddela socialförsäkringsnämnden om sitt försämrade hälsotillstånd som styrkts av läkarutlåtande. Han hade också haft möjlighet att närvara vid nämndens sam- manträde. Anmälan remitterades till för yttrande. I sitt remissvar anförde genom direktören följande. har uppburit helt sjukbidrag . på nytt om förtids- pension/sjukbidrag för tid efter . Med anledning av ansökan beviljades R.M. helt sjukbidrag för tiden till och med september . ett brev till med anledning av sjukbidragsbeslutet. I brevet efter- frågade han föredragningspromemorian och menade att fattat beslut över hans huvud. Efter detta följde med många kontakter mellan R.M. och , främst enhetschef . Ansökan om förtidspension och sjukbidrag görs på samma blankett. Av ansökningsblanketten framgår inte vilken ersättningsform den försäkrade främst önskar. De två aktuella ersättningsformerna kan beviljas en person vars arbetsförmåga på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel. Förtidspension beviljas när nedsättningen kan anses varaktig och sjukbidrag beviljas när nedsättningen inte anses varaktig, men kan antas bli bestående . Sjukbidrag beviljas vanligen för en period av ett till . har ansökt om förtidspension/sjukbidrag. Det har först efter att beslut om sjukbidrag fattats framkommit att R.M:s ansökan i första hand avsåg förtidspension. Det är olyckligt att ansökan avseende de två ersättningsformerna görs på samma blankett och att det inte framgår vilken ersättningsform som den försäkrade i första hand ansöker om. Innan för- säkringskassan fattar beslut i ärendet är det därför viktigt att försäkrings- kassan har informerat sig om vad ansökan i första hand avser. )|UVlNULQJVNDVVDQ KDU XWDQ DWW GHVVI|ULQQDQ KD VlQW I|UHGUDJQLQJV 2000/01:JO1 SURPHPRULD WLOO 5 0 IDWWDW EHVOXW RP DWW EHYLOMD KRQRP KHOW VMXNELGUDJ uppger att har brutit mot förvaltningslagen då inte kommunicerat honom förslag till beslut innan social- försäkringsnämnden beslutat om hans rätt till sjukbidrag. Enligt 17 § för- valtningslagen (1986:223) får ett ärende inte avgöras utan att den sökande har underrättats om en uppgift som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått möjlighet att yttra sig över uppgiften. Detta gäller i ärenden då avgörandet går parten emot. Det är därför viktigt att har informerat sig om att ett föreslaget beslut inte går den försäkrade emot i de fall väljer att inte kommunicera förslaget. I R.M:s ärende har det inte inkommit några uppgifter från någon annan än honom själv. Enligt förvaltningslagen förelåg därmed inte någon skyldighet att kommunicera honom innan ärendet avgjordes, även om av- görandet gick honom emot. har dock som rutin att kommunicera förslag till beslut i alla ärenden i vilka det råder osäkerhet kring om förslaget går sökanden emot. Det finns inga journalanteckningar i akten som tydliggör vad R.M:s an- sökan gäller. Först av R.M:s klagoskrivelser framgår att hans ansökan avsåg förtidspension. Lokalkontoret förefaller att ha utgått från att R.M. ansökt om ett förlängt sjukbidrag. har av denna anledning inte ansett att det föreslagna beslutet gått R.M. emot, vilket resulterat i att för- säkringskassan inte har tillsänt honom föredragningspromemorian och givit honom tid att inkomma med yttrande däröver. underlåtenhet att kommunicera R.M. förslaget till beslut har fått till följd att R.M. inte haft möjlighet att inkomma med ytterligare medicinskt underlag för att styrka hans anspråk på förtidspension. ser allvarligt på detta och beklagar det inträffade. (M InWW P|MOLJKHW DWW QlUYDUD YLG VRFLDOI|UVlNULQJVQlPQGHQV VDPPDQWUlGH framhåller att han undantagits möjligheten att närvara vid social- försäkringsnämndens sammanträde. En försäkrad har rätt att närvara vid nämndens sammanträde för att muntligen kunna framföra uppgifter i för- säkringsärendet. Detta följer av 14 § förvaltningslagen. Eftersom för- säkringskassan varit i den felaktiga tron att det föreslagna beslutet inte gick R.M. emot, så har R.M. inte kommunicerats förslag till beslut och inte heller beretts möjlighet att närvara vid socialförsäkringsnämndens sammanträde. har överklagat beslut till länsrätten. Försäkrings- kassan har inte ansett att det underlag som bifogats överklagan har givit stöd för en ändring av beslutet enligt 20 kap 10 a § lagen om allmän försäkring. Anmälan remitterades därefter till för yttrande över utformningen av blanketten för ansökan om förtidspension/sjukbidrag. Riks- försäkringsverket anförde genom överdirektören följande. RFV utgår ifrån att JO:s begäran om yttrande närmast är föranledd av det förhållandet att det inte finns skilda ansökningsblanketter för förtidspension respektive sjukbidrag samt att den försäkrade på den av RFV fastställda ansökningsblanketten inte uppmanas ange om ansökan om pension avser förtidspension eller sjukbidrag. Av 7 kap. 1 § och 13 kap. 1 § i lagen om allmän försäkring (AFL) framgår att en försäkrad har rätt till förtidspension om hans arbetsförmåga på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestations- förmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och nedsättningen kan anses Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig men kan den antas bli bestående avsevärd tid har den försäkrade rätt till sjukbidrag. bidrag skall vara begränsat till . I övrigt skall gälla beträffande sjuk- bidrag vad som är föreskrivet om förtidspension enligt 7 kap. 1 § första stycket och 13 kap. 1 § första stycket AFL. prövning skall vid ansökan enligt 16 kap. 1 § första stycket omfatta den försäkrades rätt till pensionsförmån i form av förtids- pension eller sjukbidrag, oavsett vad han/hon har framfört önskemål om i sin ansökan eller under utredning. Försäkringsöverdomstolen har i ett avgörande fastställt att någon frihet för försäkrade att välja om förmånen förtidspension skall utges som förtids- pension eller sjukbidrag inte föreligger enligt gällande bestämmelser. dom , mål nr 1051/80.) Den försäkrade ansågs inte kunna göra FÖD anförde följande: L:s ansökan i ma j 1979 måste emellertid, trots att hon velat be gränsa den till att gälla endast fortsatt sjukbidrag, anses utgöra en ansökan om förtids- på grund av vilken försäkrin gskassan vid bifall har att avgöra huruvida förmånen skall utges i form av förtidspension eller sjuk- Nå gon frihet för sökanden att väl ja mellan nämnda båda förmåner anser försäkrin gsöverdomstolen alltså inte föreli gga enligt gällande Domstolen antecknar för övri gt att motsatt stånd punkt i ett fall som det förevarande skulle innebära, att den försäkrade skulle kunna gskassan från att nå gonsin pröva frå gan om förtids pension (i stället för sjukbidrag), oavsett hur varaktig den försäkrades arbets- förmåga än är. Detta kan lagstiftaren inte antas ha avsett. RFV har konstruerat blanketten för ansökan om förtidspensionsförmån (FKF 3030) efter FÖD:s ställningstagande i den aktuella frågan. RFV anser att blankettens konstruktion inte står hindrande i vägen för att pröva frågan om kommuniceringsskyldighet enligt för- valtningslagen (1986:223) i det enskilda fallet. RFV vill härutöver tillägga att det inte är ovanligt att det av handlingarna eller på annat sätt framgår att den enskilde har begärt eller uttalat önskemål om vilken form av pensionsförmån han/hon vill ha. Om det förslag till beslut föredraganden i socialförsäkringsnämnden avser att lägga fram för nämnden går emot den försäkrades önskemål eller begäran, bör givetvis den försäkrade kommuniceras föredragningspromemorian med eventuella bilagor. Av föredragningspromemorian bör framgå föredrag- andens förslag till beslut med beslutsmotivering. Upplysningsvis vill RFV nämna att verket arbetar med att ta fram ett allmänt råd om försäkringskassornas tillämpning av förvaltnings- lagen. I rådet kommer de viktigaste och mest grundläggande reglerna i för- valtningslagen att behandlas, bl.a. kommuniceringsskyldigheten enligt nämnda lag. Avslutningsvis vill RFV också informera om att försäkringarna inom ohälsoområdet varit föremål för en omfattande översyn. Frågan om att avskaffa sjukbidraget har bl.a. varit aktuell. Ärendet bereds inom . -2 3HQQO|Y meddelade beslut i ärendet . I bedömningsdelen anförde han, såvitt avser ovan upptagna frågeställningar, följande. Enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) får ett ärende inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Undantag från huvudregeln kan ske bl.a. när det är uppenbart att det inte är nödvändigt att kommunicera. Gynnande beslut, t.ex. bifall till en ansökan, kan fattas utan föregående kommunicering. förvaltningslagens bestämmelser om kommunicering är att den försäkrade därigenom skall få kännedom om uppgifter som lämnats av andra och ges tillfälle att komma med egna synpunkter och bemöta eventuella felaktigheter. Förvaltningslagen representerar en minimistandard i fråga om hand- läggningen av förvaltningsärenden. Det förhållandet att 17 § av formella skäl inte är tillämplig i ett ärende får således inte uppfattas så att paragrafen De skäl som ligger bakom kommunikationsprincipen kan tvärtom göra sig gällande med samma styrka. Lagtexten i 17 § för- valtningslagen ger närmast vid handen att bestämmelsen endast reglerar det fallet att något finns att kommunicera och att parten därvid skall lämnas till- fälle att yttra sig över materialet. Det ligger därför i myndighetens hand att avgöra i vad mån tillfälle skall lämnas parten att yttra sig också i det fall då något nytt material inte tillförts ärendet. Att generellt lämna parten tillfälle att yttra sig när myndighetens bedömning avviker från partens kan knappast komma i fråga. Å andra sidan kan emellertid kommunikation ibland vara att rekommendera, t.ex. för att undvika att myndighetens beslut annars kommer att bygga på ett ofullständigt eller missvisande underlag (se /, Nya förvaltningslagen, 5 uppl., s. 166 och 175 f.). har uppgett att anledningen till att den inte kom- nämndens sammanträde var att var av uppfattningen att förslaget till beslut inte gick honom emot. hade ansökt om förtids- pension/sjukbidrag utan att närmare ange att han i första hand avsåg att ansöka om förtidspension. Vidare hade det i ärendet endast inkommit material från R.M. Ärendet hade således inte tillförts uppgifter från Skäl för att kommunicera uppgifterna som sådana förelåg inte. har uppgett att den har som rutin att kommunicera förslag till beslut i alla ärenden i vilka det råder osäkerhet kring om förslaget går sökanden emot. Jag delar uppfattningen att det i tveksamma fall är bättre att kommunicera parten beslutsunderlaget än att När det gäller beslut om sjukbidrag eller förtids- pension är det svårt att avgöra om beslutet är helt gynnande eller inte för den försäkrade. Beroende på den enskildes situation kan valet av pensionsförmån av den enskilde uppfattas på olika sätt med hänsyn bl.a. till att sjukbidrag är en tidsbestämd pensionsförmån och till pensions- förmånens betydelse för ett anställningsförhållande. Enligt min mening bör därför den försäkrade ges möjlighet att ta del av kassans beslutsförslag, även om självständigt har att pröva om den försäkrade skall tillerkännas sjukbidrag eller förtidspension. 8WIRUPQLQJ DY EODQNHWW I|U DQV|NDQ RP I|UWLGVSHQVLRQ VMXNELGUDJ 2000/01:JO1 har i sitt remissvar redogjort för en dom av För- säkringsöverdomstolen, vari domstolen fastställer att mot bakgrund av gällande regler kan den som ansöker om pensionsförmån inte välja om han vill ha sjukbidrag eller förtidspension. har utformat blanketten därefter. Jag delar uppfattning att oavsett blankettens utformning bör utifrån förvaltningslagens regler pröva om den skall kommunicera den försäkrade innan beslut fattas. Initiativärende angående ansökningar om förlängt underhållsstöd som undertecknats enbart av underåriga (Dnr 723-1999) -2 3HQQO|Y inspekterade läns allmänna försäkringskassa (dnr 4284-1998). Vid inspektionen granskade han bl.a. ärenden om förlängt underhållsstöd enligt lagen (1996:1030) om under- hållsstöd (USL). Vid granskningen uppmärksammades att ² i enlighet med rekommendationer ² godtog an- sökningar om förlängt underhållsstöd som undertecknats enbart av en alltjämt underårig.