frsrdg · GO04Rr10 · 2001-01-01 00:00:00 — Tabell 2.1 Anslag för under utgiftsområde 16B Universitet och högskolor m.m., Grundutbildning Forskning och for-skarutbildning Övrigt eller gemensamt Universitet och högskolor med vetenskapsområden 8 567 656 6 207 424 Högskolor utan vetenskapsområde 2 129 933 Konstnärliga högskolor 385 474 Enskilda och kommunala högskoleutbildningar m.m. 1 543 659 * Särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m. 451 293 Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete vid vissa högskolor 192 178 Sunet 75 692 ** Ersättningar för klinisk utbildning och forskning 1 600 913 Universitets och högskolors för de statliga avtalsförsäkringarna 1 557 530 Summa 12 702 414 6 399 602 3 609 736 Källa: /2000:1, bilaga 16, bet. * I beloppet ingår fakultetsmedel motsvarande 346 000 respektive till respektive Stiftelsen högskolan i . ** Dessa medel avser i huvudsak forskning. 2.3.2 Hur beräknas ersättningarna till lärosätena Resurserna för grundutbildningen tilldelas genom en per capita-ersättning. Denna beräknas för dels en helårsstudent, dels en helårsprestation. Den totala per capita-ersättningen är summan av ersättningen för en helårsstudent och en helårsprestation inom olika utbildningsområden. Det totala ersättningsbe-loppet är således beroende av prestationsgraden. En helårsstudent beräknas som ett genomsnitt av hur stor volym studenter som inlett studier. Helårsstudenter är antalet registrerade på en kurs multipli-cerat med kursens poäng dividerat med 40 poäng. En kurspoäng motsvarar en veckas studier. Läsåret omfattar och motsvarar således 40 poäng. Denna del av per capita-ersättningen är oberoende av studenternas och lärarnas prestationer. En helårsprestation redovisar studieresultatet och speglar därmed lärarnas och studenternas insatser. En helårsprestation räknas ut genom att summan godkända poäng på en kurs divideras med 40 poäng. I de ursprungliga ersättningsbeloppen ingick inte lokalkostnaderna. /95 ingår emellertid också lokalkostnader och kapitalkostna-der i beräkningarna av dessa ersättningsbelopp. Ersättningsbeloppen för såväl helårsstudent som helårsprestation beräknas för varje utbildningsområde. Ett utbildningsområde omfattar grupper av äm- nen som av statsmakterna bedöms ha en gemensam nivå på kostnadsslag som lärartimmar, lokaler eller utrustning. Ersättningsbeloppen ligger till grund för grundutbildningens anslagstilldelning. I regleringsbrevet finns fast-ställda ersättningsbelopp för 14 olika utbildningsområden. är ersätt-ningsbeloppen per helårsstudent och 14 174 per helårspresta-tion för utbildningsområdena humaniora, teologi, juridik och samhällsveten-skap. är ersättningsbeloppen per helårsstudent och per helårsprestation för utbildningsområdena naturvetenskap, teknik, farmaci och vård. Fördelningen av resurser utgår således från en beräknad ersättning per stu-dent. Det är därför av intresse att jämföra dessa ersättningsbelopp med de redovisade kostnaderna för utbildningen. 3 Redovisning på lokal nivå En tanke med att decentralisera ansvaret för flera viktiga beslut till högskolorna var att resurserna skulle kunna utnyttjas bättre. En studie av kostnadsutveckling och resursanvändning på lokal nivå har genomförts av filosofie doktor för revisorernas räkning. Studier genomfördes vid tre lärosäten. Valet av lärosäten speglar ambitionen att fånga in högskolor av olika karaktär och ålder. Vid varje lärosäte har två ämnen studerats. Kostnadsutvecklingen för ämnena biologi med kemiteknik och engelska har studerats vid medan kemi och engelska studerades vid . Datalogi och historia har undersökts vid . Avsikten har varit att studera ämnen inom utbildningsområden med olika kostnadsnivåer. Därvid har den redovisade kostnaden per helårsstudent jämförts med det ersättningsbelopp som utgör grund för anslagstilldelningen inom utbildningsområdet. (Se avsnitt 2.3.2.) För att öka förståelsen för hur högskolans ekonomiska situation har förändrats belyses i ett särskilt avsnitt faktorer som har påverkat högskolans resursanvändning direkt via ökade kostnader eller indirekt via förändringar i högskolans uppdrag. Undervisningstid är en central faktor i högskolans grundutbildning. Därför har det också bedömts vara av intresse att studera vilken redovisning som finns inom lärosätena av undervisningstidens utveckling. I studien på lokal nivå var avsikten att den totala kostnaden per helårsstudent skulle fördelas på olika kostnadsslag, som undervisning, lokaler och admi-ni-stration. Då anslagen tilldelas per capita skulle också möjligheterna till kostnadsredovisning på individnivå studeras. Det visade sig emellertid svårt att få en för alla ämnen likartad och full-ständig kostnadsfördelning på individnivå. Framför allt visade det sig svårt att få kostnader för undervisning och administration redovisade på ämnesni-vå. Varken regeringen eller lärosätenas ledningar har frågat efter en kost-nadsredovisning per helårsstudent. Ytterligare en avsikt var att studera kostnadernas utveckling över tiden. Detta är en viktig utgångspunkt för att kunna bedöma konsekvenser- av be-sparingar till följd av sänkta per capita-ersättningar. Materialet vid de stude-rade lärosätena har emellertid inte medgivit tidsserier för längre perioder än . I några fall kunde uppgifter om kost-nadsredovis-ning endast erhållas för ännu kortare perioder. Samtliga kostnadsuppgifter har enbart kunnat erhållas i löpande priser. fördelar gemensamma eller indirekta kostnader genom att fastställda pro-cent-andelar räknas av från respektive institutioners totala anslag för cent-ral administration (), lokaler (20,) och bibliotek (3,). Denna modell för att fördela resurserna innebär att kostnaderna för undervisningen får täckas med resterande del av anslaget. Lärarkostnaderna blir då en restpost. Därmed riskeras att andra faktorer än undervisningens kvalitet blir styrande för verksamhetens planering och genomförande. Uppgifter om kostnadernas fördelning kan bli missvisande i de fall de faktiska kostnaderna för gemensamma aktiviteter inte svarar mot de fördelningstal som används vid redovisning. Undervisningen i biologi och kemiteknik började vid 1997. Detta avspeglar sig i kostnadsutvecklingen. höga belopp inne-fattar även igångsättningskostnader och ska således inte ses som normalt. minskade den totala kostnaden med . Administrationskostnaderna minskade mest () och lärarkostnader-na minskade minst (). Lokalkostnaderna utgjorde omkring en femtedel av den totala kostnaden . Se tabell 3.1. Tabell 3.1 Kostnad per helårsstudent för biologi och kemiteknik, , kronor 1997 1998 1999 Lärarkostnader 69 525 56 600 58 711 Lokaler 24 267 17 Bibliotek 4 247 3 312 3 471 Administration 23 296 17 699 16 860 Totalt 121 335 94 649 99 174 Källa: , 2000 Engelska är ett av sammanlagt sju ämnen inom . Se tabell 3.2. Tabell 3.2 Kostnad per helårsstudent för engelska, , kronor 1997 1998 1999 Lärarkostnader 10 842 11 544 15 765 Lokaler 4 730 4 476 6 596 Bibliotek 828 870 1 137 Administration* 7 251 7 977 8 994 Totalt 23 651 24 868 32 492 Källa: , 2000 Omfattar kostnader för administration både inom lärosätet centralt och på institutionsnivå Det går inte att ämnesvis avskilja institutionens gemensamma kost-nader. I högskolans årsredo-visning anges löne-ökningar vara en viktig förklaring till kost-nadsökningarna . Då dessa kostnadsökningar är generella för hela högskolan kan ökningarna inte utan vidare finansieras genom om-fördelning mellan ämnesområden. Av tabell 3.2 framgår att mindre än hälften av de totala kostnaderna avser lärarkostnader. Lokalkostnaderna svarar för . (I genomsnitt ut-gör lokalkostnadens andel för hela högskolesektorns grundutbildning.) Av tabellen framgår emellertid också att har kostnadsökningen varit större för undervisning () än för lokaler () och för administration (). På är redovisningen till viss del baserad på faktiska eller debiterade kostnader. Den redovisade lokalkostnaden bygger sålunda på interndebitering. Kostnader som är gemensamma för eller fakulteten (administration, universitetsbibliotek m.m.) fördelas däremot med ämnenas löne-summa som fördelningsnyckel. Detta leder till att kostnadsuppgifterna blir missvisande i de fall den ver-k-liga resursåtgången inte är proportionell mot lönerna. , menar , finns ett krav på någorlunda enkelhet som bör tillgodoses och krav på absolut rättvisa skulle kunna leda till ett alltför krångligt system. En fördel med ekonomiadministrativa system är att kostnader lätt kan avläsas på ämnesnivå. Av tabell 3.3 framgår att för kemiämnet ökade kostnaden per helårsstudent med nästan . Den största ökningen - - inträffade främst till följd av ökade lokalkostnader. ökade lokalkostnaderna med medan lärarkostnaderna endast ökade . Förklaring-en är att verksam-heten flyttade till det nybyggda Ångström-laboratoriet. Tabell 3.3 Kostnad per helårsstudent för kemi, , kronor 1996 1997 1998 1999 Lärarkostnader* 47 287 54 246 57 175 54 890 Lokaler och utrustning 13 295 11 011 23 579 25 110 Universitets- och fakultetsgemensamt 7 950 8 148 7 889 8 106 Totalt 68 532 73 404 88 644 88 106 *Inklusive kostnader för administration på institutionsnivå Källa: , 2000 För ämnet engelska har kostnaderna ökat något . Lokalkostnadernas relativt kraftiga ökning , , förklaras också i detta fall med att verksamheten flyttade till nya lokaler. ökade de universitets- och fakultetsgemensamma kostnaderna och lärarkostnaderna . Se tabell 3.4. Tabell 3.4 Kostnad per helårsstudent för engelska, , kronor 1997 1998 1999 Lärarkostnader* 20 000 21 000 22 400 Lokaler och utrustning 2 000 2 300 2 800 Universitets- och fakultetsgemensamt 5 600 6 100 6 400 Totalt 27 600 29 300 31 600 * Inklusive kostnader för administration på insitutionsnivå Källa: , 2000 När styrelse fördelar anslagsmedel mellan fakulteterna avräk-nas medel för olika speciella kostnader. Fakulteterna fördelar medel vidare till ins-titutionerna, men behåller i sin tur en viss del för fakultetsgemensam-ma kostnader. Även på institutionsnivå avräknas en del av de medel som av-sätts till under-vis-ning för att täcka kostnader som är gemensamma för insti-tutionen. Medel för bl.a. löpande central administration och för av styrelsen besluta-de spe-ciella satsningar finansieras genom att institutionerna faktureras. Bib-liotekets kostnader täcks till viss del genom denna fak-turering. Till viss del täcks också bibliotektets kostnader genom att efter förhandlingar med respektive fakultet direkt fakturerar institutionerna efter omfatt-ningen av den ser-vice som ställer till deras förfogande. konstaterar att den administrativa strukturen vid med uppdelning i dels temaområden, dels ämnesområden gör det svårt att direkt ur redovisningen läsa av ämnenas kostnader. Vid tidigare utredningar av kostnader har utgått från budgete-rade kostnader. I sådana fall har man satt likhets-tecken mellan intäkter och kostnader, dvs. man utgår från att verksamheten kostar så mycket som man får i anslagsmedel. Vid redovisningen till det-ta projekt har intäkternas för-delning använts som nyckel för att fördela de verkliga kostnaderna. Tillförlitligheten i de redovisade kost-naderna förefaller, enligt Christof-fersson, vara rimligt god. Den korta tidsperioden och det begränsade antalet ämnen gör dock att enstaka brott i utvecklingen inte ska övertolkas. Univer-sitet har sökt konstruera fördelningsnycklar där sådana har sak-nats eller varit miss-visande. ekonomiadminist-ra--tiva sys-tem leder emellertid till omfattande utredningar för att ta fram nyckeltal av typ kostnaden per helårsstudent. avrapporterades en ut-redning om undervisningstid på uppdrag av filosofiska fakultet. Bakgrunden till denna utredning var att universitetsledningen behövde ett bättre underlag för att kunna planera och budgetera undervisning av viss omfattning och kvalitet. För datologi ligger kostnaden per helårsstudent under utbild-ningsområdets ersättningsbelopp 1998. Kostnaderna per helårsstudent har minskat med . Av tabellen framgår också att det i huvudsak är olika typer av gemensamma kostnader som har minskat, medan kostnader för lokaler i stort sett har legat på en oförändrad nivå. Vad beträffar förändringen av nivån på lärarkostnad per student kan t.ex. tillfällig förändring av studentantalet ha slagit igenom. Se tabell 3.5. Tabell 3.5 Kostnad per helårsstudent för datalogi, , kronor 1996 1997 1998 Lärarkostnader 25 800 30 000 25 400 Administration, ledning och övriga kostnader (bl.a. driftskostnader) 14 650 12 500 12 550 Universitets- och fakultetsgemensamt 14 050 13 550 11 650 Lokaler och utrustning 13 800 13 950 13 000 Totalt 68 300 70 000 62 600 Källa: , 2000 Den redovisade kostnaden per helårsstudent minskade något . Detta förklaras främst av att gemensamma kostnader och kostna-der för lokaler minskade. ökade emellertid lärarkostnaderna något. Se tabell 3.6. Tabell 3.6 Kostnad per helårsstudent för historia, , kronor 1997 1998 Lärarkostnader 10 350 10 450 Administration, ledning och övriga kostnader (bl.a. driftskostnader) på institutionsnivå 5 800 6 000 Universitets- och fakultets-gemensamt 7 300 6 400 Lokaler och utrustning 4 150 3 950 Totalt 27 600 26 800 Källa: , 2000 Per capita-ersättningarnas nivå fastställs efter statsmakternas bedömning av vad som är en rimlig tilldelning för ämnena inom respektive utbildningsom-råde. Ersättningarna utgör medelvärden, och kostnaderna för enskilda ämnen inom samma fakultet kan skilja sig åt. Kostnaderna är beräknade per capita. Men studentantalet kan inverka också på denna kostnad. Detta är t.ex. fallet med kostnaderna för matematik och kemi. Kostnaderna för dessa ämnen skiljer sig åt sinsemellan och skiljer sig också från fakultetsmedelvärdet. För ett enskilt år kan vidare administrationen på en eller flera institutioner eller lärosätets centrala administration förbruka både mer och mindre pengar än vad som är anvisat. En institution kan också ackumulera ett underskott över åren. Därmed uppstår risken att ett sådant underskottet till slut blir så stort att det går ut över andra institutioner. Per capitaersättningens karaktär av medelvärde gör att såväl ett ämnes me-delstilldelning över eller under ersättningsnivån som över- eller underskott måste ta ut varandra. Om kostnaden per helårsstudent för ett ämne är högre än det aktuella fakultetsmedelvärdet måste detta kompenseras av en lägre kostnad per helårsstudent för andra ämnen inom fakulteten. Fakultetsmedel-värdet kan således inte i det långa loppet avvika alltför mycket från nivån på ett relevant ersättningsbelopp. Tabell 3.7: Per capita-ersättningar för olika prestationsgrader . Ersättningsbelopp enligt regleringsbrev för Belopp per helårsstudent per helårsprestation Prestationsgrad Nivå på ersättning per helårsprestation vid olika prestationsgrader Nivå på ersättning per capita vid olika prestationsgrader, 1998 Engelska, historia 13 329 13 953 10 465 23 794 11 162 24 491 11 860 25 189 Kemi, datalogi 35 998 32 917 24 688 60 686 26 334 62 332 27 979 63 977 Per capita-ersättningen består av två delar. Den ena delen rör begreppet helårsstudent och utgår till samtliga registrerade studenter inom ämnet. Den andra delen rör helårsprestationer. Denna del av ersättningsbeloppet utgår endast för de studenter som klarar tentamina. Det betyder att hela per capitaersättningen endast utgår vid en prestationsgrad på . För att beräkna vilken täckningsgrad per capita-ersättningen har för ett ämnes kostnader måste således respektive ämnes prestationsgrad vägas in. I tabell 3.7 redovisas vilken per capita-ersättning som utgår för de i studien undersökta ämnena vid olika prestationsgrader. I tabell 3.8 har de olika nivåerna på per capita-ersättningarna givet prestationsgrader på 75, 80 eller jämförts med de kostnader per helårsstudent som framkommit i undersökningen vid tre lärosäten. Tabell 3.8 Kostnaden per helårsstudent jämförd per capitaersättning vid olika nivå på prestationsgraden för de sex undersökta ämnena . Per capita-ersättning vid olika prestationer Kostnad per helårsstudent , historia 23 794 24 868 29 330 26 800 24 491 25 189 Kemi, datalogi 60 686 94 649 88 644 70 000 62 332 63 977 Studien avser ett begränsat antal ämnen och korta tidsperioder vid tre lärosäten. Trots detta är iakttagelserna samstämmiga i flera avseenden som redovisas i avsnitt 3.4. Fyra förhållanden framträder också: Per capita-ersättningens mycket varierande täckningsgrad för ett enskilt ämne samt inverkan av lokaler och gemensamma kostnader. Behovet av lägre tilldelning till andra ämnen i de fall ersättningsbelop-pet inte täcker den redovisade kostnaden. Prestationsgradens betydelse för ett ämnes ekonomi. Stora variationer mellan lärosätena och gentemot per capita-nivåns riksmedelvärde. Sådana jämförelser kan för ansvariga i budgetprocessen på statsmaktsnivå och på lokal nivå vägas in vid bedömningar av vad som är rimliga ersätt-ningsbelopp per helårsstudent respektive per helårsprestation. 3.2 Faktorer som påverkar lärosätenas resursanvändning Ovan framgår att de tre lärosätenas kostnadsredovisning i huvudsak är base-rad på en schablonmässig fördelning av grundutbildningens anslags-medel. Endast i undantagsfall är redovisningen baserad på faktiska eller debiterade kostnader. Detta gör att högskolans ekonomiska situation, inklusive bespa-ringarna , är svårbedömd. Av intresse för en analys av läro-sätenas resursanvändning är emellertid också att klargöra vilka faktorer som kan ha påverkat högskolesektorns kostnader och intäkter . 3.2.1 Lönekostnaderna har ökat Lärarnas lönekostnader är en väsentlig del av grundutbildningens kostnader. Av den totala kostnaden utgör lärarkostnaden omkring hälften eller något under hälften i tre fall och mer än hälften i tre fall på de sex undersökta institutionerna. Av SCB:s statistik över löner i den statliga sektorn framgår att bruttolöner-na för lärare på universitet och högskolor har ökat med i genomsnitt . Löneökningen varierade mellan olika lärarkategorier. För professorer ökade lönerna medan lönerna ökade för lektorer och för adjunkter. Den genomsnittliga löneökningen ligger på en lägre nivå än löneökningar-na för de enskilda lärarkategorierna . Detta beror enligt , , på att lågt avlönade adjunkter relativt sett har ökat mer än högre avlönade adjunkter samt lektorer och professorer. Till kostnaden för bruttolönerna kommer lönekostnadspålägget för dessa löner, vilket också har ökat. Detta lönekostnadspålägg utgjorde , men har successivt ökat och utgjorde av bruttolönekostnaden. utgör lönekostnadspålägget av bruttolönekostnaden. (Höjningen av lönekostnadspålägget beror till stor del på den nya pensionspremien. För denna höjning kompenseras dock lärosätena till viss del via särskilda anslag.) Lärarkategorierna förekommer med olika frekvens i olika utbildningar. Därmed kan löneökningarna ha blivit olika kännbara för skilda utbildningar och lärosäten, beroende på profilen för utbildning och forskning. Vid Riks-dagens revisorers besök på framkom att den ackumulerade effekten av bruttolönekostnader hade ökat med /94-2000 till följd av lönerevisioner. I nomi-nella tal hade grundutbildningens personalkostnad ökat med /94-1999. Vid besöket framkom också att de ökade bruttolö-nekostnaderna till ungefär hälften hade kunnat med rationaliseringar. Den återstående kostnadsökningen hade gått ut över undervisningen. 3.2.2 Gemensamma kostnader och nya uppdrag Vid den ursprungliga beräkningen av ersättningsbelopp för grundutbildning-en beräknade kostnader för gemensamma ändamål, i huvudsak förvaltning och bibliotek, till en schablon på av totalbelop-pet. Enligt de uppgifter som har erhållit på sex institutioner motsvarar emellertid andelen gemensamma kostnader något av den totala kostnaden i samtliga fall utom ett. I detta fall utgör andelen . Då såväl dyrare som billigare ämnen ingår på samtliga tre lärosäten beror denna kostnad sannolikt inte på vilka ämnen som valts ut i granskningen. Andra förklaringar bör sökas. konstaterar att kostnader för gemensamma aktiviteter är svåra att beräkna. I detta sammanhang kan det vara av intresse att beakta förändringar i högskolesektorns uppdrag . En aspekt handlar om högskolelagens ändring 1996 med innebörden att universitet och högskolor ska samverka med det omgivande samhället, t.ex. näringsliv, organisationer, kulturliv och folkbildning samt informera om sin verksamhet. Andra aspekter handlar bl.a. om nya ledningsformer, program för kvali-tetsutveckling samt utökade krav på olika former av återrapportering i regle-ringsbreven. Nya förutsättningar för forskning - främst den ökande andelen externt fi-nansierad forskning - har också med-fört aktiviteter som påverkar tid och resursåtgång som i sin tur kan inverka på grundutbildningen. Det saknas underlag för att bedöma hur dessa förändringar mer konkret har påverkat lärosätenas kostnader och intäkter eller innebörden för lärosätenas resursanvändning. Därmed har inte heller möjligheterna till effektivisering inom högskolans verksamhet analyserats. Regeringen har inte tagit initiativ till sådana analyser på nationell nivå och inte heller frågat efter underlag för sådana analyser på lärosätesnivå. 3.3 Redovisning av undervisningstid Lärarnas betydelse för goda resultat framgår av mål och krav i högskolela-gen. Dessa frågor behandlas i revisorernas ovannämnda rapport om grundut-bildningens högskole-mässighet. Den ursprungliga utgångspunkten för att beräkna grundutbildningens er-sättningsbelopp var den undervisningstid som bedöm-de vara en miniminivå för att upprätthålla gällande krav på kvalitet i utbild-ningen. Enligt utredningen måste studenter få möta sin lärare i en undervisningsgrupp av adekvat storlek i utbildningar inom om-rådena humaniora, samhällsvetenskap, juridik och teologi. Utredningen kon-staterade att uppfylldes inte denna norm för flertalet ämnen inom det humanistiska och samhällsvetenskapliga området. Ovan framgår också (avsnitt 2.1.2) att därefter har besparingar genomförts på grundutbildningens resurstilldelning genom att ersättningsbeloppen har minskat. /95-1998 minskade den genomsnittliga tilldel-ningen per helårsstudent från till . har inte tagit ställning till förslag till nå-gon miniminivå på undervisning för högskolans grundutbildning. De ur-sprungliga beräkningarna av ersättningsbelopp utgick emellertid från be-dömningar av en sådan miniminivå. Därefter har besparingar genomförts och ersättningsbeloppen till grundutbildningen har minskat. Därför är det av intresse att följa lärosätenas redovisning av undervisningstid. Detta har emellertid visat sig vara problematiskt av flera skäl. 3.3.1 Fortlöpande redovisning saknas Frågan om studenternas lärartid har uppmärksammats i flera sammanhang. Vid revisorers länsbesök i , , framförde representanter från att studenternas lärartid har minskat. Även vid övriga intervjuer med företrädare för åtta lärosäten under utarbe-tandet av revisorernas rapport om grundutbildningens högskolemässighet har liknande synpunkter framförts. som har tillskrivit regeringen i frågan. Rådet för högskoleutbildning gav ut ? Även där är slutsatsen att undervisningstiden har minskat i högskolans grundutbildning. Av de uppgifter som har kunnat erhållas under revisorernas granskning framgår emellertid att det inte föreligger något underlag som möjliggör mer generella bedömningar av undervisningstidens utveckling. Som uppdragsgi-vare har regeringen inte heller frågat efter sådan information. Regeringen har inte formulerat något mål för vare sig undervisningstäthe-ten eller antalet presterade lärartimmar per student i regleringsbreven för högskolorna. Krav på uppgifter om undervisningstäthet eller undervisnings-tid har inte heller ingått i regeringens olika uppföljnings- och utvärderings-uppdrag till högskolorna eller . Regeringen har inte heller behandlat frågan i sin redovisning till . Gemensamma mått för att följa undervisningstätheten eller studenternas lärartid har inte heller utvecklats. Detta försvårar möjligheten att bedöma också de enskilda uppgifter som föreligger från ett antal lärosäten . 3.3.2 Uppgifter från enskilda lärosäten