frsrdg · GO04RR12 · 2001-01-01 00:00:00 — Här innebär ett värde lägre än 1 en lägre sannolikhet för studieavbrott p.g.a. arbete respektive okänd anledning. Ett högre värde innebär en högre sannolikhet för avbrott. Tabell 3.13 Faktorer som påverkar sannolikheten för att avbryta studierna på grund av erhållet arbete eller av okänd anledning. Oddskvoter där referenspersonen är man, under , har utbildning och talar ett germanskt eller romanskt språk. Händelse Arbete Okänd Man 0,83 Under 20 år 0,50 Germanskt eller romanskt 0,76 Källa: SCB Av tabellen framgår att män, de och de med lägst utbildning i högre grad avbryter utbildningen för att de har fått arbete. Vidare framgår att sannolikheten att avbryta studierna av okänd anledning är högst för män, elever och dem med lägst utbildning. Enligt skollagen är kommuner skyldiga att använda lärare som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak ska bedriva. Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna. av lärarna i svenska för invandrare saknade pedagogisk utbildning /2000, vilket är oförändrat jämfört med /99. /2000 saknade av landets lärare vid de kommunala gymnasieskolorna (exkl. komvux) pedagogisk utbildning. Tabell 3.14 Lärare i sfi Läsår Antal lärare om-räknat till heltids-tjänster Antal lärare per 100 elever lärare med pedagogisk utbildning /96 1 980 5,5 77,3 1996/97 1 431 5,7 82,3 1997/98 1 153 5,2 83,0 1998/99 1 145 5,6 82,5 1999/00 1 130 * 82,5 * Uppgift saknas Antalet tjänstgörande lärare inom sfi var 1 456 stycken , ungefär samma antal som . minskade antalet elever mer än antalet lärare. Det har lett till att lärartätheten ökat från 5,2 till 5,6 lärartjänster per 100 elever. Lärartätheten i var 7,6 lärartjänster per 100 elever /99 och 4,5 för gymnasieskolan. Av tabellen nedan framgår att det föreligger skillnader mellan kommunala utbildningsanordnare och andra anordnare. hade av lärarna som undervisade på sfi i kommunernas regi pedagogisk utbildning, medan motsvarande andel för sfi i annan regi var . Tabell 3.15 Andelen lärare med pedagogisk utbildning, läsåren 1995/96-1999/00 Kommunala anordnare Annan anordnare 1995/96 79,1 56,2 1996/97 84,4 58,8 1997/98 84,7 57,6 1998/99 84,1 56,1 1999/00 84,3 61,7 Källa: Andelen lärare med pedagogisk utbildning skiljer sig också mellan olika kommungrupper. Den största skillnaden föreligger mellan större kommuner (dvs. undantaget storstäder och större städer) där av lärarna har pedagogisk utbildning och glesbygdskommuner där har sådan utbildning (2000). Lärarutbildning med inriktning på sfi saknades då undervisningen infördes . anordnade cirkelledarutbildning i form av veckoslutskurser för verksamma cirkelledare. inrättades speciella kurser i svenska för invandrare inom ramen för lärarutbildningen vid flera universitet. Kurserna omfattade från början 20 poäng, men har utökats till att omfatta upp till 60 poäng. Reformeringen av svenskundervisningen 1986, då AMU-centren inte fick anordna grundläggande sfi-undervisning ledde enligt ? till en förlust av många välutbildade och erfarna lärare, inte minst många av de lärare vilkas undervisning var mer arbetslivsorienterad. Enligt utredarna i rapporten innebar detta att mycket av det utvecklingsarbete kring yrkesförberedande inslag i sfi-undervisningen som påbörjats i samarbete mellan sfi- och yrkeslärare på många AMU-center i avstannade. är det möjligt att läsa svenska som andraspråk på lärarutbildningen. Svenska som andraspråk är inte ett obligatoriskt ämne men flera lärarutbildningar har en orienteringskurs om två- eller flerspråkiga elevers inlärningsvillkor inlagda. Det förekommer däremot ingen speciell undervisning i metoder att undervisa vuxna elever som lär sig ett andraspråk. Enligt Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk (ang. Nationellt centrum, se avsnitt 3.8) ges vuxenutbildningen ett större utrymme inom lärarutbildningen . Man menar att ytterligare vuxenpedagogik, framför allt med inriktning på andraspråk skulle behöva få en större tyngdpunkt i utbildningen. Det finns inte några uppgifter om hur många av sfi-lärarna i landet som har svenska som andraspråk i sin pedagogiska utbildning, men fler lärare som undervisar i sfi har svenska som andraspråk i sin utbildning än vad som är fallet för lärarna i svenska som andraspråk i den vanliga skolan. har uppskattat behovet av utbildning av lärare i svenska som andraspråk på och på gymnasiet. Med utgångspunkt i nuvarande och beräknande behov av undervisning i svenska som andraspråk på och gymnasiet samt på sfi och antalet helårsplatser i lärarutbildningen, bedömer man att det tar att utbilda så många lärare att det täcker dagens behov. Här är dock inte vidareutbildning av lärare på fristående kurs inräknad. Under /99 läste 875 lärarstuderande 5-20 poäng i svenska som andraspråk, 135 studerande läste 21-40 poäng och 60 studerande läste 41-60 poäng. erhöll omkring 4 000 lärare examen. Såsom omnämnts tidigare föreslår regeringen i budgetpropositionen att en satsning ska göras på att öka kompetensen hos sfi-lärare. ska verka för att de mål och riktlinjer förverkligas som och regeringen har fastställt för verkets ansvarsområde. ska bl.a. följa upp och utvärdera skolväsendet och barnomsorgen, främja utvecklingen av skolväsendet och barnomsorgen och utarbeta riktlinjer till det lokala utvecklingsarbetet. är tillsynsmyndighet för barnomsorgen och skolan. Det innebär att kontrollerar att huvudmännen för t.ex. sfi uppfyller de nationella krav som ställs i främst skolförfattningarna och läroplanerna. kan utföra en s.k. tillsynsutredning och svara på frågan om huvudmannen fullgjort sitt ansvar enligt de statliga bestämmelserna eller inte. Om utredningen visar att huvudmannen brustit i sitt ansvar framför kritik. beslut ska ses som en vägledning i hur de gällande bestämmelserna ska tolkas i en viss situation. tillsyn begränsas alltså till att avgöra om sfi är förenligt med bestämmelserna eller inte. Någon värdering därutöver görs inte. Värderingar av kvalitet är i första hand en uppgift för huvudmännen själva. Regeringen lämnar dock uppdrag till som kan avse kvalitetsfrågor. Enligt uppgift från fanns 14 tillsynsärenden rörande sfi i verkets registerdatabas . Fem av ärendena är s.k. breda kommuntillsyner som genomfördes och 1997. Tillsynen genomfördes mot bakgrund dels av att regeringen redovisat larmsignaler om dåliga svenskkunskaper hos invandrare i många kommuner, dels egna erfarenheter. Vidare finns två enskilda tillsynsärenden () som lett till fullständig utredning registrerade. De övriga sju ärendena har inte lett till fullständig utredning. Fem av dem har avslutats med hänvisning till att åtgärder vidtagits av kommunen och de övriga två med hänvisning till att de anmälda förhållandena låg utanför tillsyn. Utöver möjligheten att vända sig till kan eleverna också vända sig till om de är missnöjda med kommunernas beslut med exempelvis avstängning från undervisningen. tar emot 15-20 ärenden som gäller sfi. Representanter för menar att det är relativt få ärenden som rör sfi. Orsaken kan vara att eleverna i sfi inte känner till möjligheterna att vända sig till eller . I uppdrag anges att verkets tillsyn ska vara av sådan omfattning att samtliga kommuner blir föremål för granskning . Denna riktlinje gäller dock inte för sfi. Enligt finns inte några planer på ytterligare egeninitierad tillsyn. Enligt uppgifter från reagerar man också på informella anmälningar om problem med sfi som man får genom telefonsamtal, antingen från elever eller lärare. tar då direktkontakt med den berörda kommunen för att försöka komma tillrätta med eventuella missförhållanden. I övrigt följer verket utvecklingen i samarbete med , , , Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk och de olika högskolorna. I samtliga kommuner som revisorerna besökt uppger lärarna att de inte har några egentliga kontakter med i frågor som gäller undervisningen. Viss kontakt förekommer i samband med det nationella provet och i en kommun har man vänt sig till med en tolkningsfråga av sfi-förordningen. Lärarna efterfrågar hjälp att ta fram läromedel för analfabeter och också riktlinjer för hur man ska arbeta med analfabeter och de elever som har handikapp. Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk Regeringen beslutade att anslå medel till i för att skapa ett nationellt centrum för undervisningen i svenska som andraspråk och svenska för invandrare. Verksamheten ska ske i samarbete med . För att stödja utvecklingen i undervisningen i svenska som andraspråk och svenska för invandrare ska det nationella centret: samla, sammanställa och förmedla kunskaper och erfarenheter stödja och lämna information om utvecklingen av läromedel och IT-frågor vara ett resurscentrum för kompetensutveckling inom området och stödja nya former av kompetensutveckling kunna ta emot uppdrag från kommuner, myndigheter och organisationer. Uppdraget är formulerat som ett projekt för att utforma verksamheten och medel har beviljats . Nationellt centrum för sfi och svenska som andraspråk har bl.a. genomfört ett antal seminarier med olika teman, såsom individualisering i sfi-undervisningen och bedömningskriterier för det nationella provet. De ansvariga för anser att centret och dess verksamhet är kända begrepp hos sfi-lärarna särskilt i de större städerna med stor invandring. Man menar att det har varit svårare att nå ut i mindre orter. Nationellt centrum bygger också upp nätverk mellan lärare och mellan lärare och forskare. När det gäller utvecklingsarbetet har man riktat in sitt arbete bl.a. på undervisning för lågutbildade, interaktion i undervisningen och utveckling av IT-baserade läromedel. , i samråd med , följer och utvärderar verksamheten. En slutrapport lämnades till . I slutrapporten anför myndigheterna att centrets verksamhet riktade till lärare haft en relativt stor omfattning och varit av god kvalitet, och man förordar att i även fortsättningsvis får i uppdrag att fullgöra vissa särskilda uppgifter som rör svenska som andraspråk och svenskundervisning för invandrare. I budgetpropositionen anför regeringen att man avser att dels återkomma angående centrumets verksamhet efter 2001, dels att uppdra till att även fortsättningsvis följa och utvärdera verksamheten. I de intervjuer revisorerna genomfört har det framkommit att samarbetet mellan sfi och arbetsförmedlingen skiljer sig mellan olika kommuner. Normalt besöker arbetsförmedlingen sfi-verksamheten för att informera om arbetsmarknaden, men hur omfattande kontakterna är därutöver varierar. Lärarna i någon kommun menar att arbetsförmedlingens personal utnyttjar sfi-lärarnas kunskaper om eleverna för lite. Andra har täta kontakter med sfi, och elevernas språkkunskaper och lämplighet för olika praktik- eller projektanställningar diskuteras. När det gäller flyktingarna är kontakterna med kommunen intensivare. Ofta är personal från sfi med då flyktingens introduktion planeras. I granskningsarbetet har också framkommit att representanterna för sfi och arbetsförmedlingen ofta har olika inställningar till sfi. Från arbetsförmedlingarnas sida menar man att undervisningen borde vara mer inriktad på att lära eleverna ett yrkesspråk, medan lärarna menar att det inte finns plats för ytterligare moment i undervisningen. Arbetsförmedlarna har också ofta en bild av att undervisningen är för "slapp", bl.a. att eleverna går för få timmar i skolan . har gjort en undersökning av kommunernas integrationsverksamhet för nyanlända invandrare. Undersökningens syfte var att kartlägga introduktionens mål och innehåll, i vilken omfattning kommunerna använder sig av introduktionsersättning, i vilken grad uppföljningar av nyanlända invandrare görs samt hur kommunerna samverkar med andra aktörer. Enligt tyder resultaten på att regeringens målsättning om större individualisering i introduktionen och en bättre samverkan mellan aktörer inte kan sägas vara uppfyllda i majoriteten av kommunerna. Statskontoret påpekade i sin rapport för invandrare (2000) att det föreligger en diskrepans mellan riktlinjer, rekommendationer etc. när det gäller arbetsförmedlingens medverkan i sfi, introduktionsprogram samt praktikanskaffning och vad som faktiskt sker. Statskontoret menade att förhållandet delvis kan återspegla utvecklingen med den förändrade rollfördelningen mellan statlig respektive arbetsmarknadspolitik. Såsom nämnts ovan har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att ska få ytterligare medel för att samverkan mellan kommuner och mellan kommuner och andra aktörer i introduktionsarbetet ska öka. Sfi-företrädarnas förslag till förbättringar I revisorernas intervjuer och enkäten till sfi-ansvariga tillfrågades lärare och rektorer hur sfi skulle kunna förbättras så att undervisningen passar alla elever, oavsett utbildningsbakgrund. I detta avsnitt redovisas lärarnas och rektorernas svar och andra erfarenheter, framför allt från intervjuerna. Drygt hälften av sfi-företrädarna framhöll vikten av att individualisera undervisningen. Eleverna ska ges möjlighet att läsa i egen takt och på ett sätt som passar dem. Undervisningen ska kunna anpassas till individuella mål. Några företrädare har framhållit betydelsen av mer homogena grupper, medan andra understrukit vikten av mindre undervisningsgrupper. Några efterfrågade bättre samverkan mellan myndigheter för att fler skulle klara sfi-nivån. Samtliga kommuner där företrädare för sfi intervjuats delar in eleverna i olika grupper efter utbildningsbakgrund. Analfabeterna har oftast en egen grupp, men det förekommer att de går bland andra lågutbildade elever. Lärarna menar att det genom att individualisera undervisningen är möjligt att ha elever med olika förutsättningar i samma grupp. enkät visade också att flertalet kommuner delade in sfi-eleverna efter deras kunskaper i svenska språket och vilken utbildningsbakgrund de hade. Varva undervisning och praktik När det gäller frågan om hur sfi bör förändras för att den ska passa alla elever angav av de sfi-företrädare som besvarat enkäten att undervisningen bör innehålla mer praktik, framför allt bör teori och praktik varvas. Vissa lärare underströk att språkkunskaperna utvecklades bättre med varvad praktik och att detta var extra viktigt då eleverna inte alltid praktiserade svenska utanför sfi. I de kommuner som intervjuats rådde dock delade meningar om praktik . En synpunkt var att undervisningen störs om den avbryts av praktik. Framför allt underströks att det måste vara fråga om bra praktikplatser. Eleverna måste få prata mycket svenska och de ska inte heller utnyttjas som gratis arbetskraft av praktikanordnaren. I en annan kommun menade lärarna att praktiken inte leder till att eleverna lärde sig språket snabbare, men att den har sociala fördelar och att det kan vara bra för möjligheten att få arbete . Några kommuner uppgav också att det är svårt att hitta bra praktikplatser. Speciellt svårt är det att hitta praktik för lågutbildade. I Statskontorets uppdrag att utreda organisationen av sfi (se avsnitt 3.2) ingick också att belysa dels hur praktikanskaffningen fungerar och eventuella problem i samband med detta, dels huruvida praktikanskaffningen påverkas vid en inordning av verksamheten i komvux. Statskontoret konstaterar i sin rapport för invandrare (2000) att begrepp och definitioner är oklara och praktikens omfattning och inriktning relativt okänd. Verksamheten uppvisar enligt Statskontoret en mycket stor variation beträffande innehåll och form, och det finns olika uppfattningar om vilket syfte praktiken ska tjäna. Man menar att en fördjupad utredning bör göras. Flera inriktningar på sfi När det gäller undervisningens innehåll och inriktning menade de intervjuade lärarna att det är nödvändigt med en grundläggande språknivå för alla. Bland de intervjuade och bland dem som svarat på enkäten, fanns det dock lärare som menade att det borde finnas två nivåer på sfi (jfr nedan). En nivå skulle vara för de högutbildade och för dem som planerade fortsatta teoretiska studier. Vidare menade vissa lärare att elever med yrkesutbildning också skulle behöva ytterligare språkundervisning som inriktades på den utbildning de redan har. När det gäller lågutbildade elever eller de som inte planerar för fortsatta teoretiska studier menade många av de intervjuade lärarna att det egentligen inte fanns någon passande fortsättning efter sfi. Den fortsättning som erbjuds på komvux är för inriktad på dem som ska vidare till högre studier. Lärarna menade att i dessa fall vore det bra om eleverna efter sfi kunde gå vidare till en mer yrkesinriktad svenska. På så sätt skulle möjligheterna för dem att kunna få arbete öka. Flera av de tillfrågade företrädarna angav att det borde införas flera nivåer på sfi-testet. Man menar att provet, som består av läs- och hörförståelse, samtalsövning samt en längre skrivuppgift, är för svårt för att elever som har svårigheter med teoretiska studier ska klara det. Sfi-testet angavs vara orsak till att många inte klarar sfi-nivån. Man ansåg att testet var anpassat till teoretiker och att nivån på provet var för hög. Man framhöll att många elever med ingen eller låg utbildning från hemlandet hade svårt att klara ett skriftligt prov, medan man var bättre på andra delar. Sfi-företrädarna menar att det svårare provet, som ska behövas om eleven vill studera vidare, ska bestå av de delar som provet gör . Ett godkänt enklare prov, utan skrivuppgift, ska vara tillräckligt för att komma i fråga för arbetsförmedlingens hjälp. Lärarna i de kommuner revisorerna har besökt underströk också de svårigheter elever med låg utbildning från hemlandet kunde ha med att klara det nationella provet, och därmed sfi-nivån. De med studievana gynnades genom provets utformning. Många lärare menade också att det intyg som utfärdas för vissa av de elever som avslutat sfi utan sfi-betyg också skulle ha ett värde, t.ex. på arbetsförmedlingen. De som klarade intyget är ofta fullt kapabla att utföra ett arbete och borde därför komma i fråga för åtgärder hos arbetsförmedlingen. Några lärare menade att provet egentligen gjorde mest nytta för lärarna - man får veta hur undervisningen fungerar. En lärare menade att sfi-betyget har blivit ett integrationsinstrument. Om man inte har betyget hindras man i praktiken från att gå vidare i samhället. Invandrarnas anknytning till arbetsmarknaden har försvagats, se figur 4.1. hade invandrarna en högre sysselsättningsgrad än svenskar, sedan hänsyn tagits till skillnader i ålders- och könsmässig sammansättning. är sysselsättningsgraden påtagligt lägre. Till viss del avspeglar denna utveckling förändringar i sammansättningen av invandrarna, med en förskjutning från arbetskraftsinvandring till flyktinginvandring. Men även för flyktinggruppen som sådan har sysselsättningen utvecklats svagare. Figuren nedan visar de utländska medborgarnas relativa sysselsättningsläge i förhållande till totalbefolkningen. Ett indextal över 100 betyder att sysselsättningsgraden är högre för utländska medborgare än för svenskar, sedan hänsyn tagits till att deras ålderssammansättning skiljer sig från svenskars. Anm.: Andel sysselsatta bland utländska medborgare i förhållande till andelen sysselsatta svenskar, ålders- och könsstandardiserat. Invandrarnas arbetsmarknadsläge varierar starkt dels mellan olika årgångar invandrare, dels över tiden. För dem som invandrat tidigt - - var arbetskraftstal, sysselsättningstal och arbetslöshet ännu på ungefär samma nivå som för infödda. Med senare invandringsperiod minskar sysselsättningsgraden och arbetslösheten ökar. Speciellt de invandrare som kom uppvisade 1987 mycket låg sysselsättning och mycket hög arbetslöshet. Den öppna arbetslösheten var 3-5 gånger så hög som i totalbefolkningen trots den dåvarande högkonjunkturen. För de invandrare som anlände innebar konjunkturnedgången ett klart försämrat arbetsmarknadsläge relativt infödda. Speciellt gäller detta för männen. Index för arbetskraftsdeltagande och sysselsättningstal minskade och index för arbetslöshet ökade. För utrikes födda män som anlänt föll index för arbetskraftsdeltagande från 102 (dvs. från ett högre deltagande än för infödda) , till 1992 och till 1995. Motsvarande sysselsättningstal var 102, 93 respektive 92. Därefter har en stabilisering skett. För de invandrare som anlänt har dock förändringarna varit små . Man gick in med låg sysselsättningsgrad och hög arbetslöshet och detta blev sedan bestående . Visserligen kan en viss förbättring urskiljas för dem som anlände , men dessa hade ännu ett väsentligt sämre arbetsmarknadsläge än infödda. De invandrare som kom till anlände som nya till en svår arbetsmarknad. förelåg mycket låg sysselsättning och mycket hög arbetslöshet bland dessa invandrare. Av utrikes födda som bor i har drygt hälften förvärvat svenskt medborgarskap. I genomsnitt har naturaliserade invandrare längre vistelsetid i än utländska medborgare. Det genomgående intrycket är att naturaliserade invandrare klarat sig väsentligt bättre än utländska medborgare under konjunkturnedgången första hälft. har dock en viss förändring inträffat. De naturaliserades relativa sysselsättning försämrades medan en viss förbättring skett för utländska medborgare. Sannolikt förklaras detta väsentligen av att grupper med låg sysselsättningsgrad som invandrade eller förvärvat svenskt medborgarskap. En kraftig ökning av antalet naturaliserade har skett . Av tabellen nedan framgår arbetskraftstal och sysselsättningstal för utrikes födda, naturaliserade och utrikes födda. Tabell 4.1 Relativa arbetskrafts- och sysselsättningstal 1987, 1992, 1995 och 1999 Ett indextal över 100 betyder att sysselsättningsgraden är högre för utländska medborgare än för svenskar, sedan hänsyn tagits till att deras ålderssammansättning skiljer sig från svenskars. Arbetskraftstal 1992 1995 1999 Totalbefolkning 100 100 100 100 Utrikes födda Män 92 88 84 83 Kvinnor 90 85 79 77 Naturaliserade Män 100 95 95 86 Kvinnor 95 92 92 85 Utländska medborgare 86 82 76 81 Kvinnor 85 78 66 69 Sysselsättningstal 1987 1992 1995 1999 Totalbefolkning 100 100 100 100 Utrikes födda Män 90 82 74 74 Kvinnor 88 81 71 71 Naturaliserade Män 95 90 89 81 Kvinnor 94 90 87 82 Utländska medborgare 83 75 64 68 Kvinnor 83 72 58 61 Källa: Revisorernas underlagsrapport för invandrare Arbetsmarknadsläget bland invandrare varierar starkt efter deras ursprung. Olika undersökningar har tidigare visat att invandrare från de nordiska länderna och från har en bättre position än övriga grupper. Speciellt utomeuropeiska grupper har en svag position. var sysselsättningen lägre och arbetslösheten högre för utomeuropéer jämfört med övriga grupper. Inom gruppen utomeuropéer finns stora skillnader. Invandrare från har en bättre arbetsmarknad än invandrare från . Den svaga arbetsmarknad som utomeuropéer hade ingång förelåg också i mitten och . Det finns dock en viss tendens till förbättring . Invandrare från nordiska länder har haft en relativt god sysselsättningsnivå, men trenden har ändå varit något fallande relativt infödda . Bland invandrare från övriga har försämringen varit tydligare vilket delvis kan förklaras av den stora invandringen från Bosnien under 1992-1994. Dessutom har invandrargrupper som vistats i (invandrade ) fått lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet jämfört med infödda. Främst tycks detta gälla tidigt anlända invandrare från . Tidigt anlända invandrare från har klarat sig bättre. I syfte att analysera bl.a. vilken roll genomgången sfi har för invandrarnas sysselsättningsutveckling har revisorerna gett SCB i uppdrag att ta fram uppgifter om sysselsättningsstatus hos dem som skrevs in i sfi under de tre läsåren 1993/94-1995/96, dvs. två till efter inskrivning. Uppgifter om sysselsättningsstatus har hämtats från sysselsättningsregistret (RAMS), som anger om en person var sysselsatt samt från registret över kontrolluppgifter, som visar om personen haft någon förvärvsinkomst .