frsrdg · GO04NR1 · 2001-01-01 00:00:00 — , /ställde frågan om den nordiska utbildningen var tillräckligt bra och konstaterade att ligger i topp när det gäller hög utbildningsnivå bland de unga liksom i fråga om livslångt lärande. Kunskapssamhället består dock av mycket mer än själva utbildningsinstitutionerna. Det sker en stark utveckling inom kunskapssamhällets alla områden; teknik, ekonomi och finanser samt hälsa och utbildning. Även om vi prioriterar kunskapen som redskap för tillväxt så är förhållandena mycket olika inom dessa områden. Den privata sektorn investerar mest på forskning, den officiella sektorn minst. Det gör att kunskapsekonomin ökar klyftorna i samhället. Flera borde inse att när man delar på kunskapen så växer den. LO:s ordförande i , , redovisade fackföreningsrörelsens synpunkter på framtidens arbetsmarknad. Han framhöll tre viktiga tendenser som skulle komma att påverka den framtida nordiska arbetsmarknaden, internationaliseringen, individualiseringen och den informationstekniska utvecklingen. Direktör från Næringslivets Hovedorganisasjon i presenterade framtidens arbetsmarknad från näringslivets synpunkt. Även hon framhävde globaliseringen och informationsteknikens betydelse för den framtida arbetsmarknaden. Andra viktiga betingelser var kunskapshöjande åtgärder, lokaliseringsfrihet för olika verksamheter och stor valfrihet på en rörlig arbetsmarknad. Kvalificerad arbetskraft och en flexibel arbetsmarknad bidrog till att arbetskraften skulle kunna användas på bästa sätt. I den avslutande debatten om strategi för kunskap och tillväxt i diskuterades frågor som som hemmamarknad och som ett utbildningsområde. Sammanfattningsvis konstaterades att inte är bara en marknad utan många olika. Samma gällde som ett utbildningsområde. Där finns det tydliga tendenser för regionalisering. Direktör konstaterade avslutningsvis att de nordiska länderna har goda förutsättningar för att kunna dra fördel av den globala utvecklingen. Den nya digitala tidsåldern kommer att lösa problemet med att befinna sig ute i periferin. Många företag i har visat att de kan bli globala aktörer och till och med globala ledare på sina respektive verksamhetsområden. De kommer att behöva lära sig att frångå de traditionella institutionella strukturer och ledningsprinciper som utvecklades för industrisamhällets förhållanden och villkor. I informationens tidsålder måste nya metoder antas och dessa kännetecknas av flexibilitet, internationalisering och uppbyggnad av nätverk som sträcker sig över traditionella nationella och internationella gränser. Barnforum II, i Konferensen , som hölls i , följdes upp med ett andra Barnforum i . Organisatör var där huvudansvaret låg på den estniska delegationen. Vid ett förberedande möte mellan rådets rapportör (), representanter för och rådssekretariatet beslöts riktlinjer och uppläggning för konferensen. Den mest framträdande skillnaden jämfört med det första Barnforum var att man i stället för representanter från de nordvästra regionerna i inbjöd ungdomar från de ryskspråkiga minoriteterna i . Konferensen inleddes med en dialog mellan och en finländsk ungdomspolitiker om ungdomar och politik varpå följde expertföredragningar. Konferensens huvudsakliga arbete ägde rum i fyra arbetsgrupper bestående av ungdomar från och . Arbetsgruppen som behandlade utnyttjande av fritiden för att förebygga brott konstaterade att inga barn föds kriminella. Beteenderubbningarna är ett socialt problem, de återspeglar familjens ekonomiska situation. Avgörande är hur barnen finner sig till rätta i skolan och finner sin plats i livet. Vidare underströks betydelsen av att de unga får veta hur de skall använda sin energi kreativt. Arbetsgruppen som behandlade barn och narkotika erinrade om de sociala och psykologiska problem som drabbade befolkningen i alla de tre baltiska länderna till följd av övergången till marknadsekonomi. Många unga blev frustrerade och tappade fotfästet och kunde inte anpassa sig till den nya öppna världen. Möjliga vägar för att förebygga var modernare lagstiftning mot narkotika, större aktivitet för att tillämpa lagarna och samordning av statliga insatser med insatser av frivilliga organisationer. Arbetsgruppen som behandlade ungas möjligheter på arbetsmarknaden betonade betydelsen av att skolan gav ungdomarna en adekvat förberedelse för arbetslivet, inte bara genom kunskaper utan också genom att orientera om möjligheterna på arbetsmarknaden och hur den fungerar. Karakteristiskt för sysselsättningsläget i alla de tre baltiska länderna var stora kontraster mellan olika regioner, mellan norr och söder och mellan kusttrakterna och det inre av landet. Avslutningsvis gav det estniska ordförandeskapet den sammanfattande bedömningen att konferenser som denna kunde ge de unga en ny möjlighet att lära av politikerna. Ungdomen måste få diskutera på lika fot med politikerna och deras ungdomsparlament måste tas på större allvar än . Ett problem var att finna ett gemensamt språk för politikerna och ungdomarna. Vid möte vid sessionen framhöll gästerna från att kritik hade framförts från ungdomarna, bl.a. mot det bristande deltagandet av nordiska politiker i konferensen samt att större resurser borde avsättas för förberedande möten. Den 52:a sessionen i , 6-8 november 2000 Statsministrarnas redogörelse presenterades av statsminister , som definierade huvudtemat i ordförandeskapsprogram med att ambitionen är att se aktiviteterna inom alla sektorer ur den enskilda nordiska medborgarens synvinkel. önskar synliggöra det nordiska samarbetet för den vanliga medborgaren både i nordiska sammanhang och nationellt. Det är en naturlig fortsättning på det danska ordförandeskapets välfärdstema men innebär att fokus flyttas från kollektivet till individen. vill arbeta vidare på basis av vismansrapporten för ett fördjupat samarbete till förmån för nordborna och bl.a. fästa uppmärksamhet på förslaget om ett nordiskt "medborgarkontrakt". kommer att ta initiativ till en utredning av gällande rättigheter och de största återstående hindren mellan de nordiska länderna. kommer det nordiska samarbetets förhållande till det europeiska att sättas på prov då man går in för att tillämpa i alla nordiska länder. Globaliseringen och den snabba teknikutvecklingen, särskilt på informationens och kommunikationens område, medförde nya möjligheter och utmaningar, men också nya hotbilder. avser att lyfta fram frågan om informationssamhället i de olika ministerråden och ämbetsmannakommittéerna och även att sammankalla ett möte mellan IT-ansvariga ministrar om det behövs. Inom utbildningspolitiken prioriteras livslångt lärande och särskild uppmärksamhet skall ägnas äldre med svag grundutbildning. I samråd med arbetsmarknaden skall regeringen arbeta för att utveckla en fungerande arbetsmarknad och en samlad syn på människors välbefinnande. 2001 inleds förverkligandet av det nya ministerrådsprogrammet för social- och hälsovårdssektorn, som bl.a. fokuserar på undanröjande av gränshinder och utveckling av de nordiska välfärdssamhällena i ett europeiskt och internationellt sammanhang. Energisamarbetet inriktas på en stegvis avveckling av gränshindren för energimarknaden i och ordförandeskapet lägger särskild vikt vid utveckling av energimarknaden och energisamarbetet i , utveckling av energimarknaden i och effektivisering av närområdessamarbetet genom bättre samordning. Miljösamarbetet kommer att styras av den nordiska strategin för en hållbar utveckling och av ministerrådets handlingsprogram för miljösamarbetet i . Insatser genom Nordiska investeringsbanken och NEFCO avser att stödja bilaterala och av EU initierade aktiviteter i anslutning till EU-utvidgningen, handlingsprogrammet för EU:s nordliga dimension och samarbetet mellan och . ger sitt fulla stöd åt i strävandena att under det svenska EU-ordförandeskapet ge miljöfrågorna allt större prioritet på EU:s agenda. närområdespolitik står inför en översyn under ordförandeperiod och en samnordisk expertgrupp har pekat på strategiska mål och möjliga medel. Vidare skall relationerna med stärkas. Handlingsprogrammet för den nordliga dimensionen, som antog i Feira är ett led i den gemensamma utrikespolitiken och ansvaret vilar primärt på kommissionen. deltar genom att samordna sina nationella insatser. Det noteras att arrangerar en på ministernivå om uppföljning av den nordliga dimensionen och att signalerat intresse för att ordna en liknande konferens under sitt ordförandeskap senare hälften av 2002, där det primära målet blir att driva arktiska frågor. , som tagit över ordförandeskapet för , har skapat ett nationellt forum för att konkretisera projekt inom den nordliga dimensionen och inleder en översyn av Nordiska ministerrådets arktiska program, som bör anpassas till Arktiska rådets målsättning med ambitionen att söka synergi och undvika överlappningar. Samarbetet mellan de tre nordiska EU-medlemmarna fungerar mycket bra med informationsutbyte och praktisk samverkan, men något nordiskt block finns inte inom EU, där tänkande i termer av block eller snäva intressesfärer inte hör hemma. De nordiska länderna kan bidra med arbetsmetoder och modeller samt strävan till ett beslutsfattande som är öppet, pragmatiskt och som syftar till största möjliga samförstånd. De nordiska länderna har med framgång verkat för jämställdhet, sysselsättning, den sociala dimensionen och bekämpande av diskriminering. De stöder kraftigt en utvidgning av EU och ger fortsatt sitt aktiva stöd åt de baltiska länderna. EU kan inte fly undan sitt ansvar för utvidgningen genom att trassla in sig i sina interna cirklar. Man bör inte skapa en känsla av osäkerhet eller underblåsa en EU-fientlig atmosfär i ansökarländerna. Statsministern hänvisar till Vismanspanelens förslag att man bör överväga att erbjuda de baltiska länderna medlemskap i för att underlätta finansiering av viktig infrastruktur. och fördjupning kräver att de nordiska länderna står beredda att ta ställning till nya och även radikala krav. Det är viktigt att överväga hur man konkret kan öka samarbetet med dem och tala om samarbete mellan åtta länder, inte mellan fem plus tre. vill sammanföra alla åtta statsministrarna för att föra frågan vidare. utrikesminister noterade att det nordiska utrikespolitiska samarbetet p mnga stt varit framgngsrikt under det danska ordfrandeskapet och att de nordiska lnderna lmnat vrdefulla bidrag till demokrati och stabilitet bde i nromrdet och vriga . Det var mycket uppmuntrande att se att de central- och steuropeiska folk som fr ett antal r sedan levde under diktatur och frtryck nu levde efter de spelregler som utmrker ppna och demokratiska samhllen. Denna positiva utveckling har under detta r ven slagit igenom p i och med att Miloević tvingats bort från makten i , demokratisk utveckling i och lokala val i Kosovo, , och . Valen har gått fredligt till, även om det på några ställen förekommit oroligheter. Det är viktigt att framhlla fr de nya demokratierna att sdant inte hr hemma vid fria val. Det mste stllas samma krav p ekonomiska och demokratiska reformer p alla lnder i regionen. Frhllandet till som en central samarbetspartner bde i frhllande till och p ett europeiskt plan har hg prioritet. I samband med har vi en enastende mjlighet att bygga upp ett partnerskap med grundat p gemensamma vrderingar och ppen dialog. Det r positivt att president snt en signal att han nskar en nra dialog med vst och EU. Han nskar frmja den ekonomiska reformprocessen och har visat vilja att intensifiera integration i vrldsekonomin. De nordiska lnderna fr inte rygga tillbaka fr att stlla krav p . Mnskliga rttigheter, demokratisering och fria medier r omrden dr vi mste flja utvecklingen noga. Det behvs tgrder frn rysk sida fr att frbttra mnniskorttssituationen i . borde inse att en politisk lsning r den enda vgen ur konflikten. Pluralism och fria medier r en ndvndig grundval ocks fr den ryska demokratin. har två nordiska länder gjort viktiga markeringar av uppgörelsen med ohyggliga förflutna. firades tioårsjubileet av Köpenhamnsdokument (the human dimension of the CSCE) som var det första konkreta instrument som skapades för att främja demokrati och konfliktförebyggande i . Den andra markeringen var den historiska om holocaust . Denna konferens har en sorgligt aktuell bakgrund i framväxten av nynazistiska rörelser i och . Främlingshat, intolerans och fördomar står inte i överensstämmelse med den solidaritet som de nordiska samhällena bygger på. Att bekämpa de sociala och psykologiska orsakerna till dessa rörelser är en stor utmaning för de nordiska samhällena. En utvidgning av EU med central- och östeuropeiska länder skulle skapa stabilitet och säkerhet också i . Förhandlingarna framskrider planmässigt och rådets möte i torde bana vägen för att EU är redo att välkomna de första nya medlemsländerna vid utgången av 2002. ordförandeskap hade satt tydliga spår i EU-samarbetet, och Helveg såg fram mot det svenska ordförandeskapet, vars program var grundat på klara nordiska värderingar. De nordiska länderna hade aldrig eftersträvat och skulle ej heller framöver framstå som ett nordiskt block i EU. En blockbildning skulle strida mot hela grundvalen för EU-samarbetet. Men det uteslöt inte att de nordiska EU-länderna kunde stå tillsammans i frågor där de var eniga och hade gemensamma intressen. Och de delade gärna sitt vetande med och , som hade stort behov av korrekt och exakt information om innehållet i EU:s dagordning. De nordiska länderna anser det av avgörande betydelse att de baltiska länderna omfattas av . De har också deltagit i Nato:s utvidgningsprocess och uppnått goda framsteg av Natos s.k. Member-ship Action Plan. Det var viktigt att fasthålla takten i utvidgningen fram emot nästa Nato-toppmöte . De nordiska länderna var starkt engagerade i utarbetandet av EU:s nordliga dimension, som var ett gott instrument för att stärka det regionala samarbetet med och bygga en bro mellan detta samarbete och den bredare europeiska integrationsprocessen. EU:s nordliga dimension har ökat intresse för det regionala samarbetet i Östersjö- och Barentsregionerna, vilket bekräftas av dess aktiva ordförandeskap för . Handlingsplanens prioritering av kräver också aktiv rysk medverkan. Från dansk sida är det väsentligt att det öppnas ett arktiskt fönster i den nordliga dimensionen. har tagit ett antal initiativ för att förbättra levnadsvillkoren i området, bl.a. att minska föroreningarna och studera effekterna av klimatförändringar. De kommande svenska och danska ordförandeskapen för EU skapar gynnsamma förutsättningar för att engagera EU inom ramen för . Östersjötoppmötet i hade visat styrkan i det multilaterala samarbetet mellan regeringar. Rådet har antagit nya utmaningar, som t.ex. att medverka till att hindra spridningen av smittsamma sjukdomar som tuberkulos genom en aktionsplan som utarbetas av regeringschefernas personliga representanter. försvarsminister inledde den försvarspolitiska redogörelsen med sammanfattningen att tyngdpunkten i det nordiska samarbetet ligger inom deltagande i fredsbevarande operationer och krishantering samt försvarsmaterielsamarbete. Mot bakgrund av det nya läget i omvärlden strävar de nordiska länderna att omstrukturera sina försvarsmakter så att t.ex. antalet värnpliktiga anpassas efter det verkliga behovet, även om under en överskådlig framtid bevarar en i nordiskt eller europeiskt perspektiv stor mobiliseringsarmé. Inom EU sker en kraftfull utveckling av en såväl militär som civil krishanteringsförmåga. Medlemsländerna har gett sina preliminära truppanbud på sammanlagt 84 000 soldater, drygt 100 fartyg och över 500 flygplan. De nordiska länderna är eniga om att en dubblering av Natos strukturer så långt som möjligt bör undvikas och att Natos planeringssystem skall användas. och deltar fullt ut i EU:s militära verksamhet medan p.g.a. sitt förbehåll inte deltar och står utanför EU. kommer dock som Natoland att beredas tillfälle att delta i EU:s militära krishantering och har förklarat sig villigt att ställa trupper till förfogande. Nordiskt samarbete gällande militär krishantering är väl etablerat inom ramen för Nordcaps (Nordic Coordinated Arrangement for Military Peace Support), som från detta år har ett permanent planeringselement i utanför , bemannat av officerare från fyra nordiska länder. Tyngdpunkten i dess arbete är att skapa ett nordiskt styrkeregister, och målsättningen är att kunna ställa en gemensam nordisk trupp av upp till brigadstorlek till det internationella samfundets förfogande. Man skall även undersöka möjligheterna att ställa upp nordiska marin- och flygstyrkor. Den samnordiska truppen är avsedd att kunna användas i såväl EU-, OSSE-, FN- som Natoledda operationer, även om inte kan delta i EU-ledda. Alla nordiska länder ser gärna att en operation har FN-mandat, och för och är detta ett villkor för deltagande. Det nordiska samarbetet inom SFOR i Bosnien och KFOR i Kosovo har varit resultatrikt och utgjort ett exempel för andra länder. och bär huvudansvaret för KFOR-operationens ledning och bemanning av staben 2001. och hoppas att, efter förhandlingar med Nato i vanlig ordning, ges tillfälle att delta i högre grad och med större bredd . Flaggskeppet i det nordiska försvarsmaterielsamarbetet är helikopterprojektet, men även granatkastarprojektet och ubåtsprojektet exempel på lyckat samarbete. En överenskommelse har uppnåtts om industriellt samarbete för sprängämnes- och ammunitionstillverkning. har beviljat hälften av de nödvändiga medlen för att det lanserade nordiska säkerhetspolitiska forskningsprogrammet skall kunna startas. Resten finansieras nationellt. Vad gäller säkerhetspolitik i ett internationellt perspektiv noterade försvarsministern att beslutat om en ny säkerhetspolitisk doktrin enligt vilken man inte mer ser eller väst som det viktigaste hotet utan hellre riktar blicken mot inhemska utvecklingstrender såsom regional separatism, terrorism samt olika sociala och ekonomiska problem. Även är redo att förändra försvarsmaktens struktur och minska personalen. Man bevarar även sin kärnvapenkapacitet men på en lägre nivå och anser sig mest behöva moderna konventionella vapen för bruk i olika interna konflikter och mot terrorism. Det är främst den islamiska fundamentalismen man betraktar som ett hot. Skillnaden är stor mellan EU-politik och dess Natopolitik. Man är redo att öka samarbetet med EU rörande krishantering och har inte rest några invändningar mot t.ex. till de baltiska länderna. Men är fortfarande kritiskt mot Nato och motsätter sig dess utvidgning till länder som ingick i f.d. . Efter återvunnen självständighet utgjorde de baltiska länderna de facto ett militärt tomrum. Det är ett allmänt säkerhetsintresse att de har en reell möjlighet att bygga upp en egen försvarsförmåga. Detta sker med betydande stöd från bl.a. de nordiska länderna. stöder de baltiska ländernas rätt att själva avgöra sitt förhållande till EU och Nato. Ett förberedande möte hålls om förstärkning av PfP-samarbetet i . Tanken är att samla inklusive samt och övriga länder som har intresse av att utveckla samarbetet i . De nordiska länderna är redo att samarbeta med även i militära frågor. Förutom miljösamarbetet i håller bilaterala samarbetsformer, såsom utbyte av officerare, på att ta form. har inbjudits att delta i Nordic Peace-övningarna. har stabsofficerare deltagit, och det återstår att se om övningsverksamhet med trupper kan bli verklighet. Medan risken för traditionella krig minskat medför den snabba utvecklingen av främst informationstekniken nya svårbemästrade hot. Samhällsfunktioner som energiförsörjning, bankväsende, statens finansiella organ och i stort sett hela förvaltningen skulle kunna förlamas genom ett anfall via informationsnätet. De nordiska länderna bör eftersträva ett brett internationellt samarbete i denna fråga, dvs. försvar mot informationskrigföring. Efter stats-, utrikes- och försvarsministrarnas redogörelser inleddes den egentliga generaldebatten av den socialdemokratiska gruppens talesman , som erinrade om att var engagerat i tre regionala samarbetsprocesser, nämligen , Östersjösamarbetet och det arktiska samarbetet och dessutom i EU:s nordliga dimension, som omfattar alla de regionala processerna. EU:s institutioner fattade beslut om den nordliga dimensionen, men som det ledande parlamentariska organet i kunde spela en viktig roll i uppföljningen av dimensionen och bidra till att den fylldes med substans genom att ta fram projekt som inbyggare kände igen. Alla dessa regionala utvecklingsprocesser hade det gemensamt att intog en särställning genom att uppgifterna och de huvudsakliga utmaningarna i första hand fanns där. Demokratisk utveckling och miljösatsning var därför bland de viktigaste insatserna i medverkan i konkretiseringen av den nordliga dimensionen. Särskilt hade skapat ett aktivt lokalt engagemang. Det folkliga samarbete som utvecklats mellan och de övriga nordiska länderna i norr var utan tvekan största framgång. kommenterade även vismanspanelens rapport, som pekade på tio trender som det parlamentariska nordiska samarbetet måste fånga upp. Det nordiska samarbetet stod vid ett vägskäl. Globaliseringen och den ökade regionaliseringen i hade medfört behov att se det nordiska samarbetet på ett nytt sätt, både vad gällde dess struktur och vilka saker det sysslade med. Det faktum att strukturen ändrades för bara visade att utvecklingen gick snabbt och att det krävdes en flexibel och effektiv samarbetsmodell. Med dagens organisation hade man inte helt kunnat åstadkomma att rådets auktoritet låg i att dess medlemmar var representativa för sina parlament och partigrupper. Dock saknade hon den partipolitiska dimensionen i vismansrapporten. Mittengruppens talesman . menade att vismanspanelens förslag inte nödvändigtvis borde tolkas så att reformer var misslyckade men att och dess närområden var inne i en utveckling som ändrade förutsättningarna för samarbetet. Mittengruppen delade vis-manspanelens uppfattning att den geografiska indelningen av rådets verksamhet inte var hållbar i längden. En utskottsmodell grundad på teman eller fackområden skulle för det första skapa en klar skillnad mellan utskottens arbetsområden, för det andra ge överskådligare kontaktlinjer mellan utskotten och ministerrådet och för det tredje göra det lättare att förankra utskottens arbete i de nationella parlamenten. Detta skulle tillsammans med den politisering som tillhörde de mest lyckade elementen reformer göra rådet till en mer intressant arena för politisk verksamhet. gick så över till TV-frågan och pekade på att vissa tecken tydde på att digitaltekniken skulle skapa nya kommunikationshinder mellan länderna, då digital sändningsteknik gör det möjligt att avgränsa sändningarna till ett enskilt land. Med nuvarande teknik kan invånare i och på se svensk TV, medan etablering av digitalteknik i kunde få som konsekvens att de blir avskurna från att se svensk TV. Det borde vara en central uppgift för nordiska politiker att förhindra att så sker. hade i ett pressmeddelande uppmanat och regeringarna att inleda förhandlingar härom, och mittengruppen avsåg att lägga fram ett konkret förslag i saken. Den konservativa gruppens talesman erinrade inledningsvis om gruppens förslag att de baltiska länderna skulle välkomnas som fullvärdiga medlemmar i . Han såg formuleringar i statsministers och utrikesministers redogörelser som stöd för den konservativa gruppens förslag. Han menade vidare att utvecklingen i dementerade den året förut av statsminister givna bilden av en nordisk samhällsmodell där höga skatter var en förutsättning för god välfärd. hade med stor framgång valt en friare väg än de övriga nordiska länderna. Skatteuttaget var lägre än i och lägre än genomsnittet i EU. Skolan, sjukvården och omsorgen om unga och gamla fungerade. var ett starkt och modernt välfärdssamhälle. Han erinrade om definition av en välfärdsstat av svensk typ som en socialisering av hushållens traditionella vård och omsorg om människor.