frsrdg · GO04RS1 · 2001-01-01 00:00:00 — Personaltillskottet till revisorerna föreslogs motsvara 20 tjänster varav 5 tjänster skulle få disponeras av utskotten. överlämnade förslaget i denna del för bedömning och beslut. ställde sig i princip bakom utredningens förslag rörande arbete med uppföljning, utvärdering och revision. Utskottet ansåg dock att talmanskonferensen skulle låta utreda ytterligare relationen mellan revisorer och samt utbyggnaden av revisionens kansli. Mot denna bakgrund föreslogs att resurs-tillskottet till revisorerna tills vidare skulle begränsas till sex tjänster. (1993/94:TK1, bet. 1993/94:KU18). Resurstillskottet kom senare att begränsas till tre tjänster när frågan behandlades vid påföljande . gav då också talmanskonferensen till känna att det borde bli en uppgift för den fortsatta utredningen av revisionsverksamheten att behandla finansieringsfrågan på (bet. 1994/95:KU28). När det gäller utskottens arbete med uppföljning och utvärdering har utskotten för detta ändamål disponerat särskilda resurser för konsultstöd m.m. Vidare tillsattes en särskild projektgrupp på tjänstemannaplanet, den s.k. Utvärderingsgruppen, för att samordna och stimulera utvecklingen av utskottens arbete. Gruppen har lämnat årliga rapporter till talmanskonferensen. I en lägesrapport konstaterade gruppen att verksamheten med uppföljning och utvärdering generellt sett ännu inte fått det genomslag som förutsatte även om inte obetydliga insatser hade gjorts. Det fanns också stora variationer i hur utskotten arbetar med dessa frågor såväl beträffande omfattning som inriktning. Gruppen pekade på ett antal åtgärder som skulle kunna öka genomslaget för uppföljning och utvärdering. En sådan åtgärd vore att utveckla utskottens årsberättelser med en redovisning av vad utskottet uträttat. Detta togs också upp av talmanskonferensen i förslaget föregående om arbetsformer. instämde i talmanskonferensens bedömning beträffande vikten av en öppen redovisning och det lämpliga i att utskotten redovisar sin verksamhet i årsberättelsen (1997/98:TKI, 1997/98:KU27). Den av begärda utredningen om revisionsverksamheten, , redovisade i en promemoria (revisorer och , ) två huvudalternativ för statens revisions-verksamhet. Enligt alternativ A skulle den nuvarande ansvarsfördelningen mellan revisorerna och behållas medan enligt alternativ B den statliga effektivitetsrevisionen i huvudsak borde utföras av revisorerna och att därför anslag för effektivitetsrevision borde överföras till revisorer. lämnade sitt förslag till talmanskonferensen angående uppgifter, arbetsformer och resurser för revisorer. Utredningen föreslog att den årliga resursramen för revisorerna skulle öka med . Samtliga partier avgav reservation eller särskilda yttranden till utredningens förslag. konstaterade mot bakgrund av den splittrade bild som uppvisade att det var uppenbart att utredningens förslag inte kunde ligga till grund för en mer omfattande reform av revisorer. Frågan om revisorernas ställning och organisation hade enligt talmanskonferensen ett samband med den verksamhet som utvecklas i utskotten när det gäller uppföljning och utvärdering. Sedan ytterligare erfarenhet vunnits på det området kunde det enligt talmanskonferensen vara skäl att på nytt pröva frågan om utformningen av kontrollmakt på det ekonomiska området. Även andra skäl talade enligt talmanskonferensen för en sådan prövning, bl.a. frågan om gränsen mellan och revisorernas uppgifter. Frågan borde enligt talmanskonferensen tas upp på nytt under nästa mandatperiod (förs. 1997/98:TK1). konstaterade också att resultatet av utredningsarbetet var begränsat och splittrat i förhållande till utredningsdirektiven. Däremot ansåg utskottet att fått svar på de frågor som ställdes vid riksdagsbesluten våren och och att därför borde fullfölja sitt beslut och besluta om en resursförstärkning i enlighet med utredningens förslag på . Utbyggnaden borde dock delas upp . beslutade ge förvaltningsstyrelsen detta till känna. I årets budgetproposition föreslås en förstärkning med . Utskottet instämde också i talmanskonferensens bedömning att det kan vara skäl att pröva utformningen av kontrollmakt på det ekonomiska området under nästa mandatperiod (1997/98:KU27). I detta sammanhang bör nämnas att två statliga utredningar med behandlade den statliga revisionen och lade fram förslag på området i två betänkanden Reformerad stabsorganisation (SOU 1997:80) och I medborgarnas tjänst (SOU 1997:57). Regeringen föreslog vid föregående på grundval av det förstnämnda betänkandet förändringar av verksamhet till en renodling och koncentration på de revisionella uppgifterna och en ny inriktning av Statskontorets verksamhet. godkände de föreslagna förändringarna (prop. 1997/98:1, 1997/98:FiU2). har i stor enighet uttalat att uppföljning och utvärdering är en viktig uppgift för utskotten. Trots de aktningsvärda insatser som gjorts kan det konstateras att denna nya inriktning ännu inte fått ordentligt genomslag. En utvärdering och översyn av utskottens verksamhet beträffande uppföljning och utvärdering bör därför nu komma till stånd och ingå som en särskild delfråga i uppdrag. Kommittén skall också göra en allmän översyn av kontrollmakt på det ekonomiska området i enlighet med vad talmanskonferensen och förordade vid föregående . Införandet av mål- och resultatstyrning inom staten och budgetpropositionens ändrade utformning ställer nya krav på aktörerna i budgetprocessen, så även på . arbete med uppföljning, utvärdering, revision och annan kontroll är en del av denna process och behöver naturligen utvecklas i takt med att verksamheten utvecklas hos övriga aktörer. Om inte tar en aktiv roll i utvärdering och kontroll av de politiska effekterna av beslut finns risk för att möjligheterna till politisk styrning från sida urholkas. Det finns dock andra aspekter än rent ekonomiska på arbetet med uppföljning, utvärdering och revision. Den minskade detaljregleringen och därmed ökade delegering av ansvar från lagstiftaren till verkställaren liksom internationaliseringen och överlåtande av beslutanderätt till internationella organ har lett till att inte automatiskt har insyn och kontroll över utvecklingen inom en rad olika områden. Utan sådan insyn och kontroll minskar möjligheter att agera som folkets främsta företrädare. I en föränderlig värld behöver både redskap, resurser och delvis nya arbetsformer för att kunna fullfölja sina traditionella uppgifter att stifta lag, besluta om skatt till staten och bestämma hur statens medel skall användas samt granska rikets styrelse och förvaltning. Kommittén skall kartlägga och analysera nuvarande former och resurser för uppföljning, utvärdering och kontroll. I denna del ingår att analysera sambandet mellan detta arbete och ärendehanteringen och budgetprocessen. Kommittén skall kartlägga och utvärdera utskottens hittillsvarande arbete med uppföljning och utvärdering. I detta uppdrag ingår även att utvärdera utskottens samarbete med revisorer och utredningstjänsten samt hur de särskilda resurserna som avsatts till utskotten och revisorerna för utskottens arbete utnyttjats. Kommittén skall finna metoder för att utveckla utskottens arbete med uppföljning och utvärdering och utifrån gjorda analyser överväga behovet av förändringar i och utskottens arbetsformer i syfte att stärka uppföljning och kontroll av beslut och granskning av regering och förvaltning. Kommittén skall kartlägga och analysera former och resurser för ekonomisk kontroll och gränsdragningen i detta avseende mellan granskningsverksamhet och verksamheten vid revisorer. Kommittén skall därvid också se på roll i relation till motsvarande kontrollfunktioner på regeringssidan och överväga vilka principer som bör vara vägledande för organisationen av en revisionsverksamhet under . Kommittén skall överväga behovet av förändringar i organisation, arbetsformer och resurser avsedda för revisionsverksamhet, särskilt effektivitetsrevision. Kommittén utser en parlamentarisk referensgrupp med uppgift att fortlöpande delta i utredningsarbetet. Kommittén biträds av en expertgrupp under riksdagsdirektörens ledning och en eller flera sekreterare. Riksdagsdirektören utser expertgrupp och sekreterare. Referensgruppen och expertgruppen skall i fråga om utskottens arbete med uppföljning i budgetfrågor resp. EU-frågor samråda med referens- och expertgrupperna i de delar av kommittén som svarar för en utvärdering av budgetprocessen resp. av hantering av EU-frågor. Utredningsarbetet bör komma i gång och skall vara avslutat senast . Uppföljning/utveckling av hantering av EU-frågor Frågan om hantering av EU-frågor har behandlats i . I samband med anslutning till Europeiska unionen togs frågan upp dels i propositionen om medlemskap, dels i ett förslag från talmanskonferensen om inrättande av en i för samråd med regeringen. I propositionen framhölls att som folkets främsta företrädare bör få insyn i och ges inflytande över den process i Europeiska unionen som leder fram till för vårt land viktiga och bindande beslut. I propositionen föreslogs därför en skyldighet för regeringen att ge allmän och återkommande information vid öppna riksdagssammanträden. Vidare föreslogs att en skyldighet för regeringen att informera och samråda med ett organ i i frågor som skulle behandlas i Europeiska unionens råd. I propositionen uteslöts dock inte andra informella former för samråd, t.ex. överläggningar med partiledarna eller andra kontakter med företrädare för partier under olika ärendens beredning. föreslog att det slutliga ansvaret för samrådet med regeringen borde ligga på en särskild nämnd, , men betonade att även utskotten måste medverka i samrådsförfarandet med regeringen. Utskotten måste ges förutsättningar att spela en aktiv roll genom en ordning som gjorde det möjligt för dem att hålla sig informerade om aktuella EU-frågor, bevaka beslutsprocessen inom EU och framföra sina synpunkter vid kontakter med företrädare för regeringen. ansåg vid sin behandling av förslagen att det var en fördel att det i finns ett organ med en helhetsbild av alla de samarbetsområden som ingår i EU och med samlade erfarenheter av hur samarbetet fungerar. Utskottet framhöll dock också att utskottens viktiga roll i vårt parlamentariska system innebär att dessa normalt sett borde ha befattning med EU-processerna fram till dess att de som formliga ärenden skall behandlas i ministerrådet (prop. 1994/95:19, 1994/95:TK1, 1994/95:KU22). tog på eget initiativ åter upp frågan vid 1996/. Utskottens viktiga ställning underströks på nytt och en ny bestämmelse infördes i riksdagsordningen som ålägger utskotten att följa arbetet inom Europeiska unionen. skärptes kraven på regeringens information till (1996/97:KU2). arbetsgrupp för vissa riksdagsfrågor gjorde föregående en uppföljning av utskottens hantering av EU-frågor. Uppföljningen redovisades i ett förslag från talmanskonferensen. I förslaget betonades återigen vikten av att utskotten ägnar ökad uppmärksamhet åt EU-frågorna. rekommenderade också utskotten att informera om sina aktiviteter i sina årliga redogörelser för utskottsarbetet. noterade med tillfredsställelse att det pågår en utveckling av arbetsformerna i utskotten för hantering av EU-frågor men konstaterade att utskotten generellt sett ännu inte kunde anses uppfylla den aktiva roll i EU-processen som förutsattes redan i samband med inträde i unionen. ansåg dock att det var för tidigt att bedöma erfarenheterna av de förändringar som trädde i kraft . En fortsatt uppföljning av utskottens arbete med EU-frågor borde därför göras av talmanskonferensen . framhöll vid sin behandling av talmanskonferensens förslag och motioner i frågan att det ligger i sakens natur att frågan om hur ärenden med anknytning till Europeiska unionen skall behandlas i är ständigt aktuell. Detta har sin grund framför allt i att EU som organisation fortlöpande förändras och att rutinerna för hanteringen av EU-ärenden därför behöver anpassas till dessa förändringar både inom och och i fråga om samspelet mellan regering och riksdag. Utskottet instämde i princip i synpunkten att en uppföljning borde göras under nästa och pekade bl.a. på förslag i olika motioner med krav på utredningar, förslag till institutionella förändringar och förslag till ändrade procedurer. Härutöver fanns det enligt utskottet en rad övriga frågor som borde uppmärksammas. Det rörde bl.a. möjligheten för och utskotten att avge yttranden till varandra, utskottens faktiska möjligheter att delta i processen, arbetsformerna i kammaren och EU-parlamentarikernas möjlighet att delta i verksamhet (1997/98:TK1, 1997/98:KU27). Den uppföljning och utredning av EU-frågornas behandling i som förordats av talmanskonferensen och framhållit behovet av bör nu komma till stånd. Utredningen bör ske inom ramen för uppdrag och där tas upp som en särskild delfråga. I uppdraget ingår att utreda behovet av förändringar i organisation och arbetssätt i syfte att stärka ställning på området. En utgångspunkt för kommittén skall vara att EU-arbetet så långt möjligt är skall vara en integrerad del i sedvanliga arbete. En målsättning för arbetet skall vara att tillse att det råder största möjliga öppenhet i hantering och att öka möjligheterna för och utskotten att följa, ta initiativ och utöva inflytande i utrednings- och lagstiftningsarbetet inom EU från ett tidigt skede till dess att formella beslut fattas. I uppdraget ingår att följa upp utskottens hantering av EU-frågorna och att utveckla och förbättra stödet till utskotten. Kommittén bör också belysa uppgiftsfördelningen och samarbetet mellan och utskotten. Kommittén skall också belysa konsekvenserna för av att EU-samarbetet sker i olika former och att beslutsprocessen ändrats genom Amsterdam-fördraget. Två frågor som särskilt bör belysas är formerna för uppföljning och kontroll dels av regeringens agerande i Europeiska unionens råd dels av implementeringen av EU-direktiv. Kommittén skall vidare utreda behovet av och kostnaderna för en ökad närvaro och en mer kontinuerlig bevakning på plats från sida av verksamheten i EU:s institutioner. Kommittén skall även bedöma behovet av och kostnaderna för en ökad kontakt med andra nationella parlament och . Kommittén skall också uppmärksamma de frågor som konstitutions-utskottet särskilt tagit upp i ovannämnda betänkande och frågor som aktualiseras av utskottet och i under utredningsarbetets gång. En intern arbetsgrupp av tjänstemän arbetar med att förbättra samordningen och informationen på tjänstemannanivå dels mellan de enheter i som handhar EU-frågor, dels mellan och riksdagsförvaltningen. En viktig fråga som bör tas upp i detta sammanhang är att få en bättre kontroll av dokumentflödet. Kommittén utser därefter en parlamentarisk referensgrupp med uppgift att fortlöpande delta i utredningsarbetet. Kommittén biträds då av en expertgrupp under riksdagsdirektörens ledning och en eller flera sekreterare. Riksdagsdirektören utser expertgruppen och sekreteraren. Arbetsgruppens arbete börjar . En avrapportering till kommittén skall göras . Kommitténs arbete börjar och skall vara avslutat . För kommittén gemensamma bestämmelser Förslag till förändringar skall kostnadsberäknas. Sammanträdesarvode utgår till ledamöterna i kommittén, referensgrupperna och expertgrupperna. Sekreterarna uppbär särskilt arvode. SOU 1999:136 Personval 1998. En utvärdering av personvalsreformen. Delbetänkande av Rådet för utvärdering av val. (: Fakta info direkt, 1999) kap. 5. , Riksdagsledamoten i sin partigrupp (: Gidlund i samarbete med , 1999) s. 169-170. ,"- A in Change". Häri ingår ledamöter som under den senaste valperioden varit ledamöter av , däremot ej sådana som varit ledamöter. Den högre ledamotsomsättningen kan också bero på sämre listplaceringar. Några säkra data på denna punkt föreligger inte. En uppskattning är att minst åtta ledamöter förlorade sina platser på grund av försämrad listplacering val. val tillkommer att fem ledamöter förlorade sina platser till nya ledamöter på grund av personröster. Enligt regeringsformen kan också en domstol skilja en ledamot från uppdraget "om han genom brott har visat sig uppenbarligen olämplig för uppdraget" (RF 4:7). Bestämmelsen har tillämpats två gånger (1996, 2001). , "gör riksdagsledamöterna karriär" i på nära håll red. och (: SNS [Studieförb. Näringsliv och samhälle], 1997) samt fasad (: Akademiförl./, 1998). Undersökningen Riksdagskandidat 1998. , Politikens andra sida (: Akademiförl./, 1998) s. 52. I SkU har heller inte någon kvinna någonsin varit vice ordförande. , "Från diskriminering till jämlik behandling", Kvinder, køn og forskning (kommande nummer). , Politikens andra sida s. 89-104. Ibidem s. 171-176, citat s. 173. Ibidem s. 138-140. Av en pågående undersökning i och framgår att kvinnor är mer negativa till både de personliga arbetsförhållandena, arbetsformer och partigruppernas arbetsformer. (Mitt i strömmen nr 4/2000, s. 5). Representationsundersökningen, , . 1986:27 Folkets främsta företrädare (: Liber/Allmänna förl., 1986) s. 13-15 samt slutbetänkandet SOU 1987:6 Folkstyrelsens villkor (: Allmänna förl., 1987) s. 78-79. Uppgifterna är hämtade ur Rixlex samt "Fakta om folkvalda - 1998-2002" (: Riksdag, 1999). nr 35, s. 4. PM Assistentstöd till ledamöter. Kartläggningen grundar sig på en genomgång av interna telefonkatalog och av personalmatrikeln "Vem gör vad?" Huvuddelen av den återstående ökningen faller på personer vilkas funktioner inte framgår av matrikeln. Detta avsnitt bygger i huvudsak på en genomgång av förvaltnings-kontors redogörelser (senare kallade årsredovisningar) och framåt. SOU 2000:1 En uthållig demokrati (: Fakta Direkt, 2000) s. 99. , "Stigande förtroende för under valår", och (red.) Ljusnande framtid (: , Univ, 1999) s. 262. SOU 2000:1 s. 103 SOU 1999:121 m.fl. Avkorporativisering och lobbyism - konturerna till en ny politisk modell forskarvolym XIII (: Fakta info direkt, 1999) s. 22 Ibidem s. 24-27. Ibidem s. 27-30. Ibidem s. 34-38. Ibidem s. 41. Ibidem s. 44-45. Ibidem s. 57-61. Ibidem s. 75-80. Ibidem s. 247. Ibidem s. 156-157. , "Democracy and Interdependence" i The Bargaining Democracy Eds. (, 1996) s. 154-155 Hans Hegeland, , Europeiska unionen och demokratin (: Univ., 1999). Det bör noteras att dessa mätningar av kontaktfrekvensen är gjorda vid början av valperioden. En mätning som gjordes 1996 visar på en högre kontaktfrekvens () än såväl 1994 som 1998. En rimlig slutsats av detta är att kontakterna upparbetas . , "Glokala riksdagsledamöter?" i SOU 1999:83 m.fl. Globalisering forskarvolym IX (: Fakta info direkt, 1999) s. 299-326. I genomfördes undersökningen strax efter ett val, i och ett halvt till efter ett val, i ett till och i två till efter ett val. Jfr också not 38. , "" i Beyond and Congress: The Nordic Experience Eds. (: , 2000) s. 313-343. och "Svenskt medielandskap i förändring. En översikt" i SOU 1999:126 m.fl. Politikens medialisering forskarvolym III (: Fakta info direkt, 1999) s. 62--63. Ibidem s. 45, 64-65. Underlaget för detta och följande avsnitt har erhållits från . "Down and Down We Go: Political Trust in " i Critical Citizens Ed. Pippa (: , 1999) s. 104-108. Mätningarna utförs av vid och publiceras kommenterade i bokform. SOM-undersökning har också medborgarnas förtroende för den egna valkretsens ledamöter undersökts. Detta förtroende är generellt sett lägre än förtroendet för . "Down and Down We Go: Political Trust in " s. 111-114. och "Förnyat förtroende" i och (red) Ljusnande framtid SOM-undersökningen 1998 (: , Univ., [1999]) s. 49-50. SOU 1999:64 demokrati skrift nr 24 (: Fakta info direkt, 1999) s. 28-30. "Down and Down We Go: Political Trust in " s. 115-120. , "Stigande förtroende för under valår" i och (red) Ljusnande framtid s. 249-272. och , De folkvalda (: , 1988) s. 258. , "Stigande förtroende för under valår". , Välja parti (: juridik, 2000). 1994/95:150 bil. 1 s. 9, 52-56, bet. 1994/95:FiU20 s. 87-95. Förslag 1997/98:TK1 s. 11-13. Förslag 1993/94:TK1, s. 55 f. Vilken beslutsinformation finns i utskottsbetänkanden och hur används den? ESV (). Statskontoret i EU - en utvärdering av statsförvaltningens medverkan i EU-samarbetet (2000:20). COSAC uttyds "Conférence des Organes Spécialisés dans les Affaires Communitaires". Det är ett samarbetsorgan mellan de nationella parlamentens och som möts varje halvår. Formuleringen i RO är, för både utskotten och , att organen skall bestå av udda antal ledamöter, lägst femton. Formellt kan olika utskott således ha olika antal ledamöter. Som nämnts har tidigare ställt sig bakom förslaget att regeringens informations- och samrådsskyldighet skall anges i regeringsformen. Som en konsekvens av det förslaget kan lydelsen av riksdagsordningen 10 kap. 1 § förväntas bli följande: "Regeringen skall till lämna en skrivelse med berättelse över verksamheten i Europeiska unionen". Statistiken brister i ett avseende. Vad beträffar motioner som vid remitteringen delats mellan två eller flera utskott har samtliga yrkanden i den använda databasen förts till huvudutskottet och inte fördelats på andra berörda utskott. Detta kan påverka resultaten. Sannolikt är det dock så för de flesta utskotts del att antalet yrkanden som remitterats till andra utskott i motioner där det egna utskottet är huvudutskott i stort sett motsvaras av det antal motionsyrkanden som remitterats till det egna utskottet i motioner där andra utskott är huvudutskott. Informationen i detta och följande stycke har lämnats av kanslichefen i MJU. Se verksamhet vid /2000. Se Vissa uppgifter om kulturutskottets verksamhet /2000. Se PM från . och , Grundlagarna med tillhörande författningar (: , 1980) s. 293. och , Grundlagarna med tillhörande författningar (: , 1980) s. 313. Till de konstitutionellt fastställda uppgifterna hör också att utse regeringsbildare (se 6 kap. 2-4 §§ RF) och att kunna avsätta ett statsråd genom misstroendeförklaring (12 kap.4 § RF). Dessa funktioner är viktiga, på sätt och vis grundläggande i en parlamentarisk stat. De berörs emellertid inte i de undersökningar som vi refererat till i kap. 3 och längre fram i detta kapitel och behandlas därför inte. Data kommer från Riksdagsundersökningarna och 1994, båda utförda av , . Data publicerade i och , De folkvalda (: , 1988) s. 254. Data tidigare opublicerade.