frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett tjänsteutlåtande upprättat av socialinspektören , vari anfördes bl.a. följande ELODJRUQD KlU XWHOlPQDGH . har sedan R. föddes haft avsevärda svårigheter att samarbeta om stort sett allt som rör deras dotter . Modern har ensam vårdnad om R. . och rektor att R. visade symptom på att må dåligt av föräldrarnas samarbetssvårig- heter och att J.B. drar in R. i sin konflikt med Y.S. begärde att stadsdelsnämnden i Hammar- by skulle ha samarbetssamtal med föräldrarna. Föräldrarna erbjöds fem samarbetssamtal. Vid mötet upp- fattade handläggarna att J.B. inte ville förstå att R. mådde dåligt av föräld- rarnas konflikter. Han reagerade med att skylla på andra och lägga skulden utanför sig själv. Handläggarna blev väldigt oroade över J.B:s beteende och vi bedömde att föräldrarnas konflikt var så djup att det inte var konstruktivt att fortsätta. informerades muntligt under besöket att handläggarna bedömde att det inte gick att fortsätta med samarbetssamtalen och att vi var oroade över R:s fortsatta hälsa och utveckling. Vidare informerades han om att vi ansåg att en 2000/01:JO1 psykologbedömning borde göras för att klargöra R:s behov i föräldrarnas upplystes Y.S:s juridiska ombud, , via fax om vår bedömning och i överenskommelse med henne delgav hon J.B:s juridiska ombud och . JO hade tillgång till den skrivelse som och tillställde och det yttrande som gav in till . -2 $QGUp anförde i ett beslut följande Den i ärendet aktuella skrivelsen har tillställts Y.S:s juridiska ombud. En tjänsteman inom bör självfallet vara återhållsam med att till en enskild person utfärda ett intyg eller ett utlåtande som innehåller värdeomdömen om någon annan. Möjligheten att i en sådan handling ta in uppgifter som rör annan än den som tar emot utlåtandet begränsas dessutom av den sekretess som gäller inom . I förevarande fall har jag i och för sig inte funnit att och kan anses ha brutit mot sin tystnadsplikt genom att ta in uppgifter om J.B. Deras handlande är ändå inte fritt från invändningar. I finns regler om hur tingsrätten kan inhämta uppgifter från innan domstolen fattar beslut om vårdnad eller umgänge. Det bör noteras att sådana yttranden till domstol som avges av socialnämnden, eller av en tjänsteman efter nämndens delegation, som huvudregel skall kommuniceras med föräldrarna innan det ges in till domstolen (se JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 309 f. och 1996/97 s. 297 f.). Om det aktuella utlåtandet hade utgjort ett sådant yttrande hade det förelegat kommunika- tionsplikt. Skyldigheten att kommunicera yttranden har tillkommit för att bidra till en rättssäker handläggning. Om en socialnämnd, när tvist föreligger i allmän domstol angående vård- nad eller umgänge med barn, får vetskap om förhållanden som kan vara av betydelse för prövningen kan nämnden underrätta domstolen härom även om domstolen inte har begärt något yttrande. Denna befogenhet torde kunna grundas på bestämmelsen i 42 § socialtjänstförordningen (1981:750), jfr JO:s beslut i ärende 3825-1996. Möjligheten att avge ett sådant yttrande kan emellertid inte tillkomma varje enskild tjänsteman vid en förvaltning utan måste vara en uppgift för nämnden eller den tjänsteman till vilken nämnden delegerat uppgiften. För yttranden av nu aktuellt slag föreligger kommuniceringsskyldighet i samma utsträckning som för yttran- den som avges med stöd av på domstols begäran, se 54 § tredje stycket socialtjänstlagen (1980:620). Såvitt framkommit föregicks upprättandet av skrivelsen inte av någon begäran vare sig från tingsrättens sida eller av Y.S. och hennes juridiska ombud. I stället synes den ha tillkommit på och eget initiativ. Mot bakgrund av vad jag anfört om möjligheten för nämnden att självmant uppmärksamma domstolen på förhållanden som kan vara av betydelse för prövningen kan det knappast föreligga något skäl att avge skrivelser av ifrågavarande slag till någon av parterna i målet. Ett 2000/01:JO1 korrekt förfaringssätt hade varit att nämnden hade informerat uppdrags- givaren, dvs. domstolen, om att samarbetssamtalen inte längre bedömdes vara konstruktiva. Av utredningen framgår vidare att J.B. inte blev informerad av och om skrivelsen och att de inte heller tillställde honom kopia av den. Att förvaltningen handlat bakom ryggen på J.B. måste rimligen ha gett honom skäl att betvivla dess opartiskhet. Mot bakgrund av de viktiga uppgifter som har vid en konflikt som den aktuella är det angeläget att tjänstemännen handlar på ett sådant sätt att en part i ärendet inte har anledning att misstänka att någon av dem tar ovidkommande hänsyn eller inte är objektiv. Sammanfattningsvis anser jag att och inte borde ha avlåtit skrivelsen i fråga. Det är med viss förvåning jag har noterat att nämnden i sitt yttrande till JO inte har funnit skäl att ifrågasätta deras handlande. Jag utgår dock från att nämnden fortsättningsvis beaktar vad jag nu har uttalat. Fråga bl.a. om utformningen av ett beslut enligt 6 kap. 19 § att utse en vårdnadsutredare (Dnr 2569-1998) I en anmälan till JO klagade . på innehållet i en barnavårdsutredning som i hade utfört. beslutade JO att inte inleda någon utredning med anledning av anmälan. Under ärendets handläggning hos JO framkom bl.a. följande. I ett mål vid mellan M.K. om barn anhöll tingsrätten hos familjerättsbyrån som administrativt lyder under 6WDGVGHOVQlPQGHQ %DFND i om utredning enligt 6 kap. 19 § (FB). Tingsrättens begäran inkom till familjerätts- förordnades till vårdnadsut- redare. Efter begäran från lämnade 6WDGVGHOVQlPQGHQ %LVNRSJnUGHQ uppgifter till henne ur den barnavårdsutredning som nämnden tidigare utfört rörande familjen. När tingsrätten anhöll hos familjerättsbyrån om utredning enligt 6 kap. 19 § FB var barnen och föräldrarna bosatta inom stadsdel i . JO beslutade att på eget initiativ inleda en utredning med anledning av handläggningen av vårdnadsutredningen med inriktning på om stadsdels- förvaltningen , på grund av gällande sekretessbestämmelser, borde ha lämnat ut vissa uppgifter om familjen till vårdnadsutredaren och hur familjerättsbyråns beslut om utseende av vårdnadsutredare hade utformats. Stadsdelsnämnderna och i anmodades att till JO inkomma med yttranden enligt följande. %DFND (familjerättsbyrån) 1.Vilken tjänsteställning hade den tjänsteman som förordnade till vårdnadsutredare? 2.För vilken stadsdelsnämnds räkning förordnades vårdnadsutredaren? Var det förenligt med bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100) att lämna uppgifter ur barnavårdsutredningen till vårdnadsutredaren? Stadsdelsnämnderna anförde i sina remissvar bl.a följande. Kretschef utsåg till utredare i den vårdnadsutredning som inkom till . Eftersom ärendet var aktuellt som utredningsärende på på i , förordnades vårdnadsutredaren för samma stadsdelsnämnd även om barnen inte var bosatta inom denna stadsdelsnämnds ansvarsområde. I handhas av 21 stadsdelsnämnder, vilka var och en inom sitt geografiska område ansvarar för bl a och övriga uppgifter som enligt lag ankommer på socialnämnd. Därav följer att dessa nämnder också har ansvaret för att i enlighet med bestämmelserna i 6 kap. 19 § på uppdrag av domstol utse någon att verkställa utredning i mål eller ärende om vårdnad eller umgänge. I ställs remisser av detta slag till Familjerättsbyrån. Denna enhet, som i administrativt hänseende lyder under , har till uppgift att för stadsdelsnämndernas räkning handlägga olika familjerättsliga ärenden, däribland att svara för att någon utses att verkställa sådana utredningar som avses i 6 kap. 19 § . Den som får uppdraget att verkställa utredningen har självfallet behov av att från inhämta uppgifter och upplysningar om de personer som remissen avser. Eftersom remisserna regelmässigt ställs till Familjerätts- byrån och inte till någon bestämd stadsdelsnämnd, framgår det inte av själva remisshandlingen vilken av kommunens stadsdelsnämnder som har det for- mella ansvar som följer med remissen. Det ligger emellertid i sakens natur att utredaren i första hand vänder sig till den nämnd där den familj som remissen gäller är aktuell. I detta fall var familjen i fråga vid tiden för tingsrättens remiss aktuell vid i ett ärende om barnavård. En utredning avseende familjens barn hade inletts , då familjen fortfarande var bosatt inom nämndens område. Utredningen, som inte ledde fram till någon åtgärd från nämndens sida, avslutades . Vid samma tillfälle var familjen aktuell i ärende om ekonomiskt bistånd . Detta ärende avslutades . Den sista utbetalningen av försörjningsstöd skedde . Familjen är aktuell i ärende om försörjningsstöd vid , till vars område familjen flyttade . Eftersom barnavårdsutredningen avslutades utan någon åtgärd från nämn- dens sida var det aldrig aktuellt med någon överflyttning av ärendet till . Inte heller skedde det någon överflyttning till denna nämnd av ärendet om försörjningsstöd. Av det ovan framförda framgår att ett personärende inom 2000/01:JO1 kan vara aktuellt hos en nämnd, trots att den berörda personen eller familjen inte är bosatt inom nämndens område. Förklaringen till detta är att ett ärende, t ex en barnavårdsutredning, som har påbörjats medan familjen fortfarande var bosatt inom nämndens område, som regel inte förs över till en annan nämnd när familjen flyttar till en annan stadsdel. Först när utredningen är slutförd kan det bli aktuellt med en sådan överflyttning men detta kräver i så fall att den mottagande nämnden samtycker till det. I detta fall följer således stadsdelsnämnderna de principer för överflyttning av ärenden som har kommit till uttryck i 72 § socialtjänstlagen. JO aktualiserar i sin remisspromemoria frågan huruvida det var förenligt med bestämmelserna i sekretesslagen att , närmare bestämt och , till vårdnadsutredaren lämna uppgifter ur den barnavårdsutredning som fanns hos , trots att familjen var bosatt i stadsdelen . Enligt nämndens uppfattning bör frågan, vilken av kommunens stadsdels- nämnder som skall anses vara formellt ansvarig för en remiss i ett vård- nadsmål, avgöras utifrån den situation som råder, när remissen först aktuali- seras inom , d v s i detta fall . Eftersom den berörda familjen faktiskt var aktuell vid , blir slutsatsen att det var denna nämnd som i formell mening hade att svara för remissen, d v s att handha uppdraget att utse någon att verkställa den begärda utredningen. Beslutet att förordna en vårdnadsutredare i ärendet får således anses ha skett för räkning. I konsekvens härmed får den person, som utsetts att verkställa utredningen, anses göra detta på uppdrag av denna nämnd. Därav torde följa att vårdnadsutredaren, utan hinder av sekretess, kan få del av de uppgifter och upplysningar om familjen som finns hos nämnden och som är av betydelse för utredningen. Att familjen varken var bosatt inom nämndens område eller aktuell i något ärende vid nämnden när uppgifterna lämnades ut till vårdnadsutredaren sak- nar enligt nämndens uppfattning betydelse. Även om utredningen inte sköttes av någon handläggare som var direkt knuten till , får denna nämnd ändå fortfarande anses ha haft det formella ansvaret för remissen när uppgifterna lämnades. Nämnden är väl medveten om att hanteringen av domstolsremisser om vårdnad och umgänge i en kommun, som i likhet med har hel- täckande stadsdelsnämnder men en central handläggning av de aktuella remisserna, aktualiserar många besvärliga problem när det gäller vårdnadsutredarens möjligheter att få tillgång till uppgifter från kommunens socialtjänst. Det är därför av mycket stort intresse att det blir klarlagt, huru- vida den hantering av remisser som här har redovisats är förenlig med de sekretessregler som gäller inom . En fråga som också behöver klarläggas är huruvida uppgifter kan lämnas till en vårdnadsutredare utan hinder av sekretess i det fall den person eller den familj som berörs av utredningen vid tiden för domstolens remiss är men väl har varit aktuell inom vid en nämnd inom kommunen. i ett sådant fall lämna ut uppgifter om de berörda personerna till en vårdnadsutredare, även om familjen är bosatt inom en annan nämnds område. Vid beslutet hade JO tillgång till bl.a. vissa handlingar rörande nämnd- organisationen i . -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. Enligt 6 kap. 19 § FB skall rätten se till att frågor angående vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett sådant mål eller ärende skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. det behövs ytterligare utredning får rätten enligt 6 kap. 19 § tredje stycket FB 2000/01:JO1 uppdra åt socialnämnden eller något annan organ att utse någon att verkställa Nämndens val av utredare skall komma till uttryck i ett beslut. Beslutet kan ges en ganska enkel utformning. Det måste dock framgå på ett tydligt sätt vem som utses till utredare, när beslutet har fattats och vem som har fattat beslutet. uppgift enligt 6 kap. 19 § tredje stycket FB ankommer i på stadsdelsnämnderna. Stadsdelsnämnderna har delege- rat uppgiften att utse utredare till kretschef vid familjerättsbyrån. Om en begäran att utse någon att verkställa en vårdnads- eller umgängesrättsutred- ning kommer in till en stadsdelsnämnd skall framställningen således översändas till familjerättsbyrån. Det förekommer emellertid som i förevarande fall att sänder framställningen direkt till familjerättsbyrån. Vid familjerättsbyrån antecknas den person som utses till utredare på ett särskilt personblad. På personbladet finns bl.a. följande rubriker. Namn (avser utredarens namn [JO:s anm]) Barnets namn och personnummer Föräldrarnas namn och personnummer På personbladet finns också utrymme för anteckningar om när en framställan om en viss åtgärd ärendetyp inkom och när ärendetypen avslutades. I förevarande fall begärde tingsrätten att familjerättsbyrån skulle utse någon att verkställa en vårdnadsutredning rörande M.K:s och V.K:s barn. På ett personblad i familjerättsbyråns ärende, under rubriken namn, finns antecknat: . Det har dock inte angivits vilken tjänsteman som fattat beslutet att utse henne till utredare. Det framgår således inte för vilken stadsdelsnämnds räkning som familjerättsbyrån utsett till vårdnadsutredare. Detta är inte tillfredsställande. Det får självklart inte råda någon tvekan om vilken nämnd som ytterst svarar för ett beslut om utseende av en vård- nadsutredare. Oklarheter på denna punkt kan leda till problem i olika situa- tioner, t.ex. om det blir aktuellt för nämnden att fatta beslut om att entlediga utredaren p.g.a. jäv. Då måste man naturligtvis veta vilken nämnd som svarade för det första beslutet. Av större praktisk betydelse är dock de kon- sekvenser som oklarheter i aktuellt hänseende kan få när det gäller stadsdels- nämndernas tillämpning av sekretessbestämmelserna. Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) gäller som huvudregel sekre- tess inom för uppgift om enskilds personliga förhållanden. Gäller enligt sekretesslagen sekretess för uppgift som förekommer hos viss myndighet, får uppgiften enligt 1 kap. 3 § sekretesslagen inte röjas för annan myndighet i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i lag eller annan förordning till vilken sekretesslagen hänvisar. En stadsdelsnämnd är i förhållande till en annan stadsdelsnämnd att betrakta som en självständig myndighet. Härav följer att en stadsdelsnämnd inte utan vidare kan lämna ut en uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen till en annan stadsdelsnämnd. I vissa fall följer av lag att en myndighet är skyldig att lämna ut en uppgift som normalt sett är Som exempel kan nämnas 71 § fjärde stycket socialtjänstlagen (1980:620). Där anges att vissa myndigheter, befattningshavare och yrkes- verksamma är skyldiga att lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för en underårigs behov av skydd. Som ytterligare exempel kan nämnas en socialnämnds skyldighet att på begäran lämna ut vissa uppgifter till en annan socialnämnd som har att pröva ett avtal om barns boende m.m. (se 6 kap. 17 a § FB). Det finns emellertid inte någon motsvarande regel som gäller utlämnande av uppgifter till den som handlägger en vårdnadsutred- För att en stadsdelsnämnd i ett sådant fall skall kunna lämna ut uppgifter som omfattas av den s.k. socialtjänstsekretessen till en annan stadsdelsnämnd måste därför i princip de berörda lämna sitt samtycke därtill. Inom en stadsdelsnämnd föreligger som regel inte sekretess mellan social- tjänstens olika enheter. Detta innebär att om en tjänsteman vid förvaltningen har utsetts av den egna nämnden att utföra en vårdnadsutredning, har han möjlighet att ta del av handlingar i andra socialtjänstärenden hos nämnden. En utredare, som inte är knuten till nämnden, saknar en sådan möjlighet. en nämnd utser en utredare vid en annan nämnd, får utredaren anses utföra uppdraget för den nämnd som har utsett honom. I sådant fall är utredaren således i princip förhindrad att ta del av sekretessbelagda handlingar hos den förvaltning som han normalt arbetar vid. Eftersom barnen och båda föräldrarna bodde inom stadsdel hade det legat nära till hands anta att det var den nämnden som skulle svara för utseende av vårdnadsutredare. Även om det inte framgår av beslutet att utse vårdnadsutredare synes dock både familjerättsbyrån och stadsdelsnämnd anse att det var som ansvarade för utred- Det har därmed inte funnits något hinder för utredaren, som arbetade inom vid stadsdelsförvaltning, att ta del av uppgifter som fanns vid den myndigheten rörande familjen. Orsaken till att ansvaret för vårdnadsutredningen lades på stadsdelsnämnd var att familjen hade varit aktuell där . heterna är inte sådana att jag finner skäl att närmare uttala mig i den delen. Däremot kan jag på grundval av utredningen här konstatera att det inte synes finnas några fasta riktlinjer inom kommunen om vilken nämnd som skall svara för en vårdnadsutredning. Yttrandena ger närmast vid handen att den som på delegation fattar beslut om vem som skall förordnas till vårdnads- utredare från fall till fall kan avgöra vilken nämnd som formellt skall svara Lämpligheten av en så löslig ordning kan ifrågasättas. ankommer dock närmast på de ansvariga nämnderna att ta ställning till Jag översänder en kopia av detta beslut för kännedom till i En tjänsteman vid en socialförvaltning har förtydligat ett läkarintyg efter kontakt med den läkare som utfärdat intyget. Tjänstemannen borde därvid ha gjort en notering om bl.a. vem som hade gjort tillägget (Dnr 3389-1999) I en anmälan till JO klagade . på hur i kommun handlagt ett barnavårdsärende. Hon ifrågasatte därvid bl.a. om en tjänsteman vid socialförvaltningen ägt göra ett tillägg på ett läkarintyg som hade utfär- dats av överläkaren vid barnmot- tagningen, . JO tog del av det aktuella läkarintyget. I intyget, som hade utfärdats på begäran av B.P., anfördes, såvitt nu är av intresse, följande. Biten av modern i höger överarm cirka varvid han fick en missfärgning och förhårdnad som försvunnit. Jag har träffat pojken och mamman i samband med utredning bl.a. Första gången . Jag har inte haft anledning att misstänka att pojken har varit utsatt för fysisk misshandel. I direkt anslutning till det sist återgivna stycket hade för hand lagts till följande text. tidigare, utöver det nu aktuella bitmärket. Upplysningar inhämtades per telefon från överläkaren , barn- och ungdomsmedicinska mottagningen vid . Hans Ekenberg uppgav att en tjänsteman vid socialförvaltningen i kommun fått hans tillåtelse att göra det aktuella tillägget och förtydligandet. i kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande angående det gjorda tillägget i läkarintyget. arbetsutskott avgav ett remissvar med huvudsakligen följande innehåll. I samband med utredning som inleddes med anledning av miss- tänkt misshandel av barnen /./ inkom B.P. med ett läkarintyg. Efter samråd med handledande socialsekreterare på och familjesek- tionen ringde till Hans Ekenberg som är läkare på barnmottagningen, för att höra hans inställning till detta att /./ B.P. hade bitit sonen. Detta då läkarintyget inte klargjorde huruvida Hans Ekenberg ansåg att detta att bita ett barn var att anse som barnmisshandel eller inte. Hans Ekenberg ville då vid samtalet med att det skulle förtydligas att han ansåg att bettet var att betrakta som barnmisshandel men att han utöver det aktuella bitmärket inte haft anledning att misstänka att misshandel mot /./ förekommit. önskade han att det skulle göras ett tillägg till intyget vid föredragning av det /..../. Tillägget var följaktligen ett starkt önskemål från läkaren i syfte att för- tydliga bedömningen av händelsen med bettet från modern i ljuset av tidigare förekommande kontakter med patienten. yttrade sig över remissvaret. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. Av utredningen hos JO framgår att Hans Ekenberg hade lämnat sitt medgivande till att läkarintyget kompletterades i enlighet med vad han upp- gav vid telefonsamtalet med . Av den kopia av läkar- intyget som B.P. skickade med sin anmälan till JO, vilken även bifogades JO:s remiss till socialnämnden, är det inte möjligt att utläsa vem som svarat för den handskrivna anteckningen på intyget. Eftersom denna fråga inte har berörts i remissvaret utgår jag från att det inte fanns några ytterligare anteckningar på det intyg som, enligt B.P., lades fram under förhandlingen Om det finns ett tillägg eller förtydligande på ett läkarintyg skall det själv- fallet av samma handling framgå både vem som har gjort anteckningen och när den har gjorts. Detta gäller oavsett om tillägget eller förtydligandet har påtecknats av intygsgivaren själv eller av någon på hans uppdrag. sekreterare bör för övrigt vara återhållsam med att göra anteckningar direkt på ett läkarintyg som socialnämnden skall använda vid en domstolsprövning. Normalt bör eventuella tillägg eller förtydliganden göras av vederbörande Kritik mot en överläkare för det sätt på vilket en psykiskt utvecklingsstörd pojke återförts till sjukhus enligt bestäm- melserna i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT). Även fråga om omfattningen av polisens skyldighet att lämna handräckningsbiträde enligt 47 § LPT (Dnr 1338-1998) riktade i en anmälan till JO kritik mot olika instanser beträffande vården av hans son A.L., född , som har en psykisk utvecklingsstörning och flera neuropsykiatriska diagnoser. kritiserade bl.a. överläkaren vid barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i för att han begärt handräckning av polisen för att transportera A.L. från i , där A.L. intagits för vård, till kliniken i . Han anförde att handräckningsåtgärden bl.a. har inneburit att A.L. fick tillbringa inlåst i häkte. tog i sin anmälan även upp frågor rörande den medicinska vården av A.L. och användningen av bältesläggning. Prövningen av dessa frågor över- lämnade JO i ett beslut , dnr 1792-1998 till . anförde rörande polishandräckningen föranledde chefsJO , som har tillsyn över polisväsendet, att på eget initiativ inleda en utredning mot i län angående handläggningen av barn- och ungdomspsykiatriska klinikens begäran om handräckning, dnr 1872-1998, beslut . Anmälan remitterades till Direktionen för sjukvården i LandskronaLund för utredning och yttrande i fråga om dels anledningen till att hand- räckning begärdes av polisen för transporten av A.L. från i till barn- och ungdomspsykiatriska kliniken i , dels hur denna begäran har dokumenterats. Direktionen överlämnade som sitt remissvar ett av överläkaren upprättat yttrande, vari anfördes följande. Dokumentation av handräckningsbegäran 970906. Beslut om handräckningsbegäran finns dokumenterat i vår journal datum 970905 i samband med familjesamtal, där A.L. och båda föräldrarna deltog. Anledning till att biträde begärts av polismyndigheten. vårdades enligt LPT p g a allvarlig psykisk störning och fara för annan. Han hade vid ett flertal tillfällen orsakat skadegörelse i hemmet samt våld mot föräldrarna samt allvarliga hotelser mot andra personer. Vissa incidenter hade även skett under pågående vård.