frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — Det kan också konstateras att enligt kommuns egna föreskrifter är elev som väljer annan skola än upptagningsskolan inte berättigad till kostnadsfri skolskjuts. Som ovan uttalats är kommunen skyldig att i vissa fall göra en individuell prövning av en elevs rätt till skolskjuts. Mot bakgrund av särskilt det för- hållandet att erhållit kostnadsfri skolskjuts under sina två första skolår, måste bedömningen av om skolskjuts även fortsättningsvis skulle tillhanda- hållas honom kostnadsfritt vara av det slaget att det ankommit på nämnden eller den som nämnden delegerat ansvaret till att fatta beslut i frågan. De kontakter som hade med skolledningen vid höstterminens början 1998 kan inte heller tolkas på annat sätt än att de måste anses ha innefattat en be- gäran om en individuell prövning av Isacs rätt till kostnadsfri skolskjuts. Av den företagna utredningen kan inte utläsas att det har gjorts någon sådan prövning. I stället synes skolledningen i diskussionerna med ha hänvisat till ett principbeslut om att bl.a. 150 elever vid friskolor inom kommunen inte är berättigade till fri skolskjuts. Vidare har i remissvaret hänvisats till att skolledningen genom ett beslut , som enligt sin ordalydelse endast behandlade Isacs rätt till skolskjuts för resterande del av , även formellt fastställde att han från och med inte längre var berättigad till den förmånen. Enligt min mening kan nämnda beslut inte tolkas på det sätt som skolledningen gjort och beslutet kan rimligen inte ha någon inverkan på annan tidsperiod än vad det till sin ordalydelse omfattar, nämligen . De åtgärder som har vidtagits kan således inte anses ha uppfyllt kraven på en individuell prövning av Isacs rätt till kostnadsfri skolskjuts. Följaktligen har skolledningen brustit i sin skyldighet att meddela ett formellt beslut i frågan, vilket har inneburit att och inte getts möjlighet att till allmän förvaltningsdomstol överklaga kommunens ställningstagande för laglighetsprövning. Jag anser det befogat att kritisera brist i handläggningen och jag förutsätter att nämnden omgående ser över sina rutiner i påtalat avseende. Som tidigare uttalats måste kommunen upplysa berörda föräldrar om konsekvenserna av att man väljer en annan skola än den skola som barnet normalt skulle ha placerats i. Denna information måste självfallet lämnas innan föräldrarna gör sitt val av skola. I de fall sexårsverksamheten är integrerad i de enskilda skolornas verksamhet faller det sig enligt min mening naturligt att information lämnas redan när dessa placeringar är 2000/01:JO1 aktuella. I ärendet föreligger det skilda uppfattningar om vilken information som och lämnats beträffande konsekvenserna av att de lät börja i sexårsverksamheten i . Jag finner inte anledning till antagande att ytterligare utredningsåtgärder kan bringa mer klarhet i frågan. Jag vill dock erinra om vikten av att information ges i fråga om såväl vilka upptagningsområden som gäller för kommunens olika skolor som konse- kvenserna av att föräldrar väljer en annan skola än upptagningsskolan. Vad och anfört i övrigt föranleder inte något ytterligare ut- talande från min sida. Med den kritik som ligger i det anförda avslutas ärendet. Handläggningen av ett ärende rörande utökad tid inom barnomsorgen, bl.a. fråga om sökanden begärt beslut i saken eller endast information. Kritik mot barn- och dröjsmål med att fatta beslut i ärendet (Dnr 2062-1999) Efter utredning uttalade VWI -2 1RUHOO 6|GHUEORP i beslut följande. regleras frågor om barnomsorg (förskoleverksam- het och skolbarnsomsorg) i skollagen (1985:1100). I 2 a kap. 6 § skollagen anges att förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Av 2 a kap. 7 § följer som huvudregel att kommunen utan oskäligt dröjsmål skall erbjuda plats inom förskoleverk- samheten eller skolbarnsomsorgen när vårdnadshavaren har anmält behov av sådan plats. I 2 a kap. 11 § skollagen anges att vissa av förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser skall tillämpas när det gäller handläggningen av ärenden som rör förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg och det är fråga om myndig- hetsutövning mot någon enskild. Detta gäller bl.a. förvaltningslagens regler om kommunikation (16 och 17 §§) och motivering av beslut (20 §). I ärendet aktualiseras även kommunallagens bestämmelser om delegation och överklagande hos allmän förvaltningsdomstol för laglighetsprövning. Mot bakgrund av vad som har kommit fram om kommunens handläggning i förevarande fall finner jag skäl att närmare gå igenom dessa bestämmelser. Bestämmelserna om delegation finns i 6 kap. 3338 §§ kommunallagen (1991:900). Enligt 6 kap. 33 § första stycket får en nämnd uppdra åt ett utskott, åt en ledamot eller ersättare eller åt en anställd i kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock med vissa i kapitlet närmare angivna undantag som inte är av intresse här. 6 kap. 35 § kommunallagen stadgas att beslut som har fattats med stöd av 2000/01:JO1 uppdrag enligt 33 § skall anmälas till nämnden, som själv bestämmer i vilken ordning detta skall ske. Enligt 10 kap. 1 och 2 §§ kommunallagen har varje medlem i en kommun rätt att få lagligheten av beslut fattade av en nämnd prövade genom att överklaga dem hos länsrätten för laglighetsprövning, dock med undantag för beslut av rent förberedande eller rent verkställande art. Ett sådant överklagande skall, enligt 10 kap. 6 § kommunallagen, ha inkommit till länsrätten från den dag då det tillkännagavs på kommunens anslagstavla att protokollet över beslutet justerats. Detta innebär i de fall beslut har fattats efter delegation att tidsfristen för överklagande beror på om över besluten förts särskilt protokoll som har justerats och anslagits. Något krav på att så skall ske föreligger emellertid inte. I annat fall utgår tiden för överklagande från den dag då anslag skedde om justering av protokollet från det sammanträde vid vilket beslutet anmäldes hos nämnden. Av det sagda följer att delegationsbeslutet alltid måste vara formaliserat och att det av nämndens protokoll eller en bilaga till det skall framgå att delegationsbeslutet har anmälts till nämnden. Det är emellertid inte alla tjänstemännens åtgärder som kan anses utgöra beslut i kommunallagens mening. Det finns ett visst utrymme mellan sådana beslut och åtgärder av rent förberedande eller rent verkställande art. Under förutsättning att det finns klara målsättningar för verksamheten är det, enligt förarbetena till kommunallagen, rimligt att hänföra många vardagliga åtgärder till ren verkställighet, även om åtgärderna innefattar ett visst mått av självständigt ställningstagande (prop. 1990/91:117 s. 204). Dylika åtgärder vidtas inte med stöd av delegation och behöver följaktligen inte heller anmälas till nämnden. Det saknas också möjlighet att överklaga sådana beslut för laglighetsprövning (10 kap. 2 § 2 kommunallagen). Inledningsvis vill jag upplysa om att JO inte kan ändra eller upphäva ett beslut som en domstol eller en annan myndighet har fattat. JO ta ställning till om ett beslut är riktigt i sak. JO tar upp en sådan fråga till utredning bara när ett beslut direkt strider mot en lag eller en förordning eller annars framstår som uppenbart felaktigt. Jag finner inte skäl att i förevarande fall göra något undantag från det sagda och kommer följaktligen inte att uttala mig om kommunens bedömning av i vilken omfattning barnomsorg skall ordnas för sökandens (P.S.) döttrar. När det gäller det som P.S. har tagit upp angående områdeschefen Säfkvists agerande står ord mot ord. Det är inte sannolikt att vidare utredningsåtgärder skulle bringa någon ytterligare klarhet i frågan. det därför inte meningsfullt att driva utredningen vidare i denna del. Däremot finns det anledning att beröra vissa delar av handläggningen i Av P.S. skrivelser i ärendet framgår att han inte kände till att kommunens förskoleverksamhet bedrivs i en beställar- och utförarorganisation. måste kommunen även i en sådan organisation ta hand om frågor från kommunmedborgarna på ett entydigt och konsekvent sätt, oavsett om den en- 2000/01:JO1 skilde har vänt sig till beställaren eller utföraren. I förevarande fall tog P.S. vid ett möte upp frågor om nattomsorg och skjuts mellan familjedaghemmet och skolan. Som framgår av det som har redo- visats ovan har kommunen därefter lämnat besked som varit motsägelsefulla och självfallet förvirrande för P.S. En huvudfråga i ärendet är huruvida det som togs upp skulle uppfattas som en ansökan eller om det endast var information som Det är viktigt för den enskildes rättssäkerhet att det står klart för en myndighet om den enskilde vid en kontakt med myndigheten endast efter- frågar upplysningar om gällande regler eller om han eller hon avser att göra En ansökan skall ju alltid föranleda ett beslut. Om det inte är helt klarlagt att den enskilde önskar endast upplysningar bör myndigheten i första hand ta kontakt med den enskilde för att efterhöra vad som avses. kvarstående oklarhet bör hans begäran, enligt min mening, alltid uppfattas som en ansökan och föranleda ett beslut. I förevarande fall hade kommunens beställare (barn- och ungdomsnämn- den) och utförare (förskolor och grundskolor) olika uppfattningar om hur man skulle se på det som P.S. hade tagit upp. Redan av denna om- ständighet drar jag den slutsatsen att det var oklart vad P.S. avsåg med sina frågor vid mötet . Kontakt borde därför ha tagits med P.S. för klargörande av vad han avsåg. I avsaknad av sådan kontakt, och mot bakgrund av innehållet i skrivelse , t.ex. fr o m höstterminen beviljas ej skjuts mellan familjedaghemmet och skolan, borde oklarheten ha lett till att P.S. frågor vid mötet redan från början hade uppfattats som en ansökan om barnomsorg utöver Hans ansökan borde följaktligen ha föranlett ett beslut i enlighet med gällande delegationsordning på det sätt som slutligen också När det gäller informationen i skrivelsen ger denna intrycket av att det skulle vara möjligt att anföra s.k. förvaltningsbesvär mot ett beslut som rör omfattningen av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, att det föreligger en möjlighet att få en ansökan överprövad i sak. emellertid inte fallet, utan den enda möjlighet som står till buds är en prövning av beslutets laglighet på det sätt som har nämnts ovan. beslutet ger intrycket av att kunna överklagas genom s.k. Om en myndighet i ett beslut avser att underrätta om att ett beslut kan överklagas i den ordning som stadgas i 10 kap. kommunallagen (vilket inte är ett krav) bör det tydligt anges att det är fråga om endast en möjlighet att få beslutets laglighet prövad. Vidare ifrågasätter jag riktigheten av att skicka en handling rubricerad som ett överklagande till . Det ankommer inte på kommunen att ta ställning om det är möjligt att överklaga ett beslut eller en åtgärd som kommunen har vidtagit. Om det är fråga om ett överklagande som är ställt till länsrätten eller liknande har kommunen i ärenden av förevarande slag endast att översända skrivelsen till länsrätten för bedömning. överklagandet inte synes ha adresserats till länsrätten borde kommunen åtminstone ha tagit kontakt med P.S. för att utröna vad han avsåg med sin 2000/01:JO1 skrivelse. Det är ju t.ex. inte ovanligt att en begäran om omprövning felaktigt rubriceras som överklagande. Slutsatsen blir följaktligen att det var felaktigt att översända skrivelsen till , utan att efter- höra med P.S. vad han hade avsett med sin skrivelse. Vid tveksamheter bör ett överklagande alltid översändas till länsrätten. Som framgår av det anförda är jag kritisk mot kommunens handläggning. Det är högst otillfredsställande att P.S. har fått så olika besked angående handläggningen av hans begäran. Oklarheterna har också inneburit att det har tagit onödigt innan P.S. erhöll något formellt beslut i sakfrågan. Jag förutsätter att den genomgång av gällande lagstiftning som har aviserats i yttrande redan har skett och att barn- och ungdomsnämnden även bevakar att handläggningen sker i enlighet med gällande lagstiftning. Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Kritik mot socialförvaltning och grundskola för bristande åtgärder vad gäller skolelevers fullgörande av skolplikt (Dnr 1530-1999 och 3204-1999) , $QPlODQ PRW VRFLDOI|UYDOWQLQJHQ L (VNLOVWXQD NRPPXQ $QPlODQ I en anmälan till JO framförde klagomål mot social- förvaltningen i kommun. Klagomålen avsåg bristande åtgärder för att förmå skolpliktiga elever att fullgöra sin skolgång. nämnde två sådana elever som exempel, av honom benämnda X och Y. Beträffande den ena eleven, , anförde följande. Som klassföreståndare/i årskurs 9 har jag enligt klasslistan en elev , som inte visat sig på några lektioner. Ärendet anmäldes till i Skiftinge i ett tidigt stadium. Ändå tilläts flickan skolka från skolan. Hon är ständigt i eller i närheten av skolan och har lyckats dra med sig ytterligare ett antal elever från lektionerna. Flickan står nu helt utan utbildning och kommer i bästa fall att tas om hand av gym- nasieskolans individuella program. Inledningsvis inhämtades per telefon upplysningar från socialförvaltningen i kommun och i . Därefter tog JO del av handlingarna i i ärende med diarienummer 502-9374-1997 angående i kommun handläggning såvitt avsåg Y. granskning avsåg bl.a. den huvudfråga som hade tagit upp angående Y, nämligen nämndens planering och åtgärder i samband med att en familjehemsplacering 2000/01:JO1 upphörde. i kommun anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som framfördes rörande X i anmälan till JO. beslutade att anta en skrivelse från socialförvaltningen som sitt eget remissvar. I socialförvaltningens skrivelse anfördes huvudsakligen följande. 1:e socialsekreterare och den som varit handläggare i det aktuella ärendet på samverkansdistrikt har lämnat ett yttrande. I yttrandet framkommer att i det nära samarbetet mellan skola och social- förvaltning kan gränsen för förebyggande arbete och när en anmälan görs bli otydlig. I detta fall har detta blivit tydligt och kommer att ligga till grund för fortsatta diskussioner mellan barn- och utbildningsförvaltningen och social- förvaltningen. Förste socialsekreteraren anförde följande i det nämnda yttrandet. har utrett ärendet genom att inhämta sakuppgifter från hand- läggare samt kontroll av dokumentation i ärendet. 6DPPDQIDWWQLQJ DY lUHQGHW RFK YDG VRP JMRUWV L lUHQGHW IUnQ KDQGOlJJDUHV VLGD Socialsekreterare/handläggare har haft kontakt med familjen -96 då en äldre syster hade problem i skolan. uppger att situationen varit följande. Då socialsekreterare fick kontakt med familjen -96, gick X på mellanstadiet och det gick mycket bra för henne i skolan. Hon såg fram emot att börja högstadiet. Hon fick samma klassföreståndare som systern haft. Under årskurs 7 började X skolka från lektionerna i skolan. Detta föranledde att skolan tog kontakt med socialsekreterare och påtalade oro för X. Socialsekreterare hade en serie samtal med familjen och skolan med start under årskurs 8. Under årskurs 8 hade ca 5 samtal där både skolan och hemmet fanns med. hade även enskilda samtal med X samt samtal med X och modern tillsammans. Under sommar- lovet mellan årskurserna 8 och 9 var kontakten som tätast då oro fanns för att X umgicks med personer som drack alkohol och själv drack alkohol. Social- sekreterare arbetade då för att stötta modern i att ha rimliga samt konsekventa regler för X. X slutade med umgänget och drickandet och kontakten mellan modern och X föreföll vara bra. X uttalade att hon ville komma i gång i skolan men hon tyckte det var svårt eftersom det gått så . Skolan gav under årskurs 9 upp sina försök att få X till skolan och hon vistades över huvud taget inte i skolan sista terminen och skolan hörde inte av sig till modern. Socialsekreteraren har fortfarande kontakt med modern i syfte att följa upp X samt med anledning av insatser gällande X äldre syster. har X en vilja att börja individuellt program på gymnasiet eftersom det blev tråkigt att vara hemma från skolan så . Socialsekreteraren bedömer att det inte finns några hinder för X att skaffa sig en utbildning då hon inte har inlärningssvårigheter och inte heller andra problem som begränsar hennes möjligheter. Insatserna kring X finns inte dokumenterade. Det finns heller inte någon form av anmälan dokumenterad. Socialsekreterarens bedömning var då detta inträffade att hennes arbete skedde i förebyggande syfte och utanför ramen 2000/01:JO1 för handläggning/myndighetsutövning. Min bedömning är att en utredning enligt 50 § SoL borde inletts för att ut- reda X situation och hur hennes behov av hjälp skulle kunna tillgodoses då det stod klart för socialsekreteraren att skolkandet var omfattande och att det dessutom fanns problem . En råd- och stödinsats enligt § 6 SoL borde ha inletts för moderns del med målsättning att stödja modern i hennes föräldraroll. Socialsekreteraren har inte underlåtit att agera i ärendet och har funnits aktivt med för att stödja både modern och skolan i deras ansträngningar att få X tillbaks till skolan samt X själv genom individuella samtal. Socialsekreteraren har fortfarande kontakt med familjen och gör bedöm- ningen att X inte far illa och har möjligheter att ta igen det hon förlorat under högstadiet. Det som kan kritiseras är att insatserna inte dokumenterats. I detta ärende vill jag tillägga att i samarbetet med skolan kan det ibland vara svårt att dra gränserna för när man som socialsekreterare arbetar före- byggande och när man måste gå in som myndighetsperson. Det kan finnas många skäl till att välja att inte gå in som myndighetsperson i arbetet i skolan, man kan vara rädd om rollen att inte vara en hotfull person för att få större möjligheter att komma in tidigt i barns liv. Efterfrågan på vårt enga- gemang i skolan har ökat , vilket vi välkomnat då vi alltid önskar brett samarbete med verksamheter där barn finns. Men det finns också svårigheter med samarbetet, vilket jag tror kan få konsekvenser som just i detta fall. Ett ännu bättre och tydligare samarbete mellan oss skulle gynna barn och ungdom samt bådas våra verksamheter. Ett mycket stort problem är den stora andel ungdomar som går ut ur årskurs 9 utan fullgjord skolplikt i . )UDPWLGD PnO PHG VDPDUEHWH VNROD±VRFLDOWMlQVW VDPW YLGWDJQD nWJlUGHU Ett samarbete mellan skolorna i Kafjärden-Skiftinge och socialförvaltningen i området har funnits länge och i flera former. har arbetet med skolan inte kunnat prioriteras i samband med omorganisation. -98 har dock nya initiativ till samarbete tagits och finns en funge- rande plan för hur samarbete sker i form av arbetstid som förläggs på skolan 1 gång/månad för socialsekreterarna i gruppen. Samarbetet utvärderas nu kontinuerligt och en plan för hur våra rutiner skall fungera vid överlämnande av anmälningar, hur samarbetet skall ske och på vilka grunder skall utarbetas av oss gemensamt . Som utgångspunkt kan vi använda detta exempel för att alla lära oss någonting av det som hänt för att kunna undvika liknande fall . Samtal kommer att hållas även på hög chefsnivå för att diskutera barn- och utbildningsförvaltningens och socialförvaltningens fortsatta samarbete. Kontakter har redan tagits kring detta. Vad gäller kommunens insatser för utbildning i dokumentation kan nämnas att stora insatser gjorts under 98/99. JO tog därefter del av i beslut avseende Y (ärende med diarienummer 502- 9374-1997). ,, 3n -2 V LQLWLDWLY XSSWDJHW lUHQGH PRW JUXQGVNRODQ 6NLIWLQJHKXV L 2000/01:JO1 (VNLOVWXQD NRPPXQ I en promemoria som upprättades på JO-expeditionen anfördes huvud- sakligen följande. I en anmälan till JO framfördes klagomål mot socialförvaltningens i kommun åtgärder för att förmå skolpliktiga elever att fullgöra sin skolgång (JO:s dnr 1530-1999). Två skolpliktiga elever nämndes som exempel. Anmälan remitterades till i kommun för utredning och yttrande angående vad som framfördes i anmälan om en av eleverna. remissvar har inkommit till JO-expeditionen. Med anledning av det som har framkommit i ärendet angående den elev som i anmälan benämns som X, bör barn- och utbildningsnämnden i kommun inkomma med utredning och yttrande angående de åtgärder som skolan vidtog för att se till att X fullgjorde sin skolgång. i kommun anmodades att in- komma med utredning och yttrande enligt den upprättade promemorian. beslutade att anta en tjänstemannaskrivelse, upprättad av rektor , som sitt eget remisssvar. Till nämndens beslut hade fogats ett yttrande från barn- och utbildningsförvaltningen. För- valtningen anförde därvid bl.a. följande. , rektor vid Skiftingehus grundskola, har redogjort för skolans åtgärder i bifogad skrivelse (se nedan, JO:s anm.). Av skrivelsen framgår att skolan under åk 8 och 9 hade kontakt med X, förälder och . Olika lösningar prövades i samverkan med samt- liga berörda parter. Ansträngningar gjordes också att hitta personer som X hade förtroende för. Trots detta fullgjorde X ej sin skolgång i grund- skolan. Enligt den utredning som barn- och utbildningsnämnden gjort genom och rektor har skolan aktivt arbetat med att få X till skolan igen. Det aktuella ärendet visar att samtal och sam- verkan mellan barn- och utbildningsförvaltningen och måste fortsätta och att gränsdragningen mellan de olika förvaltningarna tydliggörs. anförde följande i sin skrivelse. Eleven X hade, speciellt under åk 8 och 9, problem med att gå på lektioner. Eleven skolkade, sporadiskt eller helt från lektioner. X fanns dock ofta i skolans korridorer, uppehållsrum, eller i skolans närhet. i åk 8 arbetade därför kamratstödjare, klassföreståndare och biträdande rektor med att försöka förmå eleven att delta i lektionerna. i åk 8 försämrades närvaron på lektionstid, fortfarande . Frånvaron rapporterades och visade stor frånvaro. Uppföljning av frånvaron gjordes av klassföreståndaren och av biträdande rektor . En elevassistent, som X hade förtroende för, sattes in som stöd. X deltog ensam med assistent, eller i grupp hos assistent, men önskade delvis gå i sin klass. Uppföljningar ägde rum , genom samtal och i elevvårds- konferens, men X skolkade fortfarande . fanns fortlöpande i huvudsak genom biträdande rektor . Skol- 2000/01:JO1 hälsovården arbetade också kontinuerligt med X genom skolsköterskan. Höstterminen i åk 9 diskuterades X skolgång vid terminsstart. Enskild undervisning sattes in på vissa lektioner, i övrigt önskade X gå med sin klass. Detta fungerade inte generellt bra, eftersom X fortsatte att utebli från lektio- ner. Kontakt med förälder ägde rum per telefon eller i samtal på skolan. Bi- trädande rektor höll fortsatt kontakt med socialtjänst. X anmäldes till mindre undervisningsgrupp i kommunen, men kunde ej beredas plats där. Kontakter fanns under hela åk 9 med elevomsorgspersonal och skolhälsovård. Förälder och X hade kontakt med socialtjänst. i skolan beskrevs ungefär i elevvårdskonferens för social- tjänst under hela åk 9. X hade också kontakt med kyrkans diakonissa. Det är viktigt att framhålla att det alltid gällde att hitta kontakt- personer, som X hade förtroende för. Trots många insatser, noggrann uppföljning av frånvaro , många samtal med förälder och X och trots kontakter med socialtjänst, lyckades X aldrig upphöra med skolk. X slutade , för att börja på ett individuellt program i gymnasieskolan. I sitt beslut anförde -2 $QGUp följande. När det gäller den del av anmälan som avser Y kan jag konstatera att social- nämndens handläggning har granskats av i i ärende med diarienummer 502-9374-1997. , som enligt 68 § socialtjänstlagen (1980:620) har tillsynen över i länet, har meddelat beslut i det ärendet. Jag finner inte skäl att för egen del utreda socialnämndens handläggning när det gäller Y. JO skall enligt de regler som gäller för JO:s verksamhet normalt inte utreda händelser eller förhållanden som ligger om det inte finns särskilda skäl för det.