frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — 16 § FL motsvarades i den äldre lagen av 14 §. Om bakgrunden till införandet av en regel om partsinsyn kan jag hänvisa till vad föredragande statsrådet anförde i proposition 1971:30 Som framgår av 16 § FL förutsätter rätten till insyn enligt bestämmelsen att ärendet avser myndighetsutövning. Myndighetsutövning utgör vad som brukar betecknas som ett uttryck för samhällets maktbefogenheter i förhållande till medborgarna. Till myndighetsutövning hör först och främst sådan offentlig verksamhet, varigenom en myndighet ensidigt bestämmer om enskildas skyldigheter och ingrepp i enskildas frihet eller egendom. myndighetsutövning faller även åtskilliga gynnande beslut. En domstols handläggning av ett ärende eller ett mål angående vårdnad om barn och domstolens avgörande i frågan hör till vad som avses med En vårdnadsutredning innefattar inte något beslut rörande en enskilds rättsliga ställning. Den innehåller i princip endast en redovisning av omständigheter som vårdnadsutredaren anser att domstolen bör ha kännedom om när den tar ställning i vårdnadsfrågan. klart att en sådan utredning inte i sig utgör myndighetsutövning. därför inte med stöd av 16 § FL åberopa en rätt att hos socialnämnden få ta del av vad som kommer fram under utredningsarbetet. Efter tillkomsten av den tidigare förvaltningslagen utvecklades hos socialnämnderna en praxis enligt vilken förvaltningslagens bestämmelser om kommunikation kom att tillämpas i bl.a. sådana ärenden då 2000/01:JO1 nämnden skulle avge ett yttrande till en annan myndighet (SOU 1977:40 s. 606). Denna praxis lagfästes vid tillkomsten av socialtjänstlagen (1980:620), SoL. I 54 § tredje stycket SoL intogs sålunda en bestämmelse som innebar att motsvarigheten till de nu gällande bestämmelserna i 16 och 17 §§ FL skulle tillämpas när det var fråga om en ansökan eller ett yttrande till en annan myndighet i ett mål eller ärende som rör myndighetsutövning mot enskild hos denna. Bestämmelsen i 54 § SoL innebar bl.a. en lagstadgad skyldighet för en socialnämnd att bereda den som berördes av en utredning i t.ex. ett vårdnadsärende vid allmän domstol tillfälle att yttra sig över utred- ningen och nämndens förslag till yttrande, innan dessa lämnades till dom- stolen (prop. 1979/80:1 del A s. 566). ändrades reglerna om vårdnads- och umgängesrätts- utredningar i . Ändringen innebar bl.a. att en socialnämnd inte längre skulle höras eller beredas tillfälle att yttra sig i en vårdnadsfråga. Innan rätten avgör ett sådant mål skall dock socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. Om nämnden har tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig att lämna rätten sådana upplysningar. Om det behövs ytterligare utredning får rätten uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att utse någon att verkställa den (6 kap. 19 § ). Ändringen i av reglerna om vårdnads- och umgängesrätts- utredningar syftade till att påskynda handläggningen av utredningarna genom bl.a. att utredningen inte skulle behöva behandlas av den politiskt En konsekvens av ändringen blev dock att en vårdnadsutredning inte längre utgör ett yttrande av en VRFLDOQlPQG Någon skyldighet för socialnämnden att enligt 54 § tredje stycket SoL kommunicera utredningen enligt 17 § FL förelåg därför inte längre. I ett beslut som refererats i JO:s ämbetsberättelse 1994/95 s. 363 f. anförde JO att den som är part vid allmän domstol i ett mål rörande vårdnad om eller umgänge med barn berörs så nära av en vårdnads- eller umgängesrättsutredning att han bör äga rätt att få ta del av och yttra sig över den innan utredningen ges in till domstolen. Hon framhöll därför att en sådan utredning alltid bör kommuniceras med parterna och detta alldeles oberoende av om den innehöll ett ställningstagande i sakfrågan (har i sitt yttrande till JO återgett ett utdrag ur beslutet). Att en vårdnads- utredning bör kommuniceras med parterna innan den ges in till domstolen har kommit till uttryck i flera senare JO-beslut. De överväganden som JO gjorde beträffande frågan om kommunikation av en vårdnadsutredning gör sig i allt väsentligt gällande även när det gäller rätten till insyn i det pågående arbetet med en vårdnadsutredning. Principen om en sådan rätt och skyldigheten att kommu- nicera en vårdnadsutredning har vunnit allmän acceptans i den praktiska rättstillämpningen redan före tillkomsten av socialtjänstlagen. Såvitt framgår av förarbetena till ändringen i syftade de nya bestäm- melserna om vårdnadsutredning m.m. inte till att begränsa partsinsynen. Enligt min mening bör därför den som berörs av en vårdnadsutredning ha rätt till insyn i det material som ligger till grund för utredningen på samma sätt 2000/01:JO1 som gällde före lagändringen. Jag anser således att det inte har funnits något hinder mot att, inom ramen för vårdnadsutredningen, lämna ut till , såvida det inte av hänsyn till något allmänt eller enskilt intresse varit av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjdes (14 kap. 5 § första stycket Som anfört i sitt tillsynsbeslut tar undantaget sikte på bl.a. om utlämnandet av en uppgift skulle innebära t.ex. risk för våld mot den som lämnat en uppgift till socialnämnden. Det har inte påståtts att det fanns någon sådan risk i det aktuella fallet. Inte heller i övrigt har det kommit fram något som ger vid handen att det av hänsyn till något annat allmänt eller enskilt intresse var av synnerlig vikt att . inte fick ta del av utred- ningen i sin helhet. Sammanfattningsvis har jag alltså kommit till samma slutsats som läns- styrelsen, låt vara att de rättsliga överväganden som ligger till grund för mitt ställningstagande är delvis andra än de som gett uttryck för. Någon anledning att rikta kritik mot sociala distriktsnämnden eller läns- styrelsen finns följaktligen inte. En utredning som ingår i ett barnavårdsärende innehåller inte sällan uppgifter som är känsliga för både vårdnadshavaren och barnen samt ibland även för andra personer. Jag vill därför peka på bestämmelsen i 14 kap. 10 § första stycket 1 SekrL. Där anges att en myndighet får uppställa förbehåll som inskränker enskild mottagares rätt att lämna uppgift vidare när myndigheten enligt 14 kap. 5 § SekrL lämnat ut en sekretessbelagd uppgift till en part. Såvitt kommit fram i ärendet tycks något sådant förbehåll inte ha uppställts när vårdnadsutredaren lämnade ut till . Utredningen här ger i och för sig inte belägg för att . har använt till skada för . och barnen eller att utredaren hade anledning befara att . skulle göra så. Jag har därför inte funnit skäl att fortsätta utredningen i denna del. Däremot vill jag rent allmänt framhålla att när man inom med stöd av 14 kap. 5 § SekrL lämnar ut en utredning som innehåller känsliga uppgifter om någon annan än parten själv, det ofta finns anledning att överväga att uppställa villkor som inskränker partens rätt att förfoga över utredningen. Avslutningsvis vill jag tillägga följande. Det har ifrågasatts om en parts rätt att ta del av uppgifter i ett ärende kan bedömas utifrån vad som anges i 14 kap. 5 § SekrL oberoende av om det finns en särskild regel om rätt till partsinsyn. Denna fråga får särskild betydelse i sådana fall då ett ärende inte avser myndighetsutövning och rätt till partsinsyn enligt 16 § FL inte föreligger. Mot bakgrund av vad jag har uttalat ovan finns det inte skäl att i detta ärende närmare gå in på hur bestämmelsen bör eller skall tolkas utan jag vill i den delen hänvisa till vad som sägs i JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 46 f. pågår en översyn av sekretesslagen. Det finns därför sannolikt anledning att åter- komma till denna frågeställning i samband med remissbehandlingen av Jag har funnit skäl att för kännedom tillställa berörda departement en kopia En länsrätt handlade ett mål angående verkställighet av en dom Fråga om en tjänsteman vid en social- förvaltning självmant ägt rätt att tillskriva länsrätten och ge uttryck för sin uppfattning i umgängesfrågan (Dnr 2908-1998) har två döttrar tillsammans med A.H. hade det förelegat konflikter mellan dem beträffande A.L:s umgänge med barnen. Framför allt rörde konflikten det förhållandet att A.H. inte tillåtit umgänge med övernatt- ning hos A.L. i hovrätten tilldömts umgängesrätt med barnen med övernattning väckte han talan vid länsrätten om verkställighet av domen. Inför Länsrättens i muntliga förhandling skickade familjerättssekreteraren vid socialförvaltningen i kommun ett yttrande, daterat , till länsrätten. I yttrandet redogjorde hon för de kontakter som hon tidigare haft med A.H. och vad som framkommit vid genomförda samarbetssamtal samt anförde därutöver bl.a. följande. Utifrån att jag tidigare haft flera kontakter med A.H. vill jag på eget initiativ delge länsrätten mina åsikter i rubr. trodde att A.L:s drickande berodde på spänningar inför helgerna och lämnade barnen till honom en helg . även signaler från bekanta i , som känner både henne och A.L., att A.L. setts redlöst berusad i . dessutom till A.H. och var då berusad. Efter att ha träffat A.H. är min uppfattning den att A.H. är en ansvarstagande och klok mamma som vill sina barns bästa. Detta innefattar ett gott umgänge med pappa, men under betryggande omständigheter. Hennes oro för A.L:s alkoholproblem anser jag vara realistiska. Min uppfattning, efter att ha träffat A.L. på förvaltningen samt även sett honom ute i samhället, är att han har alkoholproblem även om han sköter dem på ett sådant sätt att han klarar av att regelbundet arbeta. A.H:s förslag angående umgänget har varit antingen dagumgänge eller nattumgänge med kontaktperson för att säkra barnen. har helt förkastat detta. Undertecknad anser att förslaget om dagumgänge vore positivt för barnen till en början. Det kommer då att kunna visa sig om detta fungerar och om umgänget eventuellt kan utökas. Det anses inte realistiskt att få fram en främmande kontaktperson . Med anledning av yttrandet tillskrev A.L:s advokat och anförde bl.a. att , för det fall hon vidhöll uppgifterna i yttrandet, skulle komma att kallas att höras som vittne i länsrätten. I ett yttrande ställt till A.L:s advokat anförde bl.a. följande. Jag håller med om att mina formuleringar var olyckliga vad gäller A.L:s 2000/01:JO1 eventuella missbruk och jag beklagar detta. Först vill jag säga att jag LQWH har sett A.L. Länsrätten förordnade sedermera om verkställighet av hovrättens dom i enlighet med A.L:s yrkande. I en anmälan till JO klagade . på i kommun. Han anförde bl.a. att nämnden, genom , agerat partiskt till förmån för A.H. i den pågående umgängestvisten genom att på eget initiativ skriva ett yttrande och ge in det till länsrätten för att utgöra underlag i den där pågående verkställighetsprövningen. Anmälan remitterades till i kommun för utredning och yttrande. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett tjänsteutlåtande upprättat av socialchefen och utvecklingsledaren , vari anfördes bl.a. följande. hade tillsammans med sin f.d. sambo ett stort antal samarbetssamtal med familjerätten i kommun. Samtalen ledde fram till beslut om vårdnadsutredning. Denna utredning gjordes på kommuns uppdrag av en utomstående konsult. Utredningen utmynnade inte i något förslag till beslut, vilket är ovanligt, utan den lämnades över till tingsrätten att fatta beslut. Tingsrätten fastställde umgänge med undantag för nattumgänge, vilket överklagades i hovrätten, där man tillerkände A.L. I kontakter med familjerätten uttryckte A.L:s f.d. sambo först oro efter hovrättens dom, men umgänget fungerade bra fram 97/98, då oron kom tillbaka. I samband med detta återupptogs samarbetssamtalen på nytt. Det rådde de- lade meningar om vad som föranledde oron, och A.L. ansåg att han inte ville fortsätta dessa samtal då han upplevde att handläggande familjerätts- sekreterare tagit parti för hans f.d. sambo. I stället begärde A.L. verkställighet via länsrätten. Familjerätten nåddes av detta besked via A.L:s f.d. sambo som uttryckte stark oro inför förhand- lingen. Det är familjerättens erfarenhet att länsrätten i dessa fall inte begär någon utredning från socialnämnden. Därför händer det att handläggarna oombedda inkommer med en inlaga. Efter moget övervägande samt diskus- sion internt mellan de två handläggarna inom familjerätten valde hand- läggande familjerättssekreterare att, på eget initiativ, skicka en skrivelse till länsrätten, innehållande uppgifter som kommit till handläggarens kännedom under tjänsteutövningen, dels via de tidigare samarbetssamtalen dels via kontakter med A.L:s f.d. sambo. Inlagan är skriven på officiellt brevpapper eftersom den innehåller uppgifter som kommit till handläggarens kännedom via dennes yrkesutövning. Anledningen till att handläggande familjerättssekreterare valde att delge länsrätten sin inställning är att familjerättens uppgift är att gå barnens ären- den för att intentionerna i barn har rätt till omvårdnad, trygghet, och en god fostran. Barn skall behandlas med aktning för sin per- son och egenart och får inte utsättas för kroppslig behandling eller annan kränkande behandling skall kunna uppfyllas. I det aktuella ärendet kom barnens bedömda behov att stå i samklang med A.L:s f.d. sambos önskemål. Det har varit, och är handläggande familjerättssekreterares upp- fattning att det viktigaste är att ordna det så tryggt för barnen så att de både kan och vill ha regelbunden kontakt med bägge sina föräldrar. En del formuleringar i handläggarens inlaga var sett i efterhand olyckliga, 2000/01:JO1 vilket handläggaren skriftligt beklagat till A.L:s ombud. företräde hos socialchef för att diskutera handläggningen i ärendet, men kom ej . Vad gäller uppgiften att handläggaren skulle vara närmare bekant med A.L:s f.d. sambo, kan konstateras att de känner till varandra efter att handläggaren har arbetat tillsammans med dennes mor . har dessa två träffats vid endast ett par tillfällen, enbart å yrkets vägnar. De har samma grundutbildning men arbetar med helt skilda frågor, ej inom samma kommun. Någon närmare bekantskap med vare sig A.L:s f.d. sambo eller dennes mor existerar således inte. Handläggande familjerättssekreterare har oombedd, på eget initiativ till länsrätten ingett skrivelse rörande umgängesfrågan för A.L. Skrivelsen delger länsrätten uppgifter i ärendet som handläggaren erhållit under tjänsteutövning. Motivet till skrivelsen är att det är familjerättens uppgift att i arbetet anta ett barnperspektiv, att på bästa sätt företräda barnet så att intentionerna i kan uppnås. En del formuleringar i skrivelsen var olyckliga, vilket handläggaren skriftligen beklagat till ombudet, och A.L. har även erbjudits företräde hos socialchefen för att vidare diskutera handläggningen i ärendet. För att ytterligare säkerställa kvaliteten på denna typ av skrivelser i framti- den, kommer dessa fortsättningsvis att noggrant diskuteras samt även grans- kas och godkännas av närmaste chef. JO hade vid beslutet tillgång till Kammarrättens i akt i mål nr 5702-1998. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. Av den företagna utredningen har framkommit att skrev yttrandet till länsrätten på eget initiativ och att avsikten synes ha varit att det skulle utgöra ett underlag i den pågående verkställighetsprocessen. Som yttrandet kommit att utformas har det inneburit ett stöd för A.H:s ståndpunkt i processen. I mål hos länsrätt om verkställighet av allmän domstols avgörande i fråga om vårdnad eller umgänge har vardera parten möjlighet att uppmärksamma rätten på behovet av kompletterande utredning, t.ex. yttranden från social- tjänsten. Länsrätten kan också på eget initiativ komplettera utredningen med sådana yttranden eller begära upplysningar från tjänsteman inom social- tjänsten. Länsrätten skall enligt 8 § förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL, se till att mål blir så utredda som dess beskaffenhet kräver. Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100), SekrL, gäller sekretess inom för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen hindrar emellertid inte att uppgift lämnas till annan myndighet om uppgiftsskyldigheten följer av lag, se 14 kap. 1 § SekrL, jfr 20 och 25 §§ FPL. kan med stöd av dessa bestäm- melser lämna eljest sekretesskyddade uppgifter till allmän förvaltningsdom- stol när det föreligger en begäran därifrån om utfående av uppgifterna. Om någon sådan begäran däremot inte föreligger kan socialnämnden lämna ut sekretesskyddade uppgifter endast om nämnden har något annat författnings- 2000/01:JO1 stöd för åtgärden. Sådant stöd torde, enligt vad JO tidigare uttalat, finnas i 42 § socialtjänstförordningen (1981:750) när det gäller yttranden till allmän domstol i frågor rörande vårdnad om barn, JO:s beslut i Någon möjlighet för nämnden att med stöd av den bestämmelsen yttra sig till länsrätt vid verkställighetsprövning synes dock Jag har även övervägt om bestämmelsen i 1 kap. 5 § sekretess- lagen skulle kunna legitimera ett uppgiftslämnande av ifrågavarande slag. Det är inte uteslutet att det kan finnas situationer då den bestämmelsen kan motivera en sådan åtgärd. Det har emellertid inte förelegat några omständig- heter av det slaget i det nu prövade ärendet. Av det anförda följer att uppgiftslämnande till länsrätten skett i strid med gällande bestämmelser om sekretess. mottagande myndighet själv har möjlighet att begära in uppgifterna med stöd av annan författningsbestämmelse, framstår emellertid sekretesskyddet som mindre uttalat, och det kan vara en tillfällighet om uppgift begärts eller ej beträffande viss information, se bl.a. 1994, dnr 883-1993 och , dnr 796-1998. Även med beaktande av att sekretesskyddet i förevarande fall framstår som mindre uttalat på grund av länsrättens möjlighet att själv begära att få ta del av uppgifterna är det självfallet inte tillfredsställande att handläggare inom lämnar ut uppgifter utan stöd i sekretesslagen. agerande är även av andra skäl inte fritt från Mot bakgrund av de viktiga uppgifter som har vid en konflikt som den aktuella är det angeläget att dess tjänstemän agerar på ett sådant sätt att en part i ärendet inte har anledning att misstänka att någon handläggare tar ovidkommande hänsyn eller inte är objektiv. förståelse för att A.L. uppfattade situationen som att handlade bakom ryggen på honom och det måste rimligen ha gett honom skäl att betvivla hennes opartiskhet. I sammanhanget vill jag även påpeka att utlåtandet fick en olycklig utformning. har i en särskild skrivelse förtydligat sig. Eftersom enligt min mening inte alls borde ha skrivit utlåtandet finns det inte skäl för mig att närmare uppe- hålla mig vid utlåtandets innehåll. Med hänsyn till det anförda är jag kritisk till förfarings- Det är med viss förvåning jag har noterat att nämnden i sitt yttrande till JO inte har funnit skäl att ifrågasätta hennes handlande. Som framkommit ovan anser jag att en socialnämnd normalt inte har möjlighet att på eget initiativ delge en allmän förvaltningsdomstol omstän- digheter som nämnden anser kan vara av betydelse för domstolens prövning i mål angående verkställighet av domar eller beslut angående vårdnad och I remissvaret har nämnden framhållit att länsrätten i fall som det nu prövade ofta inte begär någon utredning från socialnämnden och att det därför händer att handläggarna oombedda inkommer med en inlaga. bakgrunden finner jag anledning att något ytterligare uppehålla mig vid Den prövning som en allmän förvaltningsdomstol har att utföra när verkställighet begärs av allmän domstols dom eller beslut i fråga om vårdnad eller umgänge är till sin natur summarisk. Den primära prövningen av om 2000/01:JO1 t.ex. ett umgänge är till barnets bästa eller inte skall göras av allmän domstol. Vid den prövningen skall nämnden alltid beredas tillfälle att yttra sig, se 6 kap. 19 § andra stycket föräldra-balken. Länsrätten har vid sin prövning tillgång till den allmänna domstolens dom eller beslut. Länsrätten har därutöver möjlighet att ta del av den fullständiga utredning som förekommit vid den allmänna domstolen genom att inhämta dess akt i målet. Som angetts redan inledningsvis skall länsrätten vid verkställighetsprövningen föranstalta om den utredning som är behövlig. Det föreligger emellertid inte någon skyl- dighet för länsrätten att regelmässigt inhämta yttrande från . För det fall socialnämnden innehar information som den bedömer vara av intresse för domstolens verkställighetsprövning har nämnden, om den anser det vara påkallat, möjlighet att uppmärksamma domstolen på detta för- hållande. Det ankommer därefter på domstolen att ta ställning till om yttran- de eller annan utredning skall inhämtas. Här kan tilläggas att socialnämnden bör ha i åtanke att det endast i rena undantagssituationer kan godtas att den tar ställning mot ett beslut om vårdnad eller umgänge som har fattats av allmän domstol. Möjligheten att avge yttranden till domstol tillkommer inte varje enskild tjänsteman vid en förvaltning utan är en uppgift för nämnden eller den eller de tjänstemän till vilka nämnden delegerat uppgiften. Ett sådant yttrande skall också, i enlighet med 54 § tredje stycket SoL, kommuniceras med de berörda. Jag vill i sammanhanget påtala att jag finner det väsentligt att inte enskilda tjänstemän, genom egna initiativ och på mer eller mindre informella vägar, lämnar information till domstolen. Ett sådant förfaringssätt kan innebära en uppenbar risk för att parterna eller någon av dem förlorar förtroendet för tjänstemännen vid förvaltningen. Detta kan ytterst leda till att förutsättningarna att, i det berörda barnets intresse, medverka till ett gott samarbetsklimat mellan föräldrarna äventyras. Jag utgår från att nämnden i framtida utredningar beaktar vad jag nu har uttalat samt tillser att berörda handläggare har tillräckliga kunskaper i gällande regler rörande sekretess. En tingsrätt handlade ett mål angående umgänge med barn. Fråga om lämpligheten av att två tjänstemän vid en socialförvaltning, som svarat för s.k. samarbetssamtal mellan föräldrarna, i en skrivelse till den ena förälderns ombud i målet uttalade sin uppfattning i umgängesfrågan (Dnr 1409-1999) har tillsammans med Y.S. Det var Y.S. som hade vårdnaden om R. hade det förelegat konflikter mellan Y.S. om bl.a. umgänget mellan R. och J.B. väckt talan vid om vårdnad och umgänge med R. förordnade tingsrätten att (numera ) i skulle genomföra samarbetssamtal med Y.S och J.B. Efter det att de handläggare som fick uppdraget att genomföra samtalen, och , bedömt 2000/01:JO1 att samtalen inte längre var konstruktiva, upprättade de en skrivelse som de tillställde Y.S:s juridiska ombud . I skrivelsen anförde de bl.a. följande. Vi bedömer att samarbetssamtalen mellan Y.S. inte är konstruktiva. Ingenting i kontakten med Y.S. visar att hon brister i omsorg om R. Däremot är vi oroliga för R:s framtida hälsa och utveckling, då vi anser att J.B. drar in R. i sin konflikt med Y.S. Vi föreslår att en psykologbedömning genom PBU genomförs för att närmare klargöra R:s behov. Vi kan inte se att R:s umgänge med J.B. gagnar hennes behov av trygghet, förutsägbarhet och stabilitet som ett barn behöver. gav in ett yttrande till tingsrätten i det där pågående målet mellan Y.S och J.B. Till yttrandet fogade hon och skrivelse. I yttrandet hänvisade till innehållet i skrivelsen och begärde bl.a. att tingsrätten skulle besluta att umgänge mellan J.B. och R. i enlighet med en av tingsrätten meddelad dom inte längre skulle komma till stånd. Tingsrätten beslutade att interimistiskt inskränka J.B:s umgänge med R. I en anmälan till JO klagade . på (numera ) i . Han anförde bl.a. att nämnden, genom och , agerat partiskt i den pågående vårdnads- och umgängestvisten genom att tillställa Y.S:s juridiska ombud ett yttrande angående resultatet av genomförda samarbetssamtal jämte ett ställningstagande i tvistefrågan. Anmälan remitterades till i för utredning och yttrande över vad som däri anförts i fråga om den skrivelse som och upprättade .