frsrdg · GO04RS1 · 2001-01-01 00:00:00 — För varje uppgift har ledamoten ombetts markera om han/hon anser uppgiften mycket viktig, ganska viktig, varken viktig eller oviktig, ganska oviktig eller helt oviktig. I den följande tabellen anges andelen av de svarande som anser uppgiften vara mycket viktig. % Beslutsfunktionen 85 77 Kvalitetsfunktionen 49 60 Opinionsbildningsfunktionen 47 59 Initiativfunktionen 44 51 Kontrollfunktionen 43 44 Representationsfunktionen 35 39 Ledamöternas rangordning av uppgifterna är alltså densamma som1994. Skillnaden mellan undersökningarna består huvudsakligen i att fler ledamöter än 1985 anser samtliga uppgifter utom beslutsfunktionen som mycket viktiga. Skillnaden är dock liten när det gäller kontrollfunktionen. De allra flesta ledamöterna gör alltså den rimliga bedömningen att beslutsfunktionen, en av de båda konstitutionellt föreskrivna huvuduppgifterna, är mycket viktig. Beträffande den andra konstitutionellt reglerade huvuduppgiften, kontrollfunktionen, är det däremot mindre än hälften som gör bedömningen att den är mycket viktig. Som något överraskande får betecknas att så många anser att den uppgift som vi kallat kvalitetsfunktionen är mycket viktig och att å andra sidan så förhållandevis få anser representationsfunktionen som mycket viktig. Vi kan således konstatera att enligt ledamöternas bedömning är beslutsfunktionen viktig och sköts också på ett bra sätt av . Kvalitets- och opinionsbildningsfunktionerna tillhör också de tre viktigaste, men ledamöterna anser att inte fullgör dem på bästa sätt. Det är alltså beträffande dessa funktioner som reformbehovet enligt ledamöterna är som störst. Övriga uppgifter är något mindre viktiga för ledamöterna. Av dem sköts representationsfunktionen på ett sämre sätt än kontroll- och initiativfunktionerna. 8.2 Hur berör kommitténs arbete uppgifter? Det yttersta syftet med allt reformarbete som gäller kan sägas vara att förbättra förutsättningarna för att fullgöra sina olika uppgifter. Detta gäller givetvis även och vårt arbete berör de flesta av dessa funktioner. Budgetprocessen är självklart ett led i utövande av sin beslutsfunktion, men resultatstyrningen kräver att också kontrollaspekten spelar en ökad roll i utskottens arbete med budgeten. Vi behandlar även budgetdebatterna i kammaren, och därmed är vi inne på opinionsbildningsfunktionen. Utskottens arbete med uppföljning och utvärdering är självklart en del av kontrollfunktionen. Den berör också initiativfunktionen eftersom utskotten förutsätts själva initiera uppföljnings- och utvärderingsundersökningarna och ta politiska initiativ med anledning av dessa. Sådana undersökningar kan också bidra till att framtida problem upptäcks snabbare, och därmed berörs även kvalitetsfunktionen. Hur dessa undersökningar skall föras ut till medborgarna (opinionsbildning) är också en fråga som vi har haft anledning att komma in på. bevakning av de EU-frågor som är under behandling i EU:s institutioner berör främst kontrollfunktionen eftersom det är regeringen som under överinseende förvaltar de befogenheter som överlämnat till EG och som i fråga om andra och tredje pelarfrågorna förhandlar om överenskommelser som sedermera skall godkännas av . En viktig del av utredningsarbetet rör hur kan bidra till opinionsbildningen i EU-frågorna, framför allt genom redogörelser och debatter i kammaren. Även här berörs initiativfunktionen av samma skäl som i fråga om uppföljning och utvärdering, nämligen att utskotten själva måste ta initiativ till att bevaka EU-frågor och till de framstötar till regeringen som bevakningen ger anledning till. Representationsfunktionen berörs således inte direkt av kommitténs arbete och initiativ- och kvalitetsfunktionerna endast i viss utsträckning. Besluts-, kontroll- och opinionsbildningsfunktionerna berörs däremot ganska mycket. 8.3 Hur förbättras fullgörandet av uppgifter med anledning av kommittéförslagen? beslutsfunktion har enligt vår uppfattning förstärkts och förbättrats med genomförandet av den nya budgetprocessen. Vår utvärdering har visat att samordningen av budgetbesluten, kontrollen över statsutgifternas utveckling och framförhållningen när det gäller de övergripande budgetbesluten har blivit bättre. Krav på bruttoredovisning och en fullständigare budgetproposition liksom slopandet av förslagsanslagen har i beslutshänseende stärkt ställning gentemot regeringen. har onekligen en minoritetsregering fått ökade möjligheter att få igenom sin budgetproposition utan stora ändringar. Den förstärkning av beslutsfattarroll som skulle åstadkommas genom en koncentration av budgetregleringen i tiden har inte förverkligats fullt ut. Vi föreslår därför åtgärder, som syftar till att undvika dubbelarbete vår och höst. bör inte i fortsättningen ta ställning till en preliminär fördelning av utgifterna på utgiftsområden . Dessutom bör regeringen inte lägga förslag om statligt utgiftstak . Den treåriga framförhållningen bör emellertid bibehållas, och beslutet om utgifts-tak för tredje budgetåret efter det innevarande bör därför endast flyttas . Vi anser också att oppositionspartiernas budgetalternativ bör bli tydligare och mer jämförbara med regeringens. Detta kan ske genom att metoder utvecklas för att bedöma de makroekonomiska och fördelningsmässiga konse-kvenserna av budgetalternativen. Härigenom ökar också oppositionspartiernas beredskap att vid ett förändrat majoritetsläge snabbt kunna fatta genomarbetade beslut i centrala budgetfrågor. Utskottens arbete är centralt för beslutsfattande. Vi vill se utskottens arbete med uppföljning, utvärdering och EU-frågor som ett led i en förbättrad och fördjupad beredning av riksdagsärendena. För att åstadkomma detta bör enligt vår uppfattning utskotten planera sitt arbete mer långsiktigt och mer tematiskt. Utgångspunkten bör vara att planeringen skall avse hela valperioden. En lämplig ordning är att utskotten under första av valperioden, då arbetsbelastningen normalt är som minst, försöker behandla hela sitt beredningsområde. Denna genomgång ger det nyvalda utskottet en god grund för att planera verksamheten för resten av valperioden. 2, 3 och 4 av valperioden bör utskottets alla ämnesområden behandlas en eller . Minst en gång bör behandlingen vara mer ingående och innehålla inslag av uppföljning/utvärdering och EU-bevakning. Detta kan samordnas med beredningen av en viktig proposition på området. Motioner bör i så stor utsträckning som möjligt sparas och kan då få en fördjupad beredning. Vid övriga tillfällen kan det vara tillräckligt att ge åtminstone motioner som är upprepningar av tidigare motioner eller avser frågor på myndighets- och kommunnivå en förenklad behandling. arbete med uppföljning och utvärdering av tidigare fattade beslut är en del av kontrollfunktionen. Denna typ av verksamhet har alltid varit ett mer eller mindre tydligt inslag i utskottens beredning av riksdagsärendena. Den ökade användningen inom staten av resultatstyrning har emellertid ställt ökade krav på i detta hänseende. På grundval av de beslut som fattade 1994 har aktiviteten på området uppföljning och utvärdering ökat men enligt vår uppfattning inte tillräckligt. Vi föreslår därför en handlingsplan för att stärka genomförandet av ett förändrat arbetssätt när det gäller uppföljning och utvärdering. Denna handlingsplan omfattar bl.a. följande. En bestämmelse införs i riksdagsordningen som fastslår att det i utskottens beredning av ärenden skall ingå uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut inom respektive utskotts ämnesområden. Utskottens verksamhetsplanering bör förbättras. (Denna fråga har redan avhandlats i avsnitt 8.3.1.) Uppföljnings- och utvärderingsverksamhet i olika former bör eftersträvas. Undersökningar kan genomföras av utskotten själva med hjälp av deras tjänstemän eller beställas från forskare, konsulter, eller från regeringen. För att förbättra möjligheter att arbeta med uppföljning och utvärdering i budgetsammanhang föreslår vi att regeringen i skrivelser till lämnar resultatredovisningar på alla utgiftsområden. Ökad systematik i resultatinformationen bör tillämpas även i andra propositioner än budgetpropositionen. kontroll av regeringen när det gäller förhandlingarna i EU-frågorna är av två slag, dels en kontroll på förhand av hur regeringen avser att lägga upp förhandlingarna i rådet och dess arbetsgrupper, dels en kontroll i efterhand av genomförandet av denna förhandlingsstrategi. För att förbättra förutsättningarna för denna kontroll föreslår vi att ökade krav ställs på information från regeringen i olika hänseenden. Utskotten deltar främst i förhandskontrollen. Vi anser att utskotten bör följa viktiga frågor redan under kommissionens beredningsarbete men även under den fortsatta beslutsprocessen i EU. Vi understryker att utskottens synpunkter bör kanaliseras till regeringen på ett så tidigt stadium som möjligt. Enligt vår uppfattning bör EU-frågorna normalt ingå som en integrerad del av ärendehanteringen, och utskotten bör således ta upp aktuella EU-frågor i sedvanliga betänkanden till kammaren. Utskotten kan också uttrycka ståndpunkter i sina yttranden till UU över den årliga EU-skrivelsen från regeringen. Synpunkter kan också förmedlas muntligt till regeringsrepresentanter vid slutna utskottssammanträden. Vi anser det värdefullt om det i utskottens protokoll anges vilka frågor som då har behandlats. Det är också viktigt att goda och öppna kontakter mellan utskotten och utvecklas. Dessa kontakter går i stor utsträckning genom partigrupperna. Men vi pekar också på att utskotten kan yttra sig skriftligt till nämnden. Denna form bör framför allt användas för större frågor. svarar både för en förhands- och en efterhandskontroll av regeringens agerande i rådet. Förhandskontrollen sker genom samråd med regeringen vid slutna sammanträden, från vilka dock stenografiska uppteckningar görs. Vi anser att nämnden i stort sett fungerar enligt riktlinjerna. Vikten av att nämnden beaktar utskottens synpunkter i samrådet med regeringen bör enligt vår mening framhävas. Vi erinrar om att det åligger regeringen att presentera ett så fullgott underlag för nämnden att samrådet blir meningsfullt. Vi konstaterar också att praxis har utvecklats så att det inte anses tillräckligt att regeringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter. Denna praxis bör enligt vår uppfattning bestå. När det gäller efterhandskontrollen föreslår vi att regeringens skyldighet att redovisa sitt agerande i EU för fastslås i RO. Redovisningen skall inbegripa hur agerandet förhåller sig till ställningstaganden. Om regeringen avviker från mandat skall den redovisa skälen för avvikelsen. En återrapport från varje ministerrådsmöte skall skickas till kammarkansliet och från rådsmötet. Muntliga återrapporter har börjat lämnas i kammaren och i . Vi stöder denna ordning. Enligt vår uppfattning är det viktigt att resultatet av det arbete som utför redovisas öppet och debatteras i . Den skriftliga redovisningen sker först och främst genom utskottsbetänkanden och den muntliga genom kammardebatterna. Som vi tidigare varit inne på anser vi det viktigt att även det arbete som utförs av utskotten i fråga om uppföljning/utvärdering och EU-bevakning i största möjliga utsträckning tas upp i betänkanden och därmed kan bli föremål för diskussion och beslut i kammaren. Undersökningar av uppföljnings- och utvärderingskaraktär kan undantagsvis publiceras separat i särskilda utredningsserie (), men i största möjliga utsträckning bör även sådana undersökningar redovisas i betänkanden, eventuellt som bilagor. Endast på så sätt blir dessa undersökningar tillgängliga i riksdagstrycket. Materialet inför samråd med regeringen och de stenografiska uppteckningarna från dessa sammanträden offentliggörs i de delar de inte är sekretessbelagda och läggs ut på webbplats. Utskotten bör vid behov anordna öppna utfrågningar för att fördjupa beredningen och sprida information om riksdagsärendena. Enligt vår uppfattning kan en öppen utfrågning också vara en lämplig form för att få synpunkter på genomförda uppföljningar och utvärderingar. Även skall enligt vårt förslag kunna anordna öppna utfrågningar på samma villkor som utskotten. Kravet på att "synnerliga skäl" skall föreligga tas bort. Enligt vår uppfattning bör alla utskott och avge verksamhetsberättelser för varje . Utskottens verksamhetsberättelser föreslås innehålla redovisningar av utskottens arbete med riksdagsärenden, uppföljning/utvärdering och med EU-frågor. Föreslagna utskottsinitiativ, tillkännagivanden och ändringar i propositioner och förslag bör anges liksom uppgifter om behandlingen av faktapromemorior på EU-området. Kammaren har en central roll för att skapa insyn, öppenhet och allmän debatt. Vi har särskilt behandlat budgetdebatterna som enligt vår åsikt har en viktig funktion i budgetberedning. Dessa debatter upptar en stor del av kammarens sammanträden med ett högt antal deltagande ledamöter. Vi anser det angeläget att utskotten planerar sitt arbete på ett sådant sätt att upprepade debatter i samma ämne undviks under ett och samma . Vi anser också att budgetdebatterna även i fortsättningen bör vara sammanhållna och inte ämnesindelade för att på bästa sätt svara mot syftet och uppläggningen av budgetprocess. Den allmänpolitiska debatten bör enligt vår uppfattning flyttas och förläggas efter den partiledardebatt som äger rum vid den allmänna motionstidens slut. Kammarens roll i EU-frågorna bör utvecklas vidare. Vi anser att regeringens information om EU-frågorna skall planeras in mer långsiktigt och systematiskt i kammarens arbete. Statsministern bör alltid lämna information i nära anslutning till mötena i . Det är också viktigt att information lämnas av regeringen om andra för särskilt angelägna frågor. Som ett komplement till debatten /juni om regeringens årliga EU-skrivelse bör det anordnas ytterligare en särskild årlig EU-debatt. Vi anser att det traditionella utskottsarbetet i alltför stor utsträckning styrs både till ämne och tidpunkt av kammarens remiss av propositioner, skrivelser, motioner och förslag från olika riksdagsorgan. Enligt vår uppfattning bör utskotten bli mer självstyrande och ta fler egna initiativ framför allt när det gäller uppföljning och utvärdering och EU-bevakning. Både när det gäller uppföljning/utvärdering och EU-bevakning kommer det, om vårt förslag genomförs, att finnas regler i RO som ålägger utskotten att utföra dessa uppgifter. Det är dock viktigt att det skapas bryggor mellan dessa uppgifter och utskottens uppgift att bereda de formella riksdagsärendena. Som vi framhöll ovan vill vi se utskottens arbete med uppföljning, utvärdering och EU-frågor som ett led i en förbättrad och fördjupad beredning av riksdagsärendena. Denna omställning måste också stödjas genom att utskottens kanslichefer ges en centralare roll och genom att vissa personalförstärkningar sker inom utskottsorganisationen och i vissa stödfunktioner. För att bättre kunna förutse problem innan de blivit akuta behöver skaffa sig mer och bättre kunskap om den aktuella verkligheten. Detta kan ske genom undersökningar av utfallet av beslutade åtgärder på olika områden, alltså det vi kallat uppföljning och utvärdering. besitter emellertid inte de resurser som krävs för att genomföra annat än mindre undersökningar. På många områden finns myndigheter eller andra organ vars uppgift är att göra uppföljningar och utvärderingar. Det är viktigt att via sina utskott informerar sig om innehållet i sådana undersökningar. Denna information kan inhämtas genom studiebesök och föredragningar i samband med beredningen av riksdagsärenden på olika områden. Utskottens kanslichefer skall ha ett särskilt ansvar för att utskotten får del av fördjupade kunskaper och information på utskottets beredningsområde. Som vi tidigare varit inne på bör utskotten minst en gång på vart och ett av sina ämnesområden avlämna ett betänkande som innehåller en fördjupad beredning av föreliggande frågor och på så sätt presentera sin bild av vilka problem som redan finns eller kan komma att uppstå på detta område. Våra förslag syftar således till att förbättra möjligheter att fullgöra sina konstitutionella uppgifter som beslutsfattare och kontrollinstans gentemot regeringen. I båda dessa avseenden är visserligen ledamöterna någorlunda nöjda med sakernas tillstånd (se ovan avsnitt 8.1). Kontrollfunktionen framstår dessutom inte som lika viktig som flera andra funktioner. Vår bedömning är dock att kontrollfunktionen är mycket viktig men i viss mån försummad av . Vi menar också att om kontrollfunktionen förstärks på det sätt vi föreslagit förbättras också kvaliteten i riksdagsarbetet. Vi delar helt ledamöternas uppfattning att kvalitetsfunktionen är viktig, även om det inte ankommer på ensam som offentlig beslutsfattare att värna om kvaliteten. Det ansvaret delar med regeringen, förvaltningsmyndigheterna och kommunerna. I våra förslag hänger också initiativfunktionen nära samman med kontrollfunktionen. Om kontrollen skall skötas bättre förutsätter det enligt våra förslag att initiativförmågan hos utskotten förstärks. Det demokratiska kravet på att skall ha en roll i opinionsbildningen uppfylls bättre om våra förslag genomförs. På denna punkt går vi också till mötes de många ledamöter som uttalat missnöje med ställning som central debattarena. 9 Kommitténs fortsatta arbete Vi har på olika ställen i detta betänkande aviserat att vi avser att fortsätta utredningsarbetet med olika frågor. Vi skall här sammanfatta vilka frågor det rör sig om. I kapitel 4 (avsnitt 4.3.6) förde vi fram förslaget att regeringen varje vår i skrivelser till lämnar resultatinformation för alla utgiftsområden. Vi behandlade också frågan om det skall föreligga motionsrätt på dessa skrivelser och fann att det fanns skäl överväga denna fråga. Vi förklarade oss emellertid inte beredda att föreslå en särskild ordning som skiljer dessa skrivelser från andra skrivelser. Således bör tills vidare samma motionsrätt finnas på resultatskrivelserna som på andra skrivelser. Dock ansåg vi att det finns anledning att närmare utreda skrivelsers och redogörelsers funktion i riksdagsarbetet samt frågan om huruvida motionsrätt bör finnas på dessa dokument. I kapitel 4 (avsnitt 4.8) pekade vi på att begreppet politikområden introducerades i budgetpropositionen . Vidare konstaterade vi att i pågår ett omfattande arbete på budgetområdet, bl.a. inom ramen för (se avsnitt 4.2.4) och som en följd av de förslag som lämnades av Utredningen om utvärderingen av budgetprocessen (SOU 2000:61). Detta arbete kan leda till förslag om ytterligare förändringar. Därför bör vi fortsätta vårt arbete med frågor som har anknytning till de effekter som politikområdena och övergången till kostnadsbudgetering kan få för . Till dessa frågor hör förändringarnas effekter för rambeslutsmodellen och utskottsindelningen, men också andra frågor kommer i sammanhanget att bli aktuella att behandla. Inriktningen av detta arbete bör vara att slå vakt om och stärka grundlagsfästa finansmakt. I detta sammanhang vill vi också erinra om att finansutskottet i rambeslutsbetänkandet (bet. 2000/01:FiU1 s. 277-278) behandlat indelningen i politikområden. Utskottet anser att indelningen i politikområden kan ge förutsättningar för väl formulerade mål inom ramen för resultatstyrningen. Utskottet förutsätter att regeringen under det fortsatta utvecklingsarbetet beaktar vad indelningen i politikområden får för konsekvenser för . I kapitel 7 förordar vi vissa förändringar i utskottens arbete när det gäller behandlingen av motioner från den allmänna motionstiden. Vi förklarade att utredningsarbetet i denna fråga skulle fortsätta. I detta sammanhang kan också motionsinstitutets utformning komma att beröras. Härtill kommer vissa uppgifter som har att göra med det fortsatta utredningsarbetet när det gäller den statliga revisionen. Vi har själva föreslagit och har ställt sig bakom förslaget att detta utredningsarbete bör bedrivas i samråd med kommittén för att behovet av parlamentarisk insyn och parlamentariskt inflytande skall kunna tillgodoses. Kommittén är också beredd att åta sig uppdrag till riksdagsstyrelsen att utreda behov av egna resurser för insatser av revisionsliknande karaktär (se 2000/01:KU8 s. 19-20). Vi räknar med att huvuddelen av arbetet utförs . 9 kap. 11 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.7.3. Genom bestämmelsen görs tydligt att befogenhetsfördelningen mellan riksdag och regering i fråga om budgetregleringen regleras i riksdagsordningen och i budgetlagen. Ändringen i regeringsformen föreslås träda i kraft . Ändringen av tredje stycket behandlas i avsnitt 4.7.2. Ändringen innebär att regeringen blir skyldig att lägga fram en ekonomisk vårproposition. 4 kap. 16 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.7 punkt 1 (Av riksdagsordningen skall framgå att utskotten skall följa upp och utvärdera beslut). 5 kap. 12 § Bestämmelserna har behandlats i avsnitt 4.7.4. Det nya fjärde stycket i paragrafen innebär att också skall fatta beslut om ändrad utgiftsram innan på tilläggsbudget beslutar om ändrade eller nya anslag som gäller löpande budgetår. Ändringen i tredje stycket tydliggör att den bestämmelsen avser kommande budgetår. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.7.6. Det nya andra stycket i paragrafen innebär att ändringar beträffande vad som skall innefattas i utgiftsområdena i förhållande till den förteckning som bifogats betänkandet 1995/96:KU21 eller i förhållande till senare riksdagsbeslut skall beslutas i samband med beslut om den ekonomiska vårpropositionen. Förutsättningarna för budgetbehandling när det gäller indelningen i utgiftsområden är därmed fastlagda innan höstens budgetarbete börjar. 10 kap. 1 § Det nya andra stycket har kommenterats i avsnitt 6.6.1 med överväganden om uppföljning av regeringens agerande i EU. Redovisningen skall fokusera på viktiga frågor och inbegripa myndigheters agerande på regeringens vägnar. Det första stycket kvarstår oförändrat. författningsutredning har fått tilläggsdirektiv med uppdrag att föreslå att regeringens informations- och samrådsskyldighet skall regleras i regeringsformen. förslag kan innebära att det första stycket i 10 kap. 1 § ändras så att orden "fortlöpande informera om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen samt" utgår. 10 kap. 6 § Ändringen är teknisk och har inte behandlats ovan. Vid en tidigare ändring kom uppdelningen av paragrafen i två stycken av misstag att försvinna. Detta bör nu åtgärdas. 10 kap. 7 § Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6.4.4 med överväganden om . Ändringen innebär att kravet på att "synnerliga skäl" måste föreligga för att skall få hålla en offentlig utfrågning utgår. Den föreslagna formuleringen motsvarar 4 kap. 12 § riksdagsordningen där utskottens rätt att hålla offentliga utfrågningar regleras. Ändringarna i riksdagsordningen föreslås träda i kraft . Beslut om ändring i riksdagsordningens huvudbestämmelser genom ett beslut kräver kvalificerad majoritet. Tilläggsbestämmelsen 5.12.1 i sin nya lydelse tillämpas första gången vid beslut om den ekonomiska vårpropositionen 2002. Övergångsbestämmelsen avser att möjliggöra beslut om nödvändiga förändringar i utgiftsområdenas innehåll i samband med behandlingen av budgetpropositionen . 10.3 Lagen om statsbudgeten 39 och 40 §§ Bestämmelserna har behandlats i avsnitt 4.7.2. Ändringen innebär att regeringen är skyldig att lämna förslag till utgiftstak och preliminär fördelning av utgifterna på utgiftsområdena i vårpropositionen. Däremot införs en skyldighet för regeringen att lämna förslag om utgiftstak i budgetpropositionen. Enligt den praxis som har utvecklats avser skyldigheten förslag för utgiftstak för år 3. Något förbud mot att lämna förslag om utgiftstak vid andra tillfällen införs inte, men om så sker skall ändå nytt förslag lämnas i budgetpropositionen. Ändringarna i budgetlagen föreslås träda i kraft . Problemet med dubbelarbete (avsnitt 4.3) (s) , och (alla s) anser: