frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — JO tog del av vårdnadsutredningen beträffande D. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. framförde till vuxenförvaltningen bl.a. att hon kände oro för hur D. hade det hos I.S. 1996 ringde även grannar och vänner till familjen samt en distriktssköterska till vuxenförvaltningen och uttryckte oro för D:s förhållanden. Förutom distriktssköterskan var det enligt remissvaret HQ granne och HQ vän till K.S. som ringde till vuxenförvaltningen. närmast intrycket av att det var betydligt fler personer som hade kontaktat Detta är självfallet inte tillfredsställande. lämnades vid telefonsamtalen inte uppgifter som förvaltningen inte redan Av utredningen framgår dock att uppgifterna bidrog till att förvaltningen kände oro för D. I journalen har ändå inte antecknats vad som sades vid samtalen. Som nämnden har anfört i sitt yttrande borde uppgifterna Det är förvånande att inte ens distriktssköterskans upp- gifter har antecknats. Det ligger i sakens natur att när personal inom hälso- och sjukvården anmäler misstanke om att ett barn far illa bör uppgifterna tas på särskilt allvar. För att upprätthålla en rättssäker handläggning är det därför av vikt att en sådan anmälan dokumenteras. Jag vill för övrigt påpeka att om en person som enligt 71 § socialtjänstlagen (1980:620), SoL, är skyldig att till socialnämnden anmäla misstanke om att ett barn far illa gör en muntlig anmälan, skall nämnden i efterhand se till att den bekräftas skriftligt. De uppgifter som nämnden erhöll innehöll farhågor för D:s liv. Handläggaren, , tog uppenbarligen de framförda uppgifterna på allvar och gjorde därför ett hembesök hos I.S. Enligt nämndens remissvar var syftet med besöket i första hand att skaffa information om hur situationen såg ut och om det förelåg någon risk för att D. kunde fara illa i den akuta situationen. Av 50 § SoL framgår att en socialnämnd utan dröjsmål skall inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Omständigheterna i förevarande fall var sådana att det uppenbarligen förelåg anledning för nämnden att inleda en sådan utredning för att klarlägga om det fanns behov av några insatser från sida för D. Nämnden har i sitt kompletterande yttrande anfört att någon utredning inte De åtgärder som vuxenförvaltningen vidtog har dock i praktiken inneburit att någon form av utredning påbörjades. fått för löslig form. Detta har t.ex. medfört att det i efterhand uppenbarligen varit svårt att avgöra om ett ärende öppnades. Eventuellt har handläggaren i och för sig ansett att en utredning skulle inledas men efter hembesöket bedömt att några åtgärder från nämndens sida inte var aktuella eftersom D. flyttade hem till K.S. Vid förvaltningen finns dock inte några uppgifter om vilka slutsatser handläggaren drog efter hembesöket och samtalen med I.S. eller av de diskussioner som senare fördes med K.S. Denna allvarliga brist i dokumentationen hade med all sannolikhet inte uppstått om handläggaren sett till att ett formellt beslut att inleda en utredning hade fattats. informella handläggning som det varit fråga om i detta fall kan inte godtas i ett ärende som rör påståenden om att ett barn far illa. Syftet med besöket var enligt remissvaret inte enbart att skaffa kunskap om Av nämndens yttrande till JO framgår att handläggaren även ville se till att D. kom hem till K.S. om det var en praktisk och godtagbar lösning som kunde accepteras av båda parter. Man kan utifrån dokumentationen fråga sig om det huvudsakliga syftet med besöket var att handläggaren skulle bilda sig en uppfattning om D:s förhållanden hos I.S. eller om handläggaren skulle hjälpa K.S. att hämta D. journalanteckningen har antecknats bl.a. följande. ringer då till mig eftersom hon vill hämta hem D. genast. dock och vi kommer överens om att vänta till . åker vi med blandade känslor till I., sedan jag meddelat polisen våra avsikter. välkomnar oss och berättar . försöker klä på D., för att kunna ta med ut och hem. D. vill dock inte Jag försöker fråga D. vad som gör honom så förtvivlad. Vi får med oss D. ut och han blir lugn när vi kommit ut till bilen. I ett brev till I.S:s ombud, advokaten , har redogjort för händelsen. Hon har där beskrivit hän- delseförloppet i huvudsak i enlighet med vad som anges i journalanteck- I brevet sägs vidare bl.a. att kände oro för D. och: Jag valde att skjutsa K.S. för att hon skulle kunna hämta hem D. Journalanteckningarna och brevet till I.S:s ombud ger närmast intrycket av att besök hos I.S. huvudsakligen syftade till att se till att D. togs om hand av K.S. Utredningen ger inte heller vid handen att 2000/01:JO1 med någon större kraft försökte klarlägga bakgrunden till de uppgifter som lämnats till socialförvaltningen och som borde ha legat till grund för avgörandet om en utredning skulle inledas eller ej. Även om förefaller ha förhållit sig passiv under hembesöket ger utred- ningen dock intryck av att hennes närvaro huvudsakligen var inriktad på att stödja K.S:s försök att ta med sig D. I vart fall har situationen utvecklats så att I.S. för sin del måste anses ha haft fog för den uppfattningen att det var som stod bakom hämtningen av D. Det förelåg uppenbarligen en konflikt mellan K.S. rörande hos vem av dem som D. skulle bo. I en sådan konflikt har flera viktiga uppgifter. Nämnden skall agera utifrån vad som är bäst för barnet. Om föräldrarna har gemensam vårdnad kan nämnden inte utan vidare verka för att en av föräldrarna skall ha hand om barnet. I allmänhet bör för- valtningen försöka förmå föräldrarna att komma överens i frågorna rörande barnet. handlande skall ske i samråd med föräldrarna. Om handlar på ett sätt som hos någon av föräldrarna är ägnat att ifrågasätta myndighetens opartiskhet riskerar man att konflikten förvärras och äventyrar därmed möjligheten att få till stånd lösningar som är bäst för barnet. Handläggarna måste därför vinnlägga sig om att arbeta på ett sätt som kan godtas av alla berörda. kan endast framtvinga en lösning rörande barnets boende efter att ha gjort ett ingripande enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). I annat fall är det domstol som på talan av en förälder förordnar om vårdnaden om barnet eller om var barnet skall bo i avvaktan på domstolens slutliga prövning av saken. När det gäller verkställighet av domstolens förordnande finns regler i 21 kap. . Jag har på grundval av vad som kommit fram i ärendet förståelse för att vuxenförvaltningen i det akuta skedet gärna såg att D. flyttade hem till K.S. Ytterst hade i och för sig ett omhändertagande enligt 6 § LVU kunnat aktualiseras. Enligt det kompletterande remissvaret verkade emellertid förhållandena vara normala i hemmet och D. ville stanna kvar hos fadern. Något skäl för att omhänderta D. tycks därför inte ha förelegat. För att skall kunna fullgöra sina uppgifter är det av vikt att den arbetar så att alla berörda förstår myndighetens roll, uppgifter och befogenheter. I detta fall kan man på goda grunder anta att förvaltningens handläggning brustit i denna del. Som jag sagt tycks handläggaren i och för sig ha ansett att det inte förelåg någon fara för D. hos fadern. Det fanns dock motsättningar mellan föräldrarna som kan antas ha påverkat D. negativt. hade i D:s fall inte någon befogenhet att bestämma rörande D. Handläggaren har emellertid utifrån sin bedömning av D:s bästa likväl kunnat verka för att D. åtminstone tillfälligt skulle bo hos K.S. Hon borde dock ha arbetat för en sådan lösning på ett annat sätt än genom att medverka till att K.S. hämtade D. mot I.S:s vilja. I första hand borde ha framfört sina synpunkter till I.S. och i samråd med denne och K.S. försökt finna en lösning på frågan om D:s boende . Om hon inte lyckats har det ytterst ankommit på domstol att på yrkande av någon av föräldrarna bestämma om bl.a. vårdnaden om D. Jag vill även ifrågasätta lämpligheten av att K.S. var närvarande vid hem- Vid besöket borde handläggaren ha inriktat sig på att klarlägga D:s förhållanden hos fadern. Detta rymmer sådana inslag av myndighetsutövning att det inte är lämpligt att låta den andre föräldern närvara. tycks även ha hyst farhågor för hur besöket skulle avlöpa eftersom hon kontaktade polis och informerade om att hon och K.S. åkte hem till I.S. hon misstänkte att hembesöket skulle få en våldsam utveckling har det än mer talat för att detta företogs utan att K.S. har även anfört bl.a. att den vårdnadsutredning som utförts varit En domstol som handlägger ett ärende rörande bl.a. vårdnad om eller umgänge med barn skall enligt 6 kap. 19 § se till att frågorna blir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör målet skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. Om det behövs ytterligare utredning får rätten uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att utse någon att JO skall inte utan särskilda skäl uttala sig om innehållet i en sådan utred- En part, som anser att det finns felaktigheter eller brister i utredningen, har möjlighet att påpeka detta inför domstolen. pröva vilket värde som kan tillmätas de inhämtade uppgifterna och kan även ta initiativ till ytterligare utredning. Det är inte påkallat med någon åtgärd från min sida i denna del. En socialförvaltning kan inte neka den som har ett s.k. egna- medelskonto att göra ett uttag av pengar som finns på kontot (Dnr 565-1998) I en anmälan till JO klagade . Han anförde bl. a. att kommundelsförvaltningen nekat hans hustru, E. W., att ta ut pengar från sitt s.k. egnamedelskonto. Anmälan remitterades till i kommun för utredning och yttrande. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett yttrande, upprättat av enhetschefen . a. följande. Av anmälan framgår att B. W. riktar kritik mot kommundelens handläggning av familjens bistånd i form av egna medel konto samt kommunkontrakt. Makarna samt deras minderåriga dotter flyttade in i en lägenhet om 3 rum och kök i . Makarna hade tidigare blivit avhysta från sin bostad hos bostadsföretaget . Makarna hade hyresskulder till Linada, Telgebostäder samt Allhus. De hade också en skuld till kommun- delen för obetalade hyror i samband med ett tidigare kommunkontrakt. utväg som fanns för att säkerställa familjen ett fullgott boende var att på nytt bevilja familjen bistånd i form av s k kommunkontrakt. skulder till flera hyresvärdar var det ytterst svårt att hitta en hyresvärd som var villig att låta familjen flytta in. Ett kommunkontrakt innebär att kommundelen tecknar förstahandskontrakt med hyresvärden, i detta fall 2000/01:JO1 Ronna Park AB. Därefter tecknas ett andrahandskontrakt med den aktuella I detta fall tecknades kontraktet mellan Ronna kommundel, delegat och AB Stadsfastigheter (numera ) 960125. tecknades ett andrahandskontrakt samt arbetsplan mellan Ronna kommundel, samt E. W. tecknas också en överenskommelse om avstående från besittningsskydd, som insändes till hyresnämnden. Beslut att godkänna överenskommelsen att familjen avsade sig besittningsskyddet fattades 960221. Anledningen till att endast E. W. tecknade andrahandskontrakt m m var att B. W. inte var villig att delta i den arbetsplan som upprättades. I arbetsplanen från 960125 fram- går bl a att E. W. förbinder sig att låta kommundelen förvalta månadslönen från sin arbetsgivare. Inkomsterna förvaltades på s k egna medelskonto. Kommundelen förband sig att från egna medelskontot betala hyran till hyres- värden samt vissa andra av familjens räkningar. Resterande del av E. W:s lön skickas till familjen, som därtill har inkomster i form av mannens pension samt barnbidrag. I andrahandskontraktet framgår att kommundelen hyr ut till familjen med 1 månad i taget. Kommundelen kan säga upp boendet med en uppsägningstid av 1 månad. Vid besök på kommundelen 970912 berättar för 1:e soc sekr samt assistent att hon blivit uppsagd. Hon har erhållit ett avgångsvederlag på sammanlagt . Vid besöket vill E. W. betala avseende en skuld till där parets dotter går. Skulden måste regleras om dottern ska få gå kvar. Vidare vill E. W. ha för egen del, dessa avsåg hon använda till en resa tillsammans med sin son. Dessa utbetalningar sker. E. W. och handläggarna kommer också överens om att reglera skulden till Ronna kommundel om . Vidare kommer man överens om att den resterande summan ska finnas kvar på egna medels kontot för att betala hyra och elkostnader som . Pengarna beräknas täcka dessa kostnader framåt. 971023 ringer E. W. till sin handläggare . Hon vill ta ut ytterligare från sitt egna medels konto. Handläggaren på- minner om överenskommelsen från 970912, samt om innehållet i arbetspla- nen kring andrahandskontraktet. E. W. ges för besök (fre- dag), då träffar hon enhetschef samt assistent . När E. W. bokade besöket fördes något krav på att maken . W. skulle delta inte fram. Handläggaren talar dock med B. W. i telefon. E. W. säger vid besöket att hon omgående behöver pengar till att köpa kläder och skor. Hon säger också att hon vill säga upp hyreskontraktet med kommundelen. E. W. berättar att familjen har planer på att flytta antingen till eller till annat boende inom kommun. Handläggarna diskuterar med E. W. om skälet till att familjen har ett kom- munkontrakt, dvs de svårigheter som fanns för familjen att ordna ett boende på egen hand. Samt pekar på risken att familjen blir uppsagda, om arbets- planen med kommundelen ej fullföljs. Handläggarna ber E. W. tänka över hur hon ska göra . E. W. och B. W. godtar inte detta utan kommer båda två till där de får träffa sin handläggare. Där- efter kontaktar makarna ett juridiskt ombud, och vidhåller att de vill ha pengarna . E. W. kommer till kommundelen. Hon erhåller och skriver under uppsägning av and- rahandskontraktet. Detta innebar att familjen skulle flytta senast 971130. säger kommundelen upp kontraktet i förhållande till hyresvärden . 971027 säger upp hela egna medelskontot och erhåller resterande pengar från kontot. Sammanfattningsvis menar förvaltningen att de diskussionerna företrädare 2000/01:JO1 för haft med E. W. har grundats i en omsorg för familjen och dess fortsatta boende. har kunskap om makarna W:s problem med att betala sin hyra. E. W. poängterade dock för förvaltningen att de ej önskade bo kvar i lägenheten. Att låta familjen bo kvar i sin lägenhet när arbetsplanen brutits samt då familjen ville flytta uppfattas inte som en framkomlig väg. -2 $QGUp anförde i ett beslut bl.a. följande. Av utredningen framgår att E. W. har begärt att få ut från det egnamedelskonto som hon hade hos kommundelen. Begäran framställdes första gången per telefon och upprepades dagen därpå vid ett personligt besök hos handläggaren. Det är också klart att E. W. nekades att få ut pengarna vid besöket och att hon av handläggaren fick beskedet att de skulle betalas ut för att E. W. skulle få tid att tänka över situationen. Pengarna betalades emellertid ut sedan en advokat hade kontaktat förvaltningen på E. Genom en överenskommelse mellan en socialnämnd och en enskild om att dennes lön eller del av lön skall sättas in på ett konto hos nämnden och att vissa räkningar och skulder skall betalas från detta konto förvärvar nämnden inte någon dispositions- eller bestämmanderätt över medlen på kontot. Den enskilde kan när som helst bestämma sig för att bryta överenskommelsen med nämnden och disponera pengarna på det sätt han önskar. Bistånd i form av av ett egnamedelskonto förutsätter således ett fortgående samtycke av den enskilde. Handläggaren har haft anledning att med E. W. diskutera om det var förståndigt att ta ut pengarna från egnamedelskontot. Någon invändning kan inte heller resas mot att handläggaren har försökt förmå E. W. att avvakta med att ta ut pengarna åtminstone till . E. W. har dock avböjt förvaltningens förslag och vidhållit sin begäran att få pengarna. Förvaltningens handlande har uppenbarligen motiverats av omsorg om E. W. och hennes familj. Förvaltningen har dock som framgår av det sagda inte ägt vägra att till E. W. betala ut beloppet när E. W. insisterat på att få ut pengarna. Det är självfallet inte tillfredsställande att ut- betalningen ägde rum först efter det att E. W. hade påkallat hjälp av en advokat. Om en ansökan om bistånd är oklar skall socialnämnden försöka klarlägga vad sökanden begär bistånd till (Dnr 3480-1998) I en anmälan till JO klagade på hur i hade handlagt ett ärende rörande ekonomiskt bistånd. Han anförde bl.a. att han inte erhållit den vägledning från nämndens sida som han varit berättigad till enligt förvaltningslagens bestämmelser. Den bristfälliga vägledningen ledde till att hans ansökan om försörjningsstöd avslagits. Anmälan remitterades till i för yttrande. 2000/01:JO1 Nämnden avgav som yttrande en tjänsteskrivelse upprättad av socialsekre- teraren vari anfördes följande. Vid ansökan om socialbidrag tillhandahåller en särskild blankett för ändamålet. Av blanketten framgår vilka uppgifter den sökande måste lämna. Anser sig sökande vara i behov av hjälp vid ifyllandet kan so- cialförvaltningen kontaktas. Det åligger den enskilde att uppge inkomster och styrka dessa med utbetal- ningsbesked. Det förutsätts att den enskilde ansöker om försörjningsstöd till de utgifter som han anger i sin bidragsansökan. Kostnaderna skall styrkas med kvitto vilket också framgår av ansökningsblanketten. Om S.T. glömt att ansöka om boendekostnad har han möjlighet att ansöka om boendekostnad och få denna prövad. bedömer att förvaltningslagens bestämmelser har iakt- tagits. S.T. yttrade sig över vad om anförts i remissvaret. JO hade vid beslutet tillgång till socialförvaltningens handlingar i bistånds- ärendet. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) skall varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens ansvarsområde. Hjälpen skall lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet. S.T. använde den blankett som socialförvaltningen tillhandahåller för ansökningar om ekonomiskt bistånd. hade han kryssat i rutorna för uppehälle, fackförenings- avgift, läkarvård, umgänge med barn, medicin, hemförsäkring och elräkning. Han hade inte kryssat i rutan för hyra. Inte heller framgår av ansöknings- handlingen i övrigt uttryckligt att S.T. begärde bistånd till bl.a. räntor för sina huslån. Däremot hade han till förvaltningen skickat med räkningar som utvisade vilka hans boendekostnader var. Detta behöver inte i och för sig tolkas som att han ansökte om bistånd även till de kostnaderna, men det måste onekligen ha legat nära till hands att misstänka att så var fallet. Härvid bör även beaktas att S.T. lämnade uppgift om sitt bostadsbidrag och att förvaltningen vid beräkningen av hans rätt till bistånd tog upp bidraget som en intäkt. Mot den bakgrunden menar jag att handläggaren borde ha kontaktat S.T. för att klargöra om han sökte bistånd även till bostads- kostnaden. Fråga om en socialnämnd har iakttagit bl.a. föreskrifterna i 33 § SoL när nämnden har beviljat bistånd mot återbetalning (Dnr 306-1999) Vid utredningen i anledning av en anmälan till JO mot och socialförvaltningen i (JO:s ärende nr 4758-1998) fram- kom bl.a. följande. Vid besök på socialförvaltningen ansökte N.Ö. familj om ekonomiskt bistånd till en elskuld mot återbetalning och uppehälle (matpengar) mot återbetalning. socialnämnden (genom delegationsbeslut) att bifalla ansökan till den del den avsåg matpengar mot återbetalning. Beloppet skulle återbetalas genom två delbetalningar, respektive . Nästa arbetsdag, , beslutade socialnämnden (genom delegationsbeslut) att avslå ansökan till den del ansökan avsåg bistånd till el- skulden. Beslutet meddelades muntligt. Utredningen och de nämnda besluten skickades till sökanden per post efter det att JO kontaktat socialförvaltningen i anledning av den ovan nämnda an- mälan. Några journalanteckningar hade inte förts i saken, utan den dokumen- tation som fanns i ärendet var utredningen och besluten intagna i en handling, daterad . JO beslutade på eget initiativ att från i inhämta yttrande över huruvida handläggningen i anledning av N.Ö:s ansökan uppfyllt de krav som ställs i 33 och 51 §§ socialtjänstlagen. i anförde i ett remissvar att handlägg- ningen hade skett i överensstämmelse med kraven i 33 och 51 §§ social- tjänstlagen (1980:620). I en tjänsteskrivelse som hade upprättats av avdelningschefen anfördes huvudsakligen följande. Ansökan om socialbidrag till matpengar gjordes utifrån att sökanden ville ha det som förskott på förmån mot återbetalning. Någon ansökan om att det skulle ses som socialbidrag utan återbetalning, gjordes ej. Därmed fattades aldrig något avslagsbeslut, eftersom sökanden i denna del beviljades det som sökts. Beslutet gick dem ej emot. Vid ansökningstillfället klargjordes de formella delarna om återbetalning, beslut jml 6 b § och §, förvaltnings- besvär och kommunalbesvär. Beslutet som avsåg avslag på ansökan om socialbidrag till elskulden kunde ej fattas . Sökanden informerades muntligen beslutet fattades om att det var ett beslut jml § Socialtjänstlagen och att det endast var möjligt att få en laglighetsprövning enligt kommunalbesvär. Någon överklagan från sökanden har inte, i skrivande stund, inkommit. De efterfrågade aldrig något skriftligt beslut men trots detta valde vi att skicka detta. Enligt 21 § Förvaltningslagen avgör myndigheten själv om beslutet ska underrättas muntligt eller skriftligt. Bedömningen var att sökanden lättare skulle förstå beslutet om de i lugn och ro själva fick läsa igenom det. Dokumentationen vid utredningstillfället gjordes med papper och penna i form av arbetsanteckningar och sedan fördes uppgifterna över till utredningen som tillställts JO. Arbetsanteckningarna makulerades efter att de överförts till utredning som framställdes med hjälp av datasystemet. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. Som redan har framgått omfattar mitt initiativ två frågor, nämligen frågan om dokumentationskravet är uppfyllt och frågan om socialförvaltningen på ett korrekt sätt har tillämpat bestämmelserna i socialtjänstlagen (i fortsättningen benämnd SoL) om ekonomiskt bistånd mot återbetalning. Det 2000/01:JO1 finns även anledning att kortfattat beröra frågan om underrättelse om beslut i De angivna frågorna tas i det följande upp i skilda avsnitt. 'RNXPHQWDWLRQVVN\OGLJKHWHQ Enligt 51 § första stycket SoL skall handläggningen av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling dokumenteras. Dokumentationen skall, enligt samma lagrum, utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse. I förevarande fall har nämnden i remissvaret anfört att de formella delarna vad gäller bl.a. återbetalning klargjordes vid ansökningstillfället och att sökanden underrättades muntligt om beslutet att avslå ansökan om ekonomiskt bistånd till elskulden. Någon dokumentation om detta finns emellertid inte i ärendet. Det kan inte heller av dokumentationen utläsas när eller hur ansökan om försörjningsstödet gjordes. När det gäller dokumentationen i ärendet vill jag även ta upp följande oklarhet. I socialförvaltningens beslutsunderlag har det angetts följande under rubriken /Aktuell fråga. 6 och §§ Socialtjänstlagen (SoL) om ekonomiskt bistånd mot återbetalning till sanering av elskuld på . samt jml 6 b SoL matpengar till 981216. Enligt remissvaret avsåg ansökan om matpengar bistånd mot återbetalning. Det som har antecknats i socialförvaltningens beslutsunderlag är emellertid inte tillräckligt tydligt i den delen. Den oklara formuleringen leder till oviss- het om beslutet att bevilja försörjningsstöd avseende matpengar mot åter- betalning delvis gick den enskilde emot eller ej. Det finns särskilda krav på dokumentationen när det gäller socialförvalt- ningens möjlighet att återkräva ekonomiskt bistånd som utgått mot återbetalning. Jag återkommer i det följande till dessa bestämmelser. (NRQRPLVNW ELVWnQG HQOLJW VRFLDOWMlQVWODJHQ PRW nWHUEHWDOQLQJ