frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — har som grund för överklagandet anfört att han inte haft uppsåt att efterforska källan till de uppgifter som lämnats till eftersom han inte uppfattat att uppgiftslämnaren ville vara anonym och då han endast haft för avsikt att lägga vissa felaktiga uppgifter tillrätta, att hans vidtagna åtgärder inte varit efterforskning, samt att han inte haft för avsikt att använda uppgifterna mot Maj Reinhammar. Det är genom såväl som Maj Reinhammars uppgifter utrett att vidtagit de åtgärder som påstått. Det är också utrett att vidtagit åtgärderna i egenskap av direktör för () och därmed agerat som företrädare för det allmänna. åtgärder är att bedöma som brott mot efterforskningsförbudet. Han kan därför inte undgå ansvar. beslutade på talan av att inte meddela prövningstillstånd. Ifrågasatta inskränkningar i yttrandefriheten (Dnr 96-1998) I en anmälan som kom in till JO begärde ansvarige utgivaren för , , att JO skulle utreda om kommun otillbörligt påverkat de anställdas möjligheter att utnyttja sin yttrandefrihet. Han refererade till innehållet i flera bifogade tidningsartiklar rörande ett lojalitetskrav som kom till uttryck i ett hos kommunen utarbetat policydokument. Han anförde att hans farhågor inte främst gällde dokumentet som sådant utan snarare motiven, formerna och innehållet i de diskussioner som förts med de anställda. I anmälan framförde också att kommundirektören i kommun, , i en tidningsartikel uttalat att cheferna i kommun inte ska delta i den värderande, politiska debatten. Även denna tidningsartikel bifogades anmälan. ingav ytterligare ett antal tidningsartiklar rörande det som hade påtalats i anmälan. Av det ingivna materialet antecknas följande. fanns en artikel med rubrikerna Kommunen kräver lojalitet och Negativa ord kan leda till avsked. I artikeln angavs bl.a. kallade kommunalråden och kommunens 200 förvaltningschefer och verksamhetsansvariga till två halvdagssammanträden med information. Om den ekonomiska situationen, framtiden och personalen. En punkt i programmet gällde kommunens nya chefspolicy som personaldelegationen beslutat om. Bland annat diskuterades den anställdes skyldighet att vara lojal mot sin arbetsgivare. Jag förstod att det skulle bli diskussion om detta. Vi gick igenom frågan ordentligt: Vad vi krävde av våra chefer och vad de kan kräva av oss, säger delegationens ordförande . Enligt honom har Arbetsdomstolen, AD, givit arbetsgivare rätt när offentliganställda har avskedats för att de har yttrat offentlig kritik. Detta trots att tryckfrihetsgrundlagen ger myndighetspersonal långtgående frihet att lämna upplysningar till massmedia. Anställda har fällts när de inte först har informerat sin chef, utan istället vänt sig direkt till tidningar, radio eller teve, säger han och tillägger: Vi kan ju inte veta allting som händer, därför vill vi att verksamhets- ansvariga ska få informationen i ett tidigt skede, så att vi får reda på felen och ges en möjlighet att rätta till dem. Har man påtalat brister och inget händer är det naturligtvis fritt fram. ´,QWH PXQNDYOH´ hävdar att det inte är fråga om att belägga kommunens personal med munkavle. Uppgifterna som nådde uttryckte dock motsatsen. Även om tjänstemännen själva anser förhållandena mindre bra, så får de inte framföra detta. De har beordrats vara positiva. Om kritik kopplas till en person är det en direkt grund, först för utfrysning, sedan för stoppad karriär och slutligen uppsägning. I fortsättningen blir personalens enda val att låta politikerna hålla kontakt med journalisterna. En chef ska inte offentligt ifrågasätta de fattade beslut som styr verksam- heten. I det här avseendet är den anställde ingen vanlig medborgare som kan gå ut och tycka vad han eller hon vill, säger . En person som ansvarar för någon verksamhet i är i första hand en representant för kommunen, arbetsgivarens förlängda arm, har man slagit fast. är dock väl medveten om att den nya chefspolicyn är en fin balansgång som riskerar att uppfattas som ett försök att inskränka yttrandefriheten. Det är fel av mig att påstå att jag tycker om negativ publicitet. Men vi har ju heller inte för avsikt att medvetet bryta mot lagar och förordningar. Vi vill att anställda ska slå larm om kommunen inte uppfyller de krav som ställs. Det ingår också i anställningsavtalet att utföra ett gott arbete, säger han. Enligt har informationen tolkats fel. Jag blir besviken. Vi förbjuder inte anställda att prata med massmedia eller på sakliga grunder kritisera det kan vi ju inte. är det ju också tjänstemännen som sitter inne med detaljerna och fakta i frågorna. Vi ville ha en diskussion för att göra de här mycket svåra gräns- dragningarna som finns i chefernas vardag tydliga. Innebörden kan omöjligtvis klargöras i en policy, och det finns även de som uppfattat informationen positivt. I en artikel i kommenterade kommun- direktören uttalanden som intendenten för symfoniorkester, , tidigare gjort i samma tidning. I artikeln angavs bl.a. Cheferna ska inte delta i den värderande, politiska debatten, säger kommundirektör . Vi ska inte röra oss på den politiska arenan genom att delta i de politiska diskussionerna om ekonomin. Det är skillnad om det blivit något misstag. Då ska vi påpeka det, men då ska vi också vara sakligt korrekta. sa i en intervju i att symfoniorkesterns bidrag varit frysta som kostnaderna ökat. Jag har bett lägga fram sitt underlag för det påståendet, säger . Orkestern fick i extra anslag 1996. flyttar den in i nya lokaler med högre hyra. Är inte det ett resurstillskott. bekräftar att orkestern fick extra pengar 1996. Det kom inte fram tillräckligt tydligt i intervjun att jag menade när jag talade om frysta bidrag, säger han. I en artikel i angavs bl.a. I måndagens sa att chefstjänstemännen inte får delta i den värderande politiska debatten. sa han att lagen ger alla rätt att säga vad man vill. Men det finns en gråzon. Som chefer kan vi inte föra en politisk debatt. Men det kan vara svårt att avgöra var gränsen går. Vi ska inte hoppa in på den politiska arenan, men politikerna ska heller inte dra ut tjänstemännen dit. Det har jag sagt till politiker, precis som jag sagt till tjänstemän att de inte ska gå dit. är glad över att allt nu är utklarat. Vi är ense om att orkestern fick ett extra anslag 1996 när kommunen tog över ansvaret. Jag fick också besked om att jag inte har någon munkavle. Det finns inga hämmande regler, så jag kan säga vad jag vill även i fort- sättningen. Anmälan remitterades till Kommunstyrelsen i kommun och till Kommunstyrelsen i kommun. I remissen till kommun angavs att det av yttrandet skulle framgå huruvida uttalanden i tidningsartiklarna om att cheferna inte skall delta i den värderande, politiska debatten återspeglar kommunens ståndpunkt och om så var fallet hur en sådan uppfattning förhåller sig till de i grundlag skyddade yttrande- och meddelarfriheterna. Remissen till Kommunstyrelsen i kommun besvarades i ett yttrande av kommunalrådet och personalchefen . I svaret anfördes bl.a. följande. Anmälan grundar sig på en artikel i ovannämnda tidning och ett antal uppföljningsartiklar. Ursprungsartikeln innehåller direkta sakfel, som t.ex. rubriken och att anställda beordrats vara positiva. Märkas skall också att till tre olika reportrar på samma tidning har redogjorts för vad som faktiskt gäller i kommun. har utarbetats en chefspolicy. Ärendet har varit på remiss och har vid ett flertal tillfällen behandlats med de fackliga organisationerna. Ingen facklig organisation hade några invändningar mot de skrivningar som förekom i texten. Vid ett möte med samtliga chefer redogjordes för chefspolicyn och en diskussion uppkom med anledning av ordet lojalitet. Efter detta möte följde tidningsdebatten i GD. Vidare förekom en utfrågning i lokalradion där kommunalrådet utvecklade vad som stod bakom begreppet lojalitet i policyn. På grund av tidningsdebatten gjordes ett förtydligande av begreppet lojalitet i chefspolicyn. Policyn har sedan antagits enhälligt av kommunstyrelsen. Att var lojal ingår som ett åliggande i ett anställningsavtal. kommun vill att chefer såväl som anställda på ett konstruktivt sätt skall deltaga i utvecklingen av kommun. Detta sker bl.a. genom att aktivt deltaga i diskussioner på arbetsplatsen. Det är ett krav som ställs i chefspolicyn. Det ställs också som ett krav att eventuella missförhållanden skall tas upp med närmaste chef. Att vara anställd innebär att man har vissa förpliktelser mot sin arbetsgivare. Man har genom det enskilda anställningsavtalet ingått i en relation. Den som inte är anställd i kommun ingår naturligtvis inte i denna relation, men kanske i en relation med en annan arbetsgivare, där följaktligen samma förhållande föreligger. Lojalitetsbegreppet kan arbetsrättsligt uttryckas så att man som anställd inte får agera i syfte att skada sin arbetsgivare. Om man gör det kan det under vissa förutsättningar innebära brott mot anställningsavtalet. Detta har inget med inskränkning av de demokratiska fri- och rättigheterna att göra. Självklart har varje anställd dessa rättigheter. Det skall dock tillfogas att även om en anställd yttrar något som kan vara i strid mot arbetsrätten, skall det vara ytterst gravt för att arbetsgivaren överhuvud skall driva frågan arbetsrättsligt. kommun bestrider att vi på något sätt har inskränkt yttrande- friheten i kommun. Genom de diskussioner som har varit i samband med antagandet av chefspolicy har tvärtom klargjorts vad som gäller i förhållandet mellan anställningsavtalet och de anställdas rättighet att utnyttja sin yttrandefrihet. Till remissyttrandet fogades bl.a. en kopia av kommunens chefspolicy, antagen av kommunstyrelsen , § 3. I denna anges under rubriken alltid chef, bl.a. följande. Oavsett Ditt verksamhetsområde är Du alltid en arbetsgivarrepresentant och därmed en offentlig person. Du skall gentemot medarbetare vara företrädare för kommun. Det innebär speciella krav på Dig vad gäller ansvar, samarbete och lojalitet. Du skall respektera och arbeta efter fattade beslut. Kommunstyrelsen i kommun beslutade att som sitt svar i ärendet hänvisa till ett av tjänstgörande ordföranden upprättat yttrande, vari anfördes följande. I enlighet med grundlagen har både chefer och övriga anställda i kommun den självklara rätten att fritt och offentligt yttra sig om alla frågor, också politiska, som rör det allmänna. Från kommunstyrelsens sida har inte sanktionerats och kommer inte att sanktioneras inskränkningar i den rätten. Kommundirektör har i bilagda skrivelse lämnat sin syn på den aktuella händelsen och förhållandena i kretsen av förvaltningschefer. Vi noterar därvid att kommundirektören har för avsikt att än en gång diskutera denna fråga med förvaltningscheferna för att ytterligare tydliggöra grund- lagens innebörd. I skrivelsen från , benämnd yttrande till JO, anfördes följande. Enligt grundlagen är varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Det betyder i det aktuella fallet att förvaltningschef med kristallklar självklarhet har rätt att öppet och i vilket forum som helst debattera och kritisera kommuns anslag till Symfoni- orkester. Grundlagen ger honom således odiskutabel rätt att framföra från arbets- 2000/01:JO1 givare, kommun, avvikande uppfattningar. har jag rätt att som kommundirektör bemöta de felaktigheter om ekonomin som han gett uttryck för i den aktuella tidningsintervjun. Även jag har i det sammanhanget yttrandefrihet. Jag kan alltså kritisera Mossling för vad han sagt. Men han har, som alla andra, given rätt att offentligt ge uttryck för sina åsikter. I kommun har vi som allmän policy bland förvaltningscheferna, gemensamt och frivilligt kommit överens om, att vi inte lägger oss i den värderande partipolitiska debatten. Denna policy hindrar naturligtvis inte att en förvaltningschef eller någon annan anställd i kommunen fritt får yttra sig om vilka förhållanden som helst, utan att dennes lojalitet mot arbetsgivaren sätts i fråga. I har omnämnts följande etiska regel. Förvaltningschefens uppgift är att lojalt arbeta mot de mål som styrelsen/ nämnden slår fast. Denna regel innebär i det här sammanhanget att en förvaltningschef som har en mot arbetsgivaren avvikande uppfattning och som han eventuellt offentligt gett uttryck för ändå måste i sin tjänsteutövning följa arbets- givarens beslut och andra direktiv. På så sätt är han skyldig att vara lojal mot arbetsgivaren. Jfr JO:s ämbetsberättelse 1993/94 sid 498. Det har ifrågasatts om mitt uttalande att kommuns chefer inte skall delta i den värderande partipolitiska debatten, som emanerar från den ovan beskrivna policyn bland förvaltningscheferna, kan tolkas som ett försök att påverka chefstjänstemännen att inte använda sig av sin yttrandefrihet. Det är olyckligt om det uppfattats så och det har aldrig varit avsikten. Vi har också därför i förvaltningschefsgruppen haft en förnyad diskussion om våra riktlinjer och vårt förhållningssätt. Vi har med anledning av detta än en gång kommit fram till att våra roller och vårt förhållningssätt även framledes bör vara i linje med den överenskommelse som vi träffade 1996. Men jag skall, för alla miss- förstånds undvikande, än en gång ta upp frågan för att klargöra att förvaltningscheferna, liksom alla andra anställda, har en grundlags- skyddad yttrandefrihet som givetvis också omfattar politiska frågor. lämnades tillfälle att kommentera remissyttrandena. 6WI -2 (NEHUJ anförde i beslut följande. Varje medborgare är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt 12 § ske genom lag. Tryck- frihetsförordningens (TF) bestämmelser om meddelarfrihet ger yttrande- friheten till viss del ett särskilt skydd. Meddelarfriheten enligt 1 kap. 1 § tredje stycket TF innebär att det står envar fritt att, då annat ej särskilt anges i förordningen, meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift. Yttrandefriheten utgör en förutsättning för en fri debatt om lämpligheten och riktigheten av myndigheternas handlande och möjliggör därmed också en granskning av hur offentliga tjänstemän och deras uppdragstagare sköter sina åligganden. Lagregleringen om yttrandefrihet ger offentligt anställda samma skydd som andra medborgare. En offentligt anställd kan således som andra ge uttryck för sin uppfattning även rörande den egna myndighetens verksamhet. 2000/01:JO1 I sekretesslagen (1980:100) finns dock regler om tystnadsplikt som begränsar de offentligt anställdas rätt att yttra sig om vad han eller hon fått veta i samband med sin tjänst. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot en tjänsteman hos myndigheten för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsstadgade rätt att yttra sig i massmedia eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare kan således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket friheterna kan användas. Undantag gäller bara för det fall att ingripandet har stöd i lag. $QPlODQ PRW 6DQGYLNHQV NRPPXQ Min granskning med anledning av anmälan mot kommun har haft sin utgångspunkt i vad som anges i den ovan refererade tidningsartikeln kommun har i yttrandet till JO anfört att artikeln innehåller flera direkta sakfel, bl.a. i fråga om uppgiften att de anställda har beordrats att vara positiva. I remissyttrandet har bestritts att kommun på något sätt har inskränkt de anställdas yttrande- Utredningen ger inte underlag för en prövning av det som förevarit hos kommunen i form av diskussioner m.m. i samband med utarbetandet av den i ärendet aktuella chefspolicyn och det i denna ingående lojalitetskravet. framstår inte som meningsfullt att driva utredningen vidare i det avseendet. Jag finner sålunda inte grund för att göra några uttalanden rörande frågan huruvida kommunen i detta skede otillbörligt har påverkat de anställdas möjligheter att utnyttja sin yttrandefrihet. I kommunens remissyttrande såväl som i den nämnda tidningsartikeln berörs dock en viktig aspekt av I båda dessa sammanhang framskymtar nämligen en uppfattning om att kommunen kan komma att betrakta de uttalanden som tjänstemän gör i kraft av sin yttrandefrihet som uttryck för illojalitet Vidare framförs att sådana uttalanden skulle kunna föranleda arbetsrättsliga åtgärder. Till stöd för detta åberopas i tidnings- artikeln ett icke närmare angivet avgörande av Arbetsdomstolen. härvid anföra följande. Det är en självklarhet att en offentliganställd som har en från sin arbetsgivare avvikande uppfattning vilken han i kraft av sin yttrandefrihet ger uttryck för, ändå i sin tjänsteutövning måste följa arbetsgivarens beslut och andra direktiv. På så sätt är han skyldig att vara lojal mot arbetsgivaren. JO har dock i flera beslut (se bl.a. ämbetsberättelsen 1993/94 s. 493) uttalat att det innefattar en otillbörlig påverkan från arbetsgivarens sida, om denne skulle bedöma yttranden, som en tjänsteman gör i kraft av sin yttrandefrihet, med utgångspunkt i frågan om hans lojalitet inför arbetsuppgifterna. instämmer i denna bedömning. Mot bakgrund av det anförda anser jag det klart olämpligt att en offentlig 2000/01:JO1 arbetsgivare eller dess företrädare i diskussioner eller allmänna uttalanden rörande de anställdas yttrandefrihet framför att en anställd, om han begagnar sig av denna frihet, kan komma att betraktas som illojal mot arbetsgivaren och riskera att drabbas av arbetsrättsliga konsekvenser. Jag lämnar saken med detta uttalande. $QPlODQ PRW *lYOH NRPPXQ Anmälan mot kommun gäller kommundirektören uttalanden i att cheferna inom kommunen inte skall delta i den värderande, politiska debatten. Enligt vad som anförts i yttrande till JO emanerar detta uttalande från en allmän policy bland kommunens förvaltningschefer, som de gemensamt och frivilligt kommit har i yttrandet också förklarat att denna policy inte hindrar att en förvaltningschef eller en annan anställd i kommunen fritt får yttra sig om vilka förhållanden som helst utan att dennes lojalitet mot arbetsgivaren sätts i fråga. Vidare har anfört att avsikten med hans uttalanden inte varit att påverka chefstjänstemännen att inte använda sig av Även vad kommun i övrigt yttrat som svar på remissen ger intrycket av att kommunen synes väl medveten om yttrande- frihetens starka ställning. Yttrandefriheten gentemot det allmänna är grundlagsskyddad och kan inte inskränkas genom avtal. Den är dock fakultativ på så sätt att den enskilde inte behöver utnyttja denna rättighet. Det är därför i princip möjligt för en enskild tjänsteman att besluta att inte utnyttja denna rättighet i visst eller vissa avseenden och att låta detta beslut komma till uttryck genom en överenskommelse med arbetsgivaren. Sådana beslut eller överenskommelser är dock inte bindande för den enskilde tjänstemannen. Den som vill bryta däremot är således i sin fulla rätt att göra det och omfattas då av Det finns dock enligt min mening all anledning att vara försiktig med överenskommelser av detta slag. Det kan finnas en risk för att någon eller några tjänstemän känner sig mer eller mindre tvingade att ingå ett sådant Tjänstemännen kan också uppfatta avtalet som bindande och därför avstå från att utnyttja yttrandefriheten. Om detta blir följden av en överenskommelse är det givetvis allvarligt. Överenskommelsen har då i praktiken fått verkan av en munkavle och inneburit en inskränkning av I yttrande till JO anges att han på nytt skall ta upp och klargöra för de berörda tjänstemännen att yttrandefriheten även omfattar partipolitiska Jag utgår från att så nu har skett och att varje av policyn berörd tjänsteman därmed upplysts om att den nämnda överenskommelsen inte innebär någon som helst inskränkning i yttrandefriheten. Även i sådana fall där det hos en myndighet förekommer icke förbindande överenskommelser om att personalen i visst eller vissa avseenden inte skall använda sig av grundläggande fri- och rättigheter är det givetvis av utomordentlig vikt att myndigheten och dess företrädare respekterar I detta fall har i artikeln i /01:JO1 Dagblad bemött ett uttalande av chefen för symfoniorkester. att bemöta den kritik som denne tidigare anfört rörande symfoniorkesterns anslag har uttalat att det inte ankommer på chefer inom kommunen att delta i den värderande, politiska debatten. Han har i en senare tidningsartikel i samma tidning modifierat sitt uttalande något men får där fortfarande anses ha hävdat att de anställda inte skall föra politiska diskussioner i frågor som rör kommunen. I anslutning till detta har i remissyttrandet anfört att han genom sina tidningsuttalanden gjorde bruk av sin egen yttrandefrihet. Jag vill härvid anföra följande. Yttrandefriheten innebär ett skydd för den enskilde gentemot det allmänna. Vad som framkommit i ärendet ger ett klart intryck av att vid sina uttalanden i tidningsartiklarna agerade i egenskap av kommundirektör och därmed som företrädare för det allmänna. Mot bakgrund av detta kan hans uttalanden inte försvaras med att han använde sig av sin yttrandefrihet som privatperson. Jag stannar med detta konstaterande. Handläggningen av en begäran om utfående av allmänna handlingar som inte förvarades hos myndigheten m.m. (Dnr 4569-1998) I en anmälan till JO kritiserade P.E. befattningshavare vid i , i och i län. Hans klagomål gällde bl.a. att befattningshavarna skulle ha förfarit brottsligt och skyddat kriminell verksamhet inom sina respektive organisationer. ifrågasatte bl.a. vissa befattningshavares handläggning av ärenden där han begärt att få handlingar utlämnade till sig. *HQRPJnQJ DY KDQGOLQJDU De handlingar som P.E. bifogat sin anmälan granskades. Vid granskningen kunde konstateras att P.E. hade begärt att Polismyndig- heten i skulle införskaffa och utlämna en viss bestämd handling. att myndigheten inte hade för avsikt att införskaffa handlingen och att ärendet var slutbehandlat för polismyndighetens del. på nytt till polis- myndigheten och konstaterade att han saknade besvärshänvisning i beslutet av . Han återkom och efterfrågade även då bl.a. en besvärshänvisning. beslutade polis- myndigheten att inte ta upp ärendet igen. I beslutet konstaterades bl.a. följande. Enligt 32 § förvaltningslagen (1986:223) gäller bestämmelserna i 830 §§ inte i polisens brottsbekämpande verksamhet. Vår skrivelse av är således inte överklagbar enligt förvaltningslagens regler. har tidigare tagit ställning vad avser skyldighet att lämna ut kopia av den rapport som utarbetats av den holländska polisen . Detta framgår av vårt beslut . Ärendet har efter Ert överklagande behandlats slutligt i dömande instans. Besvärshän- visning enligt 15 kap. 7 § sekretesslagen (1989:100) i beslutet var rätt. I annat fall hade ärendet inte prövats i sak av kammarrätten utan överlämnats till rätt instans. Det åligger inte polismyndigheten att på grund av myndighetsutövning eller på annan grund införskaffa handlingen, vilket även kammarrätten konstaterat i sitt beslut. Någon besvärshänvisning lämnades därför inte i vår skrivelse av . Om Ni trots att ärendet är slutligt avgjort, vill överklaga beslutet kan Ni göra detta jämlikt 8 kap. 1 § polisförordningen (1984:730). Enligt denna paragraf får polismyndighetens beslut överklagas hos om inte något annat är särskilt föreskrivet. från i kopior av 2000/01:JO1 de dokument som omnämndes under punkten 10 i en rättshjälpsframställning svarade kammaråklagaren att han efter genomgång av akten i ärendet inte kunnat konstatera vilka handlingar som avsågs med de under punkten 10 uppgivna Övriga dokument i ärendet.