frsrdg · GO04RR12 · 2001-01-01 00:00:00 — Vissa invandrargrupper lyckas bättre på arbetsmarknaden än andra och har därför kortare inskrivningstider. En annan möjlig förklaring är att vissa invandrargrupper prioriteras inom arbetsförmedlingarna genom att de får mer av de aktiva åtgärderna vilket gör att fler individer ur dessa prioriterade grupper erhåller arbete. Vidare påvisar tabell 3.3 inga större skillnader i inskrivningstid mellan män och kvinnor eller mellan olika utbildningsnivåer. Framförallt är det förvånande att inga skillnader mellan olika utbildningsnivåer observeras då högutbildade personer borde ha lättare att ta sig ut på arbetsmarknaden än lågutbildade. Sammanfattningsvis kan sägas att det existerar skillnader i inskrivningstider mellan grupper men att dessa är relativt små. Skillnaden mellan den genomsnittliga inskrivningstiden (1998) för infödda svenskar och den invandrargrupp med högsta inskrivningstiden (-1980) är endast eller ungefär . Tabell 3.3 Genomsnittliga antalet dagar inskrivna vid AF för nuvarande sökkategori (Inskr.tid) samt total inskrivningstid vid AF (Inskr ), 1992-1998.a Inskr.tid Inskr 1998: Inskr.tid Inskr Infödda 223 509 666 698 713 Naturaliserade: -1980 248 571 713 808 779 1981-1992 278 585 771 739 798 1993- - 281 460 595 766 Utrikes födda: -1980 248 575 720 827 789 1981-1992 267 557 751 709 787 1993- - 319 362 491 633 Därav: -1980 250 603 740 892 811 1981-1992 220 518 717 732 771 1993- - 233 353 345 495 : -1980 242 581 697 835 762 1981-1992 219 453 640 623 710 1993- - 246 320 314 432 : -1980 259 646 758 983 843 1981-1992 278 616 776 817 805 1993- - 285 348 406 559 : 253 593 729 881 813 1981-1992 245 554 743 738 802 1993- - 337 363 600 731 Tabell 3.3. Inskr.tid Inskr 1998: 236 487 678 686 768 1981-1992 285 580 771 738 8 1993- - 324 380 426 566 Övriga : -1980 232 439 613 544 665 1981-1992 261 521 703 658 757 1993- - 278 336 384 536 : -1980 230 491 690 ¨ 597 717 1981-1992 278 518 737 628 762 1993- - 297 379 369 529 : -1980 255 540 721 766 811 1981-1992 263 530 758 581 780 1993- - 288 348 358 546 Kön: Män 260 523 677 693 761 Kvinnor 260 493 627 670 724 Utbildningsnivå: Grundskola 253 512 659 708 744 Gymnasieskola 265 508 656 658 744 Högskola 267 504 626 691 740 a) är det genomsnittlig inskrivningstid sedan födelse (). Således anges "Inskr 3" år ej . Arbetsmarknadspolitiska åtgärders "framgång" I detta avsnitt studeras arbetsplatsförlagda åtgärder och utbildningsåtgärder. Åtgärderna skiljer sig åt både avseende utformning såväl som de målgrupper de riktar sig till. Detta innebär ett problem vid en utvärdering av hur pass väl olika åtgärder lyckas sysselsätta personer efter avslutad åtgärd. Om selektionen av deltagare till de olika åtgärderna inte är slumpmässig utan till viss del beror på individuella egenskaper så kan inte skillnader i "framgång" (effektivitet) mellan olika åtgärder enbart tolkas som att en viss åtgärd är sämre eller bättre än andra. En åtgärd som exempelvis har långtidsarbetslösa personer med grundskoleutbildning som målgrupp uppvisar troligen sämre sysselsättningsresultat än en åtgärd som har högutbildade personer som målgrupp. Skillnaden torde främst bero på en selektionseffekt. Högutbildade personer har vanligtvis lättare att få arbete. Hur man på ett korrekt sätt skall mäta olika åtgärders effekter på inkomster eller sysselsättning saknar ett entydigt svar och en sådan analys ligger utanför ramen av denna rapport. För den metodologiskt intresserade läsaren skall det nämnas att det har förts en debatt inom arbetsmarknadsekonomin som försökt överkomma dessa metodologiska oenigheter. Syftet med detta avsnitt är mindre pretentiöst än vanligt förekommande forskningsrapporter kring åtgärders effekter och skall enbart belysa om mönstret för olika åtgärders "framgång" skiljer sig eller är liktydigt för utrikes födda och infödda svenskar. Måttet på en åtgärds "framgång" är hur många procent av dem som deltog i en specifik åtgärd som hade sysselsättning efter avslutad åtgärd. Att utvärdera en åtgärds effektivitet enligt detta tillvägagångssätt är som sagt inte problemfritt eftersom vissa åtgärder riktar sig till dem som har sämst position på arbetsmarknaden och det därför är sannolikt att dessa åtgärder erhåller ett sämre resultat, mätt som andelen som finner sysselsättning, än de åtgärder som riktar sig mot dem bättre förutsättningar. Eftersom analysen varken kontrollerar för sammansättningen av utbildning, kön eller ålder inom grupperna skall resultaten beaktas med detta i åtanke. Antalet individer som deltagit i arbetsmarknadspolitiska åtgärder har inte förändrats nämnvärt utan endast minskat eller cirka 20 000 individer. Tabell 3.4 visar att både arbetsplatsförlagda åtgärder och utbildningsåtgärder har blivit mer "framgångsrika" . 1992 hade av de infödda svenskarna (av de utrikes födda) som deltog i en arbetsplatsförlagd åtgärd funnit sysselsättning efter avslutad åtgärd. 1998 hade denna siffra ökat till (). Utbildningsåtgärder visar ungefär samma utvecklingsmönster och 1998 fanns det ingen större skillnad i andelen sysselsatta mellan utbildningsåtgärder och arbetsplatsförlagda åtgärder. Tabell 3.4 visar också att utrikes födda har ökat i andel med arbetsplatsförlagd åtgärd (siffror inom parentes i tabellen). 1998 var av både infödda svenskar och utrikes födda och som deltog i arbetsmarknadspolitiska åtgärder inskrivna vid arbetsplatsförlagda åtgärder. Om en uppdelning görs på respektive åtgärd existerar dock stora skillnader i framgång mellan olika åtgärder. De åtgärder som innebär ett anställningsstöd, d.v.s. att deltagaren i åtgärden håller ett vanligt arbete men till en subventionerad lön, visar klart bäst resultat. Av de som 1998 deltog i åtgärderna anställningsstöd och starta eget-bidrag hade funnit sysselsättning efter avslutad åtgärd. Åtgärderna som tillhör kategorin praktik & projekt visar ett mer varierat resultat. I princip kan dessa åtgärders "framgång" relateras till/kategoriseras efter hur pass väl de liknar ett ordinarie arbete. Åtgärder som innebär någon form av praktik (exempelvis resursarbete och arbetsplatsintroduktion) är mer framgångsrika på att sysselsätta deltagarna på den ordinarie arbetsmarknaden än åtgärder som innebär ett deltagande i ett projekt (exempelvis ALU och projektarbete). Utbildningsåtgärder utgörs till största delen av arbetsmarknadsutbildning. Dess "framgång" har ökat avsevärt. Mer än en dubbelt så hög andel av dess deltagare erhöll arbete 1998 jämfört med . Mest framgångsrik av utbildningsåtgärderna är IT-satsningen som nästan är lika effektiv som åtgärderna med anställningsstöd. Detta beror med stor sannolikhet på att personerna som deltar i åtgärden är en selektiv grupp med specifikt intresse för IT som efterfrågan på arbetsmarknaden är stor för denna typ av kompetens. Tabell 3.4 Andelen sysselsatta 6 månader efter avslutad åtgärd i respektive sökandekategori. Infödda och utrikes födda. Typ av åtgärd 1992: åtgärder: 26 (56)a 16 (28) 36 (64) 23 (57) 38 (55) 32 (51) Utbildningsåtgärder: 20 (44) 11 (72) 26 (36) 13 (43) 37 (45) 27 (49) Arbetsplatsförlagda åtgärder (skat 44) - - 65 56 - - Anställningsstöd (skat 45) - - - - 60 52 Starta eget bidrag (skat 46) - - 78 68 79 70 Beredskapsarbete (skat 51) 15 10 20 11 - - Utbildningsvikariat (skat 53) 44 36 53 46 67 - Praktik & projekt: ALU (skat 52) - - 16 10 22 15 API (skat 55) - - 33 19 39 28 OTA (skat 56) - - - - 6 5 Projektarbete (skat 57) - - - - 21 20 "Kalmarmodellen" (skat 58) - - - - 51 45 Ungdomspraktik (skat 61) 26 18 20 23 - - Kommunala ungdoms- avtalet (skat 65) - - 26 19 38 28 Utbildningsåtgärd: Datortek (skat 64) - - 28 17 28 19 Arbetsmarkn. (skat 81) 20 11 25 13 38 28 IT-satsningen (skat 82) - - - - 56 45 Antal individer 158533 33372 147653 44032 132660 36828 a) Siffran inom parentes anger andelen av denna kategori som har arbetsplatsförlagd åtgärd respektive utbildningsåtgärd. Exempelvis, av dem födda i (1992) med en arbetsmarknadspolitisk åtgärd hade en arbetsplatsförlagd åtgärd. Studien ger inga belägg för att det skulle finnas några större skillnader i åtgärders "framgång" mellan infödda svenskar och utrikes födda. ord är de åtgärder som är framgångsrika för infödda det också för invandrare. Resultaten visar också att inom respektive åtgärd är åtgärden lite mer framgångsrik för infödda än för utrikes födda. Resultaten för de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernas "framgång" speglar därmed rätt väl skillnaden mellan infödda svenskar och invandrare som finns på arbetsmarknaden. Med tanke på hur mycket olika åtgärder skiljer sig åt i utformning, och där arbetsplatsförlagda åtgärder antyds vara mest framgångsrika, skall det bli intressant att följa hur "nya" arbetsmarknadspolitiska åtgärder för invandrare som kombinerar yrkespraktik med språkutbildning i svenska lyckas med att sysselsätta invandrare på den ordinarie arbetsmarknaden. Men för att kunna utvärdera dessa "nya" åtgärder på ett korrekt sätt, och finna vilken typ av åtgärd som fungerar "bäst", borde AMS fundera kring att börja använda en experimentansats. Detta innebär (något förenklat) att slumpmässigt tilldela en viss grupp individer olika former av åtgärder. Exempelvis skulle man enligt denna ansats slumpmässigt tilldela nytillkomna invandrare praktik, språkutbildning eller en kombinationen av dessa för att därefter analysera skillnader i "framgång" mellan dessa tre alternativa åtgärder. Af:s prioritering mellan åtgärd eller arbetslöshet för olika invandrargrupper Detta avsnitt belyser hur olika invandrargrupper (i genomsnitt) har fördelats av arbetsförmedlingarna mellan att vara arbetslös (vara inskriven i sökkategori 11, 12 eller 13) jämfört med att vara i arbetsmarknadspolitisk åtgärd (sökkategorierna 44 till 82). har beslutat (Regeringens proposition 1995/1996:222) att ungdomar, äldre, arbetshandikappade, långtidsarbetslösa och utomnordiska medborgare särskilt skall prioriteras till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Denna studie kommer uteslutande att analysera dessa prioriteringar för den sistnämnda gruppen samt en utvidgning av denna. Att endast fokusera på utomnordiska medborgare kan ge en missvisande bild om man är intresserad av hur hela invandrarbefolkningen blir prioriterad inom arbetsmarknadspolitiken eftersom alla de invandrare som har svenskt medborgarskap (samt nordiska invandrare) då utelämnas. Dessa s.k. naturaliserade invandrare utgör cirka hälften av den totala utomnordiska invandrarbefolkningen i . Eftersom det varken i direktiven för arbetsmarknadspolitiken (Regeringens proposition 1995/1996:222 och 1999/2000:1) eller i AMS (1997, 1998, 1999) rapporter nämns något om hur naturaliserade invandrare blir prioriterade inom arbetsmarknadspolitiken är det möjligt att man satt likhetstecken mellan utomnordiska medborgare och utomnordiska invandrare. AMS har i ett flertal studier (se avsnitt 3.2) visat att utomnordiska medborgare till viss del har prioriterats till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Som sagts inkluderar inte dessa studier naturaliserade invandrare och det är möjligt att dessa invandrare inte erhåller samma mängd av åtgärder som de skulle behöva med hänsyn tagen till deras situation på arbetsmarknaden. I kapitel 2 är det tydligt att inte bara utomnordiska medborgare utan även naturaliserade invandrare har en betydligt sämre position på arbetsmarknaden än infödda svenskar. Denna studie analyserar utrikes födda uppdelat på vilken geografisk region de utvandrat från samt den period då invandringen skedde. Som mått på om olika grupper har prioriteras inom arbetsmarknadspolitiken används ett prioriteringsindex. Detta beräknas som den studerade gruppens andel av de i arbetsmarknadspolitiska åtgärder dividerat med deras andel av de arbetslösa (*100). Ett prioriteringsindex över 100 innebär att gruppen är prioriterad och under 100 att gruppen är oprioriterad. Ordvalet "oprioriterad" skall inte tolkas som att en grupp är avsiktligt oprioriterad inom arbetsförmedlingarna utan är enbart den använda definitionen på att prioriteringsindex är . Tabell 3.5 visar prioriteringsindex för olika grupper , 1995 och 1998 (kolumn 2, 4 och 6). Dessutom anges hur respektive grupp är fördelad mellan arbetsplatsförlagda åtgärder och utbildningsåtgärder. Exempelvis deltar () av de naturaliserade invandrare som invandrade i en arbetsplatsförlagd åtgärd (utbildningsåtgärd) 1998. Generellt kan det sägas att gruppen invandrare med tidigt invandringsår har en större andel arbetsplatsförlagda åtgärder än de grupper av invandrare som kom . Ett sådant mönster får anses som normalt/förväntat eftersom i innebär att dessa individer har mer av svensk arbetserfarenhet och därmed lättare att erhålla exempelvis anställningsstöd än individer som varit i . Prioriteringsindexet visar att naturaliserade invandrare inte har blivit prioriterade utan snarare motsatsen. Detsamma gäller även totalt sett för utrikes födda och som invandrade till . Däremot har arbetsförmedlingarna prioriterat utrikes födda och som invandrat efter 1992. Vidare visar prioriteringsindex ett klart mönster vad avser i vilken grad invandrargrupper från olika geografiska områden har prioriterats. Invandrare från och , oavsett invandringsår, är oprioriterade inom arbetsmarknadspolitiken. Detta resultat gäller alltså även dem som invandrat från dessa regioner efter 1992. I motsats till detta har invandrare från (exklusive invandrare från Mellan östern) och , oavsett invandringsår, prioriterats till arbetsmarknadsutbildning. För alla de fyra övriga kategorierna, invandrare från , , och , visar tabell 3.5 att de som invandrade 1992 och tidigare är oprioriterade medan de som invandrade efter 1992 är prioriterade. Utomnordiska medborgare (exklusive invandrare från och ) är enbart dominerande i den grupp av invandrare som kom till efter 1992 vilket också är den grupp som blivit prioriterade. Resultaten ger därmed en bild av att Regeringens direktiv avseende att prioritera en viss grupp invandrare, utomnordiska medborgare, inneburit att en annan grupp invandrare (och som till absolut storlek är klart större) har blivit oprioriterade till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Utifrån de faktiskt gjorda prioriteringarna i tabell 3.5 verkar arbetsförmedlingarna ha prioriterat sent anlända invandrare på bekostnad av de som kom samt att två specifika invandrargrupper, invandrare från och , blivit speciellt behandlade och prioriteras mer än andra grupper av invandrare. Slutsatsen man kan dra av de funna resultaten är att Regeringens direktiv angående fördelningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har uppfyllts för den grupp invandrare man fokuserade på men att andra grupper av invandrare blivit oprioriterade/förbigångna vid denna fördelning. Anledningarna därtill kan vara flera. Den givna slutsatsen är att arbetsmarknadspolitiken varit missriktad. Men resultaten i tabell 3.5 tar inte hänsyn till de olika gruppernas sammansättning i andra aspekter än individuella egenskaper som vilken region invandrarna utvandrat från eller när de invandrade. Det är därför möjligt att de befintliga arbetsmarknadspolitiska åtgärderna inte är anpassade för vissa invandrargrupper och arbetsförmedlingarna därmed anser att det är bättre att dessa invandrare är öppet arbetslösa och aktivt söker arbete än deltar i åtgärder. Vidare är det möjligt att resultaten är en följd av att olika grupper har olika utbildningsnivåer, åldrar och inskrivningstider vid arbetsförmedlingen vilket skulle kunna förklara de skillnader som observeras. Analysen i nästa avsnitt skall därför kontrollera för dessa skillnader i individuella egenskaper. Tabell 3.5 Prioriteringsindex samt andelen med arbetsplatsåtgärd av totala antalet med arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Infödda 102 56 97 64 102 55 Naturaliserade: -1980 74 45 85 67 87 59 1981-1992 82 27 99 63 89 55 1993- - - 60 70 101 45 Utrikes födda: -1980 70 43 82 68 84 60 1981-1992 108 21 107 60 88 54 1993- - - 183 40 112 40 : -1980 66 38 79 69 83 63 1981-1992 71 35 84 63 81 54 1993- - - 57 63 64 47 : -1980 58 45 74 72 77 67 1981-1992 87 28 92 64 88 53 1993- - - 100 53 76 49 : -1980 62 36 85 71 80 62 1981-1992 126 18 115 58 92 54 1993- - - 185 36 123 35 : 63 32 70 72 69 63 1981-1992 90 23 96 63 74 55 1993- - - 219 39 124 42 Därav: Bosnien: 1993- - - 237 - 130 - Tabell 3.5 Forts. 64 55 80 71 78 58 1981-1992 111 20 107 64 85 58 1993- - - 148 45 102 41 Därav: : 1981-1992 125 - 107 - 83 - Övriga : -1980 147 62 112 56 117 48 1981-1992 113 18 116 53 108 50 1993- - - 183 41 105 32 : -1980 92 58 102 62 100 51 1981-1992 125 20 116 53 97 48 1993- - - 177 38 109 33 Därav: -1980 77 - 105 - 98 - 1981-1992 116 - 107 - 96 - : -1980 61 44 83 70 73 47 1981-1992 120 18 112 55 87 44 1993- - - 167 37 101 31 Därav: 1981-1992 144 - 115 - 92 - Not: Prioriteringsindex (Prioindex) beräknas som gruppens, exempelvis utrikes föddas, andel av de i åtgärder dividerat med gruppens andel av de arbetslösa (*100). Ett prioindex större än 100 innebär således att gruppen erhåller mer, relativt sett, av åtgärder än vad deras andel av de arbetslösa utgör. Andel i arbetsplatsåtgärd ("Andel i arb.åtg.") beräknas som andelen av de med arbetsmarknadspolitisk åtgärd vars åtgärd är en arbetsplatsåtgärd (*100). En andel i arbetsplatsåtgärd på 58 innebär således att av dem med åtgärd har en arbetsplatsåtgärd. Oddset att vara i arbetsmarknadspolitisk åtgärd jämfört med att vara arbetslös-effekten av individuella egenskaper Den deskriptiva analysen i avsnitt 3.7 har en begränsning i att den inte kontrollerar för olika individuella egenskaper, såsom utbildning, ålder och inskriv-nings-tid hos arbetsförmedlingen, mellan de olika grupperna-/kategorierna. Eftersom huvudsyftet med denna studie är att utvärdera hur olika grupper av invandrare blivit prioriterade inom arbetsmarknadspolitiken genomförs även en statistisk analys för att ge extra trovärdighet åt resultaten. Den statistiska metoden i detta avsnitt upplevs säkert som komplicerad för de som inte läst statistik men tolkningen av resultaten är lika enkla att förstå På grund av användandet av en mer komplicerade analys skall detta avsnitt främst ses som en känslighetsanalys av föregående avsnitt. Analysen är gjord med statistiska regressioner, s.k. logit modeller, där resultatet kan tolkas som olika egenskapers effekt på en oddskvot. I detta fall är oddskvoten sannolikheten att vara i arbetsmarknadspolitisk åtgärd relativt sannolikheten att vara arbetslös. Exempelvis är sannolikheten att vara i åtgärd 1998 och därmed är sannolikheten att vara arbetslös (100-45) eftersom individerna endast kan vara antingen i åtgärd eller arbetslösa. I detta fall blir oddskvoten, i fortsättningen benämnt den relativa sannolikheten att vara i åtgärd, . En fullständig förståelse av oddskvoten är dock inte en nödvändighet för en förståelse av resultaten eftersom det viktiga är hur olika individegenskaper påverkar denna oddskvot. Tabell 6 visar, , att kvinnor har en relativ sannolikhet att vara i åtgärd som är 1 (talet för kvinnor i fjärde kolumnen) och män en relativ sannolikhet att vara i åtgärd som är 0.76. Att kvinnor har oddskvoten 1 innebär att de utgör en jämförelsekategori (precis som infödda svenskar, vara i åldern , inneha en gymnasieutbildning samt vara inskriven på arbetsförmedlingen vilka även de därmed har oddskvoten lika med 1). När oddskvoten för en viss kategori är lägre än 1 innebär det att den kategorin har en lägre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med jämförelsekategorin, allt annat lika. Exempelvis innebär detta att män har en lägre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med kvinnor när skillnader i ålder, inskrivningstid, utbildning och varifrån personen kommer har kontrollerats för. Resultaten visar att iakttagelserna i föregående avsnitt var korrekta. När hänsyn tagits till skillnader i ålder, inskrivningstid och utbildning har invandrare från och en lägre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med infödda svenskar (vilket är jämförelsekategorin). I motsats till detta har invandrare från (exklusive invandrare från Mellan östern) och en högre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med infödda svenskar. För de fyra övriga kategorierna, invandrare från , , och , visar tabell 3.6 att de som invandrade har en lägre relativ sannolikhet att vara i åtgärd medan de som invandrade efter 1992 har en högre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med infödda svenskar. Vid en jämförelse över tiden, framförallt , ser vi att antalet invandrargrupper som har en högre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med infödda svenskar minskat. Detta stämmer överens med den bild som ges av AMS egna rapporter (se avsnitt 3.2) där man observerat att prioriteringen av utomnordiska medborgare inom arbetsmarknadspolitiken avtagit . Anledningen till denna oroväckande förändring förklaras dock inte. I övrigt visar resultaten att yngre individer har en större relativ sannolikhet att vara i åtgärd än de som är äldre men att skillnaderna är små mellan de två äldsta kategorierna. Lite förvånande har de med en gymnasieutbildning en större relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med dem som har endast grundskola eller jämfört med dem som har högskolestudier bakom sig. Resultaten visar också att åtgärder inte sätts in förrän individer varit inskrivna hos arbetsförmedlingen. De som har varit inskrivna har nämligen en högre relativ sannolikhet att vara i åtgärd jämfört med dem som varit inskrivna , d.v.s. än 12 månader. Dessa resultat är relativt samstämmiga över tiden vilket innebär att resultaten ger samma slutsatser oavsett vilket av åren som studeras. Tabell 3.6 Oddset att vara i åtgärd jämfört med att vara arbetslös Variabler 1992 1995 1998 Kön: Kvinnor 1 1 1 Män 0.76 0.94 0.76 Ursprung: Infödda 1 1 1 -1980 0.85 0.89 0.91 0.83 0.89 0.87 1993- - 0.73 0.79 -1980 0.83 0.91 0.83 1981-1992 1.08* 1.01* 0.95* 1993- - 1.23 0.96* -1980 0.82 0.92 0.80 1981-1992 1.37 1.13 0.91 1993- - 1.98 1.30 -1980 0.79 0.78 0.78 1981-1992 0.99* 0.99* 0.79 1993- - 2.12 1.30 -1980 0.68 0.84 0.86 1981-1992 1.20 1.07 0.91 1993- - 1.48 1.19 Övriga asien -1980 1.18 1.06* 1.05* Övriga asien 1981-1992 1.22 1.20 1.13 Övriga asien 1993- - 2.02 1.21 -1980 0.89 1.03* 0.99* 1981-1992 1.33 1.20 1.05* 1993- - 1.96 1.31 -1980 0.79 0.90 0.84 1981-1992 1.24 1.12 1.01* 1993- - 1.68 1.24 Ålder: 30-39 1 1 1 16-19 7.89 2.80 8.93 20-29 2.03 1.31 1.52 40-55 0.82 0.90 0.89 56-65 0.25 0.47 0.92 Utbildning: Gymnasie 1 1 1 Grundskola 0.69 0.81 0.79 Högskola 0.72 0.94 0.89 Inskrivningstid: >12 månader 1 1 1 0.22 0.37 0.29 0.62 0.85 0.82 Antal individer 502251 566520 374076 Not: Talen för de olika variablerna anger dess oddskvot, d.v.s. sannolikheten att vara i åtgärd relativt sannolikheten att vara arbetslös. Referensgrupp är svensk kvinna, , inskriven mer än 12 månader hos AF och med en gymnasieutbildning. "*" indikerar att talet ej är signifikant skilt från 1 för 5 procents signifikansnivå. I samband med att invandrarnas situation på arbetsmarknaden försämrats har antalet inskrivna invandrare vid arbetsförmedlingarna ökat. Det innebär att det blivit allt viktigare att arbetsförmedlingarnas resurser fördelas så att invandrarnas deltagande i olika former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder motsvaras av deras andel som är arbetslösa. I ett flertal rapporter om arbetsmarknaden för invandrare (se AMS; 1996, 1997, 1998 och 1999) säger sig AMS att ha uppnått detta mål. Deras definition på invandrare är dock snäv och inkluderar endast de personer som har utomnordiskt medborgarskap, dvs. exkluderar alla de invandrare som är födda i andra nordiska länder samt de som har erhållit svenskt medborgarskap. Invandrare med utomnordiskt medborgarskap utgjorde endast av samtliga utrikes födda. För att studera om det finns vissa invandrargrupper som inte ges samma tillgång till den aktiva arbetsmarknadspolitiken som infödda så har denna studie utökat AMS analyser till att omfatta alla utrikes födda (uppdelat på invandringsperiod).