frsrdg · GO04RR9 · 2001-01-01 00:00:00 — Regeringsbeslutet innebar att polismyndigheterna fick det operativa ansvaret för verksamheterna flygande inspektion samt kör- och vilotidskontroll inklusive kontroller i företag. har som ansvarig för trafiksäkerheten rollen som beställare av inspektioner och kontroller. Fordonskontroll på väg har genomförts . fick dåvarande möjlighet att utföra flygande inspektioner. Dessa utfördes av särskilda bilinspektörer. Då TSV bildades överfördes bilinspektörernas regionala organisation till TSV och därmed även verksamheten med flygande inspektioner. När TSV och slogs samman 1993 överfördes bilinspektörerna till . I betänkandet "Trafikpolisen mer än dubbelt bättre" SOU 1992:81 återfinns motiven till att bilinspektörerna överfördes till polisen och inte inordnades i organisation. Dels skulle man annars få en situation där tre offentliga kontrollorgan arbetar med fordonskontroll på väg vilket inte torde främja effektiviteten, dels bör man inte i samma organisation både utforma regler och bestämmelser och svara för kontrollen av efterlevnaden av dessa. I regeringens proposition 1992/93:161 om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet behandlades förslagen i SOU 1992:81. Även betänkandet Det framtida trafiksäkerhetsarbetet (SOU 1991:79) låg som underlag för propositionen. ( SOU 1991:79) hade föreslagit att TSV och skulle slås samman till en ny myndighet, , som skulle få ansvaret för de centrala myndighetsuppgifterna på trafiksäkerhetsområdet. Vidare föreslogs att fordonskontrollen på väg skulle utföras av AB som också skulle byta namn till aktiebolaget fordonskontroll. I propositionen konstateras att /93 har det övergripande ansvaret för trafiksäkerheten på vägarna. I detta ansvar ligger frågor om trafikant, fordon och trafikmiljö. För att ska kunna ta detta ansvar behöver verket vissa befogenheter såsom bl.a. möjlighet att träffa överenskommelser i fråga om kvalitetskontroll på väg. I propositionen erinras också om de förslag som hade lämnats i betänkandet Kontroll i konkurrens (SOU 1992:115). I betänkandet föreslogs att marknaden för periodisk kontrollbesiktning skulle öppnas för konkurrens från fristående företag. Enligt regleringsbrev för "får" använda medel från anslagsposten Myndighetsutövning "för att täcka merkostnader som uppstår för polisen vid kvalitetskontroll av trafiken och liknande uppgifter." I regleringsbrevet finns inga kvantitativa mål för verksamheten. Det finns inte heller några återrapporteringskrav. Däremot finns bland verksamhetsmålen att ska verka för att efterlevnaden av gällande regler skall öka bland alla trafikanter och att efterlevnaden av gällande regler skall öka bland förare och företagare inom yrkestrafik. Verksamheten fordonskontroll på väg behandlades på i stort sett samma sätt i regleringsbrevet . I regleringsbrevet för polisväsendet för är ett av verksamhetsmålen inom området "förebyggande verksamhet och övervakning" att "Polisen skall medverka till att uppnå de nationella trafiksäkerhetsmålen om färre skadade och dödade i trafiken. Polisen skall utarbeta en nationell strategi för trafikövervakningen". Återrapporteringskravet för detta verksamhetsmål är att "Redovisningen skall innehålla en redogörelse för den nationella trafikövervakningsstrategin och en nationell analys av hur verksamheten utvecklats och dess resultat". Detta återrapporteringskrav fanns inte i regleringsbrevet 1999. För flera verksamhetsmål finns i regleringsbrevet krav på att en "nationell analys" ska redovisas som en del i återrapporteringen. Detta är nytt för . Verksamheten flygande inspektioner på väg omnämns inte i regleringsbrevet. I regleringsbrevet finns också målet att polisväsendets förmåga att analysera verksamhetens resultat, kostnader och kvalitet skall fortsätta att förbättras. Ett av återrapporteringskraven är att "skall redovisa och kommentera de åtgärder som vidtagits för att förbättra polisväsendets förmåga att analysera verksamhetens resultat, kostnader och kvalitet". Överenskommelser nationellt och länsvis har i enlighet med regleringsbreven svarat för polisens merkostnader för kvalitetskontrollerna på väg. och polismyndigheterna har totalt förfogat över ca (ca 1999), vilket har beräknats täcka kostnaderna för 100 årsarbetskrafter (bilinspektörer och inhyrda tekniker) samt för fordon, utrustning och kompetensutveckling av bilinspektörer. Centralt har och kommit överens om omfattning och inriktning av verksamheten samt fördelat de flygande inspektionerna på län. Överenskommelse har därefter träffats mellan regioner och polismyndigheterna i respektive län. Ramöverenskommelsen mellan 1999 innehåller allmänna skrivningar om inriktning och omfattning av den allmänna trafikövervakningen. Verksamheten ska främst inriktas på de trafikmiljöer och trafiksituationer där olycksrisken är störst och tidpunkter då trafikintensiteten är högst, samt utformas så likformigt som möjligt vid polismyndigheterna så att omotiverade skillnader i verksamheten inte uppstår. När det gäller flygande inspektioner samt kör- och vilotidskontroll är inriktningen att risken att bli upptäckt ska öka om man kör ett trafikfarligt fordon eller bryter mot kör- och vilotidsbestämmelserna. Flygande inspektioner ska ha en sådan inriktning och omfattning att andelen trafikfarliga och från miljösynpunkt bristfälliga fordon på vägarna minskar. I en bilaga till överenskommelsen finns en fördelning av antalet inspektioner och kontroller på länen. Denna fördelning utgör underlag när regioner beställer inspektioner och kontroller från polismyndigheterna. omfattade ramöverenskommelsen 103 500 flygande inspektioner, som ambitionen var att uppnå 110 000. Antalet kör- och vilotidskontroller enligt SFS 1995:521 skulle uppgå till 60 000. Antalet vilotidskontroller enligt SFS 1994:1297 skulle uppgå till 16 000. Antalet företagsbesök enligt de två författningarna skulle vara 600 respektive 320. Behovet av bilinspektörer/tekniker för att fullgöra uppdraget beräknades till 100. Beräkningen bygger på att varje bilinspektör tas i anspråk 120 medeldygn för flygande inspektion och 60 medeldygn för kör- och vilotidskontroll inkl. företagsbesök. Enligt ramöverenskommelsen ska av de flygande inspektionerna omfatta tunga fordon. Mätning av avgaskatalysator ska utföras på av de bensindrivna bilar som inspekteras. Mätning av fordonsbuller bör regelmässigt ingå när polismyndigheterna erhållit instrument för detta och föreskrifter för mätningens genomförande meddelats av . Enligt överenskommelsen svarar för utbyggnad av trafikkontrollplatser enligt en nationell plan för utbyggnad som beslutats av efter samråd med . Länspolismästaren och vägdirektören i respektive län och vägverksregion träffar överenskommelser angående trafiksäkerhetsarbetet i respektive län. Överenskommelserna följs upp med träffar . Överenskommelserna har något olika utseenden i olika län men omfattar trafikövervakningens inriktning vilket bl.a. omfattar hastighetsövervakning, bilbältesanvändning, trafiknykterhet, andra regelöverträdelser, kvalitetssäkring av transporter, utbyggnad av trafikkontrollplatser, utbildningsinsatser samt informationsutbyte om olycksutveckling och enskilda olyckor, om pågående åtgärder längs vägarna m.m. Därutöver har , fram , regioner och polismyndigheterna kommit överens om en beställning av flygande inspektioner samt kör- och vilotidskontroller. Dessa överenskommelser har bl.a. reglerat omfattningen av kontrollerna/inspektionerna utifrån de nationellt fastställda kvoterna, genomförande, resultatredovisning och vilka ersättningar som ska utgå. Ersättningarna har getts i något olika former i olika län. I vissa län har ersättningar betalts mot verifierade kostnader. I andra län har ersättningar getts i form av ett à-pris. I några län har à-priset kombinerats med en fast del. Enligt vad som framkommit under granskningen har det inte varit några problem när det gäller att mellan regioner och polismyndigheterna komma överens om de ekonomiska ersättningarna, mer än att överläggningarna tar i anspråk. Först träffades en central överenskommelse mellan och polisen för . ställer till förfogande för verksamheten. har medlen fördelats till cheferna för regioner som hanterat ersättningarna i samarbete med polismyndigheterna i länen. utbetalar medlen till , som ska ta initiativ till en ekonomisk redovisning av polisens merkostnader. Inga kvantifierade mål för flygande inspektioner anges för . En väsentlig skillnad mot tidigare överenskommelse är att man ska eftersträva att förlägga flygande inspektioner till kontrollplatser där rullbroms- provare finns eller kan användas. Inspektionerna ska inriktas mot sådan utrustning som erfarenhetsmässigt har brister som har stor betydelse för trafiksäkerheten. När kontrollerna genomförs ska särskild vikt läggas vid kontroll av broms-, styrsystem och draganordningar hos tunga fordon. Kontrollplatsernas kod ska anges på bevisen om att man genomfört flygande inspektion, vilket kommer att underlätta uppföljning av hur mycket kontrollplatserna används. En ytterligare förändring är en betydligt starkare skrivning än tidigare när det gäller uppföljning och resultatutvärdering. och ska samverka för en utveckling av verksamheten så att förväntade resultat kan uppnås på ett effektivt sätt. Myndigheterna ska gemensamt analysera utfallet och metoder från inspektioner och kontroller senast . En viktig anledning till att årets överenskommelse försenades var att regeringen begärt att ska omfördela sina insatser inom trafiksäkerhetsområdet. I budgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1) föreslog regeringen att anslag för sektorsuppgifter skulle minskas med jämfört med . Motivet var att sektorsuppgifterna inte uppvisat önskvärt resultat inom trafiksäkerhetsområdet. Regeringen bedömde därför att medlen för s.k. reformarbete skulle minskas . Även medlen för administration minskades. I stället föreslogs att en anslagspost om , inom anslaget A2 Väghållning och statsbidrag, skulle införas för förstärkt trafiksäkerhetsarbete. På regeringens uppdrag har redovisat omprioriteringar som skulle kunna ge snabba effekter på trafiksäkerhetsmålen. För att skapa ett utrymme om för dessa åtgärder har bl.a. halverat de medel reserverats för polisens kvalitetskontroller. I ett brev () till skriver att man är införstådd med att antalet kvalitetskontroller kommer att minska till ca 70 000. föreslår därför en ändrad inriktning och effektivisering av kontrollarbetet som skulle kunna ge betydande kvalitetshöjningar. Ur trafiksäkerhetssynpunkt skulle dessa kunna balansera den minskade volymen. Vidare påpekar att formuleringen i regleringsbrevet för är att man får använda medel för att täcka polisens merkostnader. har i ett brev () till regeringen hemställt om att regeringen för anvisar för fordonskontroller på väg. Då skulle polisens beräknade merkostnader om täckas. Vidare föreslår att regeringen höjer anslaget till polisen med för att på så sätt beakta polisens merkostnader för fordonskontroller på väg. har invändningar mot finansieringskonstruktionen och anser att medel bör anvisas över polisväsendets anslag. RPS redovisar även de svårigheter och konsekvenser som uppstår till följd av den snabba minskningen av medlen. driver inga förslag om att göra radikala förändringar av rollerna utförare och beställare. Däremot har man ambition att verksamheten ska fungera väl. betonar vikten av tydliga direktiv. Antal kontroller och personella resurser Enligt ramöverenskommelsen skulle 103 500 inspektioner genomföras, men en gemensam strävan skulle vara att uppnå minst 110 000 inspek Nedan framgår antalet utförda flygande inspektioner för vilka betalat polisens merkostnader: 1995 38 047 (avser för vilket målet var 60 000) Härutöver förekommer flygande inspektioner utförda av polisman i allmän trafikövervakning. utfördes totalt 112 470 respektive 102 701 flygande inspektioner. Då ingår inspektioner utförda av såväl bilinspektörer och tekniker som polismän. Av dessa inspektioner utgjordes 93 638 respektive 88 248 av kvalitetskontroller som utförs av bilinspektörer och tekniker. Dessa kontroller ingår i ramöverenskommelsen och betalar polisens merkostnader för kontrollerna. Kör- och vilotidskontroller samt kontroll av färdskrivare görs ofta i samband med flygande inspektioner av fordon i yrkestrafik. De uppgick till 40 531 kontroller 1999. Dessutom gjordes 942 företagsbesök. Dessa kontroller ingår också i ramöverenskommelsen mellan , och betalar polisens merkostnader för kontrollerna. De kontroller som utförs av poliser får inte ersättas, men däremot räknas de in i statistiken över utförda kör- och vilotidskontroller. fanns 85 bilinspektörer anställda inom polisväsendet varav två arbetar på med samordning av verksamheten. När bilinspektörerna överfördes till polisen gick ett 20-tal över från . Övriga har anställts eller rekryterats av polisen. Tekniker från kan biträda poliser eller bilinspektörer. fanns ett avtal som gav möjlighet att använda tekniker motsvarande 15 manår från . Dessutom har ungefär 500 poliser förordnande att göra kontroller. Prövningen av vem som får förrätta flygande inspektioner görs av . När grupper av bilinspektörer och poliser arbetar med fordonskontroller på väg arbetar man tillsammans. Generellt kan man säga att bilinspektörerna gör den tekniska fordonskontrollen medan poliserna stoppar fordonen samt gör kör- och vilotidskontroller. Dessutom har polisman befogenheter som inte bilinspektörerna har. Det gäller t.ex. kontroll av farligt gods och lastsäkring samt befogenhet att ingripa mot brott. Både poliser och bilinspektörer har dock rätt att stoppa fordon. Bilinspektörerna skulle teoretiskt sett kunna arbeta ensamma. Genom samarbetet mellan bilinspektörer och poliser finns möjlighet till mer omfattande kontroller. Polisens närvaro upplevs även som en trygghet i arbetet. Dessutom har även många trafikpoliser stor fordonsteknisk kompetens och deltar även i den flygande inspektionen. Gruppernas sammansättning vid de flygande inspektionerna varierar mellan länen. En grupp kan bestå av två-tre bilinspektörer, två-tre polismän samt ibland tekniker från . I en del län deltar ett större antal poliser. Exempelvis finns i ett av länen 4 bilinspektörer och ca 30 trafikpoliser i yttre tjänst. Trafikpoliserna är indelade i fyra turlag. och deltar i alla fyra turlagen. Det leder bl.a. till att kunskap när det gäller fordonskontroll sprids bland alla trafikpoliser. Dessa trafikpoliser avsätter dock inte av sin tid till denna verksamhet. Poliserna genomför också andra kontroller som hastighets- och nykterhetskontroller i samband med fordonskontrollerna. Att polismyndigheterna kan låna in tekniker ger ökad flexibilitet men det är enbart i ett fåtal län som möjligheten att använda personal från utnyttjas. var den totala volymen sju årsarbetare. och kom överens om ett utvecklingsprogram för fordonskontroll på väg. I överenskommelsen finns ett antal åtgärder som ska vidtas för att målen ska kunna nås. 1998 hade polismyndigheterna 75 bilinspektörer. Genom avtal med AB förfogade man dessutom över tekniker, motsvarande ca 15 årsarbetskrafter, som biträde vid fordonskontrollernas genomförande. I utvecklingsprogrammet konstateras att 100 årsarbetskrafter behövs för att uppnå uppsatta mål. Då ingår genomförande av 120 000 flygande inspektioner, 80 000 kör- och vilotidskontroller samt ca 1 000 besök i företag. Programmet behandlar också frågor om utbildning, utrustning, framtagande av en särskild besiktningshandbok och utökning av antalet kontrollplatser. Av programmet framgår också att ramöverenskommelsen innehöll en ambition om att målet 120 000 inspektioner skulle nås . fanns alltså 100 årsarbetskrafter att tillgå medan målet för antalet flygande inspektioner var 103 500. Slutsumman blev 88 248 flygande inspektioner. Slutresultatet påverkades dock negativt av dataproblem som förekom och varade till . Att en ny föreskrift om flygande inspektioner trädde i kraft kan också ha bidragit till att verksamheten inte kom i gång med full kapacitet. Betydligt större personalresurser förefaller användas i verksamheten än som förutsatts i överenskommelserna mellan och . Det förekommer att de polisiära insatserna för fordonskontroll betydligt överstiger de av trafikpolisens totala resurser som man inom polisväsendet anser ska vara ett riktmärke för insatserna. Det kritiseras inom polisen då hastigheten anses vara den variabel som är starkast olycks- och skaderelaterad. Bilinspektörerna är inordnade i polisens schemaläggning, vilket kan innebära att en större del av tiden ägnas åt verksamhet som ligger vid sidan av verksamheten fordonskontroller på väg än vad som var fallet innan bilinspektörerna överfördes till polisen. Innan överförandet från till polisen fanns 25 bilinspektörer som arbetade med fordonskontroller på väg. Bilinspektörerna utförde även förarprov för körkort. Bilinspektörerna gjorde 20-25 000 flygande inspektioner . En svårighet när det gäller att bedöma uppnådda kvantitativa resultat är att det totala antalet registrerade flygande inspektioner överstiger det antal som ersätter polisen för. Som tidigare nämnts genomfördes totalt 102 700 flygande inspektioner, varav 88 200 utfördes av bilinspektörer/tekniker. Vid dessa inspektioner medverkade som ovan nämnts även poliser. Cirka 14 500 flygande inspektioner utfördes av enbart poliser i sam band med allmän trafikövervakning. betalar polisens merkostnader för kontroller utförda av bilinspektörer/tekniker. och polisen är överens om att det enbart är dessa inspektioner som ska ställas i relation till uttalade målsättning för antalet flygande inspektioner. I propositionen 1992/93:161 om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet skriver regeringen att samarbetet mellan och polisen bör befästas genom centrala och regionala överenskommelser om samarbetets inriktning och omfattning. Utöver vad myndigheterna kommit överens om ankommer det på polisen att avgöra vilka ytterligare övervaknings- och kontrollåtgärder som bör genomföras. För att polisen ska kunna erbjuda sina tjänster i erforderlig utsträckning ska bestrida de merkostnader som uppstår för polisens medverkan vid kvalitetskontroll av trafiken och liknande uppgifter. Regeringen skriver också att polisens resurser i första hand ska användas för övervakningsverksamhet. Stora skillnader i utfall mellan olika län Utfallet av de flygande inspektionerna 1998 och 1999 visar att ungefär var fjärde bil inte får någon anmärkning, medan ungefär en på hundra beläggs med körförbud. Utöver dessa två kategorier framgår i tabellen nedan fem typer av förelägganden som flygande inspektioner kan resultera i. Tabell 5.1 Utfall av samtliga flygande inspektioner 1998 och 1999 1998 1999 Körförbud Föreläggande om kontrollbesiktning Efterkontroll hos /ackrediterad verkstad Påpekande/Åtgärda enkla brister (2x) Fullständig registreringsbesiktning Begränsad registreringsbesiktning Ingen anmärkning Källa: och Det finns stora skillnader mellan olika län när det gäller utfallet av de flygande inspektionerna. I tabellen nedan redovisas lägsta och högsta procentuella värde bland de 21 polismyndigheterna. Tabell 5.2 Utfall av flygande inspektioner bland polismyndigheterna 1998 1999 Körförbud 0,1-1,2 0,2-3,0 Föreläggande om kontrollbesiktning 2-23 3-15 Efterkontroll /ackrediterad verkstad 25-76 13-33 Påpekande/Åtgärda enkla brister (2x) 5,5-44 24-68 Ingen anmärkning 4-50 8-50 Källa: och Spridningen mellan polismyndigheterna är alltså mycket stor. Det har inte gjorts någon analys av vad skillnaderna beror på vare sig hos polismyndigheterna eller hos . Följande förklaringar är möjliga: Enligt föreskrifter om flygande inspektion (VFS 2000:102) ska flygande inspektion föregås av en bedömning av fordonets allmänna skick. Om fordonet bedöms vara i gott skick och en noggrannare kontroll inte är motiverad ska inte flygande inspektion utföras. Bedömningen av fordonets allmänna skick och ställningstagandet till om en flygande inspektion ska påbörjas görs på olika sätt i olika län. Den höga andelen fordon utan anmärkning i vissa län talar för att i stort sett alla fordon som stoppas bokförs som flygande inspektioner. I andra län arbetar man på ett annat sätt. Om fordonet bedöms vara i gott skick företas ingen flygande inspektion. Det kan även vara så att urvalet av vilka fordon som stoppas görs på olika sätt. Vilken utrustning och hur väl utrustade kontrollplatser polismyndigheterna har tillgång till kan också påverka resultaten. Dessa skillnader medför att de redovisade resultaten för olika län egentligen inte är jämförbara. görs en kontinuerlig uppföljning av den tekniska kvaliteten i besiktningsarbetet. Det görs genom normeringsbesiktningar, "100-protokoll", teoretiska test, eftergranskning, individuella uppföljningar m.m. Ingenting av detta förekommer hos polisen. Ett exempel har nämnts när några av polisens medarbetare i ett län deltog vid normeringsbesiktning. Det var dock ett enstaka tillfälle. Avsaknaden av denna typ av uppföljningar gör att bedömningarna av olika fordonsbrister sannolikt skiljer sig åt dels mellan polismyndigheterna, dels mellan polisen och . Ytterligare en källa till skillnader är att de flygande inspektionerna kan ha olika inriktning. av alla flygande inspektioner är fullständiga inspektioner. utgörs alltså av begränsade flygande inspektioner. Urvalet av vilka system och vilken utrustning som kontrolleras kan skilja sig åt mellan polismyndigheterna. I syfte att använda tillgängliga medel så att de så väl som möjligt främjar trafiksäkerhetsmålen för och diskussioner om inspektionernas inriktning. Den vanligaste orsaken till att bilar underkänns vid flygande inspektioner är brister i bromssystemen. Bland tunga fordon finns ofta anmärkningar som gäller bromsar. Av alla körförbud som meddelas vid fordonskontroller avser brister i fordonens bromssystem. Omfattande investeringar har gjorts i bromsprovningsutrustning och har iordningställt 89 kontrollplatser i landet där rullbromsprovare kan användas. På Rikspolischefens uppdrag genomförs inspektion av trafikövervakningsverksamheten vid polismyndigheterna. Inspektionerna har utförts av en grupp med representanter för både och polismyndigheterna. En inspektion i ett län pågår och återkommer med mellanrum. Inspektionerna inriktas i huvudsak på de huvudområden inom trafiksäkerhetsområdet som anges i det nationella trafiksäkerhetsprogrammet: trafiknykterhet, hastigheter, vissa beteendebrott och fordonskontroll. Inspektionsgruppen har utarbetat jämförelsetal för att ge underlag för att jämföra utfallet av verksamheten vid de olika myndigheterna. Jämförelsetalen för olika aktiviteter anger förhållandet mellan redovisad resurstid i förhållande till antalet rapporter. Rapporterna avser hastighetsövervakning, fordonskontroll och allmän trafikövervakning. Ur inspektionsprotokollen framgår att det finns stora skillnader mellan olika trafikpolisenheter. Det framgår också att tidsåtgången förändras mellan inspektionstillfällena, vilket kan vara en tidsperiod av . Förändringarna går i de flesta fall i positiv riktning, men även försämrat utfall förekommer. Jämförelsetalen tas fram enbart i samband med inspektionsresorna. De tas inte fram regelbundet inom polismyndigheterna. Ur inspektionsprotokollen framgår bl.a. påpekanden som gäller fordonskontrollen: Fordonskontrollernas fördelning över vägnätet i länet samt . Lågt utnyttjande av iordningsställda kontrollplatser. Kör- och vilotidskontrollernas fördelning mellan tung och lätt yrkestrafik. Större insatser bör styras över mot lätta fordon. De polisiära insatserna för fordonskontroll bör inte överstiga av trafikpolisens totala resurser. Antalet ordningsbotförelägganden som utfärdats motsvarar inte antalet uppmärksammade fordonsbrister i samband med fordonskontroll. Inspektionerna uppmärksammar även frågor om närpolisens roll i trafikövervakningen, patrulleringsformer och trafikpolisens tjänstgöringstider. Det betonas att det är viktigt att ha så stor personalresurs som möjligt under de tider då det är högtrafik.