frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — Sedan FKHIV-2 (NOXQGK granskat akten i detta mål konstaterade han i ett beslut att vad som hade kommit fram vid granskningen gav vid handen att det fanns anledning att anta att tjänstefel enligt 20 kap. 1 § BrB hade begåtts. &KHIV-2 (NOXQGK beslutade därför att inleda förundersökning och uppdrog åt att verkställa även denna utredning. Under förundersökningen hördes som skäligen misstänkt för tjänstefel. Misstankarna gällde i huvudsak att vid handläggningen av 23 tvistemål hade åsidosatt bestämmelser genom att avgöra målen utan att förbereda dessa för avgörande. Underlåtenheten medförde att målen inte var utredda på ett tillfredsställande sätt och att förutsättningar att avgöra målen på sätt som skett därför inte förelåg. På grund av vad som hade framkommit under utredningen beslutade FKHIV-2 (NOXQGK att lägga ned förundersökningen med avseende på handläggningen av ett av målen. Förundersökningen beträffande de andra målen fortsatte. Efter slutförd förundersökning beslutade FKHIV-2 (NOXQGK att åtal för tjänstefel skulle väckas mot för hans hand- läggning av 22 tvistemål. Åtalet, som omfattade 22 åtalspunkter, grunderna för detta samt inställning till de särskilda åtalspunkterna redovisas utförligt i Hovrättens över och dom. Hovrätten över och fann i en dom att 2000/01:JO1 hade gjort sig skyldig till tjänstefel i 19 fall samt bestämde påföljden till 120 dagsböter. Åtalet ogillades i 10 fall. Under rubriken anförde hovrätten bl.a. följande. Enligt åtalet hade rådmannen vid handläggning av tvistemål på olika sätt åsidosatt vad som gällt för uppgiften. Främst hade det rört att rådmannen avgjort mål utan att hålla huvudförhandling trots att förutsättningar härför inte förelegat. Rådmannen förnekade att han åsidosatt vad som gällt för uppgiften och om han ändå skulle anses ha gjort det att han gjort detta uppsåtligen eller av oaktsamhet, något som krävs för straffansvar. I vart fall hade felen enligt rådmannen varit ringa och därför inte straffbara. Hovrätten slår fast att endast regler i lagar och andra föreskrifter skall beaktas vid bedömningen av om rådmannen på ett straffbart sätt åsidosatt vad som gällde för uppgiften. En annan sak, framhåller hovrätten, är att en domare i sin verksamhet beaktar även högre domstolars avgöranden (s.k. prejudikat), uttalanden i förarbeten och andra rättskällor. Hovrätten konsta- terar vidare i enlighet med vad uttalat i flera avgöranden att det inom rättstillämpningen måste finnas ett betydande utrymme för olika uppfattningar i tolknings- och tillämpningsfrågor samt att endast mera klara felbedömningar kan anses vara ett åsidosättande av vad som gällt för uppgiften. Fler än hälften av åtalspunkterna gäller tvistemål som överlämnats till tingsrätten efter att först ha handlagts som mål om betalningsföreläggande vid kronofogdemyndighet. Rådmannen har som regel avgjort målen efter att enbart ha berett parterna tillfälle att slutföra sin talan. Hovrätten anser i likhet med åklagaren att en sådan handläggning i och för sig kan vara tillräcklig. Förutsättningen är emellertid att någon ytterligare förberedelse inte behövs vid tingsrätten. Denna förutsättning är nästan aldrig uppfylld i praktiken anser hovrätten. Tvärtom slår hovrätten fast är rätten enligt lag skyldig att genom olika åtgärder verka för att klarlägga vilka skäl och bevis parterna vill lägga fram och vad de yrkar i målet. I två av målen anser hovrätten inte att rådmannen gjorde fel. Hovrätten kommer när det gäller de andra målen fram till att rådmannen inte borde ha avgjort dem utan att reda ut parternas yrkanden, grunder eller bevisning. I dessa mål har rådmannen därför enligt hovrätten på olika sätt åsidosatt vad som gällde för uppgiften. Till skillnad från vad åklagaren påstått finner hovrätten inte att rådmannen gjort detta uppsåtligen. Han har emellertid enligt hovrätten - utom i ett fall - varit oaktsam. I två fall där hovrätten finner att rådmannen av oaktsamhet meddelat felaktiga domslut dömer hovrätten honom. I det ena fallet hade svaranden förpliktats att betala ett belopp trots att käranden bara hade yrkat att svarandens fastighet skulle tas i anspråk. Det andra fallet gäller att rådmannen meddelat dom mot en svarande som inte var part i målet. Även i två andra mål som rådmannen avgjort finner hovrätten att han av oaktsamhet meddelat felaktiga domslut men ogillar åtalet därför att gärning- arna är ringa. I det ena fallet hade svaranden förpliktats att betala mer än käranden hade yrkat i målet. Felet hängde samman med att krono- fogdemyndigheten hade gjort fel när svaranden bestred ansökningen om betalningsföreläggande. I det andra fallet hade rådmannen förpliktat en svarande att som rättegångskostnad betala ett belopp som egentligen borde vara en del av kapitalbeloppet i ett domslut. Hovrätten dömer också rådmannen för att han i ett mål dröjt för länge med att meddela tredskodom och för att han i ett annat mål hållit huvudförhand- ling trots att ett vittne inte hade kommit. Däremot ogillar hovrätten åtalet för att rådmannen i ett mål felaktigt skulle ha avvisat bevisning, tillåtit en person som var försatt i konkurs att uppträda som ombud och förelagt denne att 2000/01:JO1 komma in med fullmakt samt meddelat tredskodom när fullmakten kom in. På en punkt där åklagaren påstått att rådmannen utan laga grund förpliktat två svarande att betala vite för att de inte kommit till en förhandling anser hovrätten inte att rådmannen gjort fel och ogillar åtalet. överklagade hovrättens dom med yrkande att åtalet skulle ogillas. &KHIV-2 (NOXQGK bestred ändring. I en dom fastställde hovrättens domslut. Hovrättens dom, överklagandeskrift, FKHIV-2 (NOXQGKV svarsskrivelse till samt Högsta domstolens dom återges i en bilaga till denna ämbetsberättelse. En tingsrätts handläggning av ett mål om umgängesrätt m.m. där svaranden hade s.k. fingerade personuppgifter (Dnr 1806-1998) I ett beslut anförde FKHIV-2 (NOXQGK bl.a. följande. I en anmälan till JO framförde K. I. klagomål mot att han, trots att han i en dom från har medgivits umgängesrätt med sin son, inte får träffa sin son eftersom modern har skyddad identitet och adress. tingsrätts, avd. 7, mål T infordrades. Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande. I. och J. K. har varit gifta med varandra och har tillsammans sonen , född . dömde till äktenskapsskillnad mellan makarna och anförtrodde J. K. vårdnaden om S. lämnade i en dom K. I:s yrkande om umgängesrätt med S. utan bifall. , avd. 12, som fastställde tingsrättens domslut, anförde bl.a. följande. I enlighet med tingsrättens bedömning finns det anledning att befara att K. I. återigen olovligen bortför S. Härtill kommer att ett umgänge i närvaro av kontaktperson torde vara praktiskt ogenomförbart med hänsyn till att J. K. bytt identitet och det är ovisst var hon och S. befinner sig. I. på nytt talan vid om rätt till umgänge med sin son. Tingsrätten förelade chefen för skattekontoret i att uppge i vilken kommun S. var folkbokförd samt huruvida adressen till Lokala skattekontoret kunde användas för delgivning av handlingar i målet. i meddelade tingsrätten att berörd person var registrerad som obefintlig i myndighetens register och att post till denne vidaresänds till . Tingsrätten överlämnade, med stöd av 10 kap. 20 a § och 6 kap. 17 § första stycket , målet till och anförde Käranden har inte visat att barnet har sitt hemvist i denna tingsrätts Med hänsyn till vad som i målet blivit upplyst kan det inte heller utrönas någon annan behörig domstol inom vars domsaga barnet har sitt Målet skall således tas upp av . utfärdade stämning å J. adress c/o Chefen för skattekontoret i . antecknades på dagboksbladet att Lokala skattekontoret i hade meddelat att skulle försöka ta reda på J. en anteckning på dagboksbladet från har vid uppgett att hon varit i kontakt med svaranden och framfört att denna på något sätt borde ingå i svaromål och att svaranden såvitt fick förstås inte hade för avsikt att på något sätt bidra till målets I en skrivelse daterad förklarade sig advokaten villig att åta sig uppdraget som god man om tingsrätten skulle förordna en sådan för svaranden. förordnade tingsrätten, enligt 11 kap. 3 a § och 20 kap. 2 § , till god man för att tillvarata K:s rätt i det aktuella målet. I:s ombud, advokaten , till tingsrätten med en skrivelse i vilken han hemställde om polis- delgivning med svaranden via om svaranden ännu ej blivit Enligt en tjänsteanteckning påkallade K. ombud inte något beslut i fråga om delgivning då han mottagit underrättelse om god man för svaranden. Genom tingsrätts, avd. 7, dom , I. rätt till umgänge med S. vartannat veckoslut, lördag eller söndag, i den omfattning som kontaktperson som utses av i kommun kan medverka. Av tingsrättens domskäl framgår att tingsrätten vid sin bedömning bortsåg från frågan huruvida verkställighet av domen kan ske. Anmälan remitterades till tingsrätten för upplysningar enligt följande. 1.Vilka överväganden gjordes i samband med delgivningen av stämningen med svaranden ? Vilka åtgärder vidtog tingsrätten för att erhålla information om svarandens personuppgifter (jfr prop. 1990/91:153 s. 119). 2.Vilka överväganden gjordes inför förordnandet av god man för svaranden? 3.Den meddelade domen går sannolikt inte att verkställa så länge svaranden har fingerade personuppgifter. Vilka överväganden gjorde tings- rätten i detta avseende? Tingsrätten skulle vidare i ett yttrande redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Tingsrätten (lagmannen ) kom in med följande yttrande. Vederbörande rådman har yttrat sig i ärendet och anfört följande: Eftersom svaranden hade medgivits att använda fingerade personuppgifter gick den väg som stod till buds för delgivning av stämning via Lokala skattemyndigheten i och . Några andra försök till delgivning än på detta sätt gjordes inte. Sedan det slutligt framgått att svaranden inte ville låta sig delges eller över huvud bidra till handläggningen av målet ansåg jag att förutsättningar förelåg att i överensstämmelse med 20 kap. 2 § första stycket förordna god man för svaranden. avseende möjlighet till verkställighet, utöver vad som framgår av domskälen i domen, kan följande anföras. Målet rörde frågan om rätten till umgänge mellan käranden och parternas son, inte svarandens behov av skydd Det kunde inte uteslutas att svaranden skulle kunna tänka sig att, i barnets intresse, medverka till ett umgänge under för henne Att praktiskt ordna ett sådant umgänge torde inte vara omöjligt. Kontaktpersonens medverkan skulle garantera att käranden inte skulle kunna utröna svarandens eller barnets personuppgifter. Jag kan för egen del endast konstatera följande. mannen överklagade inte tingsrättens dom. Vid de överväganden som tingsrätten gjort, blir frågan om verkställighet närmast en fråga för länsrätten. Enligt 1 § första stycket lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter (i dess lydelse före ) fick efter skriftlig ansökan medge en person som var folkbokförd i landet att använda andra personuppgifter om sig själv än de verkliga (fingerade personuppgifter) under högst om det fanns en uppenbar risk att personen kunde bli utsatt för särskilt allvarlig brottslighet som riktade sig mot dennes liv, hälsa eller frihet och om personen inte kunde ges tillräckligt skydd på annat sätt. Frågor om användande av fingerade personuppgifter handlades i övrigt av Av 7 kap. 15 § första stycket sekretesslagen (1980:100) följer att sekretess gäller i verksamhet som avser folkbokföringen eller annan liknande registrering av befolkningen för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Enligt andra stycket i samma paragraf gäller sekretess i ärende om fingerade personuppgifter för uppgift om enskilds personliga förhållanden om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. I 14 kap. 2 § tredje stycket sekretesslagen föreskrivs att sekretess inte hindrar att uppgift om enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivnings- lagen (1970:428). Erhåller domstol i sin rättskipande eller rättsvårdande verksamhet från domstol eller annan myndighet uppgift som är sekretessbelagd där, gäller sekretessen också hos domstolen (12 kap. 1 § första stycket sekretesslagen). I 20 kap. 2 § första stycket (FB) föreskrivs att om den, mot vilken talan enligt balken riktas, vistas på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 11 kap. Av 11 kap. 3 a § FB följer att i de fall som anges i 20 kap. 2 § första stycket FB god man skall förordnas av rätten. I det mål som kom att handläggas av använde svaranden, J. K., fingerade personuppgifter. Av uppgifterna i ärendet framgår att tingsrätten hade varit i kontakt med Lokala skattekontoret i och 2000/01:JO1 i syfte att delge svaranden stämning i målet. ännu efter det att stämning hade utfärdats inte hade delgivits stämningen, förordnade tingsrätten en god man för att bevaka hennes rätt i målet. Syftet med fingerade personuppgifter är att hindra att en eller flera förföljare, med hjälp av uppgifter i allmänna handlingar hos en myndighet, får kännedom om var den person som behöver skyddas bor eller vistas. Det finns däremot inte någon laglig möjlighet för den som använder fingerade personuppgifter att undandra sig några förpliktelser. Personen i fråga har inte heller rätt att vägra medverka i ett rättsligt förfarande med hänvisning till att han har fått fingerade personuppgifter. Det är inte otänkbart att personen i fråga kan bli skyldig att inställa sig personligen exempelvis inför allmän domstol (se prop. 1997/98:9 s. 54 f. och s. 72). I förarbetena till lagen om fingerade personuppgifter uttalas bl.a. att det beträffande de riktiga uppgifterna i folkbokföringen skall framgå att personen i fråga använder fingerade personuppgifter. Syftet härmed är att minska problemen för borgenärer och myndigheter m.fl. som har ett legitimt intresse av att komma i kontakt med personen och för att det skall finnas en reell möjlighet för en myndighet eller en tredje man att få klart för sig att den person som de söker nu har registrerats under andra personuppgifter och att de om de behöver tillgång till dessa uppgifter kan ha anledning att begära en prövning av om uppgifterna kan lämnas ut till dem (prop. 1990/91:153 s. 119). Att en person använder fingerade personuppgifter innebär alltså inte att det enbart är som kan få ta del av de sekretessbelagda uppgifterna beträffande personen i fråga. Om en myndighet eller en enskild begär att få ta del av sådana uppgifter skall myndigheten i varje enskilt fall göra en prövning om det föreligger hinder härför på grund av en bestämmelse om sekretess. Enligt 15 kap. 5 § sekretesslagen skall en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Av bestämmelsen i 14 kap. 2 § tredje stycket sekretesslagen följer att sekretess inte hindrar att uppgift om bl.a. den enskildes adress lämnas till en myndighet om uppgiften behövs där för delgivning. Enligt 2 § delgivningslagen (1970:428) är det den myndighet där målet eller ärendet handläggs som ombesörjer delgivning. Käranden skall visserligen i stämningsansökan ange bl.a. svarandens adress och förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med honom (33 kap. 1 § ). Med hänsyn till att det för K. I. torde ha varit nästintill omöjligt att ange sådana uppgifter om J. K. ålåg det tingsrätten, i varje fall sedan det visat sig att J. K. inte avsåg att bidra till målets handläggning, att få fram uppgifterna. Tingsrätten borde således hos t.ex. ha begärt att få del av J. K:s adress eftersom denna behövdes för delgivning. Sekretess för adressuppgiften hade gällt även i tingsrätten till följd av 12 kap. 1 § sekretesslagen. Det kan anmärkas att ett sådant sekretesskydd numera följer direkt av 7 kap. 15 § andra stycket andra meningen sekretesslagen. vidtog tillräckliga åtgärder för att delge svaranden eller eftersöka dennas adress saknades underlag för att fastslå att hon vistades på okänd ort. Tingsrättens beslut att förorda god man för svaranden enligt 20 kap 2 § första stycket var därför inte Tingsrättens dom innebar att K. I. tillerkändes rätt till visst umgänge med sin son. Umgänget skulle ske i närvaro av kontaktperson. Möjlighet att mot J. K:s vilja verkställa denna dom synes inte föreligga så länge hon har fingerade personuppgifter. Det är visserligen riktigt att frågor om verkställighet prövas av länsrätten som första instans. ifrågasättas det lämpliga i att i ett mål om vårdnad eller umgänge meddela en dom som man kan förutse inte kommer att kunna verkställas (jfr NJA 1992 s. 93). Fråga om förutsättningar förelåg att förordna god man i ett faderskapsmål (Dnr 2349-1998) I ett beslut anförde FKHIV-2 (NOXQGK bl.a. följande. I samband med en inspektion vid framkom följande vid granskningen av akten i mål . ., född , ansökte genom sin mor . A. om stämning på indonesiske medborgaren . P., adress okänd, och yrkade att tingsrätten skulle fastställa att han var far till henne. Vidare yrkades att en god man skulle förordnas för tillvaratagande av A. P:s rätt i målet. I stämningsansökan anfördes bl.a. följande. A. har lärt känna A. Denne var och arbetade på ett fartyg, , som anlöpte hamn fram . A.P. inledde intim förbindelse . A. uppger att hon inte haft intimt umgänge med någon annan man än med Fartyget ägdes av rederi ( ILUPD RFK DGUHVV , , . P. var anställd hos rederiet. Fartyget lär ha sålts och M. A. har inte längre någon kontakt med A. Denne har tillskrivits från socialförvaltningen i men har inte låtit sig avhöras. Han har tillskrivits under rederiets adress. Till stämningsansökan fanns fogat ett protokoll avseende utredning för fastställande av faderskap upprättat av kommuns socialnämnd . Av protokollet framgår bl.a. att M. A. fortfarande hade kontakt med A. P., att han arbetade på fartyget som anlöpt hamn kontinuerligt, att fartyget inte längre skulle komma kontinuerligt samt att A. P. beräknades komma till först . Till stämningsansökan fanns också fogad en skrivelse upprättad av och ställd till A. P. under rederiets adress. Av denna framgick följande. A. har uppgett Dig som far till den flicka som hon födde i 2000/01:JO1 . A. har försökt nå Dig men inte lyckats. protokoll där Du skall lämna uppgifter om Ditt förhållande till M. A. och om Din inställning till faderskapet. Om Du anser Dig vara far kan Du hos Din ambassad underteckna faderskapsbekräftelsen i tre exemplar och få Din namnteckning bevittnad. Medsänder också ett frågeformulär ang. Dina ekonomiska förhållanden som Du också kan få hjälp att fylla i hos Din ambassad. Om Du inte är beredd att underteckna faderskapsbekräftelsen sänd då protokollet med Dina uppgifter tillbaka med angivande av Dina skäl till att Du inte vill bekräfta faderskapet. Ärendet måste då lämnas till advokat för rättslig prövning och för blodprovstagning. Emotser handlingarna åter före . Tingsrätten konstaterade i ett beslut att A. P. fick antas sakna känt hemvist och att det inte kunde klarläggas var han uppehöll sig varför hans rätt i målet skulle bevakas av en god man jämlikt 20 kap. 2 § första stycket . utfärdades stämning på A. P. genom den gode mannen. I svaromålet, som inkom till tingsrätten , anförde den gode mannen utan att ange vilka efterforskningsåtgärder han hade vidtagit att han hade försökt få kontakt med A. P. men inte lyckats. Han uppgav att han med anledning av detta varken kunde medge eller bestrida det yrkande som hade framställts. Tingsrätten kallade därefter ., genom M. A., och A. P., genom den gode mannen, till en muntlig förberedelse . Vid förhandlingen ingavs tre fotografier av A. P. tagna under 19911992 samt ett brev från A. P. till M. I protokollet från förberedelsen antecknades bl.a. följande. A. uppger att hon inte vet var A. P. uppehåller sig. Käranden yrkar att tingsrätten måtte förklara att A. P. är far till . Den gode mannen förklarar att yrkandet varken kan medges eller bestridas då han inte lyckats få kontakt med A. Det finns emellertid inte någon anledning att betvivla M. Käranden anger och utvecklar grunden till käromålet enligt stämnings- ansökan aktbil. 1 samt anför därvid följande. A. och A. P. träffades hos en kompis 1987 och blev goda vänner. De inledde ett förhållande 1990. till besökte A. P., som jobbade på fartyget , M. A. på sin lediga tid när fartyget låg i hamn. hade de intimt umgänge. P. umgicks också med M. A:s familj och var bl.a. med på M. A:s mammas födelsedag . var senaste gången M. A. och A. P. träffades. Därefter åkte A. P. tillbaka till . A. fick därefter ett brev från honom någon gång under aprilmaj 1992. Vidare ringde A. A. fick reda på att hon var gravid och hon berättade detta för A. P. innan han åkte tillbaka till . A. uppger vidare att A. P. kommer från ön i . Han har jobbat som och är enligt sitt född . Med parternas samtycke företas målet till huvudförhandling i förenklad form. Förhandlingen, som pågått kl. 10.3012.00 förklaras avslutad med tillkännagivande av att dom kommer att meddelas . Genom en dom förklarade tingsrätten A. P. vara far till 2000/01:JO1 . Under DOMSKÄL gjorde tingsrätten följande bedömning. A. har lämnat sina uppgifter om som hon träffat A. P. med stöd av anteckningar som hon gjort i en almanacka och som hon påstår att hon skrivit i anslutning till de dagar de hänför sig till. Hennes dotter . har varit närvarande vid förhandlingen och har därvid pekat på den man som M. A. har förklarat vara A. P. på fotografierna och kallat honom för pappa. Det har därvid också lätt kunnat konstateras att barnet företett likheter med A. A. har också uppgivit att dottern har fått sitt namn efter A. P:s mor såsom varande barnets farmor. A:s uppgifter är enligt tingsrättens mening mycket trovärdiga. Uppgifterna vinner dessutom stöd av fotografier och ett åberopat brev samt annan utredning. Tingsrätten finner därför att det är utrett att A. P. har haft samlag med barnets mor under tid då barnet kan vara avlat. Tingsrätten finner också med hänsyn till samtliga omständigheter att det är sannolikt att barnet har avlats av honom. P. skall därför förklaras vara fader till . Domen överklagades inte. Ärendet remitterades till för upplysningar enligt följande. I 20 kap. 2 § första stycket (FB) föreskrivs att om den, mot vilken talan enligt riktas, vistas på okänd ort, skall hans rätt i saken bevakas av god man enligt 11 kap. Tingsrätten förordnade med stöd av denna bestämmelse en god man för svaranden i mål med motiveringen att svaranden fick antas sakna känt hemvist och att det inte kunde klarläggas var han uppehöll sig. 1.Vilka åtgärder vidtog tingsrätten innan beslutet fattades för att få klarlagt att svaranden befann sig på okänd ort? 2.Tillfrågades den gode mannen under handläggningen om vilka efterforskningsåtgärder han hade vidtagit? 3.Vilka åtgärder vidtog tingsrätten med anledning av de uppgifter om svarandens hemort som käranden lämnade under förberedelsen? Tingsrätten skulle vidare yttra sig och redovisa sin bedömning av det som kommit fram. (lagmannen ) inkom med ett yttrande i vilket hänvisades till ett bifogat yttrande från rådmannen . Jag kan inte erinra mig att jag vidtog några andra åtgärder än att jag med ledning av de upplysningar som fanns i handlingarna om att svaranden hade tjänstgjort som på ett fartyg som fram anlöpt hamn kontinuerligt men som sedan sålts av rederiet där han var anställd, att barnets mor enligt socialnämndens i kommun brev (skall rätteligen vara 1995; -2 V DQPlUNQLQJ) till den av modern