frsrdg · GO04RB2 · 2001-01-01 00:00:00 — Fullmäktiges i förslag till disposition av vinst för m.m. 2000/01 RB2 Förslag till disposition av vinst för Inför fullmäktiges beslut om förslag till vinstdisposition genomförde direktionen en utredning om balansräkning och en utvärdering av de principer för disposition av vinst som tillämpats . Principen innebär att av ett femårsgenomsnitt av resultat exklusive valutaeffekter delas ut till staten. Direktionen ansåg att vinstdispositionsprincipen i allt väsentligt fungerat som avsett, dvs. bidragit till att realt vidmakthålla eget kapital samt givit stabila inleveranser till statsverket. Fullmäktige instämde i direktionens bedömning och anförde att den tillämpade regeln för vinstdispositionen kommer att säkerställa det reala värdet av eget kapital. Fullmäktige gjorde vidare bedömningen att uppnådda konsolidering inte lämnade utrymme för ökade inleveranser till staten. Sammanfattningsvis rekommenderade fullmäktige att även basera sitt beslut om vinstdisposition på den rådande principen. följde i sitt beslut om vinstdisposition fullmäktiges förslag. uttalade dock i detta sammanhang (1999/2000: FiU23) att inte förde något resonemang om vilken nivå det egna kapitalet bör ligga på i dagens situation och i en framtida situation med eventuellt andra växelkursarrangemang. Utskottet efterlyste också ett resonemang om i vad mån vinstdispositionsprincipen leder till, inte bara ett realt vidmakthållande, utan även en fortsatt real tillväxt av det egna kapitalet. Slutligen ansåg utskottet att det inte är självklart att vinstdispositionsprincipen bör gälla också . Fullmäktige uppdrog mot denna bakgrund åt direktionen att återkomma med en analys av eget kapital och att i ljuset av denna översyn återigen pröva vinstdispositionsprincipen. Fullmäktige har i enlighet med 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om riksbank erhållit redovisning från direktionen över . Vidare har fullmäktige inför sitt ställningstagande om förslag till vinstdisposition vid sitt sammanträde från direktionen erhållit en analys av eget kapital och av vinstdispositionsprincipen samt en redovisning av direktionens slutsatser (se bifogade promemoria). Vad gäller frågan om hur stort eget kapital bör vara handlar det om svåra avvägningar där behovet av stabilitet och trovärdighet i verksamhet bör vara det som väger tyngst. eget kapital kan bokföringsmässigt ses som en restpost som svarar mot skillnaden mellan balansräkningens tillgångssida och utelöpande sedlar och mynt på skuldsidan. På tillgångssidan i balansräkningen dominerar valutareserven. Omfattningen av valutareserven bedöms av svara mot det behov som föreligger för att ha beredskap för att kunna intervenera på de internationella valutamarknaderna, när behov av interventioner uppkommer. Även om interventioner med nuvarande penningpolitisk regim förekommit sparsamt, kommer valutareserven att behövas vid ett eventuellt svenskt deltagande i II inför ett inträde i EU:s valutaunion. har behov av eget kapital för att kunna hantera svängningar i resultatet till följd av ränteförändringar, guldvärdes- och valutakursförändringar i tillgångsförvaltningen samt för att kunna ge nödkrediter i likviditetsstödjande syfte. Efter att ha tagit hänsyn till dessa aspekter och även jämfört med situationen i andra centralbanker finner fullmäktige, i likhet med direktionen, att en engångsutdelning på bedöms vara möjlig. Den skulle i huvudsak kunna ske genom att den inhemska värdepappersportföljen avvecklas som det egna kapitalet minskas genom en extra utdelning till staten. Det egna kapitalet, inklusive resultatutjämningsfond, skulle efter en sådan minskning uppgå till ca . Denna engångsutdelning förutsätter dock att regeln för vinstdisposition inte ändras. Fullmäktige konstaterar, liksom direktionen i sin analys, att den tillämpade regeln för vinstdispositionen säkerställer det reala värdet över tiden av samlade egna kapital. Vid ett eget kapital, inklusive resultatutjämningsfond, på kommer dess reala värde att säkras vid ett uppskattat genomsnittligt resultat, efter avdrag för valuta- och guldvärderingseffekter, på ca . Det innebär att i genomsnitt läggs till det samlade egna kapitalet , vilket i stort sett motsvarar årlig inflation. En ytterligare prövning av balansräkning bör göras först efter ett eventuellt svenskt inträde i EU:s valutaunion. Sammanfattningsvis anser fullmäktige att de riktlinjer för vinstdispositionen som tidigare fullmäktige antog är lämpliga att tillämpa även för vinstdispositionen för och för därefter följande år. En engångsutdelning på kan dock inlevereras till staten detta år. Fullmäktiges revisionsenhet har granskat underlaget för beräkningen av vinstdispositionsförslaget. Revisionsenheten har därvid inte haft något att anmärka. Fullmäktige har beslutat avge följande förslag till disposition av vinst. Resultatet för före bokslutsdispositioner uppgår till . att resultatet samt engångsutdelningen på disponeras på följande sätt: Till statsverket inlevereras enligt vinstdispositionsprincipen Från förs ./. Till statsverket inlevereras ett engångsbelopp på Fullmäktige har bl.a. vidtagit följande åtgärder. Fullmäktige har sammanträtt vid tolv tillfällen . Fullmäktiges ordförande och vice ordförande har regelmässigt deltagit i direktionens sammanträden. Dessutom har ordföranden och vice ordföranden löpande inhämtat information om arbetet i direktionskretsen genom kontakter med riksbankschefen. Fullmäktiges ordförande och vice ordförande har löpande redovisat sina iakttagelser för fullmäktige. Ledamöter av direktion har normalt deltagit i fullmäktigesammanträdena. Fullmäktige har därvid informerat sig om direktionsledamöternas tjänsteutövning. Redogörelser har löpande lämnats av direktionen för den aktuella penningpolitiken och arbetet med att övervaka det finansiella systemets stabilitet, liksom för utvecklingen inom betalningsväsendet. Direktionsledamöternas sidouppdrag har anmälts och behandlats då detta varit aktuellt vid fullmäktiges sammanträden . Fullmäktiges revisionsenhet har för fullmäktige redovisat sin granskning av direktionsledamöternas utövande av tjänsten. I fullmäktiges löpande uppföljning av direktionsledamöterna har inte framkommit något som föranlett fullmäktige att rikta någon anmärkning mot deras tjänsteutövning. Därutöver redovisas nedan några av fullmäktiges viktigare ärenden . Fullmäktige beslöt att fastställa revisionsplan för revisionsenheten . En revisionsplan för resterande del av året fastställdes . Revisionsenheten redovisade en översiktlig genomgång av riskhanteringen vid med inriktning på riskkontrollavdelningen. redovisade revisionsenheten den granskning som genomförts av efterlevnaden av arbetsordning. Vid fullmäktiges sammanträde fastställdes en ny arbetsordning för . Ändringarna i arbetsordningen var erforderliga för den omorganisation som gjordes av för att tydligare fokusera på de mål och uppgifter som anges i riksbankslagen och för att effektivisera organisation och ledning. Fullmäktige konstaterade att Riksban-kens direktionsledamöter följt gällande regler beträffande personallån och beslöt att ledamöterna även framgent skall kunna uppta och inneha personallån med de villkor som gäller för övrig personal i . Ett beslut om uppgradering av de nuvarande 100- och 500-kronorssedlarna fattades vid sammanträdet . beslöt fullmäktige att ge direktionen i uppdrag att arbeta vidare med utformningen av nya mynt med valörerna en och och att söka hovets godkännande för motivet. Fullmäktige avlämnade ett yttrande över rapporten och den statliga revisionen. Vid sammanträdet beslöt fullmäktige att lämna en framställan till om en sådan ändring i riksbankslagen att antalet ledamöter i direktionen fastställs till högst sex, men lägst tre ledamöter. Detta lagförslag avslogs dock av . Fullmäktige påbörjade därefter arbetet med att utse en ny direktionsledamot efter . Beslut i detta ärende har fattats av ordförande , vice ordförande samt ledamöterna samt . Föredragande har varit och . eget kapital och vinstdispositionsprincip Inför fullmäktiges beslut om förslag till vinstdisposition genomförde direktionen en utredning om balansräkning och en utvärdering av de principer för disposition av vinst som tillämpats . Direktionen ansåg att vinstdispositionsprincipen i allt väsentligt fungerat som avsett, dvs. bidragit till att realt vidmakthålla eget kapital samt givit stabila inleveranser till statsverket. Fullmäktige instämde i direktionens bedömning och anförde att den tillämpade regeln för vinstdispositionen kommer att säkerställa det reala värdet av eget kapital. Fullmäktige gjorde vidare bedömningen att uppnådda konsolidering inte lämnar utrymme för ökade inleveranser till staten. Sammanfattningsvis rekommenderade fullmäktige finansutskott att även basera sitt beslut om vinstdisposition på den rådande principen. följde i sitt beslut om vinstdispositionen fullmäktiges förslag. uttalade dock i detta sammanhang (1999/2000: FiU23) att inte förde något resonemang om vilken nivå det egna kapitalet bör ligga på i dagens situation och i en framtida situation med eventuellt andra växelkursarrangemang. Utskottet efterlyste också ett resonemang om i vad mån vinstdispositionsprincipen leder till, inte bara ett realt vidmakthållande, utan även en fortsatt real tillväxt av det egna kapitalet. Slutligen ansåg utskottet att det inte är självklart att vinstdispositionsprincipen bör gälla också . Fullmäktige uppdrog mot denna bakgrund åt direktionen att återkomma med en analys av eget kapital och att i ljuset av denna översyn återigen pröva vinstdispositionsprincipen. Direktionen har genomfört en sådan prövning och redovisar här sina slutsatser. har till uppgift att bevara ett fast penningvärde och att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Den nya riksbankslagstiftningen vilar på principen att genom en lagfäst självständighet ges förutsättningar att bedriva en långsiktigt trovärdig penningpolitik. En viktig aspekt på självständigheten är att har förmåga att själv finansiera sin verksamhet ur det resultat som genereras i banken. Penningpolitiken är inriktad på att uppnå två procents inflation som växelkursen är rörlig. I praktiken bedrivs penningpolitiken i all väsentlighet med hjälp av öppna marknadsoperationer via så kallade penningpolitiska repor. håller tillgångar i utländsk valuta och guld i huvudsak för att göra interventioner. Interventioner har emellertid förekommit sparsamt. De poster på tillgångssidan i balansräkningen som har sin bakgrund i de uppgifter för som ovan angivits utgör i huvudsak bankens tillgångsmassa. Därutöver innehar en mindre inhemsk värdepappersportfölj. skuldsida består i huvudsak av utelöpande sedlar och mynt samt det samlade egna kapitalet (Resultatutjämningsfond och Eget kapital). samlade egna kapital ska säkerställa att kan bedriva verksamheten långsiktigt och med bibehållen självständighet. Det innebär bl.a. att skapa förutsättningar för att lämna jämna inleveranser till staten , hantera resultatsvängningarna i samt säkra roll som givare av nödkrediter i likviditetsstödjande syfte. balansomslutning uppgår till ca . Posterna på balansräkningen fördelar sig förenklat enligt tabellen nedan. (preliminära siffror tills bokslutet är fastställt). kronor Guld och valutareserv 4 Sedlar och mynt 20 Summa 233 Summa 233 Not: Resultatutjämningsfonden beräknas uppgå till och det egna kapitalet till efter disposition av vinst. Marknadsvärdet på guldinnehavet uppgår till ca och valutareserven är värderad till ca . Vinstdispositionsprincipen för består av regler för beräkning av resultatet samt regler för fördelning av resultatet mellan inleverans och interna fondavsättningar. Efter att valutakurs- och guldvärderingseffekter dragits av från resultatet ska av resultatet, baserat på ett femårsgenomsnitt, levereras till statsverket. Resterande förs till interna fonder. En centralbanks balansomslutning kan variera beroende på vilket uppdrag banken har och vilken finansiell och makroekonomisk miljö den verkar i. Den balansomslutning har utgår ifrån en bedömning av vilka utmaningar som från tid till annan kan komma att ställas inför och vilka medel dessa situationer kan komma att kräva. En första fråga vid en analys av balansomslutningen gäller vilken omfattning balansräkning behöver ha för att penning- och valutapolitiken ska kunna bedrivas i enlighet med nu gällande lagstiftning och intentioner. Omfattningen av valutareserven och andra tillgångsposter avgör hur stort eget kapital som kan behövas för att säkra denna verksamhet. Nästa fråga gäller vilken vinstdispositionsprincip som bör tillämpas för att det egna kapitalet över tiden ska bibehålla den önskvärda storleken. Interventioner på valutamarknaden har som tidigare påpekats förekommit sparsamt. Detta sammanhänger med att nu har en rörlig växelkurs. beslutade dock (prop. 1997/98:25) att största möjliga handlingsfrihet och handlingsberedskap ska upprätthållas för ett eventuellt framtida inträde i valutaunionen (EMU). Om går med i är det sannolikt att vi också kommer att vara med i växelkurssamarbetet . Då behövs valutareserven. Det är olämpligt att nu minska valutareserven för att i ett läge då kan aktualiseras åter behöva bygga upp reserven. En ytterligare aspekt på valutareservens storlek är möjligheten att använda delar av den i samband med en insats från som "lender of last resort" i utländsk valuta. Att detta inte är en irrelevant aspekt visar såväl den svenska erfarenheten 1992 som erfarenheter från andra länder . Vad gäller guldinnehavet har tillsammans med andra centralbanker överenskommit att inte minska detta. Syftet var att inte störa den internationella guldmarknaden. Omfattningen av de penningpolitiska reporna kan variera med det penningpolitiska styrsystem som tillämpas. Hur stor repa som behövs är med andra ord inte givet. Det är dock angeläget att reporna är av en sådan volym att transaktionerna inte behöver skifta mellan ut- och inlåning i under olika veckor. En sådan situation skulle bli mindre tydlig och dagslånemarknaden skulle riskera att fungera sämre. Med dagens system för räntestyrning bedöms nuvarande storlek på reporna vara lämplig. innehav av inhemska statspapper har däremot tjänat ut sin roll för penningpolitiken. De statspapper som innehas ska därför hållas till förfall. När ett förfall sker köps inga nya statspapper utan det resulterar i en ökning av storleken på de penningpolitiska reporna. Utelöpande sedlar och mynt utgör en betydande del av skuldsida. Storleken på denna balansräkningspost är dock något som inte kan påverka, åtminstone på kort sikt. Den bestäms av allmänhetens vilja att hålla sedlar och mynt. samlade egna kapital ska vara tillräckligt för att kunna säkra verksamhet. Det bör i princip vara så stort att svängningar i valutakurser och räntor ska kunna hanteras över tiden som inleveranserna till staten ska kunna baseras på ett femårsgenomsnitt av resultatet. Vidare ska det finnas en buffert för extraordinära svängningar och eventuella kostnader som kan uppstå i samband med roll som givare av nödkrediter i likviditetsstödjande syfte. Vid en bedömning av vilken nivå det samlade egna kapitalet bör ligga på är valutareservens storlek och sammansättning samt kronans värdering av betydelse. Eftersom valutareserven redovisas i svenska kronor varierar dess storlek över tiden i takt med växelkursens variationer. Om kronan deprecierar ökar värdet på utländska tillgångar mätt i kronor; det uppkommer en positiv resultateffekt och det egna kapitalet ökar i motsvarande utsträckning. Omvänt minskar valutareservens värde mätt i kronor om kronan apprecierar. Resultateffekten blir negativ och det egna kapitalet minskar. Sammantaget beräknas kronförsvagningen ha ökat det egna kapitalet med ca till utgången av 2000. Dessa valutakurs-vinster kan vändas i kraftiga förluster om kronans växelkurs förstärks. Sker detta ska det vara möjligt att täcka förlusten med det egna kapitalet. Om kronan rör sig mot en, från jämviktssynpunkt, mer rimlig växelkurs skulle det innebära förluster på i storleksordningen ca . Valutareserven är främst placerad i utländska statsobligationer. Det uppkommer därför också vinster/förluster när marknadsräntan ändras. En ränteuppgång på motsvarar exempelvis i resultatförlust. Det kan inte uteslutas att förändringar av denna storleksordningen sker och det har även skett historiskt . Eftersom resultatet av ränteförändringar inte räknas bort från underlaget för inleveranser till staten kommer i ett sådant läge att leverera in ett överskott till staten trots att resultatet är negativt. Detta är en konsekvens av att inleveranserna ska vara jämna över tiden och baseras på femårsgenomsnittet. Det genomsnittliga förväntade resultatet ligger på i storleksordningen varav leveras in till statsverket. Det innebär att eget kapital med en större ränteuppgång kommer att minska med . Skulle kronans växelkurs därtill stärkas blir det negativa resultatet större. Det ligger i sakens natur att det är svårt att uppskatta hur mycket kapital som kan komma att krävas för att hantera extraordinära svängningar och i rollen som "lender of last resort". Det som är angeläget är att bufferten är så stor att trovärdighet inte ska kunna ifrågasättas och att akuta kriser ska kunna hanteras. Det är även intressant att jämföra storleken på det samlade egna kapitalet i med vad som gäller i andra länders centralbanker. En sådan jämförelse mellan centralbankerna bör dock göras med försiktighet eftersom skillnader i bl.a. mål, uppgifter och vinstdelningsprinciper påverkar både utseendet på respektive balansräkning och storleken på det egna kapitalet. Inte minst är det viktigt att notera att de nationella centralbanker som samarbetar inom euroområdet har mindre behov av valutareservsmedel. Även synbara och icke-synbara skillnader i redovisningsprinciper kan försvåra jämförelsen. Bilaga 1 visar det egna kapitalets storlek i centralbanker i ett antal olika länder. Det finns en naturlig koppling mellan det egna kapitalets storlek och valutareservens storlek. I den internationella jämförelsen har det samlade egna kapitalets storlek därför jämförts med storleken på nettovalutareserven Jämförelsen visar att i ett internationellt perspektiv har ett relativt stort samlat eget kapital (se bilaga, figur 1 och 2). Direktionen konstaterade att vinstdispositionsprincipen i allt väsentligt uppfyllt sitt syfte att realt vidmakthålla det samlade egna kapitalets storlek över tiden. Vid ett eget kapital på kommer dess reala värde att säkras vid ett uppskattat genomsnittligt resultat, efter avdrag för valuta- och guldvärderingeffekter, på . Det innebär att i genomsnitt läggs till det samlade egna kapitalet vilket i stort sett motsvarar årlig inflation. Det finns inga skäl att göra en annan bedömning. Frågan om hur stort eget kapital bör vara rymmer många olika dimensioner. Det handlar också om svåra avvägningar där behovet av stabilitet och trovärdighet i verksamhet bör vara det som väger tyngst. Omfattningen av valutareserven bedöms av svara mot det behov som föreligger för att ha beredskap för att kunna intervenera på de internationella valutamarknaderna, när behov av interventioner uppkommer. Även om interventioner med nuvarande penningpolitiska regim förekommit sparsamt, kommer valutareserven att behövas vid ett eventuellt deltagande i II. har därutöver behov av ett eget kapital för att kunna hantera svängningar i resultatet och för att kunna ge nödkrediter i likviditetsstödjande syfte. Efter att ha tagit hänsyn till dessa aspekter och även jämfört med situationen i andra centralbanker har direktionen kommit till slutsatsen att en engångsutdelning på bedöms vara möjlig. Den skulle i huvudsak kunna ske genom att den inhemska värdepappersportföljen avvecklas som det egna kapitalet minskas genom en extra utdelning. Det egna kapitalet skulle efter en sådan minskning uppgå till ca . Den föreslagna engångsutdelningen förutsätter dock att regeln för vinstdispositionen inte ändras. Denna regel säkerställer det reala värdet över tiden av samlade egna kapital. Med dessa förslag bedöms det egna kapitalet vara tillräckligt för att hantera normala och extraordinära resultatsvängningar. Figur 1 - Relationen mellan totalt eget kapital och nettovalutareserv . Figur 2 - Relationen mellan totalt eget kapital och nettovalutareserv . Figur 3 - Internationell jämförelse efter justering för växelkurseffekt (mot en jämviktsväxelkurs) samt extra utdelning om för 1999. Principen innebär att måste avsätta vinstmedel de år resultatet överstiger snittet för att kunna betala ut genomsnittsbeloppet de år då resultatet ligger under snittet. Motpost till särskildadragningsrätter m.m. Tillgångar i utländsk valuta minus skulder i utländsk valuta. Se not till tabell 1.