frsrdg · GO04RR12 · 2001-01-01 00:00:00 — I tabell 2.1 - 2.4 följer vi således invandrarnas sysselsättningsläge från en stark högkonjunktur genom en långdragen lågkonjunktur fram till en ny högkonjunktur. I tabell 2.1 och 2.2 visas absoluta nivåer på arbetskraftstal, sysselsättningstal och arbetslöshetstal. I tabell 2.3 och 2.4 visas index. För utrikes födda anger index deras relativa nivå jämfört med totalbefolkningen. Eftersom totalbefolkningen till består av infödda så blir nivån på index ungefär densamma som skulle ha erhållits om utrikes födda jämförts med infödda. För tolkning av index se tabell 1.1. Tabell 2.1 Variabler för arbetsmarknadsläge . Arbetskraftstal Sysselsättningstal Arbetslöshetstal 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Totalbefolkning 85,7 84,4 80,3 79,5 84,1 79,2 73,5 74,8 1,9 9,1 7,7 5,9 Utrikes födda 78,6 74,1 67,3 68,3 75,7 65,1 54,7 58,4 3,6 12,2 18,7 14,6 Invandringsår: -1969 87,2 80,2 x) x) 85,4 73,9 x) x) 1,9 7,7 x) x) 1970-79 78,8 75,5 72,2 71,6 75,2 69,2 62,4 65,2 4,6 8,4 14,1 8,4 1980-83 73,3 75,3 74,3 71,9 xx) 68,6 65,2 62,7 60,7 xx) 6,2 13,4 15,6 15,4 xx) 1984-87 55,5 70,9 72,8 50,2 58,4 54,8 9,6 17,7 24,6 1988-92 58,4 60,2 66,8 43,9 39,9 53,4 24,7 33,7 19,8 1993-98 54,0 38,4 26,4 x) fanns inga utrikes födda i åldern 16-24 som invandrat . Betraktar vi åldersintervallet så blir för invandrade -1969 det åldersstandardiserade arbetskraftstalet, sysselsättningstalet och arbetslöshetstalet , och . För totalbefolkningen är motsvarande uppgifter , och . Motsvarande tal för utrikes födda invandrade -1969 blir , och . För män i totalbefolkningen blir 1999 respektive tal , och . xx)finns endast uppgifter för hela perioden . Detta gäller också tabell 2.2 - 2.4. Tabell 2.2 Variabler för arbetsmarknadsläge . Arbetskraftstal Sysselsättningstal Arbetslöshetstal 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Totalbefolkning 81,1 79,9 76,1 74,8 79,6 76,9 70,8 70,9 1,9 3,8 6,9 5,2 Utrikes födda 72,7 67,8 59,8 59,1 70,1 62,4 50,0 52,3 3,8 8,0 15,6 11,5 Invandringsår: -1969 80,3 78,1 x) x) 77,6 73,7 x) x) 3,3 5,6 x) x) 1970-79 71,7 68,2 68,4 67,1 69,4 65,1 60,6 62,8 3,0 4,5 11,4 6,4 1980-83 63,6 66,0 65,2 60,6 59,7 59,7 55,2 52,8 9,0 9,6 15,6 13,6 1984-87 50,1 63,6 55,5 37,8 55,4 44,3 13,6 12,8 24,6 1988-92 40,6 45,0 55,1 29,7 30,8 46,0 26,8 33,7 16,2 1993-98 38,3 29,3 22,0 x) fanns inga utrikes födda i åldern 16-24 som invandrat . Betraktar vi åldersintervallet så blir 1995 för invandrade -1969 det åldersstandardiserade arbetskraftstalet, sysselsättningstalet och arbetslöshetstalet , och . Motsvarande för totalbefolkningen 1995 blir , och . blir motsvarande tal för invandrade -1969 , och . För kvinnor i totalbefolkningen blir 1999 talen , och . Tabell 2.3 Index för relativ arbetsmarknadsposition för utrikes födda . Arbetskraftstal Sysselsättningstal 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Totalbefolkning 100 100 100 100 100 100 100 100 Utrikes födda 92 88 84 83 90 82 74 74 Invandringsår: -1969 102 95 92 95 102 93 92 95 1970-79 92 89 90 90 89 87 85 87 1980-83 86 89 92 90 82 82 85 81 1984-87 64 84 90 60 74 74 1988-92 69 75 84 55 54 71 1993-98 68 51 Tabell 2.4 Index för relativt arbetsmarknadsläge för utrikes födda . Arbetskraftstal Sysselsättningstal 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Totalbefolkning 100 100 100 100 100 100 100 100 Utrikes födda 90 85 79 77 88 81 71 73 Invandringsår: -1969 99 97 94 92 97 96 92 92 1970-79 88 87 90 90 87 85 86 88 1980-83 78 83 85 81 75 78 78 75 1984-87 62 80 73 47 72 63 1988-92 51 59 74 39 44 65 1993-98 51 41 Som synes varierar invandrarnas arbetsmarknadsläge starkt dels mellan olika årgångar invandrare dels över tiden. För de som invandrat tidigt - - så var arbetskraftstal och sysselsättningstal och arbetslöshet ännu på ungefär samma nivå som för infödda. Med senare invandringsperiod minskar sysselsättningsgraden och ökar arbetslösheten. Speciellt de invandrare som kom uppvisade 1987 mycket låg sysselsättning och mycket hög arbetslöshet. Den öppna arbetslösheten var 3-5 gånger så hög som i totalbefolkningen trots den dåvarande högkonjunkturen. Förloppet kan karakteriseras på följande sätt: För de invandrare som anlände innebar konjunkturnedgången ett klart försämrat arbetsmarknadsläge relativt infödda. Speciellt gäller detta för männen. Index för arbetskraftsdeltagande och sysselsättningstal minskade och index för arbetslöshet ökade. För utrikes födda män som anlänt föll index för arbetskraftsdeltagande från 1987, till 1992 och till 1995. Motsvarande för sysselsättningstal var 102, 93 och 92. Därefter har en stabilisering skett. För de invandrare som anlänt har dock förändringarna varit begränsade . Man gick in med låg sysselsättningsgrad och hög arbetslöshet och detta blev sedan bestående . Visserligen kan en förbättring urskiljas för de som anlände men dessa hade ännu ett väsentligt sämre arbetsmarknadsläge än infödda. har således arbetsmarknadsintegrationen gått mycket trögt för 1980-talets invandrare. Invandrare som kom anlände som nya till en svår arbetsmarknad. förelåg mycket låg sysselsättning och mycket hög arbetslöshet bland dessa invandrare. Som nämndes ovan finns dock stora regionala skillnader i integration på arbetsmarknaden för bosnier som anlände 1993 och 1994. Sammanfattningsvis så kan den försämrade arbetsmarknadspositionen för utrikes födda som grupp jämfört med infödda dels hänföras till kraftigt ökad arbetslöshet bland tidigt anlända () invandrare dels till att under lågkonjunkturen fick ett kraftigt nytillskott av invandrare. För den förstnämnda gruppen har dessutom arbetskraftstalen minskat jämfört med infödda. har dock läget stabiliserats. Arbetslösheten är fortfarande mycket hög bland invandrare men den fortsätter inte att öka. Av utrikes födda boende i har drygt hälften förvärvat svenskt medborgarskap. I genomsnitt har naturaliserade invandrare längre vistelsetid i än utländska medborgare. Naturaliserade invandrare kan därför i större utsträckning antas ha förvärvat de "Sverige-specifika" kunskaper som behövs för framgång på arbetsmarknaden. Möjligen finns också en selektion på så sätt att de som tycker sig ha lyckats i i högre grad säker svenskt medborgarskap. I tabell 2.5 och 2.6 görs en uppdelning efter medborgarskap. Det genomgående intrycket är att naturaliserade invandrare klarat sig väsentligt bättre än utländska medborgare under konjunkturnedgången första hälft. Av betydelse är också att gruppen utländska medborgare fick ett kraftigt nytillskott genom invandringen från Bosnien 1992-1994. Denna invandring var i stor utsträckning en invandring till arbetslöshet. har dock en viss förändring inträffat. De naturaliserades relativa sysselsättningsläge försämrades medan en viss förbättring skett för utländska medborgare. Sannolikt förklaras detta väsentligen av utbyte mellan de båda grupperna. En kraftig ökning av antalet naturaliserade har skett . Sannolikt har dessa haft lägre sysselsättningsgrad än tidigare naturaliserade individer och möjligen också lägre sysselsättningsgrad än genomsnittet för utländska medborgare. Till en viss förbättring för utländska medborgare bidrog också att arbetsmarknadsläget för invandrarna från Bosnien efterhand har förbättrats något. Tabell 2.5 Index för relativt arbetsmarknadsläge för utrikes födda . Arbetskraftstal Sysselsättningstal 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Utrikes födda 92 88 84 83 90 82 74 74 Därav: Naturaliserade 100 95 95 86 95 90 89 81 Därav invandrat -1969 103 99 94 96 103 98 93 96 1970-79 93 90 89 94 91 88 83 90 Utländska medborgare 86 82 76 81 83 75 64 68 Därav invandrat: -1969 98 90 90 91 97 88 90 90 1970-79 92 89 92 80 89 88 89 80 Tabell 2.6 Index för relativt arbetsmarknadsläge för utrikes födda . Arbetskraftstal Sysselsättningstal 1987 1992 1995 1999 1987 1992 1995 1999 Utrikes födda 90 85 79 77 88 81 71 71 Därav: Naturaliserade 95 92 92 85 94 90 87 82 Därav invandrat: 92 1970-79 89 86 82 90 87 85 75 88 Utländska medborgare 85 78 66 69 83 72 58 61 Därav: Invandrat: -1969 89 1970-79 88 92 93 89 86 88 86 88 Även om invandringsperioden konstanthålles så är tendensen att naturaliserade har ett bättre sysselsättningsläge. I tabellerna görs en uppdelning efter medborgarskap för de som anlände och de som anlände 1970-79. Även vid given invandringsperiod så är tendensen att både arbetskraftstal och sysselsättningstal är högre för naturaliserade än utländska medborgare. Detta tyder antingen på selektion och/eller att det är olika invandrar grupper som stannar kvar som utländska medborgare respektive väljer att förvärva svenskt medborgarskap. Arbetsmarknadsläget bland invandrare varierar starkt efter deras ursprung. Olika undersökningar har visat att invandrare från de nordiska länderna och från har en bättre position än övriga grupper, se exempelvis och (1995). Speciellt utomeuropeiska grupper har en svag position. I detta avsnitt riktas uppmärksamheten på om det skett några markerade förändringar mellan de olika grupperna. Sammanställningar görs i tabellen 2.7. Här framgår lägre sysselsättning och högre arbetslöshet för utomeuropéer jämfört med övriga grupper. Även inom gruppen utomeuropéer finns stora skillnader. Invandrare från har en bättre arbetsmarknad än invandrare från . Det finns inte någon speciell trend . Den svaga arbetsmarknad som utomeuropéer hade ingång förelåg också i mitten och . Det finns dock en viss tendens till förbättring . Förbättringen är främst tydlig för invandrare från Bosnien men har skett från en mycket låg nivå. Deras sysselsättningsgrad är fortfarande mycket låg. Bland invandrare från är både sysselsättningsnivå och trend i sysselsättning olika. Invandrare från övriga nordiska länder har haft en relativ god sysselsättningsnivå men trenden har ändå varit något fallande relativt infödda . För exempelvis män födda i övriga nordiska länder var index för sysselsättningsnivå 1992, 1995 och 1999. Motsvarande för kvinnor var 97, 95 och 95. Bland invandrare från övriga har försämringen varit tydligare vilket delvis kan förklaras av den stora invandringen från Bosnien under 1992-94. För män födda i övriga var index för sysselsättning relativt infödde 1992, 1995 och 1999. Inom gruppen övriga visar en granskning att främst tidigt anlända invandrare från har haft fallande sysselsättningsindex . Tabell 2.7 Arbetsmarknadsdata för olika invandrargrupper . Män Kvinnor Födda i : AK SY AL AK SY AL : 13,1 Därav Bosnien: Bakom en viss sysselsättningsnivå i en befolkningsgrupp kan finnas olika fördelning mellan andelen med fast anställning och andelen med tidsbegränsad anställning. Anknytning till arbetsmarknaden kan mätas på flera olika sätt. Sysselsättningsgrad är ett mått. Ett annat mått är andel av sysselsatta med tidsbegränsade anställningar. Hög andel med sådana anställningar antyder svagare anknytning till arbetsmarknaden än låg andel givit graden av sysselsättning. Av den senaste långtidsutredningen, SOU 2000:7, framgår att tidsbegränsade anställningar ökat i . Ökningen var mest tydlig första del. Efter mitten har ökningen stannat av. hade av sysselsatta män och av sysselsatta kvinnor tidsbegränsade anställningar. var respektive andelar . Att andelen genomgående är högre bland kvinnor än bland män kan bero på skillnaden i yrkestillhörighet. Exempelvis är tidsbegränsade anställningar vanliga inom vården. Det finns säkerligen många orsaker bakom ökningen i andelen tillfälliga anställningar. I långtidsutredningen framförs två hypoteser. Den ena är att ökningen uppkommit på grund av strukturella förändringar i ekonomin. Den andra är att ökningen främst förklaras av att konjunkturförsvagningen gjort att alltfler arbetssökande måst acceptera tillfälliga anställningar. Ett stöd för den sistnämnda förklaringen är att sådana anställningar ökade främst under konjunkturnedgången . En uppgång i antalet tillfälliga anställningar kan fördelas ojämnt i befolkningen. Speciellt bland ungdomar (som är nytillträdande på arbetsmarknaden) kan förekomst av tillfälliga kontrakt antas ha ökat. En annan grupp är invandrare. Som framkommit ovan försämrades invandrares relativa sysselsättningsposition kraftigt . Detta gäller även invandrargrupper med lång vistelsetid i landet och som därmed inte är nya på svensk arbetsmarknaden. Det skulle således ligga i linje med konjunkturargumentet att uppgången i andelen tillfälliga anställningar varit starkare bland invandrare än bland infödda. Detta är också något som framgår av tabell 2.8. ökade andelen med tidsbegränsade anställningar mer bland utrikes födda än bland infödda. Uppgången var starkast bland utrikes födda räknat både i antal procentenheter och relativt. Bland inrikes födda män var den relativa uppgången (i procentenheter från 7,7 till 11,5) och bland utrikes födda män (i procentenheter från 11,3 till 19,2). Även bland invandrare som vistats i hade vi en uppgång i andelen med tidsbegränsade anställningar. Tabell 2.8 Andel i procent av anställda med tidsbegränsad anställning 1992 1995 1999 Män 16,8 Två förlopp kan urskiljas . Den ena är uppgången under dess första hälft. Det andra är tendensen till utplaning (dvs långsamma ökning) under dess andra hälft. Utplaningen gäller för alla grupper i tabell 2.10. Utplaningen har således inträffat med att konjunkturen börjat förbättras . Detta stöder hypotesen om samvariation mellan konjunktur och andelen med tidsbegränsade anställningar. Det finns stora variationer mellan olika invandrargrupper i andelen med tidsbegränsade anställningar. En sammanställning görs i tabell 2.9. Vi nöjer oss med att visa genomsnittet för båda kön. Som synes finns de högsta andelarna bland de utomeuropeiska grupperna. Tabell 2.9 Andel bland anställda med tidsbegränsad anställning. Båda Kön 1992 1995 1999 Infödda Därav födda i: Tysktalande och Engelsktalande länderx) 30,9 x)I huvudsak och . En sysselsättningsmöjlighet är att bli företagare. Det kan finnas många motiv för en invandrare att bli egen företagare. I den vetenskapliga litteraturen har det framförts olika hypoteser om varför invandrare kan förväntas bli företagare i annan utsträckning än infödda. Exempel på sådana hypoteser är att invandrare skulle ha en annan tradition från sina hemländer att starta företag; att invandrare först måste förvärva kunskaper som är specifika för invandringslandet innan man kan starta företag, dvs med längre vistelsetid i landet ökar andelen företagare; att hög invandrartäthet i en region skapar efterfrågan på produkter som i huvudsak endast invandrarföretag kan tillhandahålla; samt, att högre arbetslöshet bland invandrare stimulerar företagande bland dessa. Det finns en relativt omfattande internationell empirisk vetenskaplig litteratur för att pröva nämnda hypoteser. Vi skall inte gå in på denna litteratur här. Det kan dock nämnas att resultaten från de empiriska studierna inte är entydiga. Bidragande till detta kan vara bristen på goda data. Exempelvis är det ett stort problem när betydelsen av tradition från hemlandet skall studeras att avgränsningen av begreppet företagare är så skiftande mellan olika länder. Inom den ekonomiska invandrarforskningen i så har företagande bland invandrare ännu så länge studerats väldigt lite. Många studier är enbart beskrivande dvs prövar inte någon speciell hypotes. Wadensjö (1972) studerade andelen företagare bland olika invandrargrupper med hjälp av en intervjuundersökning. Han fann att invandrare var klart underrepresenterade Detta förklarades delvis med de praktiska och formella problem som en invandrare kan möta vid etablering av företag. (1997) fann att andelen företagare var högre i flertalet invandrargrupper än i den infödda befolkningen. Stora variationer fanns dock mellan olika invandrargrupper. Invandrare från de nordiska länderna uppvisar låg andel företagare, medan andelen företagare var hög bland invandrare från och övriga . Även andra tvärsnittsstudier visar på låg andel företagare bland invandrare från (vilken är den dominerande nordiska invandrargruppen) och hög andel företagare bland invandrare från utom (se 1999). I och (1999) gjordes ett försök att på svenska data testa en del av de ovan nämnda hypoteserna som formulerats i den internationella litteraturen. Undersökningen är en tvärsnittsstudie av egenföretagande bland olika grupper utrikes födda i . Det framkom stora skillnader mellan olika invandrargrupper. Speciellt invandrare från hade låg andel företagare medan invandrare från och hade hög andel företagare. Vistelsetiden i hade betydelse. Ju längre vistelsetid desto högre andel företagare. Studien visade också på ett visst samband mellan andelen företagare i en invandrargrupp och andelen företagare i befolkningen i hemlandet. Ju högre andel företagare i en invandrargrupps hemland desto högre andel företagare i invandrargruppen i . Detta tyder på stöd för traditionens betydelse. Sambandet är dock endast måttligt (signifikant endast på nivån). Dessutom måste reservation göras på grund av kriterierna för att klassificeras som företagare troligen varierar mellan olika länder. Slutligen tycks sambandet mellan en invandrargrupps arbetslöshet och andelen företagare i gruppen vara osäkert. I vissa invandrargrupper med hög arbetslöshet finns hög andel företagare vilket tycks ge stöd för ett samband. Å andra sidan finns också exempel på invandrargrupper med relativt låg arbetslöshet men där någon grupp har låg andel företagare och någon annan grupp hög andel företagare. Exempel på det förstnämnda är invandrare från . Exempel på det sistnämnda är invandrare från . Nämnda studie är en tvärsnittsundersökning grundad på ett observationstillfälle (1990). Detta är naturligtvis en nackdel om tolkningar delvis sker i en tidsdimension. Detta är framför allt fallet när vi talar om vistelsetidens betydelse. Även när det gäller sambandet mellan arbetslöshet och andelen företagare så ligger det nära tillhands att se sambandet längs en tidsaxel, dvs variationer i arbetslöshet hos en invandrargrupp skulle ge variationer i benägenheten att starta företag. Tolkningar längs en tidsdimension med hjälp av tvärsnittsdata är problematiska om olika invandrarkohorter skulle vara olika selekterade med avseende på benägenheten att starta företag. Istället behövs longitudinella data, dvs att samma individer följs över tiden. Det finns longitudinella studier över invandrares arbetsmarknadskarriär som också innehåller information om deras företagsbildning. (1994a och 1996) följde invandrare som anlände till . Dessa följdes från FoB 1970 över FoB 1975, 1980 och 1985 fram t o m FoB 1990. Varje invandrargrupp jämförs med en svensk kontrollgrupp. Resultaten visar överensstämmelse med tvärsnittsobservationen i Av dessa tidigt anlända invandrargrupper visar flertalet högre andel företagare än respektive svenska jämförelsegrupp. Undantaget är invandrare från (som dominerat den nordiska invandringen). Det finns inte heller något tydligt samband med arbetslöshet. Även i det longitudinella materialet framträder härvid samma mönster som i och (1999). Den finska gruppen visar genomgående för hela observationsperioden lägre andel företagare än infödda trots att arbetslöshetsgraden varierat relativt infödda. Enligt Wadensjö (1972) var den åldersstandardiserade arbetslöshetsgraden densamma för invandrare från som för infödda (1,i båda fallen) medan så var arbetslösheten högre i denna tidiga finska invandrargrupp än bland infödda. Även för invandrare från är tendensen densamma både i tvärsnittsstudien och i den longitudinella undersökningen för perioden . Bland dessa invandrare är andelen företagare högre än i den svenska jämförelsegruppen trots att arbetslösheten varit på samma nivå eller t o m lägre än bland infödda . Orsakerna bakom en observerad hög eller låg andel företagare i en invandrargrupp är uppenbarligen komplexa. Nämnda undersökningar sträcker sig endast . Det finns endast rudimentära kunskaper om företagande bland invandrare . redovisar vissa uppgifter , se SOU 1996:55. Härvid framkom mycket hög andel företagare bland invandrare från länder som , och , relativt hög andel bland invandrare från och . Dessa och flera andra invandrargrupper hade högre andel företagare än infödda. Det fanns dock också exempel på invandrargrupper med lägre andel företagare än infödda. Exempel på detta är invandrare från (som också visat sig i tidigare undersökningar) och invandrare från . Kommitténs material tyder också på att i många invandrargrupper så ökade andelen företagare . i vilken grad detta hängde samman med den ökade arbetslösheten bland invandrare är dock svårt att utläsa av kommitténs betänkande. Som framkommit tidigare så inleddes med en högkonjunktur som bröts och sedan efterföljdes av en långdragen lågkonjunktur för att åter följas av en konjunkturuppgång . inledning försämrades invandrarnas arbetsmarknad kraftigt relativt infödda för att senare stabiliseras. En intressant uppgift borde således vara att granska vad hänt med företagande bland invandrare . Vi har samlat observationer . Visserligen har det inte varit möjligt att göra en renodlat longitudinell studie men ändå något som är näst Över tiden sker ett visst in och utflöde i en befolkningsgrupp. Många invandrargrupper har dock varit tämligen stabila . I den sydeuropeiska gruppen har dock ett betydande inflöde skett genom invandringen från främst Bosnien under 1992-1994. Ett sätt att i huvudsak få med samma individer som är att specialgranska tidiga invandrargrupper. Detta görs för de som anlände . Gruppen hade 1990 varit bosatta så länge i att återutvandringen kan förväntats har varit låg. I tabell 2.10 visas andelen företagare av sysselsatta och för olika invandrargrupper. Det framgår att andelen företagare bland sysselsatta ökade både bland infödda och utrikes födda . Uppgången var speciellt tydlig för utrikes födda och gällde även för de invandrare som invandrade tidigt (). var andelen företagare för utrikes födda i genomsnitt i nivå med eller till och med något lägre än för infödda men var klart högre än bland infödda. Att uppgången var starkare för utrikes födda än för infödda ligger således i linje med hypotesen att en del individer startar företag vid brist på andra sysselsättningsmöjligheter. I tabell 2.11 visas andelen företagare bland invandrare med olika ursprung. Här framträder stora variationer dels över tiden dels mellan de olika grupperna. Över tiden skedde en ökning för flertalet grupper med en efterföljande stabilisering dvs samma mönster som ovan. Mellan de olika grupperna finns stora skillnader. Oberoende av observationstillfälle så föreligger låg andel företagare (lägre än bland infödda) bland invandrare från , och . Hög andel företagare finns bland invandrare från tysk och Engelsktalande länder (dvs i huvudsak invandrare från ) samt bland invandrare från . Tabell 2.10 Andel företagare i procent av sysselsatta. 1987 1992 1995 1996 1998 1999 Män Tabell 2.11 Andel företagare i procent av sysselsatta. Därav födda i: 1992 1995 1996 1998 1999 9,6 6,3 x)Ej åldersstandardiserat. För vissa grupper är antalet observationer för litet. Arbetsmarknadspolitikens huvuduppgift är att främja tillväxt och sysselsättning genom att öka flexibiliteten på arbetsmarknaden, bryta de obalanser som existerar på olika delarbetsmarknader, motverka inflationsdrivande "flaskhalsar", stärka arbetskraftens kompetens och förebygga segregation och permanent utslagning av personer från arbetslivet (se exempelvis SOU 1996:34). Den sista punkten, att förebygga segregation och permanent utslagning, innebär att särskild hänsyn skall tas till de grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Till dessa prioriterade grupper hör ungdomar, äldre, arbetshandikappade, långtidsarbetslösa samt utomnordiska medborgare. har beslutat (se Regeringens proposition 1995/1996:222) att dessa grupper särskilt skall prioriteras till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Syftet med detta kapitel är att utvärdera i vilken grad arbetsförmedlingarna har prioriterat olika grupper av utrikes födda personer till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.