frsrdg · GO04JO1 · 2001-01-01 00:00:00 — beviljades bistånd fick hon underteckna två handlingar som gav socialförvaltningen i kommun rätt att för hennes räkning utkvittera och uppbära mig tillkommande lön som utbetalas -97 med . Det belopp som socialförvaltningen skulle ha rätt att uppbära fylldes i av förvaltningen . betalade U.G:s arbetsgivare till social- förvaltningen i kommun. I en anmälan till JO klagade . på hur i kommun hade handlagt hennes biståndsärende. Hon ifrågasatte bl.a. om socialför- valtningen hade haft rätt att ändra i de fullmakter som hon hade skrivit under. Anmälan remitterades till i kommun för utredning och yttrande. Nämnden åberopade som sitt remissvar ett tjänsteutlåtande som upprättats av enhetschefen . I utlåtandet anfördes bl.a. uppgick det utbetalda socialbidraget till för . En felräkning gjorde att beloppet skrevs in som i akten, ett belopp som återkrävdes. Hennes arbetsgivare betalade in , dvs för mycket, till . Efter påpekande från U. korrigerades detta med + i ränta som återbetalades -97. När det gäller vuxna studerande så finns det en uttalad policy i propositionen 1979/80, dvs förarbetet till den nuvarande socialtjänstlagen. I denna uttrycks det ordagrant att Grundregeln bör därför vara att socialbidrag inte skall ges till studerande som i övrigt är arbetsföra. Detta innebär i klartext att studerande under terminerna inte är berättigade till socialbidrag, utom i Detta innebär också att det inte godtas att studerande 2000/01:JO1 med hänvisning till skulder som uppstått ska ha so- cialbidrag för att betala dessa, om det inte finns väldigt speciella skäl. Då studiemedlen var avsedda att räcka till och med 7/6 så bokades studen- terna in omkring detta datum. När de kom på besök så gjordes en beräkning av deras ekonomi för vårter- minen som studiemedlen skulle täcka, samt en beräkning av hur stort socialbidrag som skulle utgå . Därefter har en beräkning av eventuella inkomster För de som hade arbete över sommaren och fick slutlön /september, så EHJlUGHV nWHUEHWDOQLQJ DY XWEHWDOW VRFLDOELGUDJ I|U GHQ SHULRG GH KDGH DUEHWVLQNRPVW, dvs om de hade en period av arbetslöshet så begärdes ingen återbetalning . Om inte detta hade skett, så hade effekten blivit att de skulle uppbära både lön och socialbidrag . I samband med beviljandet av socialbidraget ombads de studerande att skriva på en fullmakt som sände in till arbetsgivaren sedan det var känt hur mycket socialbidrag som utbetalats över sommaren. Detta in- nebar för de flesta att beloppet ej kunde preciseras i samband med att full- makten skrevs ut, utan kompletterades när det var klart hur mycket som ut- betalts i socialbidrag över sommaren. Alla som erhöll socialbidrag mot åter- betalning fick en genomgång av hur socialbidraget beräknades över somma- ren och visste att det socialbidrag de fick utbetalt skulle återbetalas. De hade alltså full information om hanteringen. Skälet till att vi ber studerande att skriva en fullmakt är att den frivilliga återbetalningen av utgivet socialbidrag fungerat mycket dåligt. kommer rutinerna att ses över och den skriftliga dokumentatio- nen göras tydligare så att sådana här situationer inte ska uppstå på nytt. yttrade sig över vad socialnämnden hade anfört. JO lånade in och granskade socialförvaltningens handlingar rörande U.G. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande såvitt avsåg ut- fyllnaden av fullmakten (i beslutet uttalade sig JO även om förutsättningarna för att utfärda en fullmakt avseende lön m.m.) Reglerna om bistånd i socialtjänstlagen ändrades på flera väsentliga punkter . Vid tiden för U.G:s ansökan om bistånd gällde bl.a. följande. Den enskilde hade enligt 6 § SoL rätt till bistånd av försörjning och livsföring i övrigt, om hans behov inte kunde tillgodoses på annat sätt. hade dessutom möjlighet att ge ekonomiskt bistånd enligt 5 § SoL även om någon skyldighet att utge bistånd enligt 6 § SoL inte förelåg. Ekonomisk hjälp som en enskild hade erhållit enligt 6 § SoL fick enligt 33 § första stycket SoL återkrävas endast om den hade lämnats som förskott på en förmån eller ersättning eller till den som var indragen i arbetskonflikt. Hade ekonomisk hjälp lämnats i annat fall än som avsågs i 6 § SoL fick socialnämnden återkräva hjälpen om den getts under villkor om återbetalning (33 § andra stycket SoL). Om den enskilde inte frivilligt återbetalade den erhållna hjälpen kunde socialnämnden väcka talan om ersättning (36 § SoL). En sådan talan förutsatte att den enskilde genom att återbetala hjälpen inte kunde antas bli ur stånd att klara sin försörjning eller sin dagliga livsföring i övrigt. Hänvisningarna nedan till bestämmelser i socialtjänstlagen avser lagen i 2000/01:JO1 dess lydelse före . U.G:s ansökningar om bistånd enligt 6 § SoL avslogs därför att hon hade Den inkomst som då åsyftades synes ha varit lönen för . Vid ansökningstillfället saknade dock U.G. medel för sin försörjning. handläggaren närmare har resonerat rörande U.G:s rätt till bistånd enligt 6 § SoL framgår inte av beslutet eller utredningen i övrigt. beviljats bistånd enligt 6 § SoL hade den hjälpen kunnat återkrävas av henne eftersom biståndet hade utgjort ett förskott på förmån eller annan ersättning (33 § första stycket SoL). erhöll emellertid bistånd enligt 5 § SoL med I praktiken var beslutet inte till någon nackdel för Det finns inte skäl för mig att ytterligare uppehålla mig vid saken. aktualiserade socialnämnden sitt krav på återbetalning av biståndet för månaderna . Förvaltningen sände då till U.G:s arbetsgivare den fullmakt som U.G. förvaltningen hade då fyllt i det belopp, , som förvaltningen önskade Beloppet översteg augustilönen. Beloppet i den fullmakt som förvaltningen sände till U.G:s arbetsgivare hade skrivits dit av förvaltningens handläggare i efterhand när det var klart hur mycket bistånd som förvaltningen hade betalat ut till U.G. En fullmakt, som ger socialförvaltningen rätt att för en enskilds räkning uppbära lön som utbetalas av dennes arbetsgivare, tjänar som ett bevismedel för vad parterna har kommit överens om. Den ligger också till grund för arbetsgivarens beslut att betala ut lönen till socialförvaltningen i stället för Handlingen utgör vad som i rättsliga sammanhang benämns en urkund. En urkund får inte utan vidare ändras. om bestämmelsen i 14 kap. 1 § . Att ändra eller lägga till en uppgift i en urkund kan i och för sig ske om alla berörda samtycker. Något samtycke till att göra ett tillägg i den aktuella fullmakten inhämtades inte från U.G. när fullmakten sändes till arbets- Däremot får det anses ha varit underförstått mellan U.G. förvaltningen att beloppet skulle fyllas i av förvaltningen i efterhand. Handläggaren torde därför ha ansett sig ha haft U.G:s samtycke till sitt hand- I fullmakten angavs ett för högt belopp. Det berodde dock uppenbar- ligen på ett misstag från förvaltningens sida. nämligen en felaktig uppgift om vilket bistånd som U.G. bakgrund av det anförda saknas det skäl att väcka fråga om något straffrätts- ligt ansvar (jfr bl.a. m.fl., Kommentar till II, 6 uppl. s. 93). Detta innebär dock inte att förvaltningens hantering av fullmakten är När bistånd har beviljats mot återbetalning har det enligt remissvaret varit en del av förvaltningens rutiner att låta hjälptagaren underteckna en fullmakt där beloppet fyllts i först . Förfarandet riskerar leda till uppenbara problem att senare avgöra vad parterna kan ha kommit överens Värdet av en fullmakt som bevismedel är förfelat om förvaltningen har förbehållit sig rätt att göra tillägg i den. Det finns inte något som hindrar att förvaltningen erhåller flera fullmakter från den enskilde, t.ex. en fullmakt för varje tillfälle då bistånd har utgivits mot återbetalningsskyldighet. därför inte ens i praktiskt hänseende något skäl för den rutin som förvaltningen har tillämpat. I detta sammanhang vill jag även peka på att handläggaren på grund av ett fel i journalanteckningarna fyllde i ett för högt belopp i fullmakten. Detta fel hade sannolikt inte uppstått om U.G. medverka när beloppet angavs i fullmakten. Av journalanteckningarna eller akten i övrigt framgår inte vilken överens- kommelse som förvaltningen hade träffat med U.G. om återbetalningen av biståndet eller vilken information som hade lämnats till U.G. om återbetal- ningen i samband med att hon beviljades bistånd. Det hade varit av värde om journalanteckningarna tydligare hade återgett de diskussioner som förts med U.G. Detta hade underlättat en granskning av ärendet men skulle framför allt sannolikt ha minskat risken för missförstånd mellan förvaltningen och U.G. Nämnden har i sitt yttrande utlovat att förbättra dokumentationen i sin ärendehantering. Jag lämnar därför frågan. Fråga om rätt till partsinsyn under handläggningen av en vårdnadsutredning (Dnr 1523-1998) . och hans tidigare hustru . har tillsammans barnen , född , och P., född . 1991 hade föräldrarna till en början gemensam vårdnad om barnen. väckte . vid talan om att han ensam skulle anförtros vårdnaden om barnen. I ett interimistiskt beslut förordnade tingsrätten att . ensam skulle ha vårdnaden om S. och P. Tingsrätten uppdrog åt i att företa en vårdnadsutredning beträffande barnen. Till utredare utsågs en tjänsteman vid familjerättsbyrån i kommunen. då arbetet med vårdnadsutredningen pågick genomförde 16 i en s.k. barnavårdsutred- ning rörande barnens förhållanden. Barnen vistades under utredningen vid Geneta barnhem. Där gjordes bl.a. en bedömning av om barnen varit utsatta för sexuella övergrepp. I ett utlåtande från barnhemmet (nedan kallad ) fann utredarna vid barnhemmet inte skäl anta att barnen varit utsatta för något övergrepp. Vad som kommit fram under utredningen föranledde inte någon åtgärd från nämndens sida. blev klar och kom in till tingsrätten . Till utredningen fogades bl.a. . Vårdnadsutredaren hade lämnat en kopia av Geneta- utredningen till . I en anmälan som kom in till JO ifrågasatte . om vårdnadsutredaren brutit sekretessen genom att lämna ut Geneta- utredningen till . I ärendet inhämtades att en utredning om saken pågick vid i . JO fann därför inte skäl inleda någon egen utredning (beslut , JO:s dnr 3226-1997). i meddelade beslut i sitt ärende den I beslutet behandlade klagomål från R. mot hur handläggaren hade bedrivit vårdnadsutredningen och mot att utredningen förhalats samt mot utlämnandet av till När det gällde utlämnandet av ansåg inte att uppgifterna i den utredningen var sådana att de hade kunnat undanhållas modern som part i vårdnadsutredningen. bedömning grundades på reglerna i 16 § förvaltningslagen (1986:223), FL, och 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100), SekrL. Efter det att fattat sitt beslut hemställde . i en anmälan till JO att JO skulle utreda om i hanterat hans anmälan mot i på ett riktigt sätt. sin anmälan tog . upp frågan om utlämnandet av Vad . anförde i sin anmälan föranledde JO att närmare utreda om . hade haft rätt till s.k. partsinsyn enligt 16 § FL såvitt gällde Geneta- JO inhämtade därför i beslut den I beslutet anförde , såvitt nu är av intresse, Det kan vara viktigt att reda ut de skilda partsbegreppen som gäller social- distriktets utredning efter anmälan om sexuella övergrepp respektive famil- jerättens utredning i vårdnadsfrågan. När det gäller utredning görs den enligt 50 § socialtjänstla- Det är barnens förhållanden hos Er som vårdnadshavare som utreds. är part i egenskap av vårdnadshavare till barnen. Modern är inte vårdnadsha- vare och berörs inte annat än som eventuell uppgiftslämnare. inte part och har inte rätt att ta del av material i ärendet. I vårdnadsutredningen däremot är Ni båda parter. Ni berörs på samma juri- diska villkor av den konflikt som skall avgöras i vårdnadsfrågan. följer att Ni båda skall ha tillgång till det material som kommer att ingå i be- slutsunderlaget för vårdnadsutredningen. Under vårdnadsutredningen gjordes en utredning av barnen på Geneta barn- Utredningen var en del i den barnavårdsutredning som gjordes av dåvarande socialdistrikt 16 i efter anmälan om even- tuella sexuella övergrepp. Ni hade tydligt uttalat att Ni som vårdnadshavare motsatte Er att modern tog del av Genetas utredning. anser det rimligt att vårdnadsutredaren önskade ta del av Genetas utredning om barnen, som fanns på socialdistriktet. ledning tro att dess innehåll kunde ha betydelse för utredningen i vårdnads- Vårdnadsutredaren har rätt att begära in och få del av det material som finns i den egna myndigheten, d.v.s. dåvarande sociala distriktsnämnden 16 i I och med att inkommit till handläggaren på familjerät- 2000/01:JO1 ten och tillförts vårdnadsärendet har barnens mor, som part i vårdnadsutred- ningen, tillgång till dessa handlingar liksom till annat material som ingick i ärendet. I 16 § förvaltningslagen (FL) stadgas att part har rätt att ta del av alla upp- gifter som tillförts ärendet med de begränsningar som är reglerade i 14 kap. 5 § SekrL. Huvudregeln är alltså att sekretessen får vika för parts rätt att ta del av material i ett ärende. I 14 kap. 5 § SekrL regleras undantagen. Där står att undantag kan göras om det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjs. I allmänna råd om handläggning och dokumentation 1994:3 (sid. 32) poängteras att det krävs mycket tungt vägande skäl för att principen om parts rätt till insyn skall stå tillbaka. Som exempel nämns att anmälare eller uppgiftslämnare i en utredning kan behöva skyddas och inte lämnas ut med namn om det föreligger risk för våld (7 kap 6 § SekrL). Uppgifterna i Genetas utredning, som tillförts vårdnadsutredningen, kan inte anses vara av den art att de kan undanhållas modern som part i vårdnads- utredningen. finner inte anledning att rikta kritik mot familjerätten i när det gäller hanteringen av de sekretessbelagda uppgifterna i utredningen från Geneta barnhem. Därefter inhämtades ett yttrande från i . I re- till angavs att skulle utveckla sin ståndpunkt när det gällde vissa frågor rörande partsinsynen enligt 16 § FL. I sitt yttrande anförde följande. Den mest centrala frågan i klagomål till var om modern, ., under vårdnadsutredningens gång fått del av sekretessbe- lagda uppgifter som hon inte haft rätt att få. Familjerättsbyrån upplyste i sitt yttrande till att modern under vårdnadsutredningen ansetts vara part och därför haft rätt att ta del av material som tillförts vårdnadsärendet. Både fadern och modern bereddes tillfälle att ta del av och yttra sig över den färdigställda vårdnadsutredningen med alla bilagor innan den gavs in till tingsrätten. När det gäller frågan om en vårdnads- eller umgängesutredning bör kom- municeras med parterna enligt bestämmelserna i 17 § förvaltningslagen (1986:223) har JO i ett beslut uttalat följande. Uppenbarligen utgör utredningen underlag för den myndighetsutövning som domstolen utövar mot den enskilde i vårdnads- eller umgängesmålet. Den som är part i ett vårdnads- eller umgängesärende vid allmän domstol berörs alltså så nära av en utredning att han bör äga rätt att få del av och yttra sig över utredningen, innan den inges till domstolen. Därtill kommer att en sådan kommunikation är ägnad att öka förutsättningarna för en objektiv utredning. Det räcker inte att parten kan komma med sina invändningar inför domstolen. Han har rätt att kräva skäligt rådrum för att anlägga synpunkter på utredningen. Min uppfattning är således att en vårdnads- eller um- gängesutredning alltid bör kommuniceras med parterna innan den inges till domstolen, och detta alldeles oavsett om den innehåller ett ställningstagande i sakfrågan. (JO 1994/95 sid 363) Enligt 16 § förvaltningslagen har part rätt att med viss begränsning få ta del av uppgifter som tillförts ett ärende om detta avser myndig- hetsutövning mot någon enskild. När det gäller frågan om även denna bestämmelse måste anses tillämplig hos socialnämnd i ärenden om vårdnads- eller umgängesutredning kan anföras följande. 16 och 17 §§ förvaltningslagen rör olika aspekter av en grundläggande ga- ranti för den enskildes rättssäkerhet, den att en part ska ha tillgång till det material som en myndighet avser att grunda sitt avgörande på för att han ska 2000/01:JO1 kunna bemöta påståenden och eventuellt komplettera utredningen. greppet uttrycks i bägge paragraferna med orden sökande, klagande eller annan part. Bägge bestämmelserna gäller vidare ärende som avser myndig- hetsutövning mot någon enskild. När det gäller vilka uppgifter som omfattas av bestämmelserna i de båda paragraferna skiljer sig dessa enligt bedömning inte i vård- nads- och umgängesärenden på något avgörande sätt. Visserligen kan sägas att kommunikationsskyldigheten endast gäller förslaget till vårdnads- eller umgängesutredning medan insynsrätten även kan omfatta material som inte tagits med i utredningen men som finns i ärendets akt. Med hänsyn till den restriktivitet som rekommenderas i fråga om att ta in referenser i ifrågava- rande utredningar och att uppgifter i en utredning aldrig bör inhämtas bakom ryggen på den enskilde, anser att det torde vara liten risk för att det i akten finns uppgifter om enskilds personliga förhållanden som saknar relevans i utredningen men som part ändå kan ha rätt att ta del av. kan inte finna annat än att stadgandena i de båda para- graferna är lika viktiga för den enskildes rättsskydd. Mot bakgrund härav anser att de ur rättssäkerhetssynpunkt tungt vägande skäl, som JO anfört till stöd för sin uppfattning att bestämmelserna i 17 § förvaltnings- lagen ska tillämpas i vårdnads- och umgängesutredningar, har bärkraft även när det gäller den insynsrätt som tillförsäkras part i 16 § förvaltningslagen. Sammanfattningsvis anser att en vårdnadsutredning utgör myndighetsutövning mot enskild och att bestämmelserna om partsinsyn i 16 § förvaltningslagen därför skall tillämpas i vårdnads- och umgängesären- den hos socialnämnd. Vad slutligen gäller frågan om den s k tillförts vård- nadsutredningen kan konstateras att den fogats som bilaga till denna och således utgör en del av denna. berör till stor del rela- tionerna mellan föräldrarna och barnen. anser att ett sådant utredningsmaterial har självklar relevans i en vårdnadsutredning och måste redovisas för tingsrätten. . yttrade sig över remissvar. -2 $QGUp anförde i ett beslut följande. . har i sin anmälan och i sitt yttrande över remissvar tagit upp flera frågor som rör socialförvaltningens agerande i samband med konflikten mellan honom och . Förhållandena har i väsentliga hänseenden inträffat före det att anmälan kom in till JO. JO skall enligt de regler som gäller för JO:s verksamhet som regel inte utreda förhållanden som ligger så långt tillbaka i tiden. Jag har inte funnit skäl att frångå huvudregeln. När det gäller innehållet i vårdnadsutredningen, som . anser delvis vara partisk, vill jag påpeka att en domstol själv- ständigt skall avgöra vilket värde som skall tillmätas innehållet i utredningen. En part som anser att det finns fel eller brister i utredningen har möjlighet att anföra detta under rättegången. Domstolen har möjlighet att förordna om att vårdnadsutredningen skall kompletteras. JO brukar som regel inte ta upp frågor som rör innehållet i en sådan utredning. Min granskning har inriktats på olika frågor som uppkommit med anled- ning av utlämnandet av till . I tryckfrihetsförordningen finns grundläggande regler om rätten att ta del av allmänna handlingar. Rätten att ta del av sådana handlingar begränsas emellertid av bestämmelser i sekretesslagen (1980:100), SekrL. vilken sekretess gäller får inte röjas för enskild i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i lag eller förordning till vilken sekretesslagen hänvisar. Sekretessen innebär även att en uppgift som omfattas av sekretess hos en myndighet inte utan vidare kan röjas för en annan myndighet (jfr bl.a. 1 kap. 5 § och 14 kap. 13 §§ SekrL). Inom gäller enligt 7 kap. 4 § SekrL sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. melsen framgår att vissa uppgifter undantas från sekretessen men de undan- tagen saknar intresse här. Enligt 14 kap. 4 § första stycket SekrL gäller sekretess till skydd för en enskild som regel inte i förhållande till den enskilde själv och kan i övrigt helt eller delvis efterges av denne. nadshavare kan med vissa undantag i allmänhet förfoga över den sekretess som gäller för uppgifter om en underårig (14 kap. 4 § andra stycket SekrL). Däremot gäller i princip sekretess för uppgifter inom om ett barn gentemot en förälder som inte har del i vårdnaden. hade utförts i ett s.k. barnavårdsärende hos Sociala distriktsnämnden 16 i . distriktsnämnden av sekretess enligt 7 kap. 4 § SekrL. inte utan vidare kunnat lämna ut utredningen till någon enskild eller någon annan myndighet med mindre barnens vårdnadshavare, ., lämnat sitt Däremot har . i princip inte haft rätt att få ta del av Geneta- utredningen sedd för sig eftersom hon inte var vårdnadshavare. En barnavårdsutredning är normalt av intresse för den som utför en vård- Det framstår som naturligt att vårdnadsutredaren önskade ta del av den utredning som hade utförts vid sociala distriktsnämnden rörande Om en barnavårdsutredning har utförts vid en annan myndighet än den som handlägger utredningen rörande vårdnaden om ett barn utgör den s.k. socialtjänstsekretessen hinder mot att lämna ut barnavårdsutredningen eller en uppgift ur den till vårdnadsutredaren. skall framhållas att två sociala distriktsnämnder i en kommun är att betrakta som självständiga myndigheter. Jag kan i denna del hänvisa till mitt beslut , JO:s dnr 2569-1998. Problemet torde dock som regel lösas genom att vårdnadshavaren samtycker till att barnavårdsutredningen lämnas ut till den som utreder vårdnadsfrågan. I förevarande fall var det 16 i kommun som hade ansvaret för vårdnadsutredningen. utsetts en tjänsteman vid Familjerättsbyrån i . rättsbyrån var en central enhet under i Stock- Utredaren har vid sitt uppdrag att utföra vårdnadsutred- ningen dock varit knuten till socialdistrikt 16. Mellan tjänstemän eller olika enheter inom en socialförvaltning gäller som regel inte sekretess (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1983/84 s. 245). Det har därför inte förelegat något hinder mot att vårdnadsutredaren fick ta del av handlingarna i nämndens barnavårdsutredning, bl.a. . kom att bli en del av det material som låg till grund för Den fråga som uppkommer är därför om vårdnads- utredaren, inom ramen för vårdnadsutredningen, har kunnat lämna en kopia Härvid vill jag först anmärka att det av 2000/01:JO1 utredningen i ärendet hos JO inte klart framgår vad som föregick På grund av de svårigheter det sannolikt skulle möta att i efterhand klarlägga saken har jag inte funnit skäl att fortsätta utredningen i den delen. När man bedömer om vårdnadsutredaren haft rätt att lämna ut utredningen till . är det som anfört i sitt tillsynsbeslut i första hand 16 § FL och 14 kap. 5 § första stycket SekrL som är av intresse. I bestäm- melserna sägs följande. En sökande, klagande eller annan part har rätt att ta del av det som har till- förts ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Rätten att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100). NDS I|UVWD VW\FNHW 6HNU/ Sekretess hindrar inte att sökande, klagande eller annan part i mål eller ärende hos domstol eller annan myndighet tar del av handling eller annat material i målet eller ärendet. Handling eller annat material får dock inte lämnas ut, i den mån det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte röjs. I sådana fall skall myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller, i den mån det behövs för att han skall kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen skall skydda. Den nu gällande förvaltningslagen trädde i kraft . Genom lagen upphävdes förvaltningslagen (1971:290).