bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Frågangäller, enligt anmälaren, om de brustit när detgäller innehållet i den informationsbroschyr somsamtliga hushåll fick. I broschyren kan man läsa och"Eftersom beslut i dessa frågor kräver enhällighet,får , som medlem ett avgörande inflytandeöver införselreglerna.". Detta visade sig, enligtanmälaren, inte överensstämma med verkligheten. Deträcker med att ett land säger nej tillsärbestämmelser för att förhindra oss från att hagränsreglerna kvar. Granskningsanmälningen se bilagaA 2.5.1.BakgrundBroschyren , avtal medEuropeiska unionen trycktes 1994 och gavs ut avUtrikesdepartementet, handelsavdelningen. Underrubriken och sedvänjorrespekteras - snuset kvar kan man läsa bl.a.följande (s. 29):Social alkoholpolitikAlkoholmonopolen har varit uppe till omfattande diskussionermed EU-sidan. har argumenterat för enfortsatt restriktiv alkoholpolitik av hälso- ochsociala skäl. EU-sidan har visat förståelse förmotiven för vår alkoholpolitik, men intagit enkritisk hållning till främst import- ochgrossistmonopolen. Inom EU betraktas vin ochsprit som handelsvaror vilka måste omfattas avden fria rörligheten för varor.Som ett resultat av förhandlingarna har docktvå för betydelsefulla mål uppnåtts:Systembolaget blir kvar och det blir fortsattarestriktioner rörande alkoholinförseln i sambandmed utlandsresor. Däremot skall avvecklaVin- och Spritcentralens monopol.Nordiskt sambarbete i EUNär EU utvidgas med flera nordiska länder kommer dethittillsvarande nordiska samarbetet attförstärkas inom EU:s ram. Det slås fast i engemensam deklaration av , ochNorge. Den nordiska pass-unionen kommer attbestå.Övergångsregler för införselSverige har fått igenom vissa begränsningar av alkohol ochtobak i samband med utlandsresa. Till fårfritt införas:- En liter sprit eller starkvin- vin- Femton liter öl- 300 cigaretterDessa regler skall gälla under en övergångsperiodi . 1996 skall frågan prövas på nytt.Eftersom beslut i dessa frågor kräverenhällighet, får som medlem ett avgörandeinflytande över införselbestämmelserna.Konstitutionsutskottet behandlade i betänkande1994/95:KU30 s. 128 f. en granskningsanmälan (s, coch v) i vilken hade begärts att utskottet skullegranska hur broschyren tillkommit ochvilka av anvisade medel som hade använts.I ärendet inhämtade utskottet en promemoriaupprättad inom Utrikesdepartementetshandelsavdelning (UDH). I ärendet hölls också enoffentlig utfrågning med f.d. statsrådet . I betänkandet framgår bl.a. följande ombroschyren (s. 132):Broschyrerna från UDH har rubriken -avtal med Europeiska Unionen. Den förstabroschyren omfattar 33 sidor. Broschyren inleds medett förord av dåvarande utrikeshandelsministern . Hushållsbroschyren omfattar 35 sidor. Idenna broschyr finns inget förord av UlfDinkelspiel. I betänkandet (s. 133) redogörs förpromemorian från Statsrådsberedningen:Av promemorian från Statsrådsberedningen framgårbl.a. att i samband med att ett avslut iförhandlingarna om avtalet om medlemskap i skönjas /94,inleddes inom UDH och SB överväganden om huravtalsresultatet skulle presenteras och görastillgängligt. Vid sidan av de relativt omfattandeoch förhållandevis svårtillgängliga produkterna,departementspromemoriorna Ds 1994:48 och 1994:60samt propositionen 1994/95:19, bedömdes detlämpligt och nödvändigt att regeringen också i enkortfattad trycksak presenterade avtaletsinnehåll och innebörd för den intresseradeallmänheten. Med anledning härav beslutadesproducera en kortfattad trycksak som skulle ge enredogörelse för det avtal som och EU:smedlemsstater kommit överens om. Skriften avsågssom en sammanfattning av de uppnåddaförhandlingsresultaten, men den avsågs också sökage en bild av vad ett EU-medlemskap skulleinnebära för på olika områden.Med anledning härav producerades undersenvåren 1994 broschyren i 50 000exemplar. Denna broschyr var enligt UDH avseddatt distribueras till bibliotek, på förfrågan, isamband med informationsmöten etc. Under sommaren1994 uppstod en mycket stor efterfrågan påbroschyren och en tilläggstryckning om 50 000exemplar beställdes då upplagan riskerade helt taslut. Med anledning av efterfrågan beslöt dåstatsrådet , i samråd medStatsrådsberedningen att ge ut broschyren i enhushållsupplaga. I denna andra upplaga gjordesnågra smärre ändringar, bl.a. lyftes inledningenav ut ur själva broschyren.Hushållsupplagan sändes ut tillsammans med ettbrev av . Broschyren produceradesunder sommaren/förhösten också i talboksversionoch punktskriftsversion och distribuerades tilllandets samtliga kommunala bibliotek.I betänkandet s. 135 redogör utskottet förutfrågningen med f.d. statsrådet utfrågningen inför utskottet har UlfDinkelspiel bl.a. uppgett att broschyren innehåller en redovisning av regeringensbedömning och av förhandlingsresultaten. Mederfarenheten från förhandlingarna och med denavtalstext som sedermera togs fram gjordes en sågod bedömning som det någonsin var möjligt attgöra av vad förhandlingsresultatet innebar. Iskriften finns också regeringens sammanfattandebedömning av förhandlingsresultatet. Regeringenssammanfattande bedömning utmynnar i ett klart ja.Enligt var det en självklarskyldighet för den , som hadefört förhandlingarna, att informera om innehålleti avtalet.Det var mot bakgrund av den positivareaktion som mötte den första upplagan avbroschyren som beslutet togs om attlåta broschyren gå ut till hela svenska folketför att på så sätt se till att hela svenskafolket fick en redovisning av avtalet. Avgörandeför beslutet var också att det, enligt UlfDinkelspiel, vidtogs en rad olika åtgärder föratt så långt som möjligt försöka möta behovet avinformation och för att tillfredsställa denkritik om brist på information som riktades motregeringen. Beslutet om hushållbroschyrenfattades då räknade med att RSV:sbroschyr skulle omfatta tolv sidor, varav åttasidor skulle användas för redovisning av avtaletsinnehåll. har framhållit attUDH:s hushållsbroschyr är tätskriven och omfattar36 sidor, vilket skall jämföras med RSV:sbroschyr som i den slutliga utformningenomfattade fyra sidor. Enligt broschyr ett betydligt mera utförligtmaterial om avtalet.Skrivelse från RegeringskanslietGenom en skrivelse till harutskottet begärt ett yttrande i följande hänseenden:Under vilken tidsperiod skickades broschyrerna ut?Vilken/vilka ministrar var ansvariga för detta?Utskottet önskar få anmälarens påståendenkommenterade och de kommentarer i övrigt som kananses påkallade med anledning av anmälningen.Statsrådsberedningen har översänt en inomUtrikesdepartementet upprättadpromemoria, bilaga A 2.5.2. Av promemorian framgårföljande.Den nu aktuella broschyren (ihushållsupplaga) skickades ut i augusti 1994.Ansvarig minister var statsrådet anslutningsakten inför medlemskap iEU föreskrevs att fick behållakvantitativa restriktioner för import av bl.a.sprit, vin och öl enligt vissa närmare angivnavillkor. Restriktionerna skulle tillämpas tillutgången av , då en översyn skulle ske. Påsvenskt initiativ kom detta undantag attförlängas till och med den 30 juni 2000.Inför de nya förhandlingarna, som hölls underåren 1999 och 2000, om förlängning av undantagetvar den svenska hållningen den att undantaget, omdetta inte förlängdes, skulle fortsätta att gällatill dess man kom överens om något annat.Kommissionen hade emellertid den uppfattningenatt, om förlängning av undantaget inte skedde,skulle EG:s allmänna regler gälla.Inför utsikten att frågan om de svenskaundantagsreglernas utsträckning i tiden skullekomma att slutligt prövas i , gjorderegeringen i detta läge den bedömningen, att manhade mer att vinna på att lösa frågan genom attförhandla med kommissionen för att åstadkomma ettbeslut i om en förlängning. Enrättsprocess hade skapat osäkerhet under långtid. Frågan om den korrekta tolkningen av detsvenska anslutningsfördraget kom således aldrigatt prövas rättsligt.Utskottets ställningstagandeUtrikesdepartementets handelsavdelning gav i augusti1994 ut broschyren i s.k.hushållsupplaga. var under denna tidutrikeshandelsminister. I texten anges att "det blirfortsatta restriktioner rörande alkoholinförseln isamband med utlandsresor" samt att reglerna skallgälla och att 1996skall frågan prövas på nytt. Utskottet anser inteatt denna information på något sätt kan uppfattassom missvisande.I broschyrens text anges vidareatt "eftersom beslut i dessafrågor kräver enhällighet, fårSverige som medlem ettavgörande inflytande överinförselbestämmelserna". AvUtrikesdepartementetspromemoria den 12 mars 2001framgår att hållninghar varit att de kvantitativarestriktioner som fickbehålla fram till utgången avår 1996 skulle fortsätta attgälla till dess man kom överensom något annat samt attEuropeiska kommissionen hadeuppfattningen att om enförlängning av undantaget inteskedde skulle gälla. Utskottetkonstaterar att beskrivningen ibroschyren speglar Sverigesuppfattning avförhandlingsläget. Att detsenare visat sig att och intehade samma uppfattningföranleder inte något yttrandefrån utskottet.3 Vissa frågor i samband medTelia-Telenor-affären m.m.3.1 Upphandlingen av konsulttjänsteri samband med Telia-TelenorAnmälningarI en anmälan riktad mot näringsminister , bilaga A 3.1.1, har begärts att utskottetgranskar upphandlingen av konsulttjänster ochutbetalning av ersättningar i samband medTelia-Telenor-fusionen. I en annan anmälan, bilaga A3.1.2, begärs granskning av huruvida BjörnRosengrens uppgifter till i fråga omupphandlingen av står iöverenstämmelse med de uppgifter omhändelseförloppet som framkommit i departementetsegen promemoria till revisorer. Utskottetbegränsar sin granskning så att den inte omfattar deupphandlingar som genomfördes i den styrgrupp sombeslutades i samgåendeavtalet mellansvenska och samt de två bolagen regler om upphandlingGenom lagen om offentlig upphandling som trädde ikraft genomförs omden offentliga upphandlingen inom den inremarknaden, bl.a. 92/50/EEG om tjänster ochändringsdirektivet 97/52/EG.Grundläggande gemenskapsrättsliga principer somskall efterlevas vid all offentlig upphandling ärprinciperna om icke-diskriminering, likabehandling,transparens, proportionalitet och ömsesidigterkännande. Av likabehandlingspricipen följer attalla leverantörer skall behandlas lika. Alla måstefå samma information vid samma tillfälle och det ärinte tillåtet att lägga till eller dra ifrån någrakriterier vid utvärderingen. Principen omtransparens innebär att upphandlingsprocessen skallkännetecknas av förutsebarhet och öppenhet. För attanbudsgivarna skall ges samma förutsättningar föranbudsgivning måste förfrågningsunderlaget varaklart och tydligt och innehålla samtliga krav på detsom skall upphandlas. Proportionalitetsprincipeninnebär att kvalifikationskraven och kraven ikravspecifikationen måste ha ett naturligt sambandmed och stå i rimlig proportion till det somupphandlas.I 1 kap. upphandlingslagen finns gemensamma regleroch definitioner som i princip gäller såväl för dedirektivstyrda upphandlingarna över tröskelvärdenaenligt 2-5 kap. som de icke-direktivstyrdaupphandlingarna under tröskelvärdena enligt 6 kap. I1 kap. 4 § finns en huvudregel som säger att alloffentlig upphandling oavsett värde skall görasaffärsmässigt. Upphandlingar som omfattas avsekretess eller andra särskilda begränsningar medhänsyn till rikets säkerhet, ochförsvarsupphandlingar skall enligt 1 kap. 3 § andrastycket upphandlingslagen göras i enlighet med 6kap. oavsett värde.Bestämmelserna i 6 kap. omfattar alla slagsupphandlingar under tröskelvärdena - varor,byggentreprenader, försörjningssektorerna (vatten-,energi-, transport och telekommunikationssektorerna)och s.k. A-tjänster (konsulttjänster, datatjänster,arkitekttjänster m.m.). Vidare omfattar 6 kap.upphandling av s.k. B-tjänster oavsett värde. Med B-tjänster avses t.ex. tjänster inom kultur, fritids-och idrottsverksamhet, utbildnings-, social- samthälso- och sjukvårdstjänster. För upphandling av A-tjänster över ett tröskelvärde (drygt1,för statliga myndigheter)gäller betydligt större formkrav än för B-tjänster,bl.a. i fråga om annonsering och tidsfrister.I 5 kap. lagen om offentlig upphandling finnsregler om upphandling av s.k. A-tjänster övertröskelvärdet. Enligt 5 kap. 1 § andra stycket 5upphandlingslagen skall bestämmelserna i 5 kap. intetillämpas i fråga om finansiella tjänster i sambandmed utgivning eller omsättning av värdepapper ochandra finansiella instrument. En upphandling somavser både A- och B-tjänster skall i sin helhetanses vara en upphandling av det slag av tjänst somhar det högsta värdet. Upphandling enligt 5 kap.innebär krav på annonsering utom när det gällertjänster som av tekniska eller konstnärliga skäl kanutföras av bara en viss leverantör eller omoförutsebara skäl medfört synnerlig brådska eller omdet är fråga om vissa tilläggstjänster o.dyl. Vidöppen upphandling enligt 5 kap. gäller en tidsfristför anbudsgivningen från annonseringen,vid selektiv och förhandlad upphandling enligt 5kap. som på grund av brådska kan förkortastill 15 dagar.I 6 kap. regleras bl.a. offentlig upphandling avA-tjänster som understiger tröskelvärdena och B-tjänster oavsett värde samt bl.a. upphandling somomfattas av sekretess. Upphandling skall göras genomförenklad upphandling eller urvalsupphandling.Direktupphandling får dock användas omupphandlingens värde är lågt eller om det finnssynnerliga skäl, såsom synnerlig brådska orsakad avomständigheter som inte kunnat förutses och inteheller beror på den upphandlande enheten. Enhetenskall vid behov fastställa riktlinjer för användningav direktupphandling.Vid förenklad upphandling skall den upphandlandeenheten begära anbud genom annons. Annonseringbehövs dock inte om det vid annonsererad förenkladupphandling inte lämnats några anbud, om varornaframställs enbart för forskning, utveckling,experiment eller studier utan vinstsyfte, om det avtekniska eller konstnärliga skäl eller på grund avensamrätt bara finns en leverantör eller omupphandlingen gäller ytterligare leveranser frånursprunglig leverantör och byte av leverantör voreoskäligt.Vid urvalsupphandling skall den upphandlandeenheten publicera en ansökningsinbjudan ielektronisk databas.Före var kravet på annonseringinte lika omfattande. En upphandlande enhet somanvände förenklad upphandling enligt 6 kap. 2 §upphandlingslagen kunde välja att infordra anbudgenom skrivelse i stället för annons.Urvalsupphandling fanns inte.Upphandlingslagens bestämmelser skall enligt 5kap. 1 § andra stycket 5 inte gälla för upphandlingav finansiella tjänster i samband med utgivningeller omsättning av värdepapper och andrainstrument. Enligt förarbetena (prop. 1992/93:88 s.95) innebär bestämmelsen att en upphandlande enhetsom i förvaltningen av sitt kapital önskar anlita enbank för emission av värdepapper inte behöverupphandla den tjänsten. Om enheten i stället önskaratt t.ex. en bank skall ta på sig förvaltningen avkapitalet är detta en tjänst som inte främst avserutgivning av värdepapper m.m., utan snarare fallerin under finansiella tjänster enligt kategori 6 avbilagans avdelning A och sålunda skall upphandlasenligt reglerna i kapitlet för upphandling av A-tjänster.Av ingressen till EG-direktivet av den 18 juni1992 om samordning av förfarandena vid offentligupphandling av tjänster anges att direktivet inteomfattar sådana finansiella tjänster som rörinstrumenten för valuta- och penningpolitiken,statsskuldsförvaltningen, valutapolitik och annanpolitiskt beslutad verksamhet som innefattartransaktioner med värdepapper och andra finansiellainstrument. Avtal i samband med utfärdande,försäljning, förvärv eller överförande av säkerheteroch andra finansiella instrument ligger såledesenligt ingressen utanför direktivetstillämpningsområde. Likaså undantas enligt ingressenverksamhet som utförs av centralbanker.Vissa uttalanden av statsrådet har i svar den10 på fråga i (1998/99:333) uttalat följande:Låt mig först redovisa vad sammanslagningen avTelia och handlar om. Den svenska och dennorska regeringen har kommit överens om enavsiktsförklaring som avses leda till ett avtalom sammanslagning av . Det ärfråga om en affärsuppgörelse av ett slag somingen ännu gjort: att slå samman två nationellatelebolag. Det bolag som bildas kommer, efterbörsintroduktionen, att bli ett av de allrastörsta bolagen på Stockholmsbörsen.Vi vet ännu inte vilka omkostnaderna förtransaktionen och aktieförsäljningen totalt settblir. Eftersom det är fråga om en av de störstatransaktionerna som genomförts i kan manförutse att kostnaden blir stor. iproportion till värdet på det bolag som skapas ärkostnaderna enligt min mening försvarbara. Depriser som staten som beställare erhåller vidupphandlingar i dessa avseenden är låga jämförtmed vad som normalt gäller på den privatamarknaden eftersom staten erbjuder intressantaprojekt och eftersom marknaden är medveten om attstaten är kostnadsmedveten.De åtgärder som i första hand vidtas för atthålla nere utgifterna för konsultarvoden är eneffektiv och sakkunnig upphandling. Detväsentligaste måste dock alltid vara att anlitade rådgivare som bäst tillvaratar statensintressen som ägare i den typ av affärer som dethär är fråga om. Om t.ex. en liten del av värdetpå /försummas handlar det omavsevärt mycket större belopp än utgifterna förkonsultarvoden.Vid offentlig utfrågning i konstitutionsutskottetden framhöll när detgäller upphandling av tjänster i Telia-Telenor-affären att "jag självfallet förutsätter att dettagår korrekt till och att vi i de upphandlingar vigör tillämpar de regler som finns".Riksdagens revisorers förslag angåendeRegeringskansliets upphandling av konsulterRiksdagens revisorer har på eget initiativ granskatRegeringskansliets upphandling av konsulter. Igranskningen kartlades omfattningen avkonsultupphandlingen. Vidare undersöktes vilkensamlad överblick som finns inom Regeringskanslietöver användningen och upphandlingen av konsulter.Förvaltningsavdelningens roll som samordnare avupphandlingar belystes också. Slutligen granskadesett urval av upphandlingar med avseende pådokumentation, regelefterlevnad och affärsmässighet(förslag 2000/01:RR13).Revisorerna har konstaterat attUtrikesdepartementet och tar tillsig den kritik som framförs i den rapport som liggertill grund för förslaget och att Finansdepartementetenligt uppgift har intensifierat arbetet med attskapa tydliga rutiner i upphandlingsfrågor.Beträffande upphandlingarhar revisorerna noterat att departementetsförklaringar, när det gäller på vilka grunder ilagen om offentlig upphandling som direktupphandlingav gjordes, har skiftatunder detta ärendes gång. Departementet hadehänvisat till undantaget för finansiella tjänster isamband med utgivning eller omsättning avvärdepapper, sekretess samt brådska. Det föranledderevisorerna att ifrågasätta hur noga övervägd fråganvar för upphandlingen. Revisorernaville framhålla att undantagsregler skall tillämpasrestriktivt och att den upphandlande enheten harbevisbördan för att de villkor som gäller förundantaget är uppfyllda. Revisorerna har inte ansettatt hantering avupphandlingsärenden på ett tillfredsställande sättmotsvarar dessa krav. Revisorerna har vidareuppfattningen att även om en upphandling omfattas avundantag från upphandlingslagen bör den upphandlandeenheten så långt det är möjligt följa intentionernai lagen. Det innebär exempelvis att konsultensåtagande skall vara klart, att priset skall varaklart och att detta skall finnas dokumenterat i ettskriftligt avtal innan konsulten börjar arbeta.Regeringskansliet hade i sitt remissvar framhållitatt upphandlingar genomfördesenligt vad som är "brukligt i branschen".Revisorerna ville dock betona att när staten görinköp från ett enskilt rättssubjekt är statenförpliktad att följa lagen om offentlig upphandling.Offentlig upphandling är inte direkt jämförbar medprivat anskaffning. Vid offentlig upphandling är detskattemedel som används, och formen föransvarsutkrävande blir en annan än den som gäller iprivata företag. Det gör att procedurregler ochmöjlighet till kontroll av handlingar blir mycketviktigt för att kunna säkerställa att medborgarnaspengar hanteras på ett riktigt sätt. Lagen omoffentlig upphandling reglerar upphandlingsprocesseni syfte att främja konkurrens, affärsmässighet ochlikabehandling. Konkurrensen iupphandlingsförfarandet verkar i sin tur för att geden upphandlande enheten god valuta för pengarna.Beträffande frågan om sekretess i samband medupphandlingarna erfar revisorerna att rådgivare ochfinansinstitut som kan bli engagerade i samband medkänsliga affärer är vana vid att hantera informationav sekretesskaraktär. Enligt revisorernas meningkan sekretesskäl inte anföras som motiv för att heltfrångå lagen om offentlig upphandling. Iupphandlingen av bordeNäringsdepartementet enligt revisorernas uppfattningha kunnat tillfråga fler potentiella leverantörer änendast en.Revisorerna anser inte heller att brådska är etthållbart argument för att i de aktuella fallen hafrångått upphandlingslagen. Som påpekats i rapportenskall brådskan enligt upphandlingslagen varaförorsakad av händelser som inte har kunnat förutsesav den upphandlande enheten och som inte beror påenheten själv.När det gäller tillämpningen av undantaget förfinansiella tjänster i samband med utgivning elleromsättning av värdepapper och andra finansiellainstrument (5 kap. 1 § andra stycket5 upphandlingslagen) har revisorerna kunnatkonstatera att revisorernas bedömning att undantagsregelninte var tillämpbar vid upphandlingen av . Nämnden ställer sig ocksåtveksam till tillämpning avundantagsregeln i samband med upphandlingen avSchroders.Revisorerna har också konstaterat attNäringsdepartementet uppdrog åt att granska uppdragsavtalet med för att bedöma huruvida detfanns skäl att kräva återbetalning av hela eller endel av transaktionsersättningen. Prövningendokumenterades i en promemoria från Företagsjuridik.Denna promemoria hade inte redovisats förrevisorerna under granskningsarbetet. Enligt uppgiftfrån departementet visade den prövning somFöretagsjuridik gjorde att inga åtgärder bordevidtas för att återkräva något av det som hadeutbetalats till International.Regeringskansliet hade i remissvaret överrapporten medgett att dokumentationen i samband medde granskade upphandlingarna vidNäringsdepartementet varit otillfredsställande ochatt problemet med bristande dokumentation nuåtgärdats. revisorer har emellertidansett att fler åtgärder bör vidtas i syfte attstrama upp upphandlingsrutinerna vidRegeringskansliet.Yttranden över revisorers rapportRiksdagens revisorers rapport av konsulter (2000/01:6), somutgjort underlag för revisorernas ovan redovisadeförslag, remitterades till femdepartement och sjutton andra remissinstanser.Regeringskansliet överlämnade ett gemensamtremissvar. I detta svar redovisas attupphandlingsansvaret för upphandlingarna inomRegeringskansliet, som är att anse som enupphandlande enhet, enligt arbetsordningen förRegeringskansliet är fördelat så attförvaltningschefen får föreskriva eller i särskildafall besluta om upphandlingar, som inte behöverprövas av chef och som berör tvåeller flera departement (8 §). För upphandlingar somligger inom ett departements verksamhetsområde fårchefen för departementet på Regeringskanslietsvägnar föreskriva eller för särskilda fall beslutaom upphandling (2 §).Inom finns en permanentupphandlingsgrupp med representanter för samtligadepartement under ledning av chefen förFörvaltningsavdelningens upphandlingssektion. Igruppen behandlas frågor om bl.a. riktlinjer förupphandlingar och arbetet med gemensammaupphandlingar.Regeringskansliet har under det senaste åretsuccessivt fått en allt bättre kunskap om ochöverblick över behovet av konsultupphandlingar.Genom anmälningarna till upphandlingsregistret ocharbetet i upphandlingsgruppen identifieras löpandebehovet av samordnade upphandlingar.En första studie om konsultanvändningen hargenomförts i samarbete med och Expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi i syfte att mer generellt behandlafrågor om kvalitetsuppföljning, inte minst för attutveckla rutiner för att ge uppdrag och att följaupp hur uppdragen genomförs.