bet · GP01BOU1 · 2001-11-20 00:00:00 — Bostadsbidragen har sjunkit, halverats i reala termer utifrån1999 års priser, och räntebidragen kommer från någonstans uppe i himlenoch vandrar nedåt.Jag ville bara visa det här för att få ett mått på proportionerna.Man kan se det som en förstoring av en del av bild. Det här visarlite grann vilka volymer det är fråga om. Sedan ska vi också iärlighetens namn säga att räntebidragen inte bara sjönk på grund avregelförändringar utan också på grund av minskad nyproduktion och pågrund av minskade räntesatser. Vi har gjort tre bearbetningar där vihar tittat på bostadsbidrag och nettobostadsutgift, nettoutgift. (Bild 9)Den här bilden visar en kontrollgrupp, kan man säga, nämligensammanboende utan barn. De ska inte har några bidrag, men de har ändålite bidrag, för det finns t.ex. umgängesbarn. Det finns ocksåövergångsproblem genom att hushåll har bytt status ochannat. Lite grann ska det alltså finnas.Det man ska lägga märke till i det här decilmaterialet, det ärindelat i deciler efter sammanräknad inkomst, är ett ganska typisktmönster. Bostadsutgiften stiger med stigande inkomster. Det är den bildman väntar sig. Men det visar sig också att det är relativt småskillnader.Lägg märke till att detta är bostads- och hyresrätt. Hade småhusvarit med hade vi fått en mycket djärvare linje. Men det säger ändånågonting om att vi har en ganska långtgående utjämning normalt ävenutan bostadsbidrag. (Bild 10)Nästa bild i den här spännande framställningen är sammanboende medett barn. Där ser man att bostadsbidragen har en viss betydelse. Ni somkan regelverket inser att bostadsbidragen här biter framför allt närdet gäller den första decilen, för det är ungefär där som man kommerunder inkomstgränsen.Det gäller alltså sammanboende med ett barn. En inkomstdecil ärberörd, och det är decilindelning inom respektive grupp som jag visarnu. Bostadsbidraget, som läggs ovanpå nettoutgiften här, åstadkommer istort sett en utjämning som stämmer ganska väl med den fördelning somvi har bland dem som inte får bostadsbidrag. Bostadsbidraget fylleralltså hyggligt upp det här gapet. Man kan säga att inkomstmålet i denmeningen är mycket väl tillgodosett. (Bild 11)Den tredje gruppen är ensamstående med barn. Där biter bidragenframför allt t.o.m. tredje decilen, och eventuellt en bit in i fjärdedecilen. Sedan finns det avtrappningsregler på grund av konsumtionensstorlek, boendekostnadens storlek, inkomsten och lite annat. Häråstadkommer bostadsbidraget en tämligen djärv utjämning av dendisponibla inkomsten och av boendekostnaderna.Boendekostnaderna skiljer sig inte nämnvärt åt om man jämför dem medlägst inkomst och dem med högst inkomst. Man kan säga attinkomsttillskotten har möjliggjort en boendekostnad på ungefär sammanivå för alla grupper.Det här säger att inkomstmålet tillgodoses tämligen väl i systemetinom respektive grupp. Det är mätt av bostads- och hyresundersökningenmed de begränsningar som det innebär. Det gäller som sagt var 1997.Nästa fråga man ställer sig är då i vad mån detta innebär en ökadutjämning av bostadskonsumtionen. Det är lite grann äpplen och päron.Det är svårt att jämföra olika inkomstgrupper på bostadsmarknaden. Detberor på hur länge man varit på marknaden, på var man bor och på enmängd andra sådana faktorer.Det finns några bilder som jag inte visar nu men som har delats ut.Jag kan visa hur en marknad utan bostadsbidrag skulle se ut, vad manväntar sig för fördelning av bostadskonsumtionen då. (Bild 12)För sammanboende utan barn är bostadsytan hög i den tionde decilen,bland de med de högsta inkomsterna. Sedan faller detnaturligtvis med sjunkande inkomster. (Bild 13)Jag visar motsvarande bild för sammanboende med ett barn. Jag kanskeska visa de andra bilderna ändå. Det kanske är intressant.I fråga om sammanboende med ett barn ser det ut så attbostadskonsumtionen faller med sjunkande inkomst fram till en visspunkt där den är ganska . (Bild 14)Problemet är att när vi gör motsvarande övning för ensamstående medett barn får man ett mycket mer oregelbundet mönster. Det beror på attdetta är en väldigt besvärlig grupp. Det är olika åldrar, det är enviss inblandning av studenter och kanske hushåll i transition mellanolika faser i livet. Dessutom finns det hushåll som hoppar ochmellanlandar i ensamstående på väg mellan olika samboendeförhållanden.Det gör också att ytkonsumtionen blir mycket svårförståelig.Enda sättet att bemästra detta är att göra en multipelregressionsanalys. Jag är inte säker på att alla här i utskottet älskarmultipla regressionsanalyser, men det kan inte hjälpas. (Bild 15)Det här visar några intressanta saker. Det är samma tre grupper somjag har tragglat nu ett tag. Det visar sig t.ex. attbostadskonsumtionen stiger beroende på sammanräknad inkomst. Denberoende variabeln här är yta, antal kvadratmeter per hushåll. Där ökarytan med stigande inkomst, mer för sammanboende utan barn ochsammanboende med ett barn.Det visar sig också att åldern har mycket stor betydelse. Ju äldreman är, desto större yta har man. Det visar sig att ytan i storstadenom allt annat är lika är mindre. Däremotkan man i allmänhet, med vissa undantag, tillskansa sig en störrebostadsyta om man bor i glesbygd. Vidare visar det sig att om mantittar på dem med lägst inkomster, de som är berättigade till ett heltbostadsbidrag, får man också vissa effekter som beror på att dessagrupper är lite besvärliga.Om man nu gör det här för en 30-åring, och sätter in de här värdenaför en 30-åring som bor i en större stad och bor i en hyresrätt med deförutsättningarna, så kan man titta på hur ytorna fördelar sig när manhar gjort den här konstanthållningen. (Bild 16)Då ser det ut som den här bilden visar. Det här är ett sätt attkonstanthålla för olika effekter. Det visar att vi bland sammanboendeutan barn, fortfarande med decilmåtten, har den största skillnaden iytkonsumtion, medan vi för ensamstående med barn, som är den mitterstakurvan, har den största utjämningen. Vi har också en ganska storskillnad för sammanboende med ett barn. Det ser man längst upp.Vad bilden visar lite tentativt är att vi får en ganska hyggligutjämningseffekt just för ensamstående med barn medanutjämningseffekten inte blir lika stor för andra grupper. Lite grannhänger det naturligtvis ihop med hur absorptionen ser ut, hur hushållenpåverkas på marginalen. Det var det jag inledningsvis talade om i frågaom den s.k. konsumtionseffekten. Det gäller alltså i vad månbostadsbidragen stimulerar till ökad bostadskonsumtion.Då kan man begrunda en bild på regelverket, som ser ut som jag visarhär. (Bild 17)Det gäller bostadsutgift och bostadsbidrag. Det är en vuxen med barn,och det är nog tänkt att vara dagens regelverk. Det visar helt enkeltatt när bostadsutgiften stiger är det så i sektor A att av denökade bostadsutgiften svarar mot ökade bostadsbidrag. Sektor A gällerupp till i bostadskostnad då man inte får någon täckning allsav bostadsbidrag. I intervallet A får man täckning och iintervallet C får man täckning. Därutöver faller man ur systemet.Det är klart att är det så att många hushåll ligger ovanför den s.k.övre hyresgränsen D, eller i det reducerade fältet, så fårbostadsbidraget en mindre effekt som stimulans till ökad yta utöver detsom följer av det allmänna inkomsttillskottet, kan man säga. (Bild 18)Gör man då en bearbetning på bidragshushåll, ensamstående med barn,får man den här bilden. Den ska tolkas på det sättet att blandbidragshushållen, ensamstående med ett barn, har kommit upp i dennivån att de inte får något ytterligare bostadsbidrag om de skulle ökasin bostadskonsumtion. är inne i det fält där de får en reduceradökning av bostadsbidraget om de skulle öka sin bostadskonsumtion. 14 %är de riktigt fattiga grupperna. De ligger inom det fält då man har ettoreducerat bostadsbidrag.Slutsatsen av detta är att regelverket är så konstruerat att detkanske inte stimulerar så mycket till ökad bostadskonsumtion påmarginalen utöver det som inkomsteffekten medför. Av det följer ocksåatt den tredje effekten, priseffekten, antagligen är ganska begränsad.Det finns inga stora farhågor om att bostadsbidragen ska verkaprisdrivande i samhället. Det hänger ihop med regelverket och med attdet ändå är ganska marginella grupper i samhället som berörs. Såvittjag förstår funkar alltså bostadsbidraget tämligen väl. Det är minsammanfattning. Tack för ordet!Ordföranden: för det! Då skulle vi vara framme vidtillämpningen av reglerna för eftergift. frånRiksförsäkringsverket, varsågod!Ann-Eva Askensten: Tack! Jag har blivit ombedd att prata lite grannom eftergiftsreglerna. De är återigen uppe för diskussion.Jag tänkte börja med en bild som vi har sett lite tidigare. (Bild 3)Som ni alla känner till är bostadsbidraget preliminärt. Det skaregleras och stämmas av mot den slutliga taxerade inkomsten. Sedan det nya bostadsbidraget kom har vi hunnit medtre avstämningar, avseende 1997, 1998 och 1999.Som har framgått av diskussionen tidigare träffar avbostadsbidragen rätt med en gång. Där stämmer det preliminära och detslutliga beloppet överens. har fått för mycketbostadsbidrag och måste således betala tillbaka, och har fått liteför lite.Som ni ser finns det en skuld, ett återbetalningsbelopp,på som ska betalas tillbaka. Det kravet har gått uti början av 2001. Mellan , när räkningarna gick ut, och framtill har vi fått in av skulden. Av skuldenfrån , som alltså började regleras 1999, är avåterbetalningsbeloppet betalat. Det betyder att de allra flesta som haren skuld till systemet också klarar av att betala den.Det finns naturligtvis också hushåll som inte anser sig ha någonåterbetalningsförmåga och som därför begär eftergift. Det ärnaturligtvis mycket rimligt att prövar möjlighetentill eftergift. (Bild 19)Jag tänkte att vi skulle ta oss en liten titt på hur eftergifternahar sett ut . var det ungefär 26 000 av de204 000 hushåll som var återbetalningsskyldiga som ansökte omeftergift. Systemet var nytt, och det var nog många som inte riktigthade klart för sig hur det här med preliminärt och slutligtbostadsbidrag skulle komma att slå. Därför var det ovanligt många. 13 %av det totala antal som skulle betala tillbaka ansökte om eftergift.Av de hushållen var det som också beviljades eftergift. Detbetyder, som ni ser i den övre vänstra rutan, att 3 000 hushåll,motsvarande ungefär en och en halv procent av allabostadsbidragshushåll, fick eftergift. Eftergiftsbeloppet 1997 varungefär . Om ni påminner er var kostnaden förbostadsbidrag ungefär sex miljarder. Både sett tillantalet hushåll och till beloppet är det alltså väldigt få hushåll sombåde begär och sedermera beviljas eftergift. 1999 är det senaste åretvi vet någonting om. Ni ser att vi har lite uppgifter om första ochandra kvartalet. Som det ser ut nu verkar det kunna bli en prognos somvisar att vi kommer att ligga på i beviljade eftergifter ochpå ett belopp på . (Bild 20), och det är alltså de ärenden somavser , har drygt 6 000 personer fått beslut omeftergift. Åter är det som beviljas eftergift. Det är de759 som ni ser i stapeln längst till höger. Vi väntar oss ytterligareett par tusen ärenden . Alltjämt är det viktigt attkomma ihåg att beslut om eftergift är väldigt ovanligt. Som ni minnshade vi nästan 375 000 bostadsbidragshushåll. Vi har 759 som hittillshar beviljats eftergift . (Bild 21)Det som ofta diskuteras är att det finns skillnader i tillämpningmellan de olika försäkringskassorna. Dessa skillnader har också varitstora när det gäller att bevilja eftergift. Det ni nu ser är enpreliminär bild. Det är statistiken fram till . Ni seratt det åtminstone är stora skillnader mellan de olikaförsäkringskassorna. , , och ligger högt,med , medan ligger lågt. På riksnivå ligger vi somsagt kring . Det är väl nu det är dags att höja ett varningensfinger för kvaliteten i statistiken. Den är inte alltid så hög. Det kanrent teoretiskt vara så att de skillnader som vi ser mellan de olikaförsäkringskassorna beror på att man väljer att tillämpa lagstiftningenolika, men också på att man arbetar olika . Det kan finnasvissa försäkringskassor som har betat av en viss sorts beslut tidigtunder året, när beslutet om det slutliga bostadsbidraget gick ut. Sedankan det finnas de som väntar med att göra det . Sånu har jag varnat er för att det här kanske inte är den riktigastatistiken.Det vi däremot vet , när vi endast hade en manuellstatistik, är att det brukar se ut ungefär så här. Siffrorna kanskeinte är desamma, men det finns skillnader mellan landets olikaförsäkringskassor. Det vet vi. Om det finns sådana skillnader tyder detpå att tillämpningen av försäkringen inte är likformig. En orsak kanvara svårigheten för försäkringskassorna att tolka när det i detenskilda fallet är möjligt att pröva rätten till eftergift.En tolkning har varit att bidragstagaren ska ha anmält förändradinkomst till för att alls ska kunnapröva rätten till eftergift. Om så har skett väljer man att beaktabetalningsförmågan hos hushållen. Det har alltså blivit entvåstegsraket som bl.a. kan ha inneburit att många inte har fått sinsak prövad trots att de faktiskt har saknat betalningsförmåga. som, framför allt, regeringen har uppmärksammatdet här. Regeringen har lagt fram en proposition i frågan och lämnaralltså ett förslag till en ny eftergiftsregel. Enligt förslaget skaeftergift kunna prövas även om man inte i alla ärenden har anmält har en ändrad inkomst under bidragsåret. Det ger alltså enmöjlighet till en ökad prövning.I propositionen säger regeringen att försäkringskassorna alltjämt skavara restriktiva med att bevilja eftergift, men man vill alltså vidgamöjligheterna att få saken prövad. För RFV:s del vidtar naturligtvisett arbete för att försöka normera till försäkringskassorna hur vi serpå den här problematiken. Där slutar jag.Ordföranden: så mycket. Då skulle vi egentligen vara framme vidfrågor ochdiskussion.Jag frågar våra inledare om ni har något att komplettera med utifråndet som har sagts av någon av era kolleger. Det finns också möjlighetatt återkomma i samband med diskussionen. Därmed skulle vi vara frammevid att utskottets ledamöter börjar ställa sina frågor. Jag tror attdet var först.Harald (): Jag vill börja med frånRiksförsäkringsverket.Du berörde i din inledning inte alls villaägarna såvitt jag kundehöra. Det har skett en väldigt stor förändring av deras möjlighet attfå bostadsbidrag. Det har skett på grund av ytnormen. Där är en frågasom jag ställer mig, och jag vet inte om jag ska ställa den till digeller till någon annan. Det gäller hur många av dem som berördes avhalveringen av antalet villaägare och av familjerna som tidigare hadebostadsbidrag som tvingades flytta till en lägenhet och i stället fickbostadsbidrag där. Det blev ju egentligen samhällsekonomiskt dyrare,men det är en annan femma. Vet man någonting om hur många som flyttadetill ett annat boende och som då kunde tillgodoräkna sig bostadsbidrag?Det är den första fråga jag vill ställa. Den andra frågan är till . Det gäller avräkningsperioder. Vi har ju frånKristdemokraterna hävdat att man borde kunna ha kortareavräkningsperiod än . Såvitt jag vet har man det inomstudiemedelssystemet, och där kan det fungera. Men här fungerar detalltså inte, sägs det, att ha det mer än för helår. Det har ju funnitsexempel där de som har anmält t.ex. en förändrad inkomst har gjortdetta ganska sent . De har aldrig fått något svar. De har aldrigheller fått någon förändring. Om man då hade haft halvårsvisaavstämningar hade det blivit ett annat resultat.Ordföranden: Jag ska bara räknar upp dem som har anmält intresse så attni vet hur läget är. Det är , , , , , , och . Vem vill svara på frågan? , varsågod!Ingrid : Vad gäller det här med villaägarna vet vi bara pårent övergripande nivå att om vi går var det väl70 % som bodde i hyreslägenhet och som hade egnafastigheter.I våra senaste siffror är det som har hyreslägenhet och endast6 % som bor i egen fastighet. Vi har inte gjort några körningar där vihar följt enskilda familjer och sett om det har blivit flyttning frånvilla till hyresfastighet. Jag vet inte om eller någon annanmyndighet har gjort det, men vi har inte gjort det.Ann-Eva Askensten: Då får jag fortsätta och försöka svara på frågan omavräkningsperioderna.Det faktum att vi avräknar på helår kom i samband med den nyabestämmelsen . Det följer den taxerade inkomsten. Detskulle vara en fast och säker inkomst, en säker källa. Det skulle ocksåvara lätt att maskinellt fatta de här besluten i efterhand. Så tror jagatt bl.a. ni tänkte. Många av er var ju med redan då.När det gäller den här anmälningsplikten är det så att det finnsmänniskor som får sitta emellan. Studenterna är ett typiskt exempel. Deläser på vårterminen och börjar sedan arbeta på höstterminen. Det görsäkert minst hälften av studenterna. I förslaget till ändradeftergiftsregel finns just det faktum med att om man har slutat uppbärabidraget på vårterminen, t.ex. för att man börjat jobba, ska man kunnafå eftergiften prövad även om man inte har anmält. Det är naturligtvislätt hänt för många av oss att glömma bort att anmäla om vi inte längreuppbär ett bidrag.Rigmor (): Det är som inte får de pengar som deegentligen ska ha.Då undrar man naturligtvis: Hur tar det innan de fårtillbaka de pengar som de ska ha? Det är också som har dettvärtom. Då undrar man också hur det tar där. Det sadesingenting om ungdomars och studenters situation. Där skulle jag viljaveta vilken betydelse bostadsbidraget har. Vi har ganska många s.k.mambor.Marie Silfverberg: Jag ska försöka svara på den första frågan.Det gäller när man får tillbaka de pengar som man inte har fåttutbetalade under bidragsåret. Det sker i samband med den avstämning somgörs. Har man t.ex. haft bostadsbidrag gjordes den häravstämningen . Sedan betalas pengarna ut ett par veckorefter att man har fått beslutet. Så det dröjer ganska länge innan manfår tillbaka vad man har fått för lite på grund av att man har anmältför låg inkomst.Ordföranden: nöjd med svaret?Rigmor (): Nej, det var jag väl egentligen inte.Men det är bra att vi får ärliga svar. Sedan är det upp till oss atträtta till det. Men när det gäller den andra frågan har jag inte fåttnågot svar.Ingrid : Andelen studenter som får bostadsbidrag är ungefäroförändrad.Vi kan se att andelen av bostadskostnaderna, den som täcks avbostadsbidrag, är , vilket är lägre än för familjer med barn, bådeensamstående och sambor eller makar. Exakt hur mycket det är i derasdisponibla inkomst, alltså hur viktigt bostadsbidraget är, det var såjag uppfattade din fråga, kan jag tyvärr inte svara på.Owe (): Skattereformen har ju nämnts här som en stor faktornär det gäller boendekostnadsutvecklingen.Låginkomsttagare skulle kompenseras för ökande boendekostnader isamband med denna. kom riksdag och regering på att manskulle införa en åldersgräns för vilka som ska få stöd. Upp till 28 årblir man kallad för ungdom, och är man inte ungdom ska man inte fånågot stöd. Jag skulle vilja veta om någon har koll på hur det går förden här gruppen, dvs. ensamhushåll med låga inkomster som inte längrehar rätt till bostadsbidrag. Det är en lite märklig åldersgräns som vihar konstruerat. Vi vet också att antalet ensamhushåll bara växer ochväxer.Det har också nämnts att inkomst- och boendekostnadsgränserna liggerstill. Hur skulle det se ut om de hade följt boendekostnads- ochinkomstutvecklingen? De här grupperna får ju inte del av den höjning avlevnadsstandarden som skett . Har ninågon uppfattning om hur många bostadsbidragstagare vi då skulle ha ochhur det skulle se ut för dem?Jag har också en tredje fråga. Vi har träffsäkerhet i dethär systemet. Har ni några bra förslag om hur vi ska få en mycketbättre träffsäkerhet? Jag tycker inte att det är tillräckligt bra somdet är.Ingrid , : Jag kan börja med den sistafrågan om träffsäkerhet.Ibland talar man om felaktigt utbetalda bidrag eller felaktigt fåddabidrag. Men för mig är det här ungefär som skattesystemet: Det ärnästan omöjligt att få det alldeles rätt. Jag måste säga att jag tyckeratt som hamnar inom det här intervallet på t.o.m. ärväldigt bra. Kunde man snabba upp det här med att både betala in och fåtillbaka sina pengar skulle det vara den stora förbättringen isystemet. Men träffsäkerheten tycker jag är relativt bra. Iträffsäkerheten ligger ju också detta med att anmälainkomstförändringar. Vad gäller urholkningen säger vi att detegentligen inte har varit någon urholkning av självabostadsbidragssystemet, på grund av att inflationen har varit så låg.Det handlar snarare om marginaleffekterna, och det är ju kopplat tilldet här med inkomstrelaterade bidrag. Är det den frågan du undrar över,hur många som har trillat ur systemet på grund av höjda inkomster? Vetdu det, ?Carin , : Nej.Ingrid , : Vi håller på med en studie omhuruvida bostadsbidraget har urholkats eller inte, men vi har den inteklar. Jag hoppas att jag kan hjälpa dig om ett par månader.När det gäller den första frågan om ensamhushållen har vi ingenstatistik på detta. Har ni det på ?Christina , : Jag börjar med den andra frågan om inkomst-och boendekostnadsgränserna.Vi har tittat på detta, och lönerna har ökat med11,medan inkomstgränsen har legat oförändrad. Boendekostnaderna harmellan 1996 och 1999 ökat lite mindre, , ochboendekostnadsgränsen har legat oförändrad. Därför menar vi att detsker en urholkning, eftersom inkomsterna och boendekostnaderna faktiskthar ökat som systemet inte hänger med. Det har hela tidenvarit uppbyggt så att det ska kompensera för dessa ökningar.Vi har tittat lite grann på det här med barnfamiljer också, och vikonstaterar att antalet hushåll fortsätter att minska även efter detatt regelförändringarna har satt sig. Man kunde ju tro att det skulleplana ut på en viss nivå, men vi konstaterar att såvälensamföräldrarna, åtminstone en- och tvåbarnsföräldrar, som makarna harminskat även efter regelförändringarna, makarna med ca 30 %.Leif , : Jag hade tänk beröra Owes första fråga om äldreungdomar. Jag tänkte faktiskt tala över huvud taget om hushåll utanbarn.Den information som finns när det gäller hushåll som inte uppbärbostadsbidrag är ju bostads- och hyresundersökningarna. I samband medden bostadssociala utredningen gjorde vi endel djupdykningar i BHU. har jag inte några exakta siffror med mig,så jag kan bara ge dig ett par minnesbilder.Det första jag vill säga är att vi tittade på typiska hushåll somhade mycket höga boendekostnadsandelar, dvs. där boendekostnadenutgjorde över, säg, av inkomsten. Inom parentes kan jag påpeka attdet finns ett antal hushåll i denna statistik som har boendekostnadersom överstiger inkomsten. Men det är hur som helst en alldeles för storandel av hushållen som har höga boendekostnadsandelar. Typiska hushålli denna grupp är först och främst ungdomar i åldrarna strax under 30år. Det kan hänga ihop med att den gruppen var väldigt starkt utsatt påarbetsmarknaden . Sedan var det medelålderssamboende. Ensamstående ungdomar i åldrarna strax under 30 ochsamboende medelålders var alltså de grupper som hade störst andelboendekostnad i förhållande till inkomsterna. Och var det myckethöga andelar, . Dessa grupper har inte bostadsbidrag och kaninte heller få det. Den fråga man då får ställa sig är: Ska man funderaöver bostadsbidrag, eller ska man fundera över samhällets skyddsnättotalt sett?Jag kan också nämna, eftersom många frågor är inne på sådanaförhållanden, att det är näst intill omöjligt att följa hushåll genomdessa system och se vad som händer med ett givethushåll, vilket är djupt beklagligt. Det man undrar efter att hastuderat de här sakerna är ju: Väldigt många hushåll har mycket högaboendekostnader i förhållande till inkomsterna. Är dettatillfälligheter som uppträder innan samhällets skyddsnät hinner hjälpatill, eller är det någonting som dessa hushåll jobbar med under enlängre period? Den frågan kan jag inte besvara.Bengt , : Jag kan bekräfta den bild som Leifger.Jag gjorde en liknande bearbetning av bostads- och hyresundersökningensmaterial för , och det är många ensamståendeäldre som har extremt höga bostadsutgiftsandelar.