bet · GO01FiU23 · 2001-05-08 00:00:00 — Motioner från allmänna motionstiden Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01FiU23Redogörelse för ärendetFinansutskottet har på eget initiativvarje år granskat och utvärderat den av Riksbankenförda penningpolitiken under de tre närmastföregående åren. Initiativet motiverades av attRiksbanken 1999 fick en mer oberoende ställninggentemot riksdag och regering.Författningsenligt åligger det finansutskottet attvarje år pröva om fullmäktige och direktionen kanbeviljas ansvarsfrihet för sin förvaltning under detgångna verksamhetsåret. Utskottet skall i detsammanhanget också ta ställning till Riksbankensbokslut och då bedöma om balansräkningen ochresultaträkningen kan fastställas och hur stortbelopp som skall levereras in till statskassan.Som underlag för prövningen har utskottet tillgångtill bl.a. årsredovisning, fullmäktigesförslag till vinstdisposition och Riksdagensrevisorers granskningsberättelse samt fullmäktigesoch direktionens allmänna och särskilda (hemliga)protokoll. Utskottet redovisar i betänkandet sin årligautvärdering i efterhand av Riksbankenspenningpolitik. Utvärderingen omfattar perioden1998-2000.Utskottet tillstyrker att riksbanksfullmäktige ochdirektionen beviljas ansvarsfrihet för sinförvaltning av under 2000.Utskottet ställer sig även bakom fullmäktigesförslag till disposition av resultat2000 samt föreslår att fastställerRiksbankens balansräkning och resultaträkning för2000.Den föreslagna dispositionen innebär att skall levereras in till statsverket,varav som reguljär utdelningoch som extraordinärutdelning. Vidare skall 7 901 miljoner kronoröverföras till dispositionsfonden och räknas av frånresultatutjämningsfonden.Utskottet föreslår också att genom etttillkännagivande skall uppmana riksbanksfullmäktigeatt i anslutning till nästa års bokslut lägga framförslag om en extra inleverans i storleksordningen20 miljarder kronor. Enligt utskottets mening kan eninleverans av denna omfattning genomföras utan attdet inkräktar på möjligheter attfullgöra sina penning- och valutapolitiskaåligganden. Den slutliga nivån på den extrainleveransen bör prövas av fullmäktige mot bakgrundav de omständigheter som då föreligger. Därmed tordeman ha uppnått en långsiktigt väl avvägdkonsolideringsnivå, och utskottet anser i det lägetatt det inte är motiverat att ompröva de principerför vinstdelning som tillämpat sedan1988. De bör därför tills vidare behållas.I betänkandet finns 6 reservationer och 2särskilda yttranden. Motioner från allmänna motionstiden 2000/01:Fi202 av och ():1. beslutar att det i riksbankslagen införs enbestämmelse om offentliggörande, efter möjlighet till vissfördröjning, av direktionens protokoll.2. beslutar att det i riksbankslagen införs enbestämmelse om offentliga utfrågningar i riksdagensutskott.2000/01:Fi203 av m.fl. (m):1. beslutar om ändring i riksbankslagen så att detinförs en föreskrift om rätt till utskottsutfrågning ienlighet med vad som anförs i motionen.2. beslutar om ändring i riksbankslagen så att detinförs regler om offentliggörande av direktionensprotokoll i enlighet med vad som anförs i motionen.2000/01:Fi213 av m.fl. (v):begär att regeringen lägger fram förslag så attRiksbankens ställning och ledningsorganisation återställstill vad som gällde före den 1 januari 1999.2000/01:Fi901 av de ():begär att regeringen lägger fram förslag tilländring i berörda lagar så att stöldfärgade sedlar betraktassom falska i enlighet med vad som anförs i motionen.2000/01:Fi910 av ():tillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om infärgade sedlar. Utvärdering av penningpolitiken1998-2000InledningDen fick en mer oberoendeställning gentemot riksdag och regering.Förändringarna innebar i korthet att ihögre grad än tidigare delegerade utformningen avpenningpolitiken till . I riksbankslagen(1988:1385) definieras målet för penningpolitikensom att skall upprätthålla ett fastpenningvärde. Därutöver skall främja ettsäkert och effektivt betalningsväsende. Riksbankenskall självständigt arbeta mot dessa mål och varaansvarig inför för sina handlingar. Dennya lagstiftningen innebar också att en nyledningsstruktur för infördes. Riksbankenleds av en direktion medsex heltidsanställda ledamöter som utses avriksbanksfullmäktige.I samband med behandlingen av (bet. 1998/99:FiU23) anfördeutskottet att det ökade oberoendet ökar behovet avatt i efterhand granska och utvärdera Riksbankenspenningpolitik. Utskottet beslutade därför att varjeår utföra en granskning av den fördapenningpolitiken i anslutning till utskottetsbehandling av årsredovisning ochRiksdagens revisorers granskning av Riksbankensverksamhet. Granskningen skall omfatta utvecklingenunder de gångna tre åren. gjordes enutvärdering som omfattade (bet.1998/99:FiU23), och gjordes enutvärdering för (1999/2000:FiU23).För att penningpolitiken skall kunna följas avmedborgarna och kunna utvärderas av både riksdagenoch andra intressenter krävs stor öppenhet medinformation, statistik och analysinstrument. konstaterat i de tidigare utvärderingarnapräglas den svenska av en större öppenhetän de flesta andra centralbanker. Riksbankenoffentliggör väsentlig information bl.a. i de s.k.inflationsrapporter som publiceras fyra gånger perår, i de protokoll från direktionens sammanträdensom offentliggörs med viss tidseftersläpning, i detal som direktionsledamöterna håller i olikasammanhang och i de offentliga utfrågningar somutskottet minst håller medriksbankschefen. Protokollen fråndirektionssammanträdena och de offentligautfrågningarna av riksbankschefen behandlas nedan avutskottet. I samband därmed behandlas motionernaFi202 av och () ochFi203 av m.fl. (m). Vidare behandlasunder avsnittet ställning motion Fi213av m.fl. (v). Under avsnittetTillsättning av direktionsledamot granskar utskottetden formella tillsättningen av ,landshövding i , som medlem iRiksbankens direktion.Låg inflation och hög tillväxtInflationen i har under de senaste årensjunkit kraftigt jämfört med de nivåer som råddeunder 1970-, 1980- och . Trotsen högre tillväxttakt än EU-genomsnittet och en lågtvärderad krona har den svenska inflationen desenaste två åren legat under genomsnittet i EU.Inflationen har också varit den lägsta blandmedlemsländerna. har densvenska inflationstakten mätt med 12-månaderstalvarit lägst i EU . Under varje månadunder 2000 hade den lägstainflationstakten i EU, tätt följd av Sverige.De senaste sju åren har BNP ökat med igenomsnitt sominflationstakten mätt med konsumentprisindex (KPI)varit i genomsnitt . Detta kanjämföras med utvecklingen under 1970- och 1980-talendå tillväxten i genomsnitt var respektive 2,och inflationstakten i genomsnitt uppgicktill respektive per år.Förväntningarna på inflationens utveckling blandekonomins olika aktörer - hushåll, företag,finansmarknad och arbetsmarknadens parter - harfallit kraftigt och har sedan mitten av 1990-taletlegat kring inflationsmålet och en bra bitunder målet. Trots den kraftigt ökade tillväxten ochden stigande sysselsättningen har ävenlöneökningarna varit måttliga ochinom ramen för vad som krävs för att inflationsmåletskall av.InflationsmåletI , efter det att den fastaväxelkursen övergavs och kronan började flyta på deninternationella valutamarknaden, beslutaderiksbanksfullmäktige att prisstabilitetsmålet ioperativa termer skulle formuleras som attinflationen, mätt som KPI, skulle begränsas till 2 %i årlig förändringstakt med ett toleransintervall på( . Målet skulle vara symmetriskt, iden meningen att skulle ta likaallvarligt på en alltför låg som en alltför höginflation.Orsaken till att KPI valdes till målvariabel varbl.a. att måttet är välkänt hos allmänheten, att detpubliceras regelbundet med liten tidseftersläpningoch att KPI sällan revideras. KPI är också detöverlägset bredaste måttet av den privatakonsumtionen av varor och tjänster.Som utskottet framhållit vid de tidigareutvärderingarna har emellertid KPI en svaghet sommålvariabel genom att indexet kan påverkas avtillfälliga faktorer som inte har någon beståendeeffekt på inflationen ellerinflationsförväntningarna. En sådan viktigtillfällig faktor, som fickett ganska stort genomslag i KPI, är nedgången iräntenivån. Räntefallet är ju dessutom bl.a. eneffekt av egna åtgärder. Andratillfälliga effekter som normalt inte påverkarinflationsprocessen är förändringar i indirektaskatter och subventioner. Enligt Statistiskacentralbyråns (SCB:s) och beräkningarbidrog lägre räntekostnader för hushållen till attminska KPI:s ökningstakt med i genomsnitt ca 0,7procentenheter under perioden 1998-1999.Under förra året var däremot bidraget frånränteutvecklingen noll. Ändrade indirekta skatteroch subventioner har påverkatKPI i olika riktningar. bidrog de, bl.a.till följd av saneringen av de offentligafinanserna, till att höja KPI med 0,2 procentenhetermedan de bidrog till att dämpa KPI meddrygt . I likhet medräntekostnaderna var dock bidraget frånändrade skatter och subventioner obefintligt.Utskottet har vid de tidigare granskningarna gjortbedömningen att det är rimligt att väljeratt bortse från sådana tillfälliga effekter i KPIsom inte påverkar den långsiktiga inflationen. Straxefter sitt tillträde fastställdeden nya direktionen att inflationsmålet även ifortsättningen skall vara definierat i termer avKPI. gjordes ett tillägg till målet i denmeningen att direktionen angav att det finns tvåskäl att avvika från målet. Det första skälet är omKPI ett till framåt påverkas av tillfälligafaktorer, som t.ex. förändringar i hushållensräntekostnader eller förändringar av indirektaskatter och subventioner, som inte bedöms fåvaraktig inverkan på inflationen. Det andra skäletär om inflationen ligger utanför målet och om ensnabb återgång till målet via storaränteförändringar får stora samhällsekonomiskakonsekvenser. Vid en sådan situation böruppfyllandet av målet i stället ske gradvis. I bäggefallen skall i förväg ange hur storavvikelse som kan vara motiverad på ett till två årssikt.Under 1999 och 2000 har löpande hänvisattill tillägget till målet. I inflationsrapporternaoch protokollen meddelas attdirektionen i rådande läge bortser från tillfälligafaktorer i utformningen av penningpolitiken eftersomde inte bedöms få någon varaktig inverkan påinflationen. I praktiken har det inneburit attpenningpolitiken baserats på enbedömning av inflationen mätt med det underliggandeinflationsmåttet, UND1X (se definition av UND1X iavsnitt nedan). Som redovisas nedan har dockskillnaden mellan KPI och UND1X varit istort sett obefintlig eftersom bidragen tillinflationen från tillfälliga faktorer under åretvarit obetydliga.Inflationen 1998-2000 enligt KPI och UND1XSom framgår av tabell 1 har priserna mätt medkonsumentprisindex (KPI) ökat med i genomsnitt 0,7 %per år . I genomsnittsteg KPI 1998, 1999 och 2000.Det innebär att inflationen mätt med KPI underperioden underskridit inflationsmål på . Den har också legat under det s.k.toleransintervallet på ± . Som framgår av diagram1 har inflationstakten mätt enligt KPI inte någongång överstigit inflationsmålet.Däremot har inflationen under ett flertal månaderlegat under toleransintervallets nedre gräns.Tabell 1. Inflationen 1998-2000 enligt olika inflationsmått-------------------------------------------------------------| | KPI | UND1X | HIKP | UNDINHX|-------------------------------------------------------------|1998 | 0,4 | 1,0 | 1,0 | 1,8|-------------------------------------------------------------|1999 | 0,3 | 1,5 | 0,6 | 1,8|-------------------------------------------------------------|2000 | 1,3 | 1,4 | 1,3 | 1,0|-------------------------------------------------------------|Snitt | 0,7 | 1,3 | 1,0 | 1,5||1998-2000 | | | | |-------------------------------------------------------------Källa: RiksbankenInflationstakten mätt enligt det underliggandeprismåttet UND1X, dvs. det inflationsmått somRiksbanken använt sommålvariabel i penningpolitiken, bekräftar bilden av enlåg och relativt stabil svensk inflation. UND1Xdefinieras som KPI exklusive hushållens räntekostnaderför egnahem och direkta effekter av ändrade indirektaskatter och subventioner. Enligt UND1X ökade prisernamed i genomsnitt 1998, 1999 och 2000. Sammantagetinnebär detta att UND1X under treårsperiodenunderstigit inflationsmålet på . I likhet med KPIhar UND1X inte heller överstigit inflationsmålet undernågon enskild månad. UND1X har dock i betydligt högreutsträckning än KPI legat inom toleransintervallet.Som tydligt framgår av bl.a. diagram 1 varskillnaden i inflationstakt enligt KPI och UND1Xbetydande . av sjunkande räntekostnader, vilket fickgenomslag i KPI men inte i UND1X. däremotutvecklades de bägge inflationsmåtten enligt sammamönster. Skillnaden i inflation enligt de bägge måttenvar i stort sett obefintlig.Diagram 1. Konsumentprisindex (KPI), index för underliggandeinflation (UND1X) och EU:s konsumentprisindex för (HIKP).12-månaderstalKälla: SCB, RiksbankenAndra mått på inflationenMätt enligt det europeiska inflationsmåttet, HIKP, svenska inflationen varit 1998, 1999 och1,2000. Det ger ett genomsnitt för hela periodenpå , dvs. under inflationsmålet, men precispå gränsen innanför toleransintervallet. HIKP är ettmellan länderna harmoniserat inflationsindex somutvecklats inom EU. HIKP används som målvariabel förpenningpolitiken av , , ochhar speciellt utformats för att fyllastabiliseringspolitiska syften. Till skillnad från KPIexkluderar HIKP räntekostnader för egnahem,bostadsrättsavgifter, avgifter för viss hälso- ochsjukvård, fastighetsskatt, avskrivningar,tomträttsavgäld och försäkringar för egnahem, del avreparationer samt lotterier och tips.Ett mått på den inhemskt genererade prisutvecklingensom löpande använder i sin inflationsanalysär UNDINHX. UNDINHX definieras som UND1X rensat förförändringar i importpriserna. Enligt detta mått harinflationen ökat med i genomsnitt - 1998, 1999 och 1 %2000. I likhet med de övriga inflationsmåtten harUNDINHX understigitinflationsmålet på , men UNDINHX har legat inomtoleransintervallet. Till skillnad från de övrigainflationsmåtten sjönk dock inflationstakten relativtkraftigt enligt UNDINHX. Nedgången beror påen mycket svag prisutveckling på svenskproduceradevaror och tjänster.ReporäntanSom framgår av tabell 2 kan utvecklingen avRiksbankens styrränta, den s.k. reporäntan, grovt delas in i fyra delperioder.Den första perioden sträcker sig från början av 1998till mitten av 1998 då reporäntan låg stilla efter enhöjning på . Denandra perioden omfattar tiden tillförsta kvartalet 1999, då successivt sänktereporäntan med , från 4,35 %till , till följd av bl.a. svagareinflationstryck och sämre tillväxtutsikter i spåren avAsienkrisen. lågreporäntan ånyo stilla på . I november 1999påbörjades en period av räntehöjningar då reporäntansammanlagt höjdes . Den senastehöjningen gjordes dåreporäntan justerades upp till4 %. Omläggningen av penningpolitiken i slutet av 1999och förklaras framför alltav den allt starkare konjunkturen i både ochinternationellt och av att i slutet av 1999och bedömde att inflationen siktnågot skulle överstiga inflationsmålet.Trots räntehöjningarna är densvenska reporäntan den lägsta i EU och en av de lägstabland länderna i OECD-området. Vid mitten av april2001 låg styrräntan i , efter den amerikanskacentralbanken sänkningar under förstatertialet, på . I euroområdet låg styrräntan vidsamma tidpunkt på 4,75 %.Tabell 2. reporänta 1998-2000------------------------------------------Datum Förändring Nivå efterförändringen-------------------------------------------0,25 4,10-------------------------------------------0,25 3,85-------------------------------------------0,25 3,60-------------------------------------------0,20 3,40-------------------------------------------0,25 3,15-------------------------------------------0,25 2,90------------------------------------------+0,35 3,25------------------------------------------+0,50 3,75------------------------------------------+0,25 4,00------------------------------------------Källa: RiksbankenVid sitt sammanträde den 6 december 2000beslutade direktionen att den s.k.räntekorridoren, dvs. in- ochutlåningsräntor inte längre skall vara ettsignalinstrument för . Enligtdirektionens beslut saknas behov av attsignalera den långsiktiga inriktningen avpenningpolitiken via korridoren. In- ochutlåningsräntan skall i ställetligga symmetriskt kring reporäntan och ändrasnär reporäntan ändras. låg in-och utlåningsräntan på respektive ,dvs. under respektive överreporäntan.KronanEfter av starkare krona undervåren 1998 försvagades kronan kraftigt underhösten och när den internationellaoron på finansmarknaderna tilltog på grund avbl.a. betalningsinställelse av deninhemska statsskulden och kollapsen i denamerikanska hedgefonden, Long Term CapitalManagement (LTCM). , näreuroländernas valutor låstes mot euron, lågkronans värde, mätt enligt det s.k. TCW-indexet,på ett indexvärde på omkring 130 (ju högre värdepå TCW-index, desto svagare krona). Under våren1999 minskade den finansiella oron i takt medatt farhågorna om en djup internationell nedgångavtog, och kronan stärktes relativt kraftigt.Efter att ha varit relativt stabil från sommaren1999 sjönk den svenskakronans värde på den internationellavalutamarknaden kraftigt ochhösten/. Som framgår av diagram 2har försvagningen fortsatt under inledningen av2001. En del av kronans försämrade värde kanförklaras av eurons fall mot USA-dollarn. Kronanär på den internationella valutamarknadenrelativt intimt sammankopplad med euron och näreurons värde sjunker mot dollarn försvagas ocksåkronan mot dollarn. Som framgår av diagram 3 harkronan även försvagats moteuron. Som orsaker till den utvecklingen brukaranges nedgången på Stockholmsbörsen, stora köpav utländska tillgångar i samband med starten avpremiepensionssystemet, en ökad skillnad mellanden svenska reporäntan och euroräntan och ensvagare svensk utrikeshandel. Kronans värde moteuron steg kraftigt efter EMU:s bildande den 1januari 1999, från en kurs på pereuro till som lägst 8,10 våren2000. har euron stadigt stärkts motkronan till en kurs på mellan 9,00 och 9,10 vidmitten av april 2001.Diagram 2. Kronans värde enligt TCW-index perioden1998-2000Källa: RiksbankenMätt enligt TCW-index låg kronans värde i börjanav (någon vecka efter det attföretaget varnat för en svagarevinstutveckling ) på ettindexvärde på omkring 134. låg index pådrygt 135. Det är det högsta index som noteratssedan sommaren 1995, då kronan nådde sin lägstanivå sedan den fasta växelkursen släpptes inovember 1992. hade kronanstärkts något, efter nedgången i början avmånaden.Diagram 3. Kronans kurs mot euro och USA-dollarKälla: RiksbankenI från mars 2001redovisas en jämförelse mellan kronans och andravalutors volatilitet på den internationellavalutamarknaden, dvs. hur mycket värdet pårespektive valuta svänger eller varierar.Riksbankens slutsats är att svängningarna ikronans värde , frånjanuari 1999 till , varitförhållandevis små i ett historiskt perspektiv.Samtidigt har svängningarna inte varitanmärkningsvärt stora i jämförelse medsvängningarna i valutor i länder som i likhetmed har en rörlig växelkurs. Den svenskakronans svängningar har dessutom varit betydligtmindre än eurons, vars svängningar ökat kraftigtsedan starten i januari 1999.Inflationen, inflationsprognoserna ochpenningpolitiken för 2000Nedan görs en översiktlig genomgång av ekonomin,penningpolitiken, inflationen ochinflationsprognoserna . Genomgången harsom utgångspunkt att det kan ta omkring ett innan penningpolitiska åtgärder får fulltgenomslag i ekonomin och på inflationen.Speciellt intressant blir då de överväganden, deprognoser som gjorts och de åtgärder somvidtagits under 1998 och 1999.Bedömningar av 2000 gjorda 1998I början av 1998 börjar effekterna avAsienkrisen som tog fart under sensommaren 1997att synas alltmer. Det internationellapristrycket försvagas och räntorna i bådeSverige och omvärlden sjunker. Den realaekonomin i både och övrigaindustriländer är emellertid fortfarande ganskaopåverkad. Uppgången i den svenskaindustrikonjunkturen som påbörjades under förstahalvan av 1997 fortsätter. Företagensproduktions- och ordertillväxt betecknas som godi (KI:s) barometrar fråninledningen av 1998. Även hushållens konsumtionutvecklas gynnsamt som inflationstalensjunker under våren.I inflationsrapporten skriverRiksbanken ned sin prognos över framför alltinflationen . BNPbedöms stiga med 1999 och tillväxtenförväntas bli god även . KPI väntas nustiga till och (räknat som tolvmånaderstal). Det är ennedjustering jämfört medbedömningen då höjdereporäntan . UND1X bedömsnu stiga till och imars 2000, vilket kan jämföras med 2,iinflationsrapporten . EnligtRiksbanken är också risken stor för attAsienkrisens återverkningar på deninternationella och svenska konjunkturen kan blibetydligt mer omfattande än vad som bedöms ihuvudscenariot.Under senvåren och sommaren 1998 börjarindustrin känna av Asienkrisen alltmer.Produktion och orderingång utvecklas inte somförväntat. Den inhemska konsumtionen fortsätteremellertid att stiga.I inflationsrapporten från juni 1998konstaterar att inflationenutvecklats svagare än väntat bl.a. på grund avlägre importpriser i Asienkrisens spår. Detta ikombination med sänkta indirekta skatter sombl.a. presenterades i den ekonomiskavårpropositionen 1998 gör att prognosen förinflationen de kommande två åren sänks kraftigt.KPI väntas nu stiga till (räknat som tolvmånaderstal). Den underliggandeinflationen bedöms nu öka i juni 2000.Riksbanken räknar också med att det kommer attfinnas överkapacitet i ekonomin under dekommande två åren, bl.a. på grund av en stigandeproduktivitet i näringslivet. I början av juni1998 sänker reporäntan med 0,25procentenheter.Diagram 3. prognoser iinflationsrapporterna över KPI 2000 jämfört medutfallet (årsgenomsnitt)Källa: RiksbankenUnder hösten utvidgas Asienkrisen till Rysslandoch andra tillväxtområden, vilket ökarosäkerheten på de internationellafinansmarknaderna. Oron förstärks kraftigt avkollapsen i den amerikanska hedgefonden LTCM.Kronan försvagas relativt kraftigt ochindustrikonjunkturen försämras. På hemmaplanfortsätter emellertid efterfrågan att utvecklasväl trots den finansiella oron. Hushållensföretroende för den ekonomiska utvecklingen ärfortsatt högt.I inflationsrapporten skriverRiksbanken upp inflationsprognosen något bl.a.med motiveringen att aktiviteten i den svenskaekonomin stiger. KPI väntas nu ligga på iseptember 2000 (tolvmånaderstal) och UND1X på2,vid samma tidpunkt.I rapporten justerasemellertid både inflations- ochtillväxtbedömningen nedåt ganska kraftigt.Riksbanken räknar nu med att BNP stiger med ca2,2000, jämfört med en prognos på i de inflationsrapporter som publiceratstidigare . Inga kapacitetsproblemväntas uppstå i ekonomin under de kommande tvååren. KPI bedöms uppgå till i december2000 och räknat som genomsnitt under 2000.Nedjusteringen beror på den svagarekonjunkturutvecklingen men också på deförändringar i indirekta skatter ochsubventioner som presenteras i regeringensbudgetproposition för 1999.Under november och december sänker Riksbankenreporäntan med sammanlagt 0,7procentenheter, till en nivå i slutet avdecember på 3,4 %.Bedömningar av 2000 gjorda 1999Även inledningen av 1999 präglas av Asienkrisensföljder. Aktiviteten i den internationellaekonomin avtar och den svenskaindustrikonjunkturen försämras ytterligare,enligt KI:s barometrar.I inflationsrapporten konstaterarRiksbanken att förutsättningarna för den svenskatillväxten är goda, men attavmattningen i världsekonomin ger en lägretillväxt och ett svagare både svenskt ochinternationellt inflationstryck. Som framgår avdiagrammen 3, 4 och 5 räknar med attBNP stiger med 2000 och attinflationen mätt enligt KPI i genomsnitt ökarmed och att UND1X stiger med 1,8 %.Riksbanken gör också bedömningen att det, trotsen ganska god tillväxt, kommeratt finnas kvar lediga resurser i den svenskaekonomin. Det s.k. produktionsgapet kommersannolikt inte att slutas. Det finns, enligtRiksbanken, också en risk för att inflationenblir ännu lägre än i huvudscenariet till följdav den svagare internationella utvecklingen.