bet · GO01NU8 · 2001-03-13 00:00:00 — Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01NU8Redogörelse för ärendetI detta betänkande behandlasdels fyra motioner från allmänna motionstiden1999/2000,dels femton motioner från allmänna motionstiden2000/01,dels en motion som väckts med anledning avproposition 1999/2000:140 om konkurrenspolitik förförnyelse och mångfald.Synpunkter i ärendet har inför utskottet lämnatsav företrädare för nätmyndigheten vid , branschorganisationen elhandlare. Skrivelser ifrågan har inkommit från Oberoende elhandlare, SeneaAB, och . I betänkandet behandlas nitton motioner frånallmänna motionstiden och hösten 2000samt ett motionsyrkande med anledning av proposition1999/2000:140 om konkurrenspolitik för förnyelse ochmångfald.Den 1 november 1999 trädde den s.k.schablonreformen i kraft som syftade till att ävende små elkonsumenterna skulle kunna minska sinakostnader genom att på ett enkelt och smidigt sättbyta elleverantör eller omförhandla sinaleveransavtal. Enligt vad utskottet erfarit fungerardock inte leverantörsbytesprocessen på etttillfredsställande sätt. Utskottet föreslår därför,med anledning av fem motioner, att regeringenskyndsamt skall utreda förutsättningarna ochformerna för införande av ett effektivtsanktionssystem mot de nätbolag som inte uppfyllerregelverkets krav vid byte av elleverantör ellergällande föreskrifter om angivande avanläggningsidentitet vid mätrapportering. Regeringenbör, enligt utskottet, lägga framerforderliga förslag till de lagändringar som krävsför ett snabbt införande.Med anledning av en motion, om strålningsriskerfrån kraftledningar i tätbebyggda områden, föreslårutskottet att det tillsätts en utredning med uppdragatt finna åtgärder och metoder för att reducerastrålningsriskerna från kraftledningar. Iutredningsuppdraget bör även ingå att ta framförslag till incitament för kommuner och kraftbolagför sådana åtgärder samt en bedömning av kostnadernaför åtgärderna. Enligt vad som hävdas i enreservation (s, v) finns det intetillräckliga skäl för att tillsätta en utredningenligt vad som föreslås i den aktuella motionen.Övriga motionsyrkanden - om tillsyn avnätverksamhet, slopande av fasta nätavgifter,konkurrensfrågor inom elmarknaden, anslutning avvindkraft, överföringskapacitet, debitering avelförbrukning samt fjärrvärme - avstyrks.I en reservation (m, kd, c, fp) sägs attregeringen skyndsamt bör vidta åtgärder för attskärpa tillsynen över nätverksamheten. I två andrareservationer stöds motionsyrkanden om slopande avfasta nätavgifter (v, mp) och om avreglering avfjärrvärmemarknaden (m, kd, fp). BakgrundHösten 1995 beslutade (prop. 1994/95:222,bet. 1995/96:NU1) om en ny ellagstiftning sominnebar att konkurrens infördes i handeln med el.Omregleringen syftade till att skapa en ökad pris-och kostnadspress på elmarknaden, ökad valfrihet ochlägre elkostnader för konsumenterna. En huvudprincipi den nya ellagstiftningen är att det skall vara enklar boskillnad mellan å ena sidan produktion ochförsäljning av el och å andra sidan överföring av el(nätverksamhet). Skäligheten i nätavgifter och andraöverföringsvillkor kan granskas av nätmyndighetenvid Statens energimyndighet.I oktober 1997 beslutade (prop.1996/97:136, bet. 1997/98:NU3) att införa en nyellag som trädde i kraft . Med dennya ellagen (1997:857) infördes bl.a. bestämmelsersom syftar till att skapa bättre förutsättningar fören effektivare tillsyn.För att även de små elkonsumenterna skall kunnadra nytta av omregleringen genom sänkta elkostnaderbeslutade (prop.1998/99:137, bet. 1999/2000:NU4) - efter tidigareinitiativ av näringsutskottet - att fr.o.m. den 1november 1999 avskaffa kravet på timvis mätning. Istället infördes en schablonbaserad beräkning påelmarknaden. Införandet av schablonberäkning ochmöjligheten att byta elleverantör har inneburitlägre elkostnader för konsumenterna.NätverksamhetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om skärpttillsyn av nätverksamhet i avvaktan påremissbehandlingen av Elnätsutredningensdelbetänkande och en därpå aviseradproposition om elmarknaden. Jämförreservation 1 (m, kd, c, fp).Riksdagen bör även avslå motionsyrkanden omatt helt eller delvis slopa fastanätavgifter. Jämför reservation 2 (v, mp).MotionernaI partimotion 1999/2000:N228 (m) hänvisas till enrapport av , ,m.fl. av vilken detframgår att de högsta nätavgifterna i landet är tregånger högre än de lägsta. En förklaring till dekraftiga avgiftsskillnaderna sägs vara attnätföretag har olika kostnader beroende på nätandeli tätort respektive glesbygd. beräkningar förklarar dettaenbart ungefär en fjärdedel av skillnaderna.Viktigare är sannolikt att nätavgifterna i mångafall är orimligt höga jämfört med kostnaderna föratt driva verksamheten effektivt, ansermotionärerna.Enligt Moderata samlingspartiet finns det därförstarka skäl att skärpa tillsynen överelnätsverksamheten. En skärpt tillsyn av priser påmonopolområden måste, enligt motionärerna, syftatill att skydda konsumenterna från att drabbas avoskäliga priser och att uppmuntra tillrationaliseringar. Dessutom bör en skälig andel avrationaliseringsvinsterna komma konsumenterna tillgodo genom lägre priser. I motionen påpekas vidareatt tillsynen måste syfta till att konkurrensen inomelhandeln upprätthålls och till att förhindrasnedvridning genom subventionering med överskottfrån monopolverksamhet.I motion 2000/01:N242 (m) anför Moderatasamlingspartiet att reformeringen och avregleringenav elmarknaden varit framgångsrik inte minst i denmeningen att elpriset har sjunkit. Detta hindrarinte att många konsumenter upplever att deraselkostnader är oförändrade eller till och med harökat. Förklaringen till detta är, enligtmotionärerna, dels att energiskatterna har höjtskraftigt på förslag av den socialdemokratiskaregeringen, dels att nätföretagen trotsavregleringen inte är konkurrensutsatta. Det finnsuppskattningar som gör gällande att mer än hälftenav avregleringens positiva effekter i form aveffektivitetsvinster skulle finnas i nätledet.Vidare hänvisas i motionen till därkraven på effektivisering av nätföretagen höjtsgenom s.k. benchmarkingkonkurrens. Denna modell, somenligt motionärerna också skulle kunna tillämpas iSverige, går ut på att ett index som mäterbefolkningstäthet, geografi med mera och somförklarar kostnadsbilden i distributionsområdet tasfram och används för att mäta effektiviteten hosföretagen. De företag som enligt detta index äreffektivare och har lägre konsumenttaxor ängenomsnittet får ge ägarna god avsättning på insattkapital. Bolag som har högre konsumenttaxor ängenomsnittet förvägras att ge ägarna avkastning.Motionärerna anser att det borde utredas påvilket sätt denna eller liknande modeller för attöka konkurrensen mellan nätföretagen skulle kunnakomma till stånd. I motionen anförs vidare attEnergimyndighetens tillsyn av nätföretagenomedelbart måste skärpas. Det finns, enligtmotionärerna, alltför många exempel på nätföretagsom tar ut oskäligt höga nätavgifter.I motion 1999/2000:N204 (m) sägs att nätavgiftersom debiteras konsumenterna i vissadistributionsområden är väsentligt högre än i andraoch att nätavgifterna i genomsnitt är relativt högajämfört med kostnaderna för verksamheten.Konsumenternas fördel av lägre kilowattpris tillföljd av ökad konkurrens elimineras av att vissabolag höjer nätkostnaderna orimligt mycket, hävdarmotionären. Det finns därför anledning att skärpatillsynen över elnätsverksamheten och avnätavgifterna. En sådan tillsyn måste, enligtmotionären, syfta till att skydda konsumenterna frånatt drabbas av oskäliga priser och att uppmuntratill rationaliseringar.Avregleringen av elmarknaden har medförtkonkurrens och sänkta priser för alla kategorier avelförbrukare, anförs det i motion 2000/01:N277 (m).Mycket talar dock för, enligt motionärerna, attenergiföretagens nätpriser i genomsnitt är relativthöga jämfört med kostnaderna för verksamheten.Motionärerna anser att en skärpt tillsyn av priserpå monopolområden måste syfta till att skyddakonsumenterna från oskäliga priser, uppmuntra tillrationaliseringar, upprätthålla konkurrensen inomelhandeln samt förhindra snedvridning genomsubventionering med överskott frånmonopolverksamhet. Regeringen bör, enligtmotionärerna, ge nätmyndigheten i uppgift att medstor kraft och skyndsamhet vidta åtgärder i syfteatt undanröja monopolets konkurrenshämmandeeffekter.I motion 1999/2000:N303 (v) ifrågasätts omelmarknadens avreglering skapat ytterligaremotivation för eleffektivisering och elsparande hoskunderna och därmed underlättat den av riksdagenbeslutade inriktningen av energipolitiken. Ettsystem med enbart fasta nätavgifter innebär attmotivationen för minskad elanvändning minskar hosstora kundgrupper, menar motionärerna. De anserdärför att de särskilda nätavgifterna bör slopas.Nätägarna får i stället ta betalt av den distributörsom använder nätet. Detta innebär, enligtmotionärerna, att det rörliga elpriset blir högre äni dag, men också att det blir intressant för deflesta hushåll att bli eleffektivare och att minskasin elanvändning. Motionärerna anser att ettelprissystem med enbart rörlig avgift bör utredas.Frågan om fasta respektive rörliga nätavgifter tasäven upp i motion 2000/01:N222 (v). I motionenställs frågan om hur en bra och effektiv nättariffskall se ut för att ge de rätta signalerna tillolika intressenter. Om nätavgifterna är fasta,oavsett mängden el, bidrar de inte till attstimulera effektivisering och sparande av el, sägsdet i motionen. En möjlighet att ändra på dettaskulle, enligt motionärerna, vara att föra över denfasta avgiften helt eller delvis till det rörligapriset. Detta skulle kunna gälla alla de kunder somomfattas av s.k. schablonmätning - dvs. i principalla hushåll och småföretag. En sådan taxa skullestimulera till effektivisering och därmed minskadelförbrukning.Vidare anser motionärerna att en elintensivindustri som ligger nära den norrländskavattenkraften rimligen skall ha en klart lägrenätavgift än en motsvarande industri i södraSverige. Transportkostnaderna och nätförlusterna somstamnätet förorsakar borde, enligt motionärerna, slåigenom på ett sätt som ger rätt kostnadsfördelning.I dag ges abonnenter i en rabatt i form avlägre energiskatt för att de bor nära vattenkraften.Det rimliga vore, enligt motionärerna, att de istället debiterades en lägre nätavgift på grund avkortare avstånd och därmed mindre nätförluster.Energimyndigheten har ansvar för att granskaskäligheten i nättariffer och andraöverföringsvillkor, påpekas det i motion2000/01:N262 (kd). Av de drygt 200elnätsoperatörerna i landet begärdeEnergimyndigheten förklaringar från ca100 operatörer som höjt eller haft tveksamheter isina tariffer, framhåller motionärerna. Mångaelkonsumenter betalar fortfarande ett överpris ochdet är därför, enligt motionärerna, angeläget attregeringen påskyndar utvecklingav former för bedömning av nättarifferna och germyndigheten befogenheter att där så krävs vidtatvingande åtgärder.I motion 1999/2000:N328 (c) anförs - medhänvisning till en riksomfattande analys - attnätavgiften för samma uttag av elektricitet är tvåtill högre hos det dyraste företagetjämfört med det billigaste i grupper med nätägaresom har likartade förutsättningar. Analysenunderbygger, enligt motionären, intrycket av att denviktigaste förklaringen till skillnader i nätavgiftär att vissa företag är mindre effektiva än andra.Motionären anser vidare att de helt orimliga prisersom nätägarna betalar för inköp av el - för atttäcka nätförluster - är ett tydligt bevis påkorssubventionering i branschen.I motion 1999/2000:N51 (fp) föreslås åtgärder föratt försvåra möjligheterna till subventionering avelhandel med monopolvinster från energiområdet. Imotionen hänvisas till förslag från Konkurrensverketom att det dels klart skall urskiljas vilkakostnader hos leverantörerna som är att hänföra tillnätverksamheten, dels att möjligheterna att lägga enstraffavgift på subventionering av elhandel medmonopolvinster inom energiområdet skall utredas.Enligt motionärerna hänvisar regeringen till attfrågan utreds. De anser emellertid attutredningsarbetet bör drivas snabbare med hänsyntill den ekonomiska betydelse dessa frågor har förett stort antal hushåll.Vissa kompletterande uppgifterBestämmelser i ellagenBestämmelserna om nätverksamhet i ellagen (1997:857)syftar till att säkerställa en effektiv ochrationell nätverksamhet och att nätföretagensmonopolställning inte missbrukas. Enligt lagen skallnätavgifterna vara skäliga och utformade på sakligagrunder. Med saklig grund avses att de skall varaobjektiva och icke-diskriminerande. Vid bedömning avnätavgiftens skälighet skall konsumentintressetsärskilt beaktas, men hänsyn skall även tas till enrimlig avkastning i nätverksamheten.Skälighetsprövningen skall baseras på de intäkteroch kostnader som kan hänföras till det aktuellakoncessionsområdet. Allmänt sett är elnätsverksamheten kapitalintensiv verksamhet med höga fastakostnader. Skäligheten i nätavgifter prövas, somredan nämnts, av nätmyndigheten vid Statensenergimyndighet.NätavgifterNätavgifterna utgör av detsammanlagda elpris (inkl. skatter) som konsumenternabetalar. Enligt uppgifter från harde genomsnittliga nätavgifterna för lägenhetskunderökat och för kunder med villa utan elvärmemed mellan . Förkundkategorin villa med elvärme har avgiften igenomsnitt minskat . Idiagrammet på nästa sida redovisas utvecklingen avnätavgifterna för typkunderna lägenhet, villa utanelvärme och villa med elvärme under samma period.Prisuppgifterna gäller den totala nätavgiftenberäknad per kWh exklusive moms men inklusive vissamyndighetsavgifter (/år).Källa: EnergimyndighetenFör jord- och skogsbruk, småindustri och mellanstorindustri har nätavgifterna under perioden 1997-2001i huvudsak minskat.Nivån på nätavgifterna skiljer sig väsentligt mellantätort och glesbygd (se tabellen på följande sida).För en lägenhet med en årskonsumtion av 2 000 kWh ärgenomsnittspriset högre per kWh i glesbygdjämfört med tätort, vilket innebär en högreårskostnad med . För en villa utan elvärme (5000 kWh ) blir årskostnaden högre iglesbygd och för en villa med elvärme (20 000 kWhper år) högre. För en småindustri med enberäknad förbrukning av 350 000 kWh blirprisskillnaden mellan tätort och glesbygd 12 950 kr.Genomsnittlig nätavgift (öre/kWh) för olikakundkategorier inom tätort, blandad bebyggelse ochglesbygd (efter ledningslängd) (exkl. moms) samt prisutvecklingen iprocent.-----------------------------------------------------------|Kundkategorier |Tätort |Blandad |Glesbygd || | | | || |-60 m |60-125 m |125- m || | | | || | | | || | | | |---------------------------------------------------------| |1 |1997-2001|1|1997-2001|1|1997-2001 || |jan.| |jan.| |jan.| || | |% | |% | |% || |2001| |2001| |2001| |---------------------------------------------------------|Lägenhet 16A/2 000 kWh |34,4|0 |42,7|+2 |48,7|+5 |---------------------------------------------------------|u. elvärme 16A/5 |30,5|0 |37,2|+2 |42,5|+4 ||000 kWh | | | | | | |---------------------------------------------------------|m. elvärme 20A/20 |17,4|-9 |20,4|-5 |23,4|-2 ||000 kWh | | | | | | |---------------------------------------------------------|Jordbruk 35A/30 000 kWh |18,4|-6 |22,4|-3 |23,7|-4 |---------------------------------------------------------|Näringsverksamhet |13,4|0 |15,6|0 |16,5|-3 ||50A/100 MWh | | | | | | |---------------------------------------------------------|Småind. 100 kW el |13,1|-15 |16,3|-3 |16,8|-4 ||160A/350 MWh | | | | | | |---------------------------------------------------------|Mellanstor ind. 1 MW/5 |7,9 |-8 |9,0 |-6 |8,8 |-9 ||000 MWh | | | | | | |---------------------------------------------------------Källa: undersökning från maj2000 visar att avgiftsskillnaderna mellanolika nätföretag, som verkar inom sammabebyggelseregion, är mycket stora. Förlägenhetskunder i tätort varierar nätavgiftenmellan drygt 20 och per kWh,vilket innebär en årlig kostnadsdifferens påca . För en lägenhetskund i glesbygdskiljer ca mellan lägsta ochhögsta nätavgift. För en eluppvärmd villa ärprisskillnaden mellan olika nätföretag itätort ca och i glesbygd ca 2800 kr.Mot bakgrund av att nätverksamheten utgörett s.k. naturligt monopol, som inteautomatiskt driver fram rationaliseringskrav,har nätmyndigheten fastställt ettrationaliseringskrav för lokalnät förvart och ett av (NUTFS 1997:1).Nätmyndigheten fick i början av år 1999uppgifter om att nätavgifterna höjts inom ettstort antal nätkoncessioner för områden. Tillföljd av detta öppnade myndigheten tillsyn ica 90 ärenden för att utreda om företagen höjtnätavgifterna. Utredningen visade attavgifterna hade höjts i ca 45 områden, medandet i övriga områden skett en omfördelning avavgifterna mellan olika kundkategorier. Iseptember 1999 förelade nätmyndigheten i stortsett samtliga de företag som hade höjtnätavgifterna att sänka avgifternatill nivå. Nätmyndighetenshuvudsakliga motivering var att nätföretagen,trots kostnadsminskningar för att drivalokalnät, höjt sina avgiftsnivåer gentemotkonsumenterna. I stort sett samtliga företagsom fick ett beslut om föreläggande att sänkanättarifferna överklagade detta tilllänsrätten, som i de flesta fall fastställdenätmyndighetens beslut. Därefter har iflertalet fall överklagande skett tillkammarrätten, som ännu inte fattat beslut idessa ärenden. harnätmyndigheten i ca 60 ärenden förelagtnätföretag att sänka sina avgifter. I deflesta fall har även dessa ärenden överklagatstill länsrätten.ElnätsutredningenI tillsatte regeringen ensärskild utredare (direktören )med uppdrag att se över ellagens bestämmelserom nätverksamhet. Utredningen har studerat ochanalyserat olika former av tillsyn. Den 1november 2000 överlämnade Elnätsutredningensitt delbetänkande Elnätsföretag - regler ochtillsyn (SOU 2000:90).Betänkandet remissbehandlas under våren2001. Enligt uppgift från Näringsdepartementetavser regeringen att läggafram en proposition om elmarknaden där bl.a.Elnätsutredningens förslag i fråga om tillsynkommer att behandlas. Elnätsutredningensåterstående utredningsuppdrag, om bl.a.återkallande av nätkoncession ochtvångsförvaltning av nätföretag, skallredovisas senast den 14 september 2001.Näringsdepartementet har aviserat enproposition i dessa frågor till våren 2002.I sitt delbetänkande föreslårElnätsutredningen en ny inriktning avtillsynen av nätavgifter. Förslaget innebäratt en prövning av skäligheten i nättariffer ifortsättningen skall ske genom en jämförelseav nätkoncessionshavarens samlade intäkter iförhållande till hans prestation.Skälighetsbedömningen av tarifferna skall intelängre i första hand utgå från nätföretagenskostnader utan från en bedömning av vilkenprestation nätföretagen utför och omintäkterna står i rimlig proportion tilldenna. Vid bedömningen av prestationen skall,enligt utredningen, hänsyn tas dels till deobjektiva förutsättningarna att bedrivanätverksamheten, dels till sättet att bedrivanätverksamheten. I praktiken innebärutredningens förslag att tillsynen skallbedrivas så att nätmyndigheten granskarnätföretagens intäkter mot bakgrund avföretagens objektiva förutsättningar attbedriva en effektiv nätverksamhet. Med dennatillsynsmetod kommer bevisbördan i första handatt ligga på företagen som har att motivera enhög nättariff. Utredningen menar att dennatillsynsmodell sannolikt är betydligtmindre resurskrävande än den som tillämpas.För att effektivisera tillsynen avnätföretagens avgifter pågår dessutom inomnätmyndigheten ett utvecklingsarbete med dens.k. Den färdiga modellenskall simulera ett nätföretags prestationermed hjälp av uppgifter om abonnenternasgeografiska läge, energianvändning ochdebitering samt nätföretagets utnyttjande avöverliggande nät (regionnät). Dekostnadsfunktioner som tas fram i det fiktivanätet sätts sedan i relation tillnätföretagens intäkter. Arbetet medutformningen av nätnyttomodellen pågår, ochden beräknas tidigast kunna tas i bruk ibörjan av år 2002.Dessutom har nätmyndigheten bedrivit ettutvecklingsprojekt där nätoperatörernaseffektivitet mäts genom jämförelsetal ochnyckeltal med hjälp av en s.k. DEA-metod (DataEnvelopment Analysis). Projektet utmynnade ien slutrapport i september 2000.Elnätsutredningen anför vidare att enutjämning av tariffnivån mellan glesbygd ochtätort förutsätter att tätortskunder tvingasacceptera att tarifferna höjs i syfte attstödja glesbygden. Det är, enligt utredningen,främst möjligheterna till en ökadsamredovisning som får effekter på enutjämning av nättarifferna. Den nu gällandehuvudregeln att varje område skall redovisasför sig med möjlighet för innehavaren avnätkoncessionen att ansöka om undantag harinneburit att samredovisningen och därmedmöjligheten till tariffutjämning sker påkoncessionshavarens initiativ.Dagens regler har också medfört atttariffutjämningen skett långsamt. För attuppnå en ökad tariffutjämning föreslårElnätsutredningen en ny huvudregel medinnebörden att områden som ligger geografisktnära varandra skall redovisas tillsammans omde inte utgör ett olämpligt område. Fördelarnamed denna regel är, enligt utredningen, attmöjligheten till samredovisning inte blirberoende av koncessionshavarens ansökan. Föratt undvika drastiska tariffhöjningar förvissa kunder föreslås att utjämningen skerunder en femårsperiod. Enligt utredningen bördetta - med bibehållen stabilitet iprissättningen - skapa en större dynamik iomstruktureringarna och därmed också påskyndaen prisutjämning mellan tätare och glesareområden.Enligt ellagen får en juridisk person sombedriver nätverksamhet - av hänsyn till riskenför korssubventionering - inte samtidigtbedriva produktion av eller handel med el.Utredningen föreslår att det införs ett förbudmot såväl gemensam styrelsemajoritet somgemensam verkställande direktör i nätföretagoch elhandels- eller elproduktionsföretag föratt i praktiken se till att åtskillnad mellannätverksamhet och konkurrensutsatt verksamhetupprätthålls. Syftet med regeln är, förutomatt markera kravet på åtskillnad mellanverksamheterna, också att förhindra attnätverksamheten subventionerar annanverksamhet med högre nättariffer som följd.Risk för subventionering föreligger också,enligt utredningen, om kostnader för samarbetemellan företag, t.ex. för gemensamma lokaler,endast eller i för stor utsträckning belastarnätföretaget. Samma risk föreligger om varoreller tjänster inte köps till marknadsmässigapriser. Utredarnas slutsats är attövervakningen av att subventioneringar intesker från nätföretag är helt beroende av eneffektiv tillsyn av nättariffens skälighet.Med en bestämd och effektiv tillsyn tvingasnätföretagen sätta låga tariffer och utrymmetför icke lönsamma beteenden minskar ellerförsvinner, enligt utredningen.Fasta nätavgifterFrågan om fasta och rörliga nätavgifter, somtas upp i motionerna 1999/2000: N303 (v) och2000/01:N222 (v), har varit föremålför behandling i utskottet vid tre tillfällen.Riksdagen avslog samt våren ochhösten 1998 motioner med förslag på dettaområde (bet. 1996/97:NU11, 1997/98: NU12 och1998/99:NU4). I reservationer (v, mp) följdesmotionerna upp.Utskottet redovisade följande kompletterandeuppgifter i betänkande 1998/99:NU4 (s. 24):En huvudprincip i ellagstiftningen är attdet skall vara en klar åtskillnad mellan åena sidan produktion och försäljning av eloch å andra sidan nätverksamhet. För attdessa två funktioner inte skall blandasställs i lagstiftningen krav påorganisation och ekonomisk redovisning avnätverksamhet. Kraven innebär att enjuridisk person som bedriver produktioneller handel med el inte får bedrivanätverksamhet. Den som bedrivernätverksamhet och annan verksamhet inomsamma juridiska person skall ekonomisktredovisa nätverksamheten som en särskildrörelsegren. Kraven tar sikte på att minskariskerna för s.k. korssubventionering, dvs.att nätverksamhet utnyttjas för subventionav annan verksamhet eller omvänt måstefinansieras också på annat sätt än genomnättariffer.Enligt ellagstiftningen skall tariffernaför nätverksamhet vara skäliga ochutformade på sakliga grunder. Med sakliggrund avses att de skall vara objektiva ochicke-diskriminerande.