bet · GO01SoU18 · 2001-05-15 00:00:00 — Motionärerna anser att möjligheternatill kompletterande socialbidrag för studenter börutvidgas.I motion So52 av m.fl. (kd) begärsatt regeringen tillsätter en utredning som ser överfrågan om försörjningsstöd, beskattning och ideelltskadestånd (yrkande 5). Motionärerna anser att detfinns en problematik när det gäller att ideelltskadestånd räknas som inkomst vidbiståndsbedömningen.Två motioner handlar om återkrav av socialbidrag.I motion So51 (m) begärs ett tillkännagivande om enmöjlighet för kommuner att ersätta kortvarigasocialbidrag med lån (yrkande 6). Motionärerna anseratt socialbidrag borde kunna lämnas som lån ibetydligt större utsträckning än vad som sker i dag.Lånemöjligheten borde kunna användas då en persontillfälligt hamnat i ekonomisk knipa men däremellanhar normala inkomstmöjligheter. Om personen i frågasedan passerar ett bestämt lånebelopp ochfortfarande behöver stöd, skall han eller hon istället kunna få bidrag. Detta skulle innebära enviss "tröskel" i systemet som motverkar att personerlätt fastnar i bidragsberoende. Motionärerna anseratt regeringen bör återkomma med förslag i dennariktning.Även i motion So226 (m) yrkas att regeringen läggerfram förslag som möjliggör för kommunerna attersätta korttida socialbidrag med lån (yrkande 8).Det begärs också ett tillkännagivande om enlånemöjlighet som ersättning för socialbidrag(yrkande 7).Fyra motioner från den allmänna motionstiden 2000rör möjligheten att överklaga beslut om biståndenligt nuvarande lagstiftning.I motion So356 (v) yrkas att begär attregeringen gör en översyn av socialtjänstlagen såatt beslut dels om avlösar- och ledsagarservice,dels om korttidstillsyn för barn med funktionshinderutanför hemmet kan överklagas genomförvaltningsbesvär (yrkandena 5 och 6).I motion So538 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att återställasocialtjänstlagen så att den enskilde kan överklagabeslut om bistånd (yrkande 3). Motionärerna vändersig mot att beslut om avlösarservice, kontaktpersonoch daglig verksamhet inte kan överklagas genomförvaltningsbesvär.I motion So337 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om att alla beslut om bistånd medstöd av socialtjänstlagen skall kunna överklagas.I motion So449 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om rätten att kunna överklagabeslut om missbrukarvård (yrkande 5).Fyra motioner handlar om barnfamiljernas ekonomiskasituation.I motion So53 av och () begärs ett tillkännagivande om attreglera riksnormen när barnbidraget höjs (yrkande4). Motionärerna anser att vid fastställandet avriksnormen bör hänsyn tas till eventuella höjningarav barnbidraget genom att riksnormen för omkostnaderför barn höjs i motsvarande mån.I motion So356 (v) begärs ett tillkännagivande ombehovet av att utreda modeller och kostnader så atthöjningen av generella bidrag får genomslag förfamiljer som uppbär försörjningsstöd (yrkande 1).Motionärerna anser det viktigt att höjningar avgenerella bidrag även innebär en höjning för defamiljer som lever helt eller delvis påsocialbidrag. Det kan ske genom att höja riksnormenmed samma belopp som barnbidraget eller genom attlyfta ut barnbidraget ur så att framtidaförändringar inte påverkar socialbidragen. Imotionen yrkas vidare att regeringen skall geFamiljepolitiska utredningen tilläggsdirektiv föratt belysa och ge förslag som avser föräldrarsförsörjningsplikt (yrkande 2). Enligt motionärernager samhället dubbla signaler när det gäller vilketansvar föräldrar har att försörja myndiga barn somavslutat sina gymnasiestudier. nekas barnensocialbidrag till eget boende och egen försörjningmed hänvisning till att föräldrarna skall taförsörjningsansvaret. är bostadsbidragenkonstruerade så att dessa sänks när barnen blirmyndiga med hänvisning till att barnen då skall taeget ekonomiskt ansvar och inte räknas in ihushållet.I motion So284 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om att barnbidrag inte skallmedräknas vid beräkning av socialbidrag.I motion Sf245 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om barnbidrag för alla barn.Motionärerna anför att barnbidraget är till barnetoch att det inte bör räknas som en del av familjensgemensamma inkomst vid beräkningen av socialbidrag.Tidigare behandling och pågående arbeteI betänkande 1996/97:SoU18 behandlade utskottetregeringens förslag om försörjningsstöd jämtemotioner om riksnormen, om vilka poster som bör ingåi försörjningsstödet och om kraven förförsörjningsstöd i 6 c-e §§ (s. 24 f.). Utskottettillstyrkte förslagen i propositionen och avstyrktemotionerna. I likhet med regeringen ansåg utskottetatt det fanns behov av en mer preciseradsocialbidragsnorm. Utskottet fann det angeläget attdet råder överensstämmelse mellan kommunerna vadgäller socialbidragsnormernas konstruktion ochinnehåll. För den enskilde är det också av storbetydelse att det finns klara riktlinjer för vilkalevnadskostnader som skall täckas genom biståndet.Utskottet ställde sig bakom förslaget om attförsörjningsstödet skulle delas upp i enschabloniserad del och i en rätt till ersättning förskäliga kostnader för ett antal andra behovsposter.Utskottet hade inget att invända mot de behovspostersom föreslogs ingå i den schabloniserade delen avförsörjningsstödet. Utskottet ansåg det angelägetatt nivån på det ekonomiska stödet till försörjninginte varierar alltför mycket mellan kommunerna. Denenskilde bör tillförsäkras en rätt till ettgrundstöd för sin försörjning i de fall han intesjälv kan tillgodose sina behov eller få demtillgodosedda på annat sätt. Utskottet ställde sigdärför bakom förslaget i propositionen om att denschabloniserade delen av försörjningsstödet bordeberäknas enligt en för hela riket gällande riksnorm.En riksnorm innebär en begränsning av kommunernasinflytande över socialbidragens nivå och innehåll.Utskottet ansåg dock att staten måste ha ett ansvarför att den enskilde garanteras en miniminivå för demest grundläggande behoven.Utskottet hade inget att invända mot att kommunenskulle få möjlighet att enligt §socialtjänstlagen utge annat ekonomiskt stöd änförsörjningsstöd. Utskottet ansåg att utrymme måsteskapas för lokala bedömningar och att kommunerna ivarje enskilt fall skulle få bestämma om biståndskall utgå. Utskottet konstaterade att beslut omekonomiskt bistånd till andra ändamål än som anges i6 b § fortsättningsvis fick överklagas genomkommunalbesvär men utgick från att kommunerna ävenframdeles skulle se till att den enskilde genombiståndet tillförsäkrades en skälig levnadsnivå.Sammanfattningsvis ansåg utskottet att förslagen ipropositionen utgjorde en bra avvägning mellankommunens självbestämmande och den enskildesintresse av att få sina behov tillgodosedda närandra möjligheter inte står till buds.Utskottet ställde sig också bakom förslagen till 6c-e §§ socialtjänstlagen om krav på deltagande ipraktik eller annan kompetenshöjande verksamhet.Utskottet underströk vad som sagts i propositionenom att insatserna skall utformas med skälig hänsyntill den enskildes individuella önskemål ochförutsättningar. Utskottet delade regeringensuppfattning att det är särskilt angeläget att setill att yngre människor inte fastnar i ett passivtsocialbidragsberoende och att socialtjänstensmöjligheter att ställa krav i första hand skall tasikte på ungdomar . Enligt utskottet vardet dock självfallet också viktigt att kommunernabistår med insatser som hjälper äldre arbetslösa attpå kort eller lång sikt klara sin egen försörjning(s. 44 f.).Motionsyrkanden om riksnormen, om begreppet skäliglevnadsnivå, om att ersätta korttida socialbidragmed lån, om föräldrars underhållsskyldighet, om s.k.villkorat bistånd, om att undanta ideellt skadeståndoch barnbidrag vid biståndsbedömningen, om s.k.villkorat bistånd samt om umgängesresor behandladesav utskottet senast i de av godkändabetänkandena /99:SoU9 (s. 11 f.) och1999/2000:SoU6 (s. 10 f.), vartill hänvisas för enbred bakgrundsredovisning. Utskottet avstyrktesamtliga yrkanden (reservationer lämnades rörandesamtliga frågor).Av 7 kap. 1 § framgår att föräldrarsunderhållsskyldighet upphör när barnet fyller 18 år.Går barnet i skolan elleråterupptas skolgången innan barnet fyller , ärföräldrarna underhållsskyldiga så länge skolgångenpågår, dock längst tills barnet fyller . Tillskolgång räknas studier i ellergymnasieskolan och annan jämförlig grundutbildning.I Allmänna råd om försörjningsstöd(SOSFS 1998:11) anförs att ett hemmavarande vuxetbarn som uppbär försörjningsstöd genom stödet börges möjlighet att betala sin del av kostnaden förboendet bl.a. då föräldrarna till följd av att detvuxna barnet bor hemma har högre boendekostnader ände annars skulle ha haft, t.ex. genom att de skulleha haft rätt till bostadsbidrag eller ett högrebostadsbidrag om det vuxna barnet inte hade bottkvar hemma.I de allmänna råden anges beträffande vuxnastuderande att de normalt sett bör anses få sinabehov tillgodosedda genom de stödformer som finnsinom studiemedelssystemet och vuxenstudiestödet.Försörjningsstöd bör dock kunna utgå till studerandesom aktivt sökt feriearbete men inte fått någoteller som får vänta på förstalöneutbetalningen. Krav bör inte ställas på attstudiemedlen skall användas under en längre periodän den som angivits av den utbetalande myndigheten.I akuta nödsituationer bör försörjningsstöd betalasut även under pågående termin. Försörjningsstöd böräven kunna utgå till personer som deltar iutbildning för vuxna som saknar grundskole- ellergymnasiekompetens, om studierna är en förutsättningför arbete och en framtida försörjning. Ävenpersoner som deltar i grundläggandesvenskundervisning för invandrare bör enligtsocialtjänstlagen kunna få kompletterandeförsörjningsstöd. Behovet bör dock i första handtillgodoses genom deltidsarbete.I allmänna råd anges vidare attsocialnämnden vid tillämpningen av 6 b § andrastycket socialtjänstlagen bör beräkna kostnadernatill en högre nivå än vad som framgår av riksnormenbl.a. då ett högre belopp är en förutsättning förmöjligheten att upprätthålla kontakt och/ellerumgänge med barn på en rimlig nivå.Enligt bör vissa faktiska inkomsterinte medföra en reducering av försörjningsstödet,t.ex. stipendier och fondmedel som är avsedda förett visst ändamål, t.ex. en resa.Familjeutredningen anger i sitt slutbetänkande (SOU2001:24) att socialbidragets roll inte bör ändras(s. 205 f.). Det bör fortfarande vara ett stöd somgaranterar konsumtion av en viss nivå, inte engaranti för en viss inkomst. Det hindrar enligtutredningen inte att regeringen, t.ex. i samband meden höjning av det familjepolitiska stödet, beslutaratt höja ambitionen för vad som skall anses varaskälig levnadsnivå, så att även familjer medsocialbidrag får del av den standardhöjning somökade resurser till familjepolitiken är avsedd attmöjliggöra, anförs det i betänkandet.Utskottets bedömningUtskottet ser mycket positivt på förslaget att tabort begränsningarna i fråga om den enskildes rätttill bistånd utöver försörjningsstöd. Genom attavskaffa begreppet "annat bistånd" får den enskildeutöver försörjningsstödet rätt till även andraformer av bistånd för sin livsföring än hemtjänstoch särskilt boende för äldre och funktionshindrade.Utskottet delar vidare regeringens bedömning attbiståndet, liksom , skall vara kopplat tillbegreppet skälig levnadsnivå. Utskottet tillstyrker4 kap. 1 § i förslaget till ny socialtjänstlag.Utskottet anser liksom regeringen att socialnämndenskall ha möjlighet att ge bistånd utöver vad somföljer av 1 § och tillstyrker därför 4 kap. 2 § iförslaget till ny socialtjänstlag.Utskottet har inga invändningar mot de behovspostersom föreslås ingå i försörjningsstödet. Utskottettillstyrker därför 4 kap. 3 § första stycket iförslaget till ny socialtjänstlag och avstyrkermotionerna So51 (m) yrkande 5, So356 (v) yrkande 7och So508 (mp) yrkande 2.I motionerna So47 (c) yrkande 1, So51 (m) yrkande 4och So226 (m) yrkandena 3 och 5 kritiserasriksnormen och anförs att kommunerna bör fastställasocialbidragsnivåerna. Utskottet vidhåller att detär angeläget att nivån på det ekonomiska stödet tillförsörjning inte varierar alltför mycket mellankommunerna samt att staten bör ha ansvaret för attden enskilde garanteras en miniminivå för de mestgrundläggande behoven. Utskottet ställer sig därförbakom förslaget att i den nya lagen behållabestämmelserna om riksnormen.För de kostnader som ingår i riksnormen lämnasbistånd enligt en norm som regeringen bestämmer.Socialnämnden kan dock, om särskilda skäl föreliggeri ett enskilt fall, frångå riksnormen och lämnasåväl högre som lägre försörjningsstöd. När detgäller de poster i försörjningsstödet som inte ingåri riksnormen, liksom bistånd för livsföringen iövrigt, bestämmer kommunerna såväl nivå som innehållpå det bistånd som skall lämnas. Biståndet skalltillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå.Utgångspunkten vid bedömningen bör vara vad enlåginkomsttagare på orten normalt har möjlighet attkosta på sig. Lokala förhållanden och kommunalaresurser kan därvid beaktas.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna.Utskottet tillstyrker 4 kap. 3 § andra stycket iförslaget till ny socialtjänstlag.Utskottet delar regeringens bedömning attöverklagandebestämmelserna bör ändras som en följdav att rätten till bistånd utökas och tillstyrkerdärför 16 kap. 3 § i förslaget till nysocialtjänstlag.Ändringen i överklagandebestämmelserna innebär eninskränkning i det kommunala självstyret. Utskottetdelar dock regeringens bedömning att hänsynen tillden enskildes rättssäkerhet i detta fall vägertyngre. Utskottet avstyrker med det sagda motionernaSo48 (m) yrkande 2 och So51 (m) yrkande 10.Motionerna So337 (mp), So356 (v) yrkandena 5 och 6,So449 (mp) yrkande 5 och So538 (fp) yrkande 3 frånden allmänna motionstiden är tillgodosedda med denföreslagna ändringen.Utskottet har inte ändrat inställning när det gällerfrågan om huruvida och i vilka fall försörjningsstödskall kunna villkoras. Utskottet avstyrker därmedmotionerna So51 (m) yrkande 3, So226 (m) yrkande 6och So356 (v) yrkande 3. Utskottet tillstyrker 4kap. 4-6 §§ i förslaget till socialtjänstlag, dockmed en redaktionell ändring i 6 §.Huruvida en biståndssökande står tillarbetsmarknadens förfogande och om han eller hondärmed har rätt till bistånd eller ej får avgöras idet enskilda fallet. Enligt utskottet bör riksdageninte ta något initiativ med anledning av motionKr230 (m) yrkande 10. Motionen avstyrks.När det gäller socialbidrag till studenter är enligtpraxis den som uppbär studiestöd inte berättigadtill bistånd annat än i akuta situationer. Denenskilde är i stället hänvisad till att ställa sigtill arbetsmarknadens förfogande. Utskottetkonstaterar dock att harpresenterat förslag som bl.a. rör studerande.Riksdagen bör inte föregripa kommande förslag påområdet. Utskottet avstyrker med det sagda motionA808 (mp) yrkande 32.Regeringen anför i propositionen att det rimligtvisbör beaktas vid biståndsbedömningen att den enskildehar fått ett ideellt skadestånd på grund av att haneller hon har blivit utsatt för ett brott och t.ex.har behov av långvariga och kostsamma behandlingartill följd härav. Utskottet anser inte att det finnsskäl att tillsätta en utredning för att se överfrågan och avstyrker därför motion So52 (kd) yrkande5.Enligt 9 kap. 1 § i förslaget till nysocialtjänstlag får socialnämnden under vissaförutsättningar återkräva ekonomiskt bistånd enligt4 kap. 1 § som har utgetts obehörigen eller med förhögt belopp. I övrigt får socialnämnden återkrävabistånd som den enskilde har erhållit enligt 4 kap.1 § om det har lämnats som förskott på en förmåneller ersättning, till den som är indragen iarbetskonflikt eller till den som på grund avförhållanden som han eller hon inte har kunnat rådaöver hindrats från att förfoga över sina inkomsteroch tillgångar (2 § första stycket). Socialnämndenhar även möjlighet att enligt 2 § andra stycketåterkräva ekonomisk hjälp som lämnats i annat fallän som avses i 4 kap. 1 §, om hjälpen har gettsunder villkor om återbetalning.Enligt utskottet saknas det anledning attytterligare frångå huvudprincipen att bistånd somden enskilde har rätt till inte skall varaåterbetalningspliktigt eller att utöka möjligheternaför socialnämnden att återkräva utgiven ekonomiskhjälp. Utskottet avstyrker motionerna So51 (m)yrkande 6 och So226 (m) yrkandena 7 och 8. Utskottettillstyrker 9 kap. 1 och 2 §§ i förslaget till nysocialtjänstlag.Enligt uppgift kommer regeringen att höjabarndelen i riksnormen. Motionerna So53 (mp) yrkande4, So284 (mp), So356 (v) yrkande 1 och Sf245 (s) fårdärmed anses tillgodosedda.Av följer att föräldrar är underhållsskyldigatills barnet fyller eller, om det går iskolan, längst tills barnet fyller . Enligtpraxis (RÅ 1997 ref. 79) har hemmaboende ungdomarför vilka underhållsskyldigheten upphört dock intenågon ovillkorlig rätt till bistånd. Exempelvisföreligger rätt till bistånd i form av eget boendeförst om detta är nödvändigt för att de skall varatillförsäkrade en skälig levnadsnivå. Skäl förbistånd kan föreligga t.ex. om familjen är myckettrångbodd eller om svåra personliga motsättningaruppkommit i familjen. Utskottet vill framhålla attbistånd från socialnämnden är tänkt att utgå förstnär andra tillgängliga resurser inte räcker till.Utskottet anser att inte bör ta någotinitiativ med anledning av motion So356 (v) yrkande2 och avstyrker därför motionen.Tillsynen över m.m.Propositionen m.m.Nuvarande ordningTillsynen över den enskilda och kommunalasocialtjänsten utövas av ochlänsstyrelserna. har enligt 67 § iden nuvarande socialtjänstlagen tillsynen översocialtjänsten i landet. Styrelsen skall följa ochvidareutveckla , bl.a. genom attbedriva uppföljning, utvärdering ochkunskapsförmedling.Länsstyrelsen har enligt 68 § socialtjänstlagen detregionala tillsynsansvaret över hur kommunernatillämpar lagen. Länsstyrelserna skall vidareinformera och ge råd till allmänhet och biträdasocialnämnderna med råd i deras verksamhet, främjasamverkan på område mellankommunerna och andra samhällsorgan samt i övrigt setill att socialnämnderna fullgör sina uppgifter påett ändamålsenligt sätt.Genom ändringarna i socialtjänstlagen 1998 preciseradeslänsstyrelsernas tillsynsansvar samt utvidgadesderas uppgifter i samband med tillståndsgivning förvissa enskilt bedrivna verksamheter. Länsstyrelsenstillstånd krävs för att yrkesmässigt bedriva hem förvård eller boende, särskilda boendeformer, hem förviss annan heldygnsvård samt hem eller öppenverksamhet för vård under en begränsad del av dygnet(69 § socialtjänstlagen). Tillståndspliktigverksamhet som regleras i socialtjänstlagen stårunder länsstyrelsernas tillsyn. Tillsynen omfattarockså entreprenadverksamhet och sådan icketillståndspliktig enskild verksamhet från vilkenkommunen upphandlar tjänster för att fullgöra sinaskyldigheter enligt socialtjänstlagen. Länsstyrelsenhar rätt att inspektera sådan verksamhet som den hartillsyn över samt inhämta upplysningar och ta del avde handlingar som behövs för tillsynen (69 b §socialtjänstlagen).Länsstyrelsen kan, om den upptäcker någotmissförhållande i verksamheten, förelägga den somansvarar för verksamheten att avhjälpamissförhållandet (70 § socialtjänstlagen). Ommissförhållandet är allvarligt och föreläggandetinte åtlyds får förbjuda fortsattverksamhet. Den som driver verksamhet utan tillståndeller som i strid med förbud fortsätter att drivaverksamhet kan dömas till böter (75 § första stycket3 och 4 socialtjänstlagen).Socialnämnderna utövar den löpande tillsynen öververksamhet som drivs av enskilda inom kommunensområde och som kräver tillstånd (69 c§ socialtjänstlagen). Nämnden har rätt attinspektera verksamheten och får inhämta upplysningaroch ta del av handlingar. Om socialnämnden fårkännedom om missförhållanden i enskild verksamhetsom står under tillsyn skallsocialnämnden underrätta om det.Länsstyrelsen har fr.o.m. fått ökadmöjlighet att ingripa mot domstolstrots (prop.1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr.1999/2000:240). Enligt 68 a § socialtjänstlagen och26 a § lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade (LSS) får länsstyrelsenförelägga en kommun eller ett landsting vid vite attavhjälpa brister i verkställigheten av enlagakraftägande dom som ger en enskild rätt tillvissa förmåner enligt någon av lagarna.Regeringens förslagRegeringen anser att det bör tydliggöras isocialtjänstlagen att har tillsyn överden socialtjänst som kommuner och enskilda bedriver(13 kap. 2 och 3 §§ i förslaget till nysocialtjänstlag).Regeringen konstaterar att det alltsedansocialtjänstlagens tillkomst rått en viss oklarhetkring innebörden av tillsynsbegreppet. Tillsynanvänds som en övergripande beteckning för delvisolikartade verksamheter såsom normering, informationoch rådgivning. Det framgår t.ex. inte tydligt ilagstiftningen att uppgifter iförhållande till kommunerna definieras som tillsyn.Det har i olika sammanhang påpekats att oklarheter itillsynsbegreppets innebörd bidrar till osäkerhet omhur tillsyn bör bedrivas. Det kan också finnas enrisk för dubbelarbete mellan de bådatillsynsmyndigheterna eftersom deras roller tillviss del är överlappande.Regeringen föreslår vidare att skallha rätt att inspektera all socialtjänstverksamhetsom står under dess tillsyn, dvs. även den sombedrivs i regi, samt att inhämta deupplysningar och ta del av de handlingar och annatmaterial som krävs för tillsynen. Den varsverksamhet inspekteras är skyldig att lämna denhjälp som behövs (13 kap. 4 § i förslaget till nysocialtjänstlag).Länsstyrelsens möjligheter att ingripa motmissförhållanden i kommunala verksamheter föreslåsbli utvidgade från att gälla endast hem för vårdeller boende till att även omfatta kommunalaboendeformer för service och omvårdnad för äldre,bostäder med särskild service för funktionshindradeoch (13 kap. 6 § i förslaget tillny socialtjänstlag).I särskilda boendeformer, bostäder med särskildservice och i bedrivs ofta bådehälso- och sjukvård och socialtjänst, och tillsynensker således genom olika tillsynsmyndigheter.Behovet av en bättre samordning av tillsynenmotiverar enligt regeringen att länsstyrelsensbefogenheter i högre grad likställs med debefogenheter har när det gällertillsynen över hälso- och sjukvården.När det gäller socialnämndernas tillsynsansvarföreslås ingen ändring i sak jämfört med vad som nugäller enligt 69 c § socialtjänstlagen (13 kap. 5 §i förslaget till ny socialtjänstlag).Regeringen bedömer vidare att en utökad samordning ochsamverkan mellan och länsstyrelsernai deras tillsynsfunktion är angelägen. Det pågåendesamarbetet mellan ochlänsstyrelserna i syfte att stärka tillsynsarbetetoch utveckla tillsynen mot en större samordning ochenhetlighet bör fortsätta, anförs det.Regeringen anför att ochSocialstyrelsen har olika roller i fråga om tillsynöver den kommunala . Länsstyrelsenansvarar för den operativa tillsynen genom uppgiftenatt följa de kommunala nämndernas tillämpning avsocialtjänstlagen och även i övrigt se till attnämnderna fullgör sina uppgifter inom socialtjänstenpå ett ändamålsenligt sätt. roll äratt på olika sätt följa och vidareutvecklasocialtjänsten. har enligtregeringen formellt sett ingen särskild roll iförhållande till länsstyrelsernas uppgifter ochingen formell möjlighet att styra länsstyrelsernanär det gäller hur dessa skall fullgöra sinatillsynsuppgifter. Däremot förekommer sedan flera åren väl utvecklad och delvis formaliserad samverkanmellan och länsstyrelserna i frågorsom rör tillsyn över socialtjänsten.Enligt propositionen har den nuvarandetillsynsorganisationens effektivitet ifrågasatts avflera skäl. Organisationen har ansetts hindra ennödvändig samordning av tillsynsresultat och metoderpå nationell nivå, vilket är en förutsättning föratt skapa en enhetlig tillämpning och gemensamutveckling av tillsynen. Vidare har det faktum attden regionala tillsynen över socialtjänstenrespektive hälso- och sjukvården sker genom olikamyndigheter på vissa håll fört med sigsamordningsproblem mellan regionalaenheter och länsstyrelserna.