bet · GP01KU9 · 2001-11-20 00:00:00 — I betänkandet redogjordes ocksåför tidigare ställningstaganden i frågan.Utskottet erinrade om att reformering avdet svenska belöningssystemet föregicks av ettgrundligt beredningsarbete och attkonstitutionsutskottet (bet. KU 1973:27) framhöllatt det belöningssystem som då tillämpadesåterspeglade en gången tids samhällssyn genom att geuttryck för värderingar av samhällsinsatser enbartmed hänsyn till tjänsteställning. Vidare framhöllsatt ordnarna inte kunde anses fylla sin uppgift närdet gällde att belöna viktiga samhällsinsatser.Reformen stöddes också av de personalorganisationersom företrädde det övervägande antaletstatsanställda. Det argument som låg till grund förreformen hade enligt utskottets mening fortfarandeviss tyngd. Mot denna bakgrund borde enligtutskottet en översyn av det offentligabelöningssystemet avvaktas intill dess att dettydligare visats att ett mer utvecklatbelöningssystem skulle kunna fylla sin uppgift. Motbakgrund av det anförda avstyrkte utskottetmotionerna.Detta ställningstagande har sedan upprepats vidutskottets behandling av denna fråga i betänkandena1993/94:KU4, 1994/95:KU16, 1997/98:KU9, 1999/2000:KU18 och 2000/01:KU15.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att de argument som bar upp 1975 årsreform alltjämt har giltighet. Motionen K377avstyrks.Sveriges flagga, m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motion K297 yrkande 3 om ettregelverk för hur svenska flaggan skall fåanvändas i enskilda sammanhang.Riksdagen avslår motionerna K249 och K301 medyrkanden om flaggning i och i anslutning tillriksdagens byggnader.Riksdagen avslår motion K313 med yrkande omatt skall bli allmänflaggdag.MotionernaI motion 2001/02:K297 av ()föreslås ett tillkännagivande om hur svenska flagganskall få användas (yrkande 3). Vi bör, enligtmotionären, se över svenska flaggans ställning somnationalsymbol. Att flaggan representerar densvenska staten är ett faktum. Det blir alltvanligare att flaggan används på olika sätt ireklam, idrottsarrangemang, politiska möten m.m. flesta fall är detta inte bara en självklarhetutan bra då symbolen används för att visasamhörighet, men det finns sammanhang då flaggananvänds för att stänga ute individer eller grupper.Det bör således, enligt motionären, finnas regelverkför hur flaggan får användas i enskilda sammanhang.I motion 2001/02:K249 av de () föreslås att beslutar att geriksdagsstyrelsen i uppdrag att ta initiativ tillsådant flaggarrangemang i plenisalen att den svenskaflaggan placeras i anslutning till talarstolen ienlighet med vad som anförs i motionen. Kammarenstalarstol är ett ofta förekommande inslag i mediernadå debatter och viktiga samhällsfrågor från skall refereras. I många länders parlamentfinns nationens flagga nära talarstolen. har numera en svensk flagga placerad i etthörn långt borta från talarstolen. Det vore, enligtmotionären, en fördel om man varje gång ett inslagfrån kammarens talarstol visades direkt kunde se densvenska flaggan. Motionären föreslår därför att detvid kammarens talarstol sätts upp en svensk flagga.Detta kan ske på många olika sätt, till exempel ettställ med en flagga bredvid talarstolen eller enflagga på väggen bakom talarstolen. Det borde kunnauppdras åt riksdagsstyrelsen att ta erforderligainitiativ i frågan.I motion 2001/02:K301 av ()föreslås att beslutar att markera EU-medlemskapet på sätt som anges i motionen. Sverigetillhör EU sedan åtskilliga år. Det syns inte varesig i eller utanför . Det är, enligtmotionären, angeläget att helhjärtademedverkan i EU-arbetet också manifesterassymboliskt, medelst EU-flagg vid sidan av densvenska utanför . Om så ärkonstitutionellt möjligt borde en ikammaren också vara en viktig symbol.I motion 2001/02:K313 av förste vice talman och () föreslås att riksdagenbeslutar att blir allmänflaggdag. , , , ochStorbritannien är alla föregångare vad gäller attlyfta fram gemenskapstanken inom EU genom att flaggaunder . Europatanken borde,enligt motionärerna, genomsyra alla länder som ärmed i den europeiska gemenskapen. Givetvis bordeäven det gälla Sverige.BakgrundEnligt lagen (1906:55 s. 1) angående rikets flaggavar det bl.a. straffbart att använda flagga påvilken det obehörigen hade anbringats ett märke, enbokstav eller något annat tecken.I promemoria Sverigesriksvapen och flagga (Ds Ju 1981:4)anfördes att straffbestämmelserna i flagglagensaknade praktisk betydelse varför det inte synteserforderligt att behålla dem. Departementschefeninstämde i proposition 1981/82:109 i promemoriansförslag i denna del.Lagen (1982:269) om flagga trädde i kraftden . Enligt lagens 4 § får flagganinte i vidare mån än vad som följer av paragrafenförses med märken, bokstäver eller andra tecken.Undantagen gäller bl.a. statschefen ochFörsvarsmakten. Någon sanktionsbestämmelse finnsinte i lagen. Vilka dagar som är allmänna flaggdagarregleras i förordning (1982:270) om allmännaflaggdagar.Från EU-upplysning har utskottet vidbehandlingen av motioner med yrkanden om användningav EU-flaggan (bet. 1999/2000:KU18) inhämtatföljande. Det finns inga särskilda EU-regler somstyr användningen av Europaflaggan, utan flaggan kananvändas inom ramen för de eventuella begränsningarsom nationell lagstiftning uppställer. Det finnsingen svensk lagstiftning som reglerar användningenav Europaflaggan. och regeringen flaggarmed Europaflaggan vid officiella besök från någon avEU:s institutioner.Utskottet behandlade i betänkande 1990/91:KU5 bl.a.en motion med begäran om ett tillkännagivande tillregeringen om åtlydnaden av lagen om Sverigesflagga. Enligt motionären var flaggor i olikasammanhang oftare försedda med text av olika slag.Trots att straffsanktion för skymfande av rikssymbolupphörde borde det vara möjligt att återställarespekten för flagglagen. borde enligtmotionären hemställa att framladeförslag om hur flagglagen skulle kunna respekterasutan att särskilda straffsanktioner återinfördes.Utskottet avstyrkte motionen och ansåg inte att detvar påkallat med något initiativ från riksdagenssida.Utskottet behandlade i betänkande 1997/98:KU9motioner som gällde efterlevnaden av de regler somgäller den svenska flaggan och respekten för densvenska flaggan. Utskottet ansåg det inte varapåkallat med något initiativ med anledning avmotionerna utan avstyrkte dessa.Utskottet behandlade i betänkande 1999/2000:KU18motioner om flaggning. Beträffande användningen avEU-flaggan konstaterade utskottet att det inte finnsnågra särskilda EU-regler och inte heller någranationella regler. Utskottet ville i sammanhangetframhålla att någon plikt att flagga med svenskaflaggan inte föreligger för statligamyndigheter och institutioner utanförFörsvarsmakten. Varje civil myndighet får självutifrån praktiska och andra överväganden avgöra ivilken utsträckning seden att flagga på de allmännaflaggdagarna lämpligen kan upprätthållas (se prop.1981/82:109 s. 12). Enligt utskottet bordeflaggningen på statliga byggnader även ifortsättningen avgöras av de statliga myndigheternaoch institutionerna själva. När det gällde frågan omden svenska flaggan skulle placeras mer centralt iriksdagens plenisal, t.ex. i anslutning tilltalarstolen, ansåg utskottet att det fick ankomma påtalmannen att besluta om utsmyckningen av plenisalenoch om flaggningen i och i anslutning tillRiksdagshuset.I betänkande 2000/01:KU15 ansåg utskottet att närdet gäller flaggning i och i anslutning tillriksdagens byggnader behandlas sådana frågorlämpligast av talmannen t.ex. i samråd medriksdagsstyrelsen. Utskottet ansåg vidare inte borde göras till allmänflaggdag.Utskottets ställningstagandeUtskottet är medvetet om att den svenska flagganibland kan användas i sådana sammanhang och påsådant sätt att det kan väcka anstöt eller reaktionhos människor. Den svenska flaggan användsemellertid i normalfallet på ett sätt som de flestakan anse vara riktigt. Utskottet anser inte att detär påkallat med något initiativ från sidamed anledning av motion K297 yrkande 3 som därföravstyrks.I en motion föreslås att riksdagsstyrelsen skallfå i uppdrag att ta initiativ till sådantflaggarrangemang i plenisal att densvenska flaggan placeras i anslutning tilltalarstolen. I en annan motion föreslås att "EU-flaggan" skall placeras i kammare ellervid sidan av den svenska flaggan utanförRiksdagshuset. Utskottet har tidigare ansett att närdet gäller flaggning i och i anslutning tillriksdagens byggnader behandlas sådana frågorlämpligast av talmannen t.ex. i samråd medriksdagsstyrelsen. Utskottet vidhåller sin bedömningoch avstyrker därför motionerna K249 och K301.Utskottet anser det inte påkallat med någotinitiativ från sida med anledning avmotion K313 i vilken föreslås att den 9maj skall bli allmän flaggdag. Motionen avstyrks.Information om betydelsen av "Trekronor", m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet avslår motion K235 med yrkande ominformation om betydelsen av "",motion K294 med yrkande om att inrätta RaoulWallenbergs dag samt motion K411 om ettcentralt beläget monument föroffentliganställda som offrat sina liv förvårt gemensamma bästa.MotionenI motion 2001/02:K235 av ()föreslås att tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs om informationom betydelsen av "". "" ärSveriges heraldiska nationalsymbol sedan 1330-talet.I lagen (1982:268) om riksvapen redogörsför de i huvudsköldens 1:a och 4:e fältsom tidigast användes av och som kom att uppfattas som märke.Symbolen blev ytterligare känd genom kröningen avrikssymbolen på . För att ge en rätt historisk bild av "Trekronor" bör, enligt motionären, mer klargörandeforskning runt rikssymbolen ske.I motion 2001/02:K294 av ()föreslås ett tillkännagivande om att inrätta RaoulWallenbergs dag. är ett stort namnutomlands, men han är märkvärdigt okänd i sitthemland. räddade med fara för sitteget liv tiotusentals judar från en säker död inazisternas läger. Det finns många sätt för osssvenskar att uppmärksamma en av vår tids mesthjältemodiga medborgare. I avsätter vi vissadagar för att uppmärksamma barnen, kvinnorna,miljön, FN etc. Detta är bra, men motionären anseratt det vore på sin plats att också avsätta en dagför att hedra , då viaktualiserar kampen mot nazism, rasism och kampenför fred och människovärde.I motion 2001/02:K411 av Per ()föreslås ett tillkännagivande om inrättande av ettcentralt beläget monument för offentligt anställdasom offrat sina liv i sin yrkesutövning för vårtgemensamma bästa. Vissa yrkesgrupper tvingasregelbundet riskera sina liv. För det gemensammasamhällsbygget och vårt gemensamma bästa fordras atten del av oss arbetar inom polisen,räddningstjänsten, försvaret, rättsväsendet ochandra utsatta arbetsområden. Detta leder till attenskilda yrkesutövare i sin yrkesutövning kommer isituationer där de tvingas offra sina liv för dengemensamma saken. Enligt motionären finns det ettstort behov av en centralt belägen offentligminnesplats med något slags monument för alla deoffentligt anställda i vårt land som av olika skäl,frivilligt eller ofrivilligt, offrat sina liv i sinyrkesutövning för vårt gemensamma bästa. Ett sådantmonument skulle fylla flera behov. Det skulle hedraminnet av dem och deras insatser, det skulle kunnabli en plats där offentliga ceremonier kan äga rumvid motsvarande händelser , en plats ditandra alltid kan komma för att hedra dem och geuttryck för sin sorg och erkänsla, det skulle kunnalyfta fram dem som goda exempel och bli enpåminnelse om allvaret i dessa offentligayrkesgruppers kall och arbete. Det skulle ocksåkunna bli en sammanhållande symbol för alla somlever i vårt land, för vårt samhälles gemensammabästa och för de grundläggande och omistliga värdenvår demokrati ytterst vilar på.BakgrundEnligt 1 § lagen (1982:268) om riksvapenhar två riksvapen, stora riksvapnet, somockså är statschefens personliga vapen, och lillariksvapnet. Riksvapnen används som symboler för densvenska staten. Stora riksvapnet bör endast när detfinns särskilda skäl användas av andra änstatschefen, , regeringen, departementen,utrikesrepresentationen och försvarsmakten. Storariksvapnet utgörs, enligt 2 §, av en blå huvudsköldkvadrerad genom ett kors av guld med utböjda armar.Huvudsköldens första och fjärde fält innehåller treöppna kronor av guld, ordnade två över en. Lillariksvapnet består, enligt 3 §, av en med kungligkrona krönt blå sköld med tre öppna kronor av guld,ordnade två över en.Av framgår följande om "Trekronor". "" är heraldiskanationalsymbol . Om symboliken hardet länge rått delade meningar, men eftersomheraldiken gärna arbetar med tretalet av estetiskaoch symmetriska skäl behöver det i och för sig intefinnas någon speciell innebörd.Utskottet har tidigare vid flera tillfällenbehandlat motioner om , bl.a. ibetänkande KU 1987/88:10 då utskottet liksomtidigare framhöll betydelsen av att man i framtidenhåller minnet av hans insatser levande. Utskottetfann det inte påkallat att föreslå några särskildaåtgärder.I betänkande 1990/91:KU8 framhöll utskottet attdet utöver finns ett flertaltänkbara personer och företeelser som har eller harhaft stor betydelse för landet eller för någoninternationell uppgift och är värda att hedras medt.ex. Det kunde därför, enligtutskottet, komma att göras fler framställningar omatt få placera monument och minnesmärken inom elleri direkt anslutning till byggnader.Enligt utskottet borde det ankomma påförvaltningsstyrelsen att ta ställning till dentypen av framställningar och avgöra vilka monumentoch minnesmärken som kan fogas in i den konstnärligahelhet som man eftersträvat vid utsmyckningen avhusen på . I betänkande 1995/96:KU22hemställde utskottet, med anledning av en motion omatt i konstnärlig form manifestera ochdet svenska folkets respekt för , att skulle uppdra åtförvaltningsstyrelsen att vidta lämpliga åtgärder.Det fick, enligt utskottet, ankomma påförvaltningsstyrelsen att utforma en konstnärligutsmyckning av detta slag med hänsyn till denspeciella miljön på Helgeandsholmen.I betänkande 1997/98:KU9 behandlade utskottet bl.a.en motion i vilken begärdes ett tillkännagivande omen riksinsamling för ett nationellt monument. Enligtmotionärerna skulle behöva en sundnytändning för samlande symboler för "det svenska".Motionärerna föreslog att en stor riksinsamlingskulle initieras av den för attbygga ett centralt placerat monument där den svenskahistorien skildras. Utskottet delade motionärernasuppfattning att har en lång och spännandehistoria, däremot fanns det, såvitt utskottet kändetill, inte något vetenskapligt stöd för åsikten attden svenska nationalkänslan skulle vara svag.Utskottet, som ansåg att ett privat initiativ kundelämpa sig bäst för en sådan riksinsamling, avstyrktemotionen.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill liksom tidigare framhålla den storabetydelsen av att man håller minnet avRaoul insatser levande. Utskottet anseremellertid inte att det är påkallat med någotinitiativ från sida med anledning avmotion K294. Inte heller när det gäller motionernaK235 och K411 anser utskottet att det är påkallatmed ett riksdagsinitiativ. Motionerna avstyrks.BegravningsfrågorUtskottets förslag i korthetUtskottet avslår motion K343 om etttillkännagivande om vikten av att värnabegravningstraditionen, motion K283 om etttillkännagivande om regler för spridning avaska efter avliden samt motion K382 om etttillkännagivande om en ny begravningsmetod.MotionerI motion 2000/01:K343 av () föreslåsett tillkännagivande om vikten av att värnabegravningstraditionen. Kommunerna har olika tak förvad en begravning för medellösa, en s.k.fattigbegravning, får kosta. Det skiljer sig ocksågeografiskt vad en begravning får kosta. Kostnadernaverkar variera mellan som lägst och 20 000kr som högst. Motionärens erfarenhet är ändå att envärdig ceremoni och begravning kan ske till en isammanhanget relativt ringa kostnad. Men det finnsen nedre gräns för kostnaden, utan att det inkräktarpå värdigheten. Tyvärr får vi då och då i rapporterläsa att jordfästningar sker utan att någon anhörig,vän eller granne är närvarande. Det framkommer ocksåatt alltfler dödsbon inte vill kosta på begravningför sina anhöriga. Man kräver socialbidrag tillkostnaden. Får man inte socialbidrag transporterasden döde direkt till krematoriet, och gravsättningsker utan en kyrklig eller annan ceremoni, utanavsked. I räknar man med att ca 4 500personer begravs utan ceremonier. Den härutvecklingen är, enligt motionären, inte värdig deavlidna och inte heller för vårt land. Enligtmotionären måste vi värna värdet avbegravningstraditioner, och det får absolut intevara en fråga för socialtjänsten.I motion 2001/02:K283 av m.fl.(mp) föreslås ett tillkännagivande om regler förspridning av askan efter avliden. Enligtmotionärerna är det att ge människor möjlighetatt sprida askan efter en avliden betydligt friareän vad som är möjligt . Begreppet lämplig platsmåste vidgas till mer än havet och fjällen, ochlänsstyrelsernas dispenser är inte ett bra sätt atthantera frågan. I när alltfler inte kännerså stark samhörighet med kyrkan och dess traditionerär det, enligt motionärerna, dags att lätta påförbuden och ta bort dem helt. Man bör ersätta demmed tydliga regler om vad och hur man får göra såatt det blir möjligt att få sin aska hanterad på detsätt man vill efter döden inom tillåtna gränser.Motionärerna vet att många önskar en annan tingensordning än dagens. Man vill vara med att bestämmaäven över sin döda kropp. Önskan att spridas på enkär plats måste respekteras. Det måste förutsättasatt de efterlevande hanterar askan på ettpietetsfullt sätt, även om begreppet inte innehållernågon absolut sanning eller tolkning. Låt olikakulturer och olika människor bestämma själva vad somär pietetsfullt. Ersätt dagens kränkande förmynderimed tydliga regler.I motion 2001/02:K382 av Per () föreslåsett tillkännagivande om en ny begravningsmetod.Dagens begravningsmetoder utgör ett miljöproblem.Eftersom kropparna vid jordbegravning sänks ned tvåmeter i jorden får mikroorganismer problem mednedbrytningen och kroppen förruttnar i stället föratt förmultna. Om kroppen har balsamerats tillkommerockså problem med formalinläckage. Vid kremeringfinns andra problem som har att göra medrökgasutveckling och omhändertagande av kvicksilver.Nu pågår arbete med att ta fram en nybegravningsmetod som skall råda bot på dessaproblem. Metoden bygger på befintlig teknik frånidén om frystorkning och utförs genom att kroppensänks ned i flytande kväve. Restprodukten är ettpulver om sammanlagt som sedan kanförvaras i en torvkista och sänkas ned i markensövre skikt. På så sätt blir kroppen ett utmärktjordförbättringsmedel. Efter behandlingen är detenkelt att utskilja giftiga ämnen och hantera demseparat. Många kyrkogårdar har platsbrist ochnya måste anläggas. Det beror delvis på attnedbrytningen går så långsamt som den gör. Med dennya metoden skulle det bli enklare att återanvändabefintliga begravningsplatser men också enklare attanlägga nya. Det tar innan derena resterna av kroppen förmultnat och blivit tilljord. Metoden kräver ingen förändrad ritual ikyrkan, men efter begravningen kan det varaannorlunda. Särskilt för jorden där resterna av dendöda grävts ned. Enpilotanläggning för att testa den nyabegravningsmetoden kan eventuellt komma att tas ibruk . Det är, enligtmotionären, viktigt att en ändring av lagenförbereds för att godkänna den nya metoden omförsöken faller väl ut. Motionären anser attregeringen skall inleda ett arbete med översyn avvilka förändringar i nuvarande lag som krävs för atten sådan begravningsmetod skall kunna godkännas.BakgrundEnligt 1 kap. 1 § begravningslagen (1990:1144) ärallmänna begravningsplatser sådanabegravningsplatser som är anordnade av församlingar,kommuner eller annars av det allmänna. På en allmänbegravningsplats skall, enligt2 kap. 3 § begravningslagen, gravplats beredas demsom vid dödsfallet var folkbokförda inomförsamlingen eller kommunen.Med enskild begravningsplats avses, enligt 1 kap.1 § begravningslagen, andra begravningsplatser änallmänna. Enskilda begravningsplatser får anordnasoch hållas bara av trossamfund eller stiftelser somhar fått tillstånd till det.Om den avlidne inte efterlämnar någon som ordnarmed gravsättningen skall, enligt 5 kap. 2 §begravningslagen, den ordnas av den kommun där denavlidne senast var folkbokförd eller, om den avlidneinte har varit folkbokförd i , av den kommundär dödsfallet inträffade. För kostnader harkommunen rätt till ersättning av dödsboet.Enligt 5 kap. 5 § begravningslagen får stoft elleraska gravsättas bara på allmän eller enskildbegravningsplats. Regeringen får dock meddelaföreskrifter om att med askan får förfaras på någotannat sätt. Beslut i sådana ärenden meddelas avlänsstyrelsen. Askan efter en avliden får, enligt 30§ begravningsförordningen (1990:1147), strös ut pånågon annan plats än begravningsplats, omlänsstyrelsen i det län där det är meningen attaskan skall strös ut ger tillstånd till det.Tillstånd får meddelas bara om den plats där askanskall strös ut är lämplig för ändamålet och om detär uppenbart att man kommer att hantera askan på ettpietetsfullt sätt.Enligt 9 kap. 1 § begravningslagen skall den som ärfolkbokförd i betala en avgift förbegravningsverksamheten (begravningsavgift).Begravningsavgiften skall, enligt 9 kap. 2 §begravningslagen, betalas till den huvudman inomvars förvaltningsområde den avgiftsskyldige ärfolkbokförd. Begravningsavgiften beräknas pågrundval av den avgiftsskyldiges till kommunalinkomstskatt beskattningsbara förvärvsinkomst.För den som vid dödsfallet var folkbokförd inom enhuvudmans förvaltningsområde skall huvudmannen,enligt 9 kap. 6 § begravningslagen, utan kostnad fördödsboet tillhandahålla gravplats eller motsvarandepå allmän begravningsplats av ,gravsättning, transporter från det att huvudmannenövertagit ansvaret för stoftet till dessgravsättning har skett, kremering, lokal förförvaring och visning av stoftet samt lokal förbegravningsceremoni utan religiösa symboler.Enligt vad utskottet inhämtat frånKulturdepartementet har en enskild person undersöktmöjligheten att tillämpa en ny begravningsmetodinnebärande frystorkning. harunder fått en muntlig föredragning i ämnet.Kulturdepartementet har inte vidtagit någon åtgärdmed anledning av frågan utan avvaktar vidareforskningsresultat.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottet är det viktigt attbegravningar kan ske under former somuppfattas som värdiga. Utskottet anseratt svensk lagstiftning möjliggör attbegravningar och dithörande ceremonierkan genomföras på sätt som uppfyllerolika religoners och personers önskemål idessa hänseenden samt också att hänsyn imöjligaste mån i sammanhanget tas tillmiljöaspekter. Utskottet avstyrkermotionerna 2000/01:K343, 2001/02:K283 och2001/02:K382.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. som allmänhelgdag (punkt 1)av Per ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen avslår motionerna 2001/02:K207,2001/02:K216, 2001/02:K217, 2001/02:K218,2001/02:K238, 2001/02:K250, 2001/02:K259, 2001/02:K292, 2001/02:K297 yrkande 1, 2001/02:K312,2001/02:K320, 2001/02:K347, 2001/02:K386 och 2001/02:K391.StällningstagandeEnligt min mening ger de gällande formerna förfirande av nationaldagen och svenska flaggans dagden tillräckligt utrymme för att markeradenna dags betydelse i det svenska samhället. Jagavstyrker därför motionerna K207, K216, K217, K218,K238, K250, K259, K292, K297 yrkande 1, K312, K320,K347, K386 och K391.2. Internationella somhelgdag (punkt 2)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad utskottet anför om att skall bli allmän helgdag.Därmed bifaller utskottet motionerna 2001/02:K266och 2001/02:K310.StällningstagandeVi anser att behöver en allmän helgdag medinternationell prägel. Det bör vara som inteenbart inskränker sig till EU-området utan en dagsom har hela världen som utgångspunkt.