bet · GO01AU9 · 2001-03-23 00:00:00 — Ettskäl till detta är enligt regeringen olikauppfattningar i samhället såväl politiskt som mellanarbetsmarknadens parter kring arbetstidsfrågan ochhur den bör hanteras. Arbetstidsfrågan ärmångfasetterad och rör arbetstidens längd ochförläggning, flexibiliteten i uttaget av arbetstidunder dygnet, veckan, året eller t.o.m.konjunkturcykeln och inflytandet över hurarbetstiden bestäms. Skillnaderna i uppfattningavser inte enbart materiella frågor utan också omförändringar bör genomföras via ändrad lagstiftningeller om frågan helt bör hanteras avarbetsmarknadens parter.Den senaste materiella förändringen iarbetstidslagen gjordes 1996 och avsåg genomförandeav EG:s arbetstidsdirektiv. Genom regeländringen fåravvikelser från lagen endast göras underförutsättning att de inte innebär mindre förmånligaregler för arbetstagaren än vad som följer av EG-direktivet.I kommittédirektiven görs en resumé över deutredningar på arbetstidsområdet som har genomförtssedan mitten av . Direktiven innehållerockså en bakgrund till varför den aktuellautredningen tillsatts. Där konstateras attarbetsmarknaden och arbetslivet undergickgenomgripande förändringar . Sverigegick från full sysselsättning till massarbetslöshet.Nu är situationen en annan. Sysselsättningen ökaroch arbetslösheten minskar snabbt. Men samtidigtökar sjukskrivningarna och antalet anmäldaarbetsskador. Det föränderliga arbetslivet med nyaformer av arbeten, anställningsformer och sätt attorganisera arbetet gör att också nyaarbetsmiljöproblem uppstår vid sidan av detraditionella. Kraftiga besparingar ochrationaliseringar inom många verksamheter har ocksåbidragit till arbetsmiljöproblemen.En av de mest uppmärksammade arbetsmiljöfrågornapå senare tid är den ökade stressen och hetsen iarbetslivet. Arbetstidens längd och förläggning harstor betydelse för arbetstagarna. Forskningen visaratt ett stärkt inflytande över arbetstiden förindividen kan bidra till att minska stressen ochdärmed motverka olika former av stressrelateradesjukdomar. Även i ett bredare perspektiv måsteeffektivitet och flexibilitet i produktionen kunnakombineras med ett ökat inflytande för den enskildaarbetstagaren. Detta är väsentligt för att individenskall få mer inflytande över sin vardag och för attskapa bättre förutsättningar för ett utvecklandearbete och ett mer jämställt samhälle.Regeringen konstaterar i utredningsdirektiven attindividens inflytande behöver stärkas när det gällersåväl arbetstidens förläggning som dess längd. Vissaarbetstagare vill kunna minska sin arbetstid medanandra som arbetar deltid vill kunna öka sin.Historiskt har en del av välståndsökningen isamhället tagits ut i form av förkortad arbetstid.Även finns ett intresse för detta, vilketbl.a. återspeglas i fackliga krav. De kostnader somär förknippade med en arbetstidsförkortning måsteemellertid alltid vägas in.Lagstiftningen i fråga om arbetstid, semester ochannan ledighet behöver enligt kommittédirektiven sesöver också av andra skäl. En viktig orsak är behovetav förenklad lagstiftning i syfte att göraregelverket lättare att tillämpa, inte minst för småföretag. I budgetpropositionen aviseraderegeringen att förberedelser inletts för engenomgripande översyn av semesterlagen. Vidarebehöver genomförandet av rådets direktiv /104/EGom arbetstidens förläggning i vissa avseenden (EG:sarbetstidsdirektiv) ses över, anser regeringen iutredningsdirektiven.Där konstateras också att de tre fackligacentralorganisationerna LO, TCO och i oktober2000 till regeringen lämnade ett gemensamt förslagtill förändringar av regleringen påarbetstidsområdet. Förslaget var delvis baserat påde separata förslag som LO och TCO hade presenteratunder . I korthet hade LO föreslagit attarbetstagarna skall ges rätt till ytterligare femdagars betald ledighet genom en ändring avsemesterlagen medan TCO hade föreslagit attveckoarbetstiden skall förkortas iutbyte mot att arbetsgivaren ges större frihet iförläggningen av arbetstiden.Det gemensamma förslaget från de fackligacentralorganisationerna syftar till att åstadkommaen minskad arbetstid och ge arbetstagarnaett ökat inflytande över arbetstidens förläggning.Enligt förslaget skall ytterligare fem dagars betaldledighet införas i lag. skallarbetstagaren kunna ta ut även på annat sätt än somhela dagar. Även semester överstigande fyra veckorskall kunna disponeras på samma sätt. Arbetsgivarenskostnader av den nyaledigheten skall enligt förslaget kompenseras genomsänkta arbetsgivaravgifter, medan de återstående tredagarna skall finansieras ur löneutrymmet.Det faktum att förslaget har lämnats av de trefackliga centralorganisationerna visar enligtdirektiven att det har en bred förankring ochsärskild tyngd.Det finns, konstaterar regeringen, många olikaexempel på goda arbetstidslösningar via avtal. Enreformering av lagstiftningen får inte förhindraarbetsmarknadens parter att bygga vidare på deavtalslösningar som redan kommit till stånd.Uppdraget för den parlamentariska utredningen omarbetstid, semester och betald ledighet är att medutgångspunkt från betänkandena årsarbetstidskommitté och remissynpunkter på dessalämna förslag till en ny arbetstidsreglering. Deolika förslagen från de fackligahuvudorganisationerna skall i detta hänseendeövervägas. Utgångspunkt för arbetet skall varaarbetstidslagens karaktär av skyddslagstiftning.Förslaget skall ge den enskilda arbetstagaren ettstörre inflytande än över arbetstidensförläggning men ge en god flexibilitet iproduktionen. väsentliga roll föratt anpassa regelverket till förhållandena i detenskilda fallet skall belysas i förslaget.Kommittén skall även se över genomförandet av EG:sarbetstidsdirektiv och föreslå ett tydligaregenomförande av direktivet i svensk lag. Kommitténskall analysera eventuella konsekvenser förutformningen av svensk lagstiftning till följd av endom från (mål C-303/98 om bl.a. begreppet arbetstid, SIMAP-målet).När det gäller arbetstidens längd skall kommitténmed rapporten arbetstid - för och emot somunderlag pröva olika vägar till förkortning avarbetstiden och ge förslag på hur dessa skulle kunnagenomföras. De metoder som kommittén skall pröva ärdels en reglering som ger arbetstagare rätt till enminskning av arbetstiden i form av ledighet med lönutöver de förmåner som gäller , bl.a. skall ettförslag med fem lediga dagar prövas, dels ensänkning av högsta tillåtna ordinarie arbetstid igenomsnitt , den s.k. normalarbetstiden.Kommittén kan även pröva andra metoder förarbetstidsförkortning.I detta sammanhang skall utredningen analyseravilken roll regeln i dagens arbetstidslag om högstatillåtna ordinarie arbetstid spelar för den faktiskaarbetstiden. I samband med analysen av arbetstidenslängd skall även regleringen av övertidsarbete sesöver. Effekterna av övertidsarbete för såväl deenskilda arbetstagarna som för företagen ochsamhällsekonomin skall analyseras.Kommittén skall föreslå olika möjligafinansieringsformer för de förslag den lägger framsamt bedöma konsekvenserna av de alternativametoderna för arbetstidsförkortning för deoffentliga finanserna och samhällsekonomin. Det ärviktigt att kommitténs förslag utformas på ett sättsom inte hindrar parterna från att bygga vidare påde avtalslösningar på arbetstidsområdet som redanfinns.I fråga om semesterlagen skall utredningen medbetänkandena års arbetstidskommitté och depå dessa lämnade remissynpunkterna som underlaglämna förslag till en ändring av semesterlagen somger arbetstagaren rätt att ta ut semesteröverstigande och sparad semester som delav dag.Kommittén skall föreslå förenklade regler förintjänande av betald semester. I detta sammanhangskall kommittén pröva möjligheten att slopa regelnom intjänandeår och i stället låta semestern tjänasin parallellt under det aktuella semesteråret.Kommittén skall i förenklingssyfte även se överreglerna för semesterlönegrundande frånvaro medbevarande av arbetstagarnas materiella förmåner.Semesterlagen skall även i övrigt ses över iförenklingssyfte, framför allt med målet att göralagen lättare att tillämpa för små företag.Kommittén skall beskriva hur näraliggandelagstiftning berörs av förslagen.Ytterligare en uppgift för utredningen är attpröva möjligheten att i förenklingssyfte, framförallt för små företag, slå samman eller samordnautformningen av arbetstidslagen, semesterlagen ochövriga ledighetslagar. I den mån kommittén finnersammanslagning eller samordning lämplig skall denlägga fram förslag om hur lagstiftningen börutformas.Kommittén skall bedöma konsekvenserna av sinaförslag för de offentliga finanserna ochsamhällsekonomin, jämställdheten, arbetsmiljön,arbetsorganisationen och arbetstagarnas hälsa liksomtillgången av arbetskraft. Även deföretagsekonomiska konsekvenserna skall belysas,särskilt för små företag.Kommittén skall redovisa uppdraget om förläggningav semester överstigande och sparadsemester som del av dag senast den 1 september 2001.Uppdraget om semesterlagen i övrigt samt eventuellaförslag om förkortningar av och inflytandet överarbetstiden skall redovisas senast den 1 juni 2002.Senast den 1 mars 2003 skall kommittén redovisaåterstående delar av uppdraget.Utredning rörande friårSamma dag som regeringen fattade beslut om den nyaarbetstidsutredningen, ,beslutade regeringen också om en annan utredninginom arbetstidsområdet. Statskontoret fick i uppdragatt utreda för- och nackdelar med att införa etts.k. friår.I denna utredning skulle myndigheten särskiltbelysa erfarenheter och slutsatser från den danskafriårsmodellen och det s.k. Trelleborgsförsöket samteffekterna som den danska modellen respektiveTrelleborgsförsöket hade avseende arbetskraftsutbud,sysselsättning och arbetslöshet. Statskontoretskulle också utreda om och i så fall hur försökenpåverkade kostnader och intäkter för staten,kommuner, landsting, företag eller andra enskildasamt om försöken medförde samhällsekonomiskakonsekvenser i övrigt. I utredningsuppdraget ingickockså att göra en uppskattning av kostnader för ettinförandet av ett friår i . Uppdragetredovisades i rapporten erfarenheter från den danska friårsmodellen ochTrelleborgsförsöket (2001:5).Utskottets ställningstagandeDe motioner som behandlas i detta betänkandeomfattar en rad olika aspekter på arbetstider.Utskottet har ovan konstaterat att det ingår iuppdraget för den nytillsatta Arbetstidsutredningenatt belysa respektive lägga fram förslag om många avde frågor som motionärerna tagit upp. Det är somframgått skälet till att utredningsdirektivenredovisas ingående.Bland de spörsmål som behandlas i motioner och somäven skall tas upp i utredningen kan nämnas fråganom arbetstidsreglering där arbetstidslagens karaktärav skyddslagstiftning skall utgöra utgångspunkt förkommitténs arbete med att ta fram en ny sådanreglering.Utskottet kan konstatera att flera av desynpunkter som förs fram i partimotionerna och i ettantal enskilda motioner helt eller delvissammanfaller med den inriktning avarbetstidspolitiken som utredningsdirektiven geruttryck för. Utredningen skall lägga fram förslagsom utgår från att den enskilde skall ges ett störreinflytande över arbetstiden, vilket kan bidra tillminskad stress och bättre förutsättningar förjämställdhet. Detta måste enligt utskottets meningvara en ledstjärna vid en reformering avarbetstidsregleringen.Frågan om friår har som framgått helt nyligenbelysts av Statskontoret i rapporten -erfarenheter från den danska friårsmodellen ochTrelleborgsförsöket (2001:5). Utskottet är inte berett att ta ställning i frågan utan avvaktarden vidare beredningen av den.Här kan också nämnas att det presenteradesen departementspromemoria - Ds 2001:6 Genomförandeav deltids- och visstidsdirektiven - som redovisarde åtgärder som krävs för att skall hagenomfört de s.k. deltids- respektivevisstidsdirektiven. De innehåller bestämmelser tillskydd mot diskriminering av dessa grupper avarbetstagare. Promemorian redovisas utförligarenedan i avsnitt 2.Utskottet är emellertid inte berettatt närmare ta ställning till hur en framtidaarbetstidsreglering bör utformas utan anser att detär angeläget att avvakta slutsatserna från dennyligen tillsatta . Detsammagäller i frågan om arbetstidens längd där utskottetkonstaterar att kommittén har till uppgift att prövaolika vägar till förkortning och lägga fram förslagom hur ett genomförande skulle kunna ske. Också närdet gäller semesterfrågor finns det enligtutskottets uppfattning starka skäl att avvaktautredningens slutsatser, inte minst med tanke på attdessa, såvitt avser semesterfrågor, har förtur ikommittéarbetet.Motionerna 1999/2000:A217 (m), 1999/2000:A251yrkandena 1 och 2 (mp), 1999/2000:A254 yrkandena 2-4(kd), 1999/2000:A272 yrkande 2 (v), 1999/2000:A702(kd, m, c, fp), 1999/2000:A722 yrkande 2 (mp),1999/2000:A723 yrkandena 10-12 (v), 1999/2000:A804yrkande 8 (kd), 1999/2000:A819 yrkande 13 (mp),1999/2000:Sf302 yrkande 10 (kd), A202 yrkandena 2och 3 (kd), A225 yrkande 1 (delvis) (fp), A245 (kd,m, c, fp), A249 (v), A256 yrkandena 3 och 6-9 (mp),A277 yrkande 4 (kd), A808 yrkandena 13 och 23 (mp),A811 yrkande 8 (kd), Sf229 yrkande 2 (v), Sf273yrkande 9 (kd), Sf309 yrkande 1 (c), So11 yrkande 3(mp) och So545 yrkande 3 (c) får därmed anses varaväsentligen tillgodosedda.I motion A207 (m) yrkar motionären att bl.a.allmän arbetstidslag (1970:103), arbetstidslag fördetaljhandeln (1942:652) och arbetstidslag(1947:216) för hotell, restauranger och kaféer skallavskaffas. Utskottet kan avseende dessa lagar barakonstatera att ingen av dem längre är i kraft,varför motionen i den delen skall avstyrkas enbartav det skälet.I motionerna 1999/2000:A231 (fp), 1999/2000:A721(m), 1999/2000:Sk692 yrkande 25 (m), A207 (m), A210(m), A214 (m), A243 yrkandena 1-4 (m) samt A263 (fp)förespråkas, med lite olika motiveringar, ettavskaffande av gällande arbetstidsreglering.Utskottet vill med anledning av dessa motionersärskilt framhålla att det finns behov av enlagreglering för att det skall gå att upprätthållaen rimlig balans mellan arbetsgivarens ocharbetstagarens önskemål i frågor rörande arbetstid.Detta gäller såväl arbetstidens längd somförläggning m.fl. frågor. Utskottet vill i dettasammanhang också påminna om de rättigheter i frågaom arbetstid som finns i EG-rätten och som Sverigesom nation är skyldigt att se till att arbetstagarnatillförsäkras.Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna 1999/2000:A231 yrkande 19 (fp),1999/2000:A721 yrkandena 1 och 3-6 (m),1999/2000:Sk692 yrkande 25 (m), A207 (m), A210yrkandena 1-4 (m), A214 (m), A243 yrkandena 1-4 (m)och A263 yrkande 26 (fp).Vad gäller yrkandet i motion A709 (kd, m, c) såbehandlade utskottet ett liknande förslag ibetänkande 1999/2000:AU5. Där pekade utskottet påatt det av bestämmelserna i 17 § semesterlagenframgår att frånvaro från arbetet kan varasemesterlönegrundande. Detta gäller t.ex. ledighetpå grund av sjukdom och föräldraledighet och vidledighet för utbildning om arbetstagaren erhållerkorttidsstudiestöd, vuxenstudiestöd enligtstudiestödslagen, s.k. svux, eller särskiltutbildningsbidrag. Utskottet anförde vidare attkonsekvensen av detta blir att arbetsgivaren måstebetala semesterersättning både till den arbetstagaresom uppbär det särskilda utbildningsbidraget ochtill hans eller hennes ersättare. Utskottet framhöllockså att följden blir densamma för en arbetsgivaresom anställer en vikarie för en anställd sombedriver studier med svux.Utskottet konstaterade även att det i denproposition (prop. 1996/97:1) som föregickinförandet av det särskilda utbildningsbidraget intehade angetts något skäl till varför bidraget skallvara semesterlönegrundande. Däremot finns det iförarbetena till semesterlagen uttalanden om varförs.k. svux skall vara semesterlönegrundande. Skäletär att svux har stark anknytning till arbetslivetoch utgör ersättning för inkomstbortfall understudietiden (prop. 1976/77:90 s. 133).Med hänvisning till det anförda avstyrkteutskottet motionen. Utskottet finner inte i daganledning till annan bedömning, varför motion A709(kd, m, c) avstyrks.När det gäller krav i motion1999/2000:A721 om att skall verka för attbegränsa EU:s detaljstyrning på arbetstidsområdetvill utskottet understryka vad som anförts ovan omnödvändigheten av en reglering via lag för attbalansera behoven och önskemålen om arbetstid m.m.från arbetstagarna respektive arbetsgivarna. Denreglering av arbetstid som finns inom EG-rätten har dessutom närmast formen av enminimireglering som har till syfte att gearbetstagarna ett grundläggande skydd.Som alltid när det skall utformas lagregler på ettområde är en av utgångspunkterna att regleringensvarar mot ett reellt behov, detta oberoende avlagstiftningens omfattning och hur ingående denmåste reglera enskildheter. Inom EG-rättenkompliceras utformningen av bestämmelser ytterligaredå det är 15 olika länder som skall komma fram gemensam lösning, en lösning som dessutom skallfå genomslag och fungera på samma sätt i var och enav medlemsstaterna. Utskottet är av uppfattningenatt detta är en omständighet som kan medföra attreglerna ibland upplevs som mer detaljerade än vadsom skulle vara nödvändigt i en reglering som endastskall tillämpas på nationell nivå. Ett annatförhållande som påverkar antalet föreskrifter, ochdärmed också antalet detaljer, om arbetstidsfrågorinom EG-rätten är att det inte finns någonenhetlig reglering, utan olika direktiv reglerarskilda arbetstidsfrågor, vilket också kan vara enorsak till upplevelsen av detaljrikedom.Förutom de arbetsmiljömässiga och allmännavälfärdsaspekterna som förs fram som skäl för enarbetstidsreglering vill utskottet också understrykade konkurrensmässiga. Utskottets bestämdauppfattning är att den skyddsnivå som etablerats förarbetstagarna genom EG-rättens minimireglering skallfå genomslag i praktiken så att social dumpningförhindras. Staternas sätt att genomföra direktivenmåste vara tydligt för att förhindra att företagskaffar sig konkurrensfördelar på bekostnad avarbetstagarnas säkerhet och arbetsmiljö. Möjlighetentill en förstärkt skyddsnivå skall givetvis alltidfinnas nationellt. Utskottet kan därför inte delaModeraternas uppfattning att de regler som i inom EG-rätten på arbetstidsområdet skullevara alltför långtgående. De förändringar avarbetstidslagstiftningen som fått göra föratt svara upp mot direktivens krav får i etthelhetsperspektiv betraktas som obetydliga.Med hänvisning till det anförda avstyrks motion1999/2000:A721 yrkande 2 (m).2. Deltid - heltidUtskottets förslag i korthetI detta avsnitt behandlar utskottet ett antalmotioner som tar upp frågor kringdeltidsarbete. Utskottet avstyrker samtligamotioner.Jämför reservation 9 (fp).MotionernaKristdemokraterna framför i motion So359 yrkande 3att det är uppseendeväckande attdeltidsarbetslösheten minskat endast marginellt inomvården efter att förslag ladesfram. Om det inte sker förbättringar under detkommande året anser partiet att regeringen böröverväga vilka åtgärder som måste vidtas.I motion A225 yrkande 1 (delvis) som i övrigtbehandlas i avsnittet ovan förordar Folkpartietändringar i arbetstidslagstiftningen bl.a. för attunderlätta för ofrivilligt deltidsarbetande att ökaarbetstiden.Ann-Marie () anser i motion1999/2000:A221 att deltidstjänster i den offentligasektorn bör bli heltidstjänster.Annika och () betonar imotion 1999/2000:A225 vikten av starkare incitamentför att arbetsgivare skall minska förekomsten avdeltidsarbetslöshet, exempelvis genomdifferentierade arbetsgivaravgifter där den högrearbetsgivaravgiften kunde återföras till företaget iform av riktade medel för kompetensutveckling avdeltidsanställda.Christina Nenes och ()förespråkar i motion A264 med utgångspunkt frånarbetstidsförhållandena inom vård- ochomsorgssektorn att arbetet med att minska antaletofrivilliga deltidsanställningar bör intensifieras.Eventuellt bör lagstiftning övervägas.Lena och () anseri motion A265 att den nuvarande arbetsrättsligalagstiftningen bör skärpas så att heltid skallutgöra grunden i alla anställningar medan deltidbara skall vara tillåten av särskilda skäl,exempelvis om arbetet utförs endast under en kortaretid , om det föreligger arbetsbristeller om arbetstagaren önskar deltidsarbete.Lagstiftningen bör vara dispositiv och avsteg frånreglerna bör kunna göras genom centrala avtal mellanarbetsmarknadens parter. Deltidsproblematiken börutredas utifrån ett helhetsperspektiv.Marie () anser i motion A280 attregeringen bör ta initiativ i syfte att motverkaförekomsten av ofrivilliga deltidsanställningar. Ommålet inte nås bör man i sista hand lagstifta föratt heltidsanställning skall vara en rättighet medandeltidsanställning skall vara en möjlighet.Enligt m.fl. (s) i motion A283är det många deltidsarbetslösa som säger upp sittarbete eftersom möjligheten att få ersättning frånarbetslöshetsförsäkringen har begränsats. Personersom vikarierat så länge att de har rätt till fastanställning avstår från detta eftersom de oftasterbjuds deltidsarbete.Berit Andnor m.fl. (s) pläderar i motion A308 förett regeringsinitiativ i syfte att motverkadeltidsarbetslösheten. I samtal med parterna påarbetsmarknaden bör regeringen överväga om det krävstydligare drivkrafter för att reduceradeltidsarbetslösheten och att skapa förutsättningarför att tillgodose behovet avarbetskraft inom vård och omsorg.Lennart Klockare och () anser imotion A712 att det krävs en rad insatser för attförbättra de deltidsarbetslösas situation.Arbetsgivarna bör organisera arbetet så att de somönskar högre sysselsättningsgrad kan få detta ocharbetsmarknadspolitiken måste anpassas till dedeltidsarbetslösas situation. En möjlighet kan varaatt via arbetsrättslig lagstiftning ställa krav påatt det skall föreligga särskilda skäl för att inteinrätta heltidstjänster, anser motionärerna.Utskottets ställningstagandeArbetsmarknadsutskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat frågan om deltidsarbetslöshet. För gruppendeltidsarbetslösa, som till övervägande del bestårav kvinnor, råder i vissa avseenden andraarbetsvillkor än för arbetstagare som arbetarheltid, villkor som i många fall leder tillbegränsningar för individen både ekonomiskt och iförlängningen också socialt. Ett av de mestpåtagliga problem som möter dessa kvinnor ärsvårigheterna att få arbeta fler timmar. angesdet i anställningsskyddslagens 25 a § att endeltidsanställd arbetstagare som har anmält till sinarbetsgivare att han eller hon vill ha enanställning med högre sysselsättningsgrad, dockhögst heltid, har företrädesrätt till sådananställning. Rätten till företräde gäller underförutsättning att arbetsgivarens behov avarbetskraft tillgodoses genom att dendeltidsanställde anställs med en högresysselsättningsgrad och att den deltidsanställde hartillräckliga kvalifikationer för de nyaarbetsuppgifterna.Trots denna lagstadgade rätt visar t.ex.Vårdkommissionens rapport (Ds 1999:44) att samtidigtsom sjukvårdshuvudmännen har en kraftig efterfråganpå arbetskraft tvingas många kvinnor som arbetardeltid inom vården fortsätta med detta utan hänsyntill önskemål om högre sysselsättningsgrad. Dessaproblem är dock inte unika för vårdsektorn utan ärtyvärr väl spridda på arbetsmarknaden i stort.Senast utskottet behandlade frågor omdeltidsarbetslöshet var i betänkande 2000/01:AU5Ändringar i arbetslöshetsförsäkringen m.m. därfrågan framför allt gällde deltidsarbetslösasersättningsrätt från arbetslöshetsförsäkringen.Utskottet betonade att det är angeläget attansträngningar i första hand görs för att beredadeltidsarbetslösa möjlighet att arbeta heltid ochframhöll att dessa personer också har rätt att fåaktivitetsgaranti. Vidare pekade utskottet påVårdkommissionens slutsatser samt på det uppdragtill AMS att kartlägga arbetsgivare med stor andeldeltidsarbetande som aviserats av regeringen.Utskottet ansåg att dessa insatser utgör ett viktigtled i arbetet med att bereda deltidsarbetslösamöjlighet att arbeta heltid och förutsatte attregeringen fortlöpande följer denna fråga. Riksdagenställde sig bakom utskottsbetänkandet genom beslutden (rskr.