bet · GO01SoU18 · 2001-05-15 00:00:00 — Utredningar som syftar till attutgöra underlag för sådana yttranden somsocialnämnden enligt lag eller annan författning ärskyldig att lämna till annan myndighet kan enligt JOinte heller lämnas till ett privat rättssubjekteftersom skyldigheten att yttra sig åvilarsocialnämnden själv. Vårdnadsutredningar enligt 6kap. är också en sådanförvaltningsuppgift som åvilar nämnden och som intekan lämnas ut på entreprenad.JO påpekar att kommunen däremot har möjlighet attanlita uppdragstagare som är fysiska personer ochsom knyts till myndigheten på ett sådant sätt att dekan anses delta i dess verksamhet. En sådanuppdragstagare förutsätts då stå under myndighetensarbetsledning och utföra arbetsuppgifter som normaltankommer på en anställd. Bestämmelserna isekretesslagen blir därmed direkt tillämpliga påuppdragstagaren, liksom bestämmelser om t.ex.tjänstefels- och skadeståndsansvar. Vidare gällerbestämmelserna i förvaltningslagen. De handlingarsom uppdragstagaren upprättar anses ha tillkommit imyndighetens verksamhet och anses därmed somallmänna. Uppdragstagaren står även under JO:stillsyn i den del han utför arbete åt socialnämnden.Kommunfullmäktige i beslutade den 19mars 2001 att lägga ut delar av påentreprenad. Beslutet har överklagats tilllänsrätten.Utskottets bedömningEnligt regeringsformen kan en förvaltningsuppgiftöverlämnas till ett privat rättssubjekt. Omuppgiften innefattar myndighetsutövning måste detemellertid ske med stöd av lag. Socialtjänstlagenger inte kommunerna utrymme att anlita privatarättssubjekt för myndighetsutövning. Beredningen avoch beslutet i ett ärende hos socialnämnden får iprincip anses utgöra oskiljaktiga delar av en ochsamma förvaltningsuppgift. Om ett ärende innefattarmyndighetsutövning kan nämnden således inte lagligenöverlämna exempelvis uppgiften att utföra enutredning enligt 50 § i den nuvarandesocialtjänstlagen till ett privat rättssubjekt.Utredningar som skall utgöra underlag för sådanayttranden som socialnämnden enligt lag eller annanförfattning är skyldig att lämna till annanmyndighet kan inte heller lämnas till ett privaträttssubjekt eftersom skyldigheten att yttra sigåvilar socialnämnden själv. Motsvarande gällervårdnadsutredningar enligt 6 kap. föräldrabalken.Utskottet, som således ställer sig bakom denbedömning som JO gjort, avstyrker med detsagda motion So303 (m) yrkande 2.Enligt utskottets mening behövs det inte någotinitiativ från sida i frågan, varförmotionerna So219 (v) och So472 (s) avstyrks.Utskottet tillstyrker 2 kap. 5 § i förslaget till nysocialtjänstlag.Våld mot kvinnor m.m.Propositionen m.m.Enligt 5 kap. 11 § förslaget till ny socialtjänstlagbör socialnämnden verka för att den som utsatts förbrott och dennes anhöriga får stöd och hjälp.Socialnämnden bör härvid särskilt beakta att kvinnorsom är eller har varit utsatta för våld eller andraövergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd ochhjälp för att förändra sin situation.Paragrafen är identisk med den ändring i nuvarande 8a § socialtjänstlagen som antagits avriksdagen (proposition 2000/01:79 Stöd till brotts-offer, bet. 2000/01:JuU20, rskr. 2000/01:205).Lagändringen träder i kraft . I dennämnda propositionen behandlas åtgärder för attförbättra stödet till dem som utsatts för brott.Förutom vissa lagändringar redovisas ett antalförordningsändringar som regeringen avser attgenomföra för att ytterligare förbättrainformationen och stödet till brottsoffer. Vidareaviseras i propositionen ett antalmyndighetsgemensamma och myndighetsspecifikauppdrag. Regeringen presenterar även en strategi fördet fortsatta brottsofferarbetet, bestående avutbildningsinsatser, samarbete mellan myndigheter,forskning om brottsoffer samt förbättrat stöd tillbarn som brottsoffer.Enligt den nuvarande lydelsen av 8 a §socialtjänstlagen bör socialnämnden verka för attkvinnor som är eller har varit utsatta för våldeller andra övergrepp i hemmet får stöd och hjälpför att förändra sin situation. Genom ändringen iparagrafen klargörs enligt regeringen attsocialtjänsten har ett ansvar för att stödja ochhjälpa alla dem som utsatts för brott och att detbör bedrivas ett aktivt arbete i detta hänseende. Enviktig uppgift för i detta sammanhangär att inom ramen för grannskapsarbetet verka föratt samarbete med andra myndigheter och med ideellaorganisationer kommer till stånd. Regeringen påpekarockså att även anhöriga till den som har utsatts förbrott kan vara i behov av stöd och hjälp.Enligt propositionen visar en uppföljning avlagändringen att det fortfarande finnsbrister när det gäller stöd tillvåldsutsatta kvinnor. Regeringen vill därför påtalavikten av att fortsätter att utvecklametoder för det förebyggande arbetet och för stödtill våldsutsatta kvinnor. Här bör socialtjänstensärskilt uppmärksamma barns utsatta situation närdet förekommer våld i familjen, anförs det (s. 36).MotionernaI motion Ju920 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om enstödperson till kvinnan (yrkande 7). Motionärernaanser att alla misshandlade kvinnor skall ha rätttill en stödperson med speciell utbildning rörandeproblembilden kring kvinnovåldet. I motionen begärsvidare ett tillkännagivande om en stödperson tillbarnen (yrkande 8). Barn som bevittnar våld i sinafamiljer har rätt att få hjälp med att bearbeta detsom hänt. Enligt motionärerna bör man därför utse enstödperson speciellt utbildad i att hjälpa barn medtraumatiska upplevelser. Motionärerna begär även etttillkännagivande om vård och behandling för män sommisshandlar kvinnor (yrkande 11). Män sommisshandlar kvinnor är enligt motionärerna i storomfattning i behov av vård och behandling för attkunna bearbeta sitt aggressiva beteende.I motion Ju932 av och ()begärs ett tillkännagivande om att inrättaprofessionella utredningsenheter enligt motionenssyfte (yrkande 2). Motionärerna anser att det inomvarje län bör finnas en professionellutredningsenhet bestående av socionomer,barnpsykologer samt företrädare för polisen ochkvinnojouren. Gruppens främsta uppgift bör vara attutreda på vilket sätt barn kommer till skada isamband med pappors misshandel av mammor.I motion So450 av m.fl. (mp) begärsett tillkännagivande om att förebygga sexuellatrakasserier och upprätta handlingsplaner (yrkande2). Motionärerna anser att kommunerna, landstingenoch staten måste ta ett större ansvar för attförebygga sexuella övergrepp och kränkningar av barnsamt att de skall utforma handlingsplaner för att gebarn stöd och hjälp i ett tidigt skede. Motionärernabegär vidare ett tillkännagivande omkvinnojourkunskap (yrkande 9). Kvinnojourerna harunder byggt upp en gedigen kunskapsbasutifrån utsatta kvinnors verklighet. Enligtmotionärerna är det viktigt att kvinnojourernaskompetens och kunskap används vid utbildningen avt.ex. socialtjänstemän, poliser samt personal inomdomstolsväsendet och hälso- och sjukvården.Bakgrund och tidigare behandling m.m.I den av godkända proposition 1997/98:55Kvinnofrid (bet. 1997/98:JuU13, rskr. 1997/98:250)föreslogs ett antal åtgärder för att motverka våldmot kvinnor, bl.a. skärpt lagstiftning och ökadesatsningar på förebyggande åtgärder och på åtgärdersom syftar till att utsatta kvinnor skall få ettbättre bemötande och omhändertagande. Bland annatinfördes en ny bestämmelse i socialtjänstlagen medinnebörd att socialnämnden bör verka för att kvinnorsom är eller har varit utsatta för våld eller andraövergrepp i hemmet får stöd och hjälp att förändrasin situation (8 a §). Vidare gjordes en satsning påfortbildning av personal inom , hälso-och sjukvården och rättsväsendet. Regeringen lämnadevidare s.k. myndighetsgemensamma ochmyndighetsspecifika uppdrag till berörda myndigheterpå central och regional nivå. att förebygga våldsbrott mot kvinnor, attutarbeta åtgärdsprogram eller policydokument försitt arbete med dessa frågor samt att samverka medandra myndigheter och med frivilligorganisationersom t.ex. kvinnojourerna.Socialutskottet avgav yttrande tilljustitieutskottet (1997/98:SoU4y, till vilkethänvisas) över vissa delar i propositionen omkvinnofrid jämte ett antal motioner. Socialutskottetansåg att samtliga yrkanden borde avstyrkas, vilketockså blev justitieutskottets beslut.Socialutskottet har därefter behandlatmotionsyrkanden om våld mot kvinnor i de avriksdagen godkända betänkandena /99:SoU9 (s. och 1999/2000:SoU6 (s. 18 f.). I det förstnämndabetänkandet behandlades bl.a. yrkanden om att tatill vara kvinnojourernas kunskaper. Yrkandenaavstyrktes (res. v+mp).Utskottet har behandlat motioner omstöd till utsatta barn, bl.a. i de av riksdagengodkända betänkandena /01:SoU7 (s. 26 f.) och1999/2000:SoU12 (s. 12 f.). Yrkandena avstyrktes.I samband med proposition 1997/98:55 om kvinnofridgav regeringen i uppdrag att ledaett utvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor.Syftet med uppdraget är att främja och stödjakompetensuppbyggnad och metodutveckling inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården för attdessa frågor på ett bättre sätt skall kunnainförlivas i den ordinarie verksamheten. Styrelsenfick även i uppdrag att utarbeta allmänna råd förhur bör arbeta med dessa frågor.Socialstyrelsen har på regeringens uppdrag utarbetatutbildningsmaterial om våldsutsatta kvinnor förpersonal inom respektive hälso- ochsjukvården. Utbildningsmaterialet har nyligenpublicerats i två rapporter. kommeratt slutredovisa sitt uppdrag i samband medårsredovisningen 2001.Regeringen har inrättat ett nationellt råd förkvinnofrid. Rådet skall utgöra ett rådgivande organför frågor som rör våld mot kvinnor. Rådet skallvidare vara ett forum där regeringen kan utbytaerfarenheter och idéer med företrädare förorganisationer och forskare som är engagerade ifrågor som rör våld mot kvinnor samt uppmärksammaproblemområden som behöver åtgärdas. Två till fyragånger sammankallar rådet representanter förrelevanta frivilligorganisationer, folkrörelser,forskningsdiscipliner m.m. Rådets ordförande ochsammankallande är jämställdhetsminister mot barnmisshandel (S 1998:07) har iuppdrag att utreda frågan om barnmisshandel ochdärmed sammanhängande frågor. Kommittén har lämnattvå delbetänkanden, Barnmisshandel - polisens ochåklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU2000:42) samt Barn och misshandel (SOU 2001:18).Uppdraget skall slutredovisas senast den 31 augusti2001.Utskottets bedömningRegeringen har enligt proposition 2000/01:79 om stödtill brottsoffer för avsikt att vidta en radåtgärder för att förbättra stödet till dem somutsatts för brott. har ställt sigbakom en ändring i den nu gällande 8 a §socialtjänstlagen. Genom ändringen förtydligassocialtjänstens ansvar för att alla kommuninvånaresom har utsatts för brott och deras anhöriga fårstöd och hjälp. Utskottet instämmer i att det ärviktigt att fortsätter att utvecklametoder för det förebyggande arbetet och för stödtill våldsutsatta kvinnor samt att socialtjänstensärskilt uppmärksammar barns utsatta situation närdet förekommer våld i familjen. ochandra myndigheter arbetar med deuppdrag rörande framför allt utsatta kvinnor sombeslutades i anslutning till proposition 1997/98:55om kvinnofrid. Nationella rådet för kvinnofridprioriterar bl.a. frågor om barn imisshandelsförhållanden, insatser för män sommisshandlar kvinnor samt kvinnojourernas arbete.Vidare kan konstateras att det i uppdraget tillKommittén mot barnmisshandel ingår att bl.a. att seöver och ge förslag till att förbättra detförebyggande arbetet, hälso- och sjukvårdens ochsocialtjänstens arbete med misshandlade barn ochderas familjer samt rehabiliteringen av förövareinom kriminalvården. Mot bakgrund av det omfattandearbete som pågår på området får motionerna So450(mp) yrkande 2, Ju920 (m) yrkandena 7, 8 och 11 samtJu932 (c) yrkande 2 anses i huvudsak tillgodosedda.Utskottet tillstyrker 5 kap. 11 § i förslaget tillny socialtjänstlag.Utskottet vidhåller att det arbete somkvinnojourerna utför är av stort värde och attkvinnojourerna utgör ett mycket betydelsefulltalternativ till verksamhet påområdet. Utskottet anser dock inte att börta något initiativ med anledning av motion So450(mp) yrkande 9. Motionen avstyrks.Frågor om pornografiMotionernaI motion Ub821 av och TassoStafilidis (v) begärs ett tillkännagivande om attSverige bör arbeta och verka för granskning ochkontroll av produktionsvillkoren inom porrindustrinbåde i och internationellt (yrkande 11).Motionärerna vill ha en porrindustri utan tvång ochmissförhållanden för aktörerna.I motion So450 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om att utreda möjligheten attförbjuda exponering av pornografi på samma sätt somreklam för tobak och alkohol (yrkande 11) samt omatt utreda pornografins skador och konsekvenser fört.ex. unga människor och hur detta påverkar dem ideras syn på sexualitet (yrkande 12). Motionärernaanser att utbudet av pornografi i samhället börminskas eftersom det förmedlar en snedvriden syn påkvinnors och mäns sexualitet. Denna påverkan kanvara skadlig, särskilt för unga människor, anförsdet.Även i motion A808 av m.fl. (mp)begärs en utredning av pornografins skador m.m.(yrkande 40).I motion So407 av m.fl. (mp) yrkasatt begär att regeringen skall tillsättaen utredning med uppdrag att kartlägga unga flickorsupplevelser i samband med påtvingad sex samtbestående psykiska men (yrkande 1). Motionärernabegär vidare ett tillkännagivande om att ettinformationsprogram till ungdomar tas fram (yrkande2).I motion So492 av () begärs etttillkännagivande om behovet av att klarläggapornografins utbredning, marknad, distribution ochkonsumtion samt dess effekter och sociala följder.Tidigare behandling och pågående arbeteI betänkande 1999/2000:SoU6 (s. 19 f.) behandladeutskottet motionsyrkanden med i huvudsak sammainnehåll som i de nu aktuella motionerna So450, A808och So407. Utskottet anförde bl.a. att samhället påolika sätt och i olika sammanhang bör motverkaprostitutionens och pornografins skadeverkningar ochkonsekvenser, särskilt vad beträffar unga människor.Det är viktigt att betona normbildningens ochopinionsbildningens betydelse i sammanhanget. Påmånga olika fronter gäller det att skapavärdefulla attitydförändringar. Utskottet förutsatteatt regeringen och ansvariga myndigheter följerutvecklingen och vidtar de åtgärder som kan behövas.Motionerna avstyrktes (res. mp avseende pornografi).Utbildningsutskottet behandlade motioner omvärdegrundsfrågor, sex- och samlevnadsfrågor och omen kritisk diskussion av pornografin inom skolan ibetänkande 2000/01:UbU13 Skolan, vartill hänvisas.Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning tillpågående arbete på området.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare redovisadeinställning när det gäller pornografinsskadeverkningar och konsekvenser. Motionerna So407(mp) yrkandena 1 och 2, So450 (mp) yrkandena 11 och12, So492 (s), Ub821 (v) yrkande 11 och A808 (mp)yrkande 40 avstyrks.Vård av missbrukarePropositionenI 4 § LVM anges förutsättningarna för att besluta omtvångsvård enligt lagen. Ett av kriterierna är attpersonen i fråga till följd av missbruket utsättersin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara,löper en uppenbar risk att förstöra sitt liv ellerkan befaras komma att allvarligt skada sig själveller någon närstående.Regeringen föreslår i propositionen att paragrafenändras på så sätt att en hänvisning görs till dennya socialtjänstlagen i stället för till den nugällande.MotionernaI motion So300 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om tvångsomhändertagande avalkoholmissbrukare (yrkande 2). Motionärerna menaratt vid upprepat gravt missbruk som leder till ettasocialt beteende och risker för andra människorskall tvångsomhändertagande kunna ske tillräckligtlång tid för att vården skall kunna ge resultat.Enbart avgiftning av missbrukare, som ofta sker,leder ingenstans. Vårdperioder med ettårs eftervård är oftast nödvändiga, anförs det.I motion So356 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen begär att regeringen ger iuppdrag att utvärdera erfarenheterna ochkonsekvenserna av öppenvården för missbrukare(yrkande 8).I motion So298 av () begärs etttillkännagivande om en återuppbyggnad avnarkomanvården. Motionären påpekar att dödlighetenpå grund av narkotikamissbruk i är bland dehögsta i och att narkotikamissbruket ökar förförsta gången sedan 1970-talet.I motion So227 av () begärs etttillkännagivande om frivilliga organisationersinsatser i missbrukarvården (yrkande 1). Motionärenbegär vidare ett tillkännagivande om tillsättandetav en kommitté med inriktning mot ideellmissbrukarvård (yrkande 2). En parlamentariskkommitté borde få i uppdrag att leta efter godaexempel samt att stödja ideell missbrukarvård påolika sätt på nationell nivå.I motion So211 av och () yrkas att begär att regeringentillsätter en utredning för att klarläggasituationen inom missbrukarvården (yrkande 1).Motionärerna yrkar vidare att skall begäraatt regeringen lägger fram förslag till lagändringför att skydda fostret (yrkande 2). LVM bör enligtmotionärerna ändras så att det blir möjligt attingripa med stöd av lagen när en gravid kvinnamissbrukar alkohol eller droger. Vidare begärs etttillkännagivande om att göra LVM könsneutral(yrkande 3). Motionärerna vänder sig mot att LVMbeskriver missbrukaren som en man trots attmissbruket är utbrett bland både kvinnor och män.Slutligen begärs ett tillkännagivande om att LVMäven skall komma i fråga för att skydda annan änmissbrukaren eller närstående (yrkande 4). Lagen börenligt motionärerna ändras så att ett ingripande kangöras om missbrukaren kan befaras komma attallvarligt skada sig själv eller någon annan.I motion So449 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförs om enkommitté med uppdrag att undersöka hur och om dentunga missbrukarvården tillgodoses (yrkande 1).Motionärerna begär även ett tillkännagivande om vadi motionen anförs om vårdkostnaderna (yrkande 3).Motionärerna anser att det är olyckligt attkommunerna både har det ekonomiska ansvaret ochutredningsansvaret när det gäller missbrukarvård.Det finns en stor risk för att en utredning avvårdbehovet påverkas av enhetens ekonomiskamöjligheter. Staten bör åter ta ett större ansvarnär det gäller kostnaden för LVM-vården, anförs det.I motionen begärs även ett tillkännagivande om attdet bör tillsättas en ombudsman med ansvar atthjälpa missbrukare och deras familjer (yrkande 4).I motion So479 av och ChristinaNenes (s) begärs ett tillkännagivande om attgenomföra en översyn av befintliga regler kringanhörigas situation i syfte att ytterligare stödjadem. Enligt motionären anordnar ett stort antalbehandlingshem särskilda anhörigveckor för att geanhöriga möjlighet att vara tillsammans med ochstötta den familjemedlem som sökt vård för sittdrogberoende. Motionären anser att de anhöriga börges rätt till ledighet från anställning ochekonomiskt stöd för förlorad arbetsförtjänst underanhörigveckorna.I motion So411 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförs om vård av missbrukare. Enligtmotionärerna omfattar LVM inte blandmissbrukare somanvänder sömnmedel och lugnande medel tillsammansmed alkohol. Blandmissbruk är vanligt förekommandebland dem som vårdas enligt LVM men utgör integrunden till ingripandet. För att ävenblandmissbrukare skall få adekvat vård måste LVM sesöver, menar motionärerna.Tidigare behandling och pågående arbete m.m.Utskottet behandlade senast motionsyrkanden om vårdav missbrukare i betänkande 1999/2000:SoU6, tillvilket hänvisas (s. 22 f.). För ytterligarebakgrundsredovisning hänvisas till betänkandena1998/99:SoU9 (s. 26 f.) och 1997/98:SoU17 (s. 7 f.).I betänkandet från förra behandladesbl.a. ett motionsyrkande omfrivilligorganisationernas betydelse. Utskottetvidhöll sin tidigare redovisade uppfattning attfrivilligorganisationerna har en stor betydelse närdet gäller att komplettera samhällets insatser pådet sociala området. Utskottet hänvisade till attsocialnämnden enligt 5 § socialtjänstlagen redan hari uppgift att samarbeta med bl.a. andrasamhällsorgan, organisationer och föreningar ochavstyrkte motionen.I betänkandet behandlades vidare yrkanden omändring i LVM med i huvudsak samma innehåll som deni detta betänkande aktuella motion So211 yrkandena 2och 3. Utskottet delade i och för sig motionärernasomsorg om det ofödda barnets hälsa men fann inteskäl att ändra de grundläggande förutsättningarnaför när vård skall beredas med stöd av lagen.Utskottet ansåg det inte heller erforderligt attgöra lagtexten könsneutral. Yrkandena avstyrktes(res. kd+mp).I budgetpropositionen för anförs (utg.omr.9, avsnitt 8.6.2) att det skett enförskjutning inom missbrukarvården, från långvarigainstitutionsbehandlingar mot öppenvård, kortavårdtider och skyddat boende med stöd. Efterfråganpå tvångsvård gick ned kraftigt under 1990-taletsandra hälft, men förefaller enligt propositionen nuha stabiliserat sig. Det är dock svårt att veta vaddenna utveckling betyder för den enskildemissbrukaren, anförs det. har i sinauppföljningar av utvecklingen inom missbrukarvårdeninte kunnat konstatera en generell neddragning avresurser och insatser för vuxna missbrukare. Detfinns dock vissa tecken som kan tyda på attmissbrukare inte erbjuds relevanta insatser i entidig fas av missbruket, vilket i sin tur kaninnebära att missbruket utvecklas och förvärras.Regeringen anser det därför angeläget attfortlöpande noga följa och uppmärksamma förändringari vården. Enligt har få studiergenomförts av kvaliteten i missbrukarvården, vilkettroligen beror på bristen på lämpliga ochlättåtkomliga kvalitetsindikatorer. Socialstyrelsenkonstaterar i sin treårsuppföljning avsocialtjänsten att kunskap saknas på flera viktigaområden om tillståndet i och utvecklingen avmissbrukarvården. Det gäller både frågan ominnehåll, kvalitet och resultat i vården samt i vadmån öppna vårdinsatser är väl avvägda i förhållandetill institutionsvården. Det är också angeläget attutveckla kunskapen om missbrukarvårdens effekter,anförs det i propositionen. Ett långsiktigtutvärderingsarbete pågår såväl inom Centrum förutvärdering av metoder i socialt arbete (CUS) vidSocialstyrelsen som vid SiS. Regeringen påpekarockså att flera länsstyrelser i sin tillsyn översocialtjänstens insatser för vuxna missbrukare harvisat på behov av förbättringar vad avserhandläggning och insatser för missbrukare med svårproblematik.I proposition 2000/01:20 Nationell handlingsplan föratt förebygga alkoholskador lägger regeringen fastgrundvalarna för en alkoholpolitik som leder tillminskad alkoholkonsumtion och begränsadealkoholskador. Regeringen föreslår som en del avhandlingsplanen att vård och behandling avmissbrukare och storkonsumenter bör utvecklas ochförstärkas (s. 50 f.). Insatserna skall syfta tillatt flera missbrukare kommer ifrån sitt beroende.Behovsanpassad vård bör enligt regeringen erbjudas iett tidigt skede av missbruket. Kunskapen ommissbrukarvårdens resurser, insatser och resultatbör öka.Utskottet anförde vid sin behandling avpropositionen (betänkande 2000/01:SoU8) att vård ochbehandling samt andra rehabiliteringsinsatser utgörgrunden när det är fråga om att hjälpa personer attkomma ifrån sitt beroende. Utskottet deladebedömningen att vård och behandling av missbrukareoch storkonsumenter bör utvecklas och förstärkas ochatt insatserna bör syfta till att fler missbrukarerehabiliteras. Det är angeläget att vårdbehövande,inte minst unga missbrukare, får tillgång tillbehovsanpassade insatser. För en väl fungerandemissbrukarvård krävs kunskaper om missbruk,vårdbehov samt kvalitet i och effekter av olikainsatser. Utskottet konstaterade attmissbrukarvården under det sista decenniet hargenomgått stora förändringar och att det finns ettstort behov av ytterligare kunskap på områdetsärskilt vad gäller resurser, insatser och resultat.Utskottet såg därför positivt på det arbete somSocialstyrelsen och (SiS) utför på uppdrag av regeringen för attkunskapssamla inom området med syfte att höjakvaliteten på och komma till rätta med vissa bristerinom missbrukarvården.