bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — Motionärerna anseratt bör verka för att FN och säkerhetsrådetstarkare kopplar samman vattenförsörjningsfrågor medhot om hot mot fred och säkerhet, t.ex. genom att taupp de globala vattenproblemen som en permanentdagordningspunkt.I partimotion 2000/01:U402 (v) yrkande 12 begärmotionärerna att FN skall förändras och inta rollensom den legitima internationella fredsskapande,bevarande och framtvingande makten. Motionärernamenar att säkerhetsrådets brister och svagheterinnebär att regionala organisationer som EU och Natotar över ansvaret för fred och säkerhet. Dennahotfulla utveckling minskar FN:s möjligheter attförebygga och lösa konflikter innan de hunnit bli enkris eller ett regelrätt krig.I samma motion yrkande 13 anförs att skallverka för att kvinnor skall få större inflytandeinom , med målet attkönsfördelningen skall vara jämn. FN måste uppfyllasina egna mål om jämställdhet som bland annathandlar om att könsfördelningen på alla poster inomFN-systemet skall vara lika mellan könen år 2000.I partimotion 2000/01:U404 (c) yrkande 1 anförCenterpartiet att bör verka för attvetorätten i säkerhetsrådet avskaffas och för enbreddad representation i FN:s säkerhetsråd.Motionärerna menar att FN:s beslutsförmåga iblandhar blockerats till följd av att de permanentamedlemmarna i säkerhetsrådet inte bara har haftskilda uppfattningar om vilka åtgärder som bordevidtas i vissa situationer. De har också iblandmissbrukat sin vetorätt. har därförinte alltid klarat av sin viktigaste uppgift enligtFN-stadgan upprätthållandet av internationell fredoch säkerhet, en uppgift för vilken säkerhetsrådetbär huvudansvaret, framhåller motionärerna.I samma motion yrkande 2 menar motionärerna attsäkerhetsrådets beslutsförmåga, förutom av politiskaskäl, också har hämmats av finansiella skäl. Förentastaterna har mot bakgrund av sin stora skuld ettsärskilt ansvar. Internationella påtryckningar motUSA att betala sin medlemsavgift bör därför utövas,betonar motionärerna.I yrkande 7 framhåller motionärerna att Sverigeskall verka för ett starkare internationellt,politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk somprioriterar både ekonomisk och mänsklig utveckling.Ett sådant ansvar bör utkrävas inte bara från FN-systemet och de enskilda medlemsländerna, utan ävenfrån alla globaliseringens aktörer, som exempelvisnäringslivet. Motionärerna framhåller som ett braexempel generalsekreteraren initiativtill ett kontrakt med stora företag, där dessa åtarsig att respektera och efterleva vissa etiskaregler, bl.a. de mänskliga rättigheterna.Motionärerna pekar i motionens yrkande 19 påbetydelsen av regionala säkerhetsarrangemang.Samtidigt som det är viktigt att främja sådana, får,enligt motionärerna, utvecklingen inte gå dithän attFN-systemet avskär sig sitt globala ansvar förvärnet av internationell fred och säkerhet.I partimotion 2000/01:U415 (mp) yrkande 1 anförs attFN:s säkerhetsråd måste reformeras. Motionärernaframhåller att säkerhetsrådet måste utvidgas ochvetorätten successivt avskaffas samt att folkvaldaoch folkrörelser bör få större inflytande för attsäkerhetsrådet skall få störrelegitimitet. Det måste även skapas nya strukturerför ett civilt fredsarbete.I samma motion yrkande 3 anför att FNhar en viktig roll för globaltfattigdomsavskaffande, rättvisa och socialutveckling. Motionärerna betonar att fattigdom ärett globalt problem och att de ekonomiska klyftornaökar i alla länder och mellan länderna. I motionenkonstateras att avskaffandet av fattigdomen nu harblivit den övergripande inriktningen inom FN-systemet, utvecklingsbankerna och i bilateralabiståndsorganisationer. Motionärerna noterar attnettoflödet av ekonomiska resurser numera går frånfattiga länder till rika. betalar mer iamorteringar och räntor på lånen från de rikaländerna än vad de får tillbaka i bistånd.Miljöpartiet anser vidare att marknaderna i de rikaländerna måste liberaliseras fullständigt för defattiga ländernas produkter, inklusive jordbruks-och textilprodukter. De fattiga länderna bör fåupprätthålla ett visst skydd för framväxande ochännu svaga näringsgrenar.Vidare begärs i yrkande 8 ett riksdagenstillkännagivande om demokratisering av FN. Dedemokratiska bristerna inom FN-systemet måstekorrigeras menar motionärerna, i synnerhet vadgäller vetot och säkerhetsrådets sammansättning,liksom de internationella finans- ochhandelsinstitutionernas roll.I motionen anförs att det totala ansvaret förmedlemskapsfrågor, inklusive inval och uteslutning,borde ligga hos generalförsamlingen. Ävennomineringen och val av generalsekreterare somrepresentant för alla medlemsländer borde åliggageneralförsamlingen, utan risk för veto isäkerhetsrådet. anser också attenskilda organisationer borde få konsultativ statusi generalförsamlingen. När det gäller säkerhetsrådetborde, på kort sikt, antalet medlemmar utökas, föratt garantera jämställd representativitet från allaregioner. På lång sikt borde alla medlemmar isäkerhetsrådet väljas av generalförsamlingen; depermanenta platserna och vetorätten borde avskaffas,framhåller motionärerna.Motionärerna begär i yrkande 9 ett riksdagenstillkännagivande om vad som i motionen anförts omFN:s framtid. Det betonas att FN är det enda riktigaöppna forum där alla jordens länder kan mötas, ochdär inte marknadskrafter, ekonomisk eller militärstyrka påverkar rätten att få delta och komma tilltals. FN är också den enda organisation som inomsitt verksamhetsfält har den agenda som är nödvändigför att tackla de nya icke-militära hoten i världen:fattigdom och de ökande klyftorna mellan rik ochfattig, den alltför snabba folkökningen,naturresurser som stagnerar eller minskar samt denständigt ökande förstöringen av miljö och natur.Miljöpartiet menar att internationellt samarbete ärviktigt för att åstadkomma förändringar.I motion 2000/01:U501 (m) yrkande 2 anförmotionärerna att det behövs en modernisering av . Motionärerna menar att bör driva påför att uppnå denna modernisering av stadgan för attanpassa den till en ny tids konflikter, inte minstvad gäller vetorätten.5.1.2.3 Utskottets övervägandenEkonomiska sanktionerFrågan om ekonomiska sanktioner har stor betydelse i FN-sammanhang. Eftersom frågan även har en starkkoppling till konflikthantering behandlas motionerinom detta område, även gällande FN ochsanktionsfrågan, samlat senare i detta betänkande(se avsnittet 1.3 Att förebygga väpnadekonflikter).Reformering av FNEtt flertal motioner tar upp frågan om det pågåendereformarbetet av FN-systemet. I motion 1999/2000:U21(v) yrkande 7 menar att FN:sgeneralsekreterare bör väljas på en period om sjuår, som inte kan förnyas, samt att veto inte skallkunna läggas mot en kandidat. anförvidare i yrkande 17 att uppföljningen av de beslutsom fattas inom FN skulle kunna förbättras genom attett särskilt revisionsorgan inrättas. Folkpartietmenar i motion 1999/2000:U22 (fp) yrkande 10 attgeneralsekreterare förslag attkoncentrera FN:s verksamhet på fattigdom, säkerhetoch hållbar framtid bör kompletteras med ett fjärdemål som fokuserar på valfrågor. En samordnandeinternationell funktion för demokratiska val börinrättas inom FN (yrkande 11). I motion1999/2000:U23 (kd) yrkande 23 framförKristdemokraterna att bör ta initiativ översyn av managementfrågan inom FN. I yrkande 26framförs att FN ofta fått skulden för misslyckandesom berott på att medlemsländerna inte har ställttillräckliga resurser till förfogande. FN börmarknadsföra sig bättre, anser Kristdemokraterna.Centerpartiet framhåller i motion 1999/2000:U402 (c)yrkande 11 att bör verka för att stärka FN:skapacitet att fungera som samordnare av bådemultilateralt och bilateralt bistånd. I motion2000/01:U404 (c) yrkande 7 menar motionärerna attSverige skall verka för ett starkareinternationellt, politiskt, ekonomiskt och etisktramverk som prioriterar både ekonomisk och mänskligutveckling.När det gäller utnämnandet av FN:sgeneralsekreterare kan utskottet inledningsviskonstatera att det inte finns någon reglerad processför dennes utnämnande. Genom att säkerhetsrådetföreslår generalförsamlingen en kandidat har depermanenta medlemmarna i rådet vetorätt vidutnämnandet. Frågan har diskuterats ingående inomramen för reformarbetet inom FN, men enighet om ettnytt utnämningsförfarande har inte kunnat nås.Samtidigt som utskottet kan instämma i vikten av attöka transparensen i förfarandet, finner det attkraften i reformarbetet bör läggas påfrågor som är mer angelägna och för vilkaförutsättningarna för framsteg är bättre.Utskottet kan konstatera att inom FN finns fleraorgan för såväl intern som extern revision.Rapporterna från de regelbundna externrevisionernabehandlas i och ispecialorganens styrelser. Någonsakrevisonsakrevision liknande den som Riksdagensrevisorer bedriver finns dock inte, utan varje organär ansvarigt för uppföljningen av sina egna beslut.För FN:s konventioner finns särskildauppföljningsmekanismer där medlemsländerna granskas.FN:s resolutioner har ingen juridisk giltighet utanär snarare moraliskt bindande. Utskottet instämmer iatt det är en viktig del av det pågåendereformarbetet inom FN att förbättra uppföljningen.Frågan om förbättrade ledningsstrukturer för FN-systemet är grundläggande i reformprocessen. Det ärgivetvis av största betydelse att FN besitterpersonal med hög kompetens inom sina ansvarsområden.Samtidigt som kompetens måste vara utslagsgivande,är det likaså nödvändigt att FN:s personal ocksåavspeglar den breda kretsen av medlemsländer. Dennordiska länderna har tillhört de mer drivandeländerna i FN:s reformprocess, och inte minst ifackorganens styrelser har på ett ambitiöstsätt verkat för ökad professionalitet och förbättratmanagement. Även om arbetet präglas av tröghet harreformprocessen börjat avkastapositiva och påtagliga resultat. Utskottet fästerstor vikt vid att fortsätter att bidra tillatt FN:s reformprocess fortskrider.Utskottet kan vidare instämma i behovet av att FNinformerar om sin verksamhet. Detta är också enuppgift som ankommer medlemsländerna. Framför alltfår dessa inte försvåra världsorganisationensuppgift genom att orättvist skjuta skulden på FN,när det i själva verket är medlemsländerna som givitorganisationen en omöjlig uppgift. I bidrogvårt medlemskap i säkerhetsrådet 1997-98 till attmedvetandet om FN ökade. Folkrörelserna, och i synnerhet, spelar också en viktigroll för att sprida kunskap om FN.Främjandet av demokratiska val är en uppgift avstörsta vikt för FN. Demokratiskt styrelseskick ochfria val innefattas också av den allmännadeklarationen om mänskliga rättigheter och FN:skonvention om civila och politiska rättigheter.Genom generalförsamlingens beslut beträffandegeneralsekreterarens reformförslag skall mänskligarättigheter behandlas som en tvärsektoriell frågaoch beaktas i hela FN:s verksamhet. Därmed skalläven valfrågor omfattas. Utskottet instämmer medmotionärerna om att demokrati- och valfrågor är enangelägen uppgift för FN. De övergripande mål förorganisationen som generalsekreteraren angivit ärdock av mer generellt slag. Utskottet finner attprioritering av valfrågor ryms inom de mål somgeneralsekreteraren angivit. Att specifikt angevalfrågor som ett övergripande fjärde mål för helaFN skulle innebära en alltför detaljeradmålformulering.På det operationella planet är FN ofta engagerat igenomförande av allmänna val, t.ex. i fall de utgören del av en fredsprocess. UNDP lämnar också oftastöd till demokratiska institutioner. Inom finns en särskild enhet för valstöd, sombåde svarar för koordinering inom FN-systemet ocharbete med generella metodfrågor. Regionalaorganisationer såsom och har kommit attspela en alltmer framträdande roll. Det normativaarbete som bedriver förtjänar också att nämnas.Som utskottet tidigare understrukit har FN en viktigroll att spela när det gäller demokratiska val, bådenär det gäller metodutveckling, som en del av stödtill fredsprocesser och i det allmännautvecklingsarbetet. ser utskottet sig inteföranlett att detaljerat ange hur FN bör organiseradet arbetet.Utskottet är också av meningen att samordnadeinsatser stärker förutsättningarna för ett effektivtbistånd. Det är naturligt att FN fungerar som ettdiskussionsforum och agerar som samordnare när detgäller internationellt bistånd. Att stärkasamordningen mellan det bistånd som bedriver är en av de viktigaste frågorna iFN:s reformprocess. Samarbetet mellan det svenskabilaterala biståndet och FN-systemet är ocksåomfattande. Ett intensivt erfarenhetsutbyte mellanbilaterala givare och multilateralabiståndsorganisationer är av särskilt stort värde.Utskottet anser det vara av vikt att Sverigefortsätter att spela en aktiv roll i att utvecklasamarbetsformerna mellan olika aktörer i detinternationella biståndet.Med detta anses motionerna 1999/2000:U21 (v)yrkandena 7 och 17, 1999/2000:U23 (kd) yrkandena 23och 26, 2000/01:U404 (c) yrkande 7 samt1999/2000:U402 (c) yrkande 11 vara besvarade. Motion1999/2000:U22 (fp) yrkandena 10 och 11 avstyrks avutskottet.Några motionärer tar upp olika aspekter på FN:spersonalpolitik i samband med reformering avvärldsorganisationen. anser i motion1999/2000:U21 (v) yrkande 13 att representationen avkvinnor inom FN-systemet är alltför låg,samt att regeringen borde rapportera om situationeni sina skrivelser om FN till . I motion2000/01:U402 (v) yrkande 13 anförs att skallverka för att kvinnor skall få större inflytandeinom , med målet attkönsfördelningen skall vara jämn. Kristdemokraternaanför i motion 1999/2000:U23 (kd) yrkandena 27 och28 att det stora antal svenskar som arbetat för FNinte utnyttjas som informationsresurs. Vidare mötsde av likgiltighet när de återvänder hem.Regeringskansliet borde därför upprätta ettkunskapscentrum för att samla svenskar som verkat iinternationell tjänst.Utskottet instämmer med motionärerna i att FN somorganisation måste spegla den värld denrepresenterar. Således bör FN:s personal avspegla enetnisk mångfald och ha en jämställd fördelningmellan könen. har länge tillhört de ländersom har drivit på för att andelen kvinnor på högretjänster skall höjas. Generalsekreterare vid kvinnokonferensen i detambitiösa målet att andelen kvinnor på högrebefattningar i FN-systemet skulle höjas till år2000. Tyvärr har FN inte uppnått den målsättningen.Framsteg har dock gjorts, är av FN:shandläggande personal kvinnor och representationenpå hög nivå har höjts . När detgäller FN:s högre nivåer ligger en stor del avansvaret på FN:s medlemsländer som nominerarkandidater till olika tjänster. Utskottet har imånga olika sammanhang understrukit behovet av atthöja andelen kvinnor inom FN-systemet. Utskottetutgår från att regeringen fortsätter att driva dennaviktiga fråga.När det gäller svenskar inom FN-systemet är detviktigt att hålla i minnet att dessa verkar sominternationella tjänstemän, som åtagit sig attiaktta neutralitet och objektivitet i förhållandetill medlemsländerna. Detta utesluter dock intekontakter mellan tjänstemännen och de svenskamyndigheter som har beröring med dessasverksamhetsområden. Svenska internationellatjänstemän kan också fungera som värdefullinformationsresurs om FN:s verksamhet. I flera fallnär svenskar tjänstgjort på högre befattningar i FN-systemet har också svenska massmedier visatintresse. För svenskar som återvänder hem från FN-tjänstgöring erbjuder Sida bidrag förprovtjänstgöring för att underlätta derasåtervändande till den svenska arbetsmarknaden.Regeringskansliet och berörda myndigheter har vidaresom strävan att arrangera möten med återvändandeinternationella tjänstemän.Därmed anser utskottet att motionerna 1999/2000:U21(v) yrkande 13, 2000/01:U402 (v) yrkande 13 och1999/2000:U23 (kd) yrkandena 27 och 28 är besvarade.I flera motioner berörs frågan om FN:s finansiering.Folkpartiet understryker i motion 1999/2000:U22 (fp)yrkande 9 att måste betala sin skuld för att FNskall kunna lösa sina finansiella problem.Motionärerna anser att bör föreslå att demedlemsländer som inte betalar sin medlemsavgiftfullt ut skall fråntas sin rösträtt igeneralförsamlingen. I yrkande 12 påpekarFolkpartiet att även senarelagt vissa bidragtill FN. bör slå vakt om sitt goda anseendeoch vinnlägga sig om att betala utlovade bidrag itid. förespråkar i motion1999/2000:U23 (kd) yrkande 25 att FN även bör sökakompletterande finansieringskällor, såsomupprättandet av frivilliga fonder och ökat samarbetemed näringslivet. I motionerna 1999/2000:U402 (c)yrkande 13 och 2000/01:U404 (c) yrkande 2 anserCenterpartiet att bör bidra till att sättatryck på de länder som inte lever upp till sinafinansiella åtaganden gentemot FN.Utskottet anser liksom motionärerna att det är avstörsta vikt att FN:s medlemsstater uppfyller sinaskyldigheter gentemot världsorganisationen. Attmånga länder inte betalar sina avgifter och utlovadebidrag är den viktigaste förklaringen tillFN:s finansiella problem. Störst skuld har världensstörsta ekonomi och enda supermakt, Förentastaterna.En av FN:s grundtankar är att alla medlemsstaterskall bidra till verksamheten efterbetalningsförmåga. Vidare har det fastställts etttak på , som gynnar , och en miniminivå på0,för de minsta länderna. De medlemsstater somhar utestående skulder motsvarande bidragkan enligt förlora sin rösträtt igeneralförsamlingen. driver att dennabestämmelse skall tillämpas striktare än vad somhittills varit fallet. Utskottet stöder regeringensansträngningar att verka för en bättrebetalningsdiciplinbetalningsdisciplin bland FN:smedlemsstater. Vidare menar utskottet att det liggeri FN:s eget intresse att minska sitt beroende av USAsom enskild givare. Inom ramen för diskussionerna omreformering av FN har en rad intressanta förslag omlångsiktig finansiering förts fram. varit drivande för att införa flerårigautfästelser till fackorganen.När det gäller alternativa finansieringssätt förFN, bör man skilja på FN:s reguljära verksamhet, somfinansieras genom uttaxerade bidrag frånmedlemsländerna, och sådan verksamhet som bekostasav frivilliga bidrag. För den reguljära verksamhetenbör budgeten reflektera de krav som medlemsstaternaställer på organisationen. Frivilliga bidrag kommerfrämst fackorganen till del, och för dessa kansådana möjliggöra viktiga program. Medlemsländernastår för de allra största frivilliga bidragen.Privata donationer har också i några uppmärksammadefall bekostat särskilda FN-program.Sverige tillhör de största givarna av frivilligabidrag. Många av brottas medlikviditetsproblem som en följd av senainbetalningar från andra medlemsländer. hartraditionellt sett till att föregå med gott exempelgenom att betala sina avgifter och utlovadefrivilliga bidrag . På grund av de särskildabegränsningarna av statens utgifter under 1999senarelades dock vissa betalningar till FN-systemet.Utskottet har inhämtat att den enda påverkan påSveriges betalningar under är attden andra delbetalningen till förskjuts frånseptember till . Utskottet har tidigare,bl.a. i yttrande till finansutskottet (1998/99:UU1)uttalat att "en fortsatt utgiftsbegränsning avstörre omfattning efter 1999 skulle få konsekvensersom inte bara skulle urholka förtroendet för svensktutvecklingssamarbete utan även så allvarligtförsämra måluppfyllelse och inriktning av biståndetatt det vore för utskottet helt oacceptabelt".Utskottet vidhåller denna uppfattning och utgår frånatt regeringen vinnlägger sig om att påsedvanligt föredömligt sätt betalar sina bidrag tillFN i god tid.Med vad ovan anförts anses motionerna 1999/2000:U22(fp) yrkandena 9 och 12, 1999/2000:U23 (kd) yrkande25, 1999/2000:U402 (c) yrkande 13 och 2000/01:U404(c) yrkande 2 vara besvarade.Centerpartiet anser i motion 1999/2000:U402 (c)yrkande 3 att bör kunna utgöra ettavstamp för att samla världens länder bakom ettförnyat åtagande för fred, rättvisa och hållbarutveckling. I yrkande 5 framhålls att FN bordeeftersträva bättre koordingeringkoordinering avansträngningar i olika geografiska områden ochverksamheter, samt utveckla en långsiktig strategiinom områdena mänskliga rättigheter, miljö samtekonomisk och social utveckling. I motion2000/01:U415 (mp) yrkande 9 begärs ett riksdagenstillkännagivande om vad som i motionen anförts omFN:s framtid.Millennietoppmötet, som inledde generalförsamlingenår 2000, var ett viktigt tillfälle att samlavärldens ledare för att diskutera FN:s roll och enasom åtgärder för att moderniseravärldsorganisationen. Inför toppmötet publiceradegeneralsekreteraren en rapport, i vilken hanidentifierade ett antal utmaningar inför det nyaårtusendet, med den den tilltagande globaliseringensom utgångspunkt. Enligt rapporten, som världensledare ställde sig bakom, bör FN fokusera på trekärnområden: fattigdom, säkerhet och hållbarframtid. En rad målsättningar och rekommendationerpå dessa områden antogs av toppmötet, som på så viskom att utgöra ett kraftfullt förnyat åtagande avvärldens länder för fred, rättvisa och hållbarutveckling. Det ankommer på och FN:sövriga medlemsländer att medverka till attvärldsorganisationen kan uppfylla detta åtagande.Under det senaste decenniet har storaansträngningar gjorts för att ökasamordingsamordning och harmonisering inom FN-systemet. Viktiga steg har tagits mot ett starkareoch mer koordinerat FN i fält. Verksamheten i varjeland koordineras numera av FN:s lokale samordnare,och olika FN-organ samlas allt oftare i gemensammalokaler. har varit pådrivande i dettaarbete, bl.a. genom att bidra till den särskildafond som upprättats för att stärka samordningen inomFN och mellan FN och andra aktörer.Motionerna 1999/2000:U402 (c) yrkandena 3 och 5 samt2000/01:U415 (mp) yrkande 9 anses vara besvarade medvad utskottet ovan anfört.FN:s säkerhetsrådEn rad motionärer uppmärksammar FN:s säkerhetsrådsfunktion och kommer med förslag på hur den kanreformeras. anför i motion1998/99:U627 (kd) yrkande 2 att denhandlingsförlamning som präglade FN under kriget iKosovo hade sin orsak i säkerhetsrådets otidsenligasammansättning och beslutsordning. Vänsterpartietmenar i motion 1999/2000:U21 (v) yrkandena 3 och 12att frågan om de permanenta medlemmarnas vetorättbör ses över. Utgångspunkten bör vara att vissaenskilda länder inte skall ges särskildaprivilegier. I yrkande 10 framhålls att de flestafrågor som rådet behandlar rör utvecklingsländer,varför dessa bör ges ökad representation isäkerhetsrådet. anser vidare iyrkande 14 att ett särskilt ekonomiskt säkerhetsrådbör inrättas mot bakgrund av att mångainternationella motsättningar har sin grund iekonomiska missförhållanden och orättvisor.Folkpartiet menar i motionerna 1999/2000:U22 (fp)yrkande 2 och 1999/2000:U646 (fp) yrkande 3 attvissa permanenta medlemmar emellanåt använtvetorätten för att hävda sig som internationellastormakter. bör därför driva på för attetablera en praxis i säkerhetsrådet som inskränkermöjligheten att använda vetorätten. Centerpartietanser i motionerna 1999/2000:U402 (c) yrkande 12och 2000/01:U404 (c) yrkande 1 att vetorätten böravskaffas och att rådet bör göras merrepresentativt. I motion 2000/01:U402 (v) yrkande 12begär motionärerna att FN skall förändras och intarollen som den legitima internationellafredsskapande, -bevarande och-framtvingande makten. Även i motion 2000/01:U415(mp) yrkande 1 anförs att måstereformeras. Vidare begärs i motion 2000/01:U415 (mp)yrkande 8 ett tillkännagivande omdemokratisering av FN. I motion 2000/01:U501 (m)yrkande 2 anför motionärerna att det behövs enmodernisering av FN-stadgan.Utskottet kan konstatera att kundeinte FN:s stadga användas som det var tänkt. Man börhålla i minnet att låsningar mellan stormakterna ihög grad präglade rådets arbete under det kallakriget. Efter det slut har emellertidförhållandena förändrats. Utskottet anser att FN nuhar stora möjligheter att agera om stadgan och detbefintliga regelverket används på rätt sätt. Det somkrävs är i första hand att politisk viljamanifesteras från medlemsländernas sida och att depermanenta medlemmarna i säkerhetsrådet är villigaatt axla sitt ansvar.Utskottet är väl medvetet om att FN:s säkerhetsrådvid många tillfällen har hämmats av de permanentamedlemmarnas vetorätt. Endast det faktum att enstormakt hotar att använda sitt veto kan berövarådet handlingskraft.