bet · GP01JUU6 · 2001-11-29 00:00:00 — Utskottetkunde emellertid också se skäl som talar emot ensådan ordning, och utskottet var inte berett attförorda en lagändring.Utskottet kan inte se att frågan om att tvingautvisningsdömda att betala för sin hemresa kommit inågot annat läge . Utskottet föreslåratt avslår motion Ju265.Straffverkställighet utomlandsI motion Sf279 (m) hävdas att de som dömts tillfängelse och utvisning bör få avtjänafängelsestraffet i sitt hemland.Lagen (1972:260) om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom (IVL) - sombygger på de s.k. överförande- och brottmåls-domskonventionerna - och lagen (1963:193) omsamarbete med , , och Norgeangående verkställighet av straff m.m. (NVL) innebäratt det är möjligt att låta personer somhär i riket dömts till fängelse och utvisningverkställa sina straff i hemlandet.Överförande av verkställighet till annan statförutsätter, när varken brottmålsdomskonventioneneller överförandekonventionen är tillämpliga, attdet föreligger någon annan internationellöverenskommelse. Vidare kan regeringen enligt 3 §IVL om det föreligger synnerliga skäl för visst fallträffa överenskommelse med främmande stat omöverförande av straffverkställighet. Ett exempel påen bilateral överenskommelse är det avtal omverkställighet av straffrättsliga påföljder somSverige ingått med (SÖ 1990:35).Våren 2000 behandlade utskottet regeringensförslag om att skulle godkänna etttilläggsprotokoll till överförandekonventionen jämtevissa lagändringar. Förslagen innebar bl.a. att dendömdes samtycke inte längre krävs för överförandenär den dömde i samband med domen utvisas på grundav brottet. I samma ärende behandlade utskottet ettmotionsyrkande liknande det nu aktuella (bet.1999/2000:JuU13 s. 10 f). Utskottet framhöll då attförslagen i det ärendet gick i den riktningmotionärerna efterlyste. Sålunda framhölls ipropositionen som en allmän utgångspunkt att enåteranpassning torde bli mer effektiv om den dömde iett tidigt skede överförs till sitt hemland. Iförhållande till stater som är anslutna tillbrottmålsdomskonventionen elleröverförandekonventionen med tilläggsprotokolletsyntes motionsönskemålen väsentligen tillgodoseddagenom propositionens förslag.Vad gällde stater som inte är anslutna till någonav de nämnda konventionerna utgick utskottet - ilikhet med tidigare uttalanden - alltjämt från attregeringen, utan något särskilt riksdagsinitiativ,undersöker möjligheterna att ingå bilaterala avtal iden omfattning som är önskvärd.Utskottet hänvisade till detta ställningstagandenär denna fråga senast behandlades i utskottet (bet.2000/01:JuU12 s. 19 f).Tilläggsprotokollet till överförandekonventionenhar tillträtts av , , ,och (20 a § förordningen [1977:178]med vissa bestämmelser om internationellt samarbeterörande verkställighet av brottmålsdom). Detsammagäller från och med årsskiftet i fråga om ,, och Österrike.Utskottet vidhåller sin inställning från i våras.Utskottet anser alltså att motionsönskemålet i alltväsentligt är tillgodosett med gällande regelverk,vartill kommer att utskottet utgår från attregeringen undersöker möjligheterna till bilateralaavtal i den omfattning som är önskvärd. Riksdagenbör avslå motion Sf279.Ansvaret för anhållnaI motion Ju438 (s) efterfrågas en klarareansvarsfördelning mellan kriminalvården och polisennär det gäller dem som är anhållna.I 18 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktadeoch anhållna m.fl. anges att det normalt sett ärKriminalvårdsstyrelsen som fattar beslut rörande densom är intagen i en förvaringslokal som står understyrelsens tillsyn. Någon författningsreglering avfrågan om vilken myndighet - kriminalvården ellerpolisen - som har ansvaret för att det finns lokaleratt förvara anhållna i finns inte.Frågan om ansvaret för gripna och anhållna togsupp i en interpellationsdebatt (snabbprotokoll 2000/01:56). Justitieministernhänvisade då till bestämmelserna i lagen (1976:371)om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. ochanförde att det kan råda viss oklarhet när detgäller kriminalvårdens ansvar för att tillhandahållahäktesplatser för dessa grupper. Polisen har,anförde justitieministern, koncentrerat sinautredningsresurser till orter där det finns häkten,vilket lett till att gripna och anhållna somtidigare placerats i polisarrester i störreomfattning placerats i häkten på utredningsorten.Detta var inget problem när det var gott omhäktesplatser. Men kan det innebära vissaproblem för kriminalvårdens planering. Det kundedärför finnas skäl att ta upp en diskussion med deberörda myndigheterna i denna fråga.I en interpellationsdebatt i åranförde justitieministern bl.a. att det fram till år2003 planeras en ökning av antalet anstaltsplatsermed omkring 200 och en ökning av antalethäktesplatser med omkring 30 (snabbprotokoll2001/02:20).Utskottet konstaterar att de problem sommotionären tar upp hänger samman med den platsbristsom finns i häktena vilket i sin tur beror påplatsbrist på anstalterna. Vissa åtgärder planerassom framgått för att råda bot på dessa problem.Som utskottet framhållit i sittbudgetbetänkande är det angeläget att arbetet pådetta område intensifieras (bet. 2001/02:JuU1 s.91). är utskottet inte berett attförorda några ytterligare åtgärder på området.Utskottet föreslår att avslår motionJu438.Restriktioner för häktadeDen som är häktad kan åläggas restriktioner i sinakontakter med omvärlden. Det kan t.ex. gälla förbudmot besök eller telefonsamtal. Restriktionerna fårinte innebära att den häktade underkastas meraomfattande inskränkningar i sin frihet än vadändamålet med häktningen samt ordning och säkerhetkräver.Den 1 januari 1999 trädde nya regler i kraftrörande bl.a. prövningen av de restriktioner som kanåläggas häktade. Förändringarna innebar bl.a. attden som är häktad har rätt att begära rättensprövning av åklagarens beslut om enskildarestriktioner. Rätten att begära domstolsprövningblev ett komplement till den redan gällandeordningen att domstolen i samband med prövningen avfrågan om den misstänkte skall häktas också kan geett generellt tillstånd för åklagaren att besluta omrestriktioner. Vidare förtydligades reglerna så attdet framgår att rätten skall pröva frågan omtillstånd till restriktioner somden skall ta ställning till häktningsfrågan.I motion Ju340 (v) efterfrågas en utvärdering avde nya reglerna om restriktioner för häktade.Bakgrunden till yrkandet är bl.a. kritik frånEuroparådets kommitté för övervakning avefterlevnaden av den europeiska konventionen tillförhindrande av tortyr och omänsklig ellerförnedrande behandling eller bestraffning. Kritikentar sikte på de psykiska påfrestningar somrestriktioner kan innebära.I den proposition (prop. 1997/98:104) som föregicklagändringarna anförde regeringen som sin avsikt attden även fortsättningsvis skulle ägna uppmärksamhetåt frågan om humanisering av häktesverksamheten ochandra delar av kriminalvården. Utformningen avreglerna om restriktioner för häktade är, anfördesdet, en viktig del av detta arbete. Som ett led idenna strävan borde effekterna av de aktuellaändringarna utvärderas sedan de tillämpats en tid.Utskottet anser i likhet med motionärerna atttiden i häkte kan bli psykiskt påfrestande omkontakterna med omvärlden är alltför begränsade.Restriktioner får dock enligt gällande regelverkinte vara mer omfattande än nödvändigt. Denaviserade utvärderingen får utvisa hur regelverketfungerat. I avvaktan på resultatet av utvärderingenbör avslå motion Ju340 i denna del.Reservationer1. En ny verkställighetslag m.m. (punkt 1)av (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 1. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/01:Ju266 yrkande 11 och avslårmotionerna 2001/02:Ju235, 2001/02:Ju311 yrkande 5och 2001/02:Ju354.StällningstagandeVi anser att regeringen skall ta initiativtill en utredning med uppdrag att lämna förslag helt ny lagstiftning. Då det finns ett stortpedagogiskt värde med att förse en nystraffverkställighetslagstiftning med ett namn somöverensstämmer med lagstiftningens syfte, nämligenatt ange de regler som skall gälla för hurfängelsestraff skall verkställas, bör den nya lagenbenämnas fängelselagen.Regeringen bör ges i uppdrag att vidtaåtgärder med anledning av vad vi nu har anfört.Vi ställer oss alltså bakom motion Ju266 i dennadel. Övriga här aktuella motioner bör däremot inteföranleda någon åtgärd från sida.2. En ny verkställighetslag m.m. (punkt 1)av (c).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 2. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju311 yrkande 5 och avslårmotionerna 2001/02:Ju235, 2001/02:Ju266 yrkande 11och 2001/02:Ju354.StällningstagandeJag delar majoritetens uppfattning i fråga ombehovet av en översyn av reglerna i KvaL. För vill jag framhålla att de nya reglerna på ettklarare sätt än vad som är fallet med dagens reglermåste ge uttryck för att den som följer olikaprogram kan påräknafördelar i olika avseenden. På motsvarande sätt börmisskötsamhet innebära att förmåner tas bort ellerminskas. Dessa frågor är enligt min mening av sådanvikt att de bör lagregleras. Regeringen bör ges iuppdrag att beakta det anförda vid utarbetandet avdirektiven till den aviserade utredningen.Det anförda innebär att jag ställer mig bakommotion Ju311 i denna del. Övriga här aktuellamotioner bör inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.3. Behandlingen av vålds- och sexualbrottsdömda(punkt 2)av (), (),(), (), JeppeJohnsson (m), (c) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 3. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju307 och avslår motionerna2001/02:Ju252 och 2001/02:Ju448 yrkande 4.StällningstagandeDet är som majoriteten anfört mycket viktigt att mänsom har begått sexualbrott får adekvat behandlingför att undvika att de återfaller i likartadbrottslighet. En möjlighet är att använda sig avfarmakologisk behandling i syfte att minskasexualdriften. kan dessa brottslingarfrivilligt genomgå sådan behandling. Kriminalvårdenhar dock inte någon möjlighet att ensam besluta ombehandling utan den bestäms och utförs inom ramenför hälso- och sjukvården oavsett om den medicinskabehandlingen påbörjats i frihet eller underverkställigheten. Enligt vår uppfattning börmedicinsk behandling i kombination med terapianvändas mer frekvent inom kriminalvården.Härutöver bör enligt vår mening även de utsattabarnens ställning uppmärksammas särskilt. Det ärviktigt att vidta alla tänkbara åtgärder för attåterskapa bl.a. det förtroende som skadats genombrottet. Härigenom är det enligt vår uppfattningmöjligt att förebygga att de utsatta barnen självaframgent begår brott av det slag de utsatts för.De frågor som vi nu valt att lyfta fram inbegriperflera svåra överväganden. Regeringen bör ges iuppdrag att utreda dem och återkomma till riksdagenmed ett lagförslag. Detta innebär att vi ställer ossbakom motion Ju307. Övriga här aktuella motionerbehöver inte föranleda någon åtgärd från riksdagenssida.4. Frigivningsförberedelser (punkt 3)av (), (),(c) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 4. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Ju311 yrkande 7 och2001/02:Ju424 yrkande 4 samt avslår motionerna2001/02:Ju340 yrkande 7 och 2001/02:Bo246 yrkande 4.StällningstagandeEnligt vår mening har kriminalvården betydandesvårigheter att leva upp till de krav som ställs ibl.a. KvaF på att det skall upprättas enbehandlingsplan.Eftersom det fanns problem på detta område redaninnan de nuvarande föreskrifterna trädde i kraftanser vi att det inte är rimligt att nu inväntaBRÅ:s utvärdering av de nya reglerna. I stället börregeringen ges i uppdrag att vidta åtgärder när detgäller efterlevnaden av bestämmelserna i ställer oss alltså bakom motionerna Ju311 ochJu424 i här aktuella delar. Övriga här aktuellamotioner bör inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.5. Frigivningsförberedelser (punkt 3)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 5. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Ju340 yrkande 7 och2001/02:Bo246 yrkande 4 samt avslår motionerna2001/02:Ju311 yrkande 7 och 2001/02:Ju424 yrkande 4.StällningstagandeFör att möjliggöra en återanpassning till samhälletär det av stor vikt att de intagna ges möjlighet attförbättra sin utbildning. Många intagna saknar i daggrundläggande kunskaper. Baskunskaper som att kunnaläsa och skriva är nödvändiga för att klara sig isamhället. Studiemöjligheterna på anstalterna måstedärför förbättras. Regeringen bör geKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att beakta detanförda vid styrelsens arbete med att reformeraklientutbildningen.Det är också viktigt att den frigivne har tillgångtill en bostad. Här krävs det en bättre samordningmellan kommunerna och kriminalvården. Det börankomma på regeringen att vidta åtgärder för attåstadkomma detta.Vi ställer oss alltså bakom motionerna Ju340 ochBo246 i dessa delar. Övriga här aktuella motionerbör inte föranleda någon åtgärd.6. Övriga frågor om verkställighetsinnehållet(punkt 4)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 6. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju424 yrkandena 2 och 3samt avslår motionerna 2001/02:Ju296 yrkande 1 och2001/02:Ju311 yrkande 6.StällningstagandeEn av de grundläggande uppgifterna förkriminalvården är att förhindra att de dömdaåterfaller i brott. är det viktigt attstatens medel används effektivt. Det är mot denbakgrunden av betydande vikt att det finns kunskaperom vilka metoder som fungerar. För att åstadkommadetta krävs att kriminalvården utvecklar sin förmågaatt mäta resultaten av verksamheten. Här finns ocksåett behov av satsning på forskning. Regeringen börges i uppdrag att ålägga attta fram nya metoder för att mäta resultatet avverksamheten. Behovet av forskning bör beaktas avregeringen i det fortsatta budgetarbetet.Vi ställer oss alltså bakom motion Ju424 i dessadelar. Motionerna Ju296 och Ju311 i här aktuelladelar bör inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida.7. Övriga frågor om verkställighetsinnehållet(punkt 4)av (c).Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 7. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/01: Ju311 yrkande 6 samtavslår motionerna 2001/02:Ju296 yrkande 1 och2001/02:Ju424 yrkandena 2 och 3.StällningstagandeDe som dömts för brott som har sin bakgrund ispelberoende har en särskild form avmissbruksproblematik som också kräver särskildbehandling. Jag anser att denna fråga är av sådanvikt att regeringen bör ge iuppdrag att ta fram ett särskilt program för justdessa intagna.Jag ställer mig alltså bakom motion Ju311 i dennadel. Motionerna Ju296 och Ju424 i här aktuella delarbör inte föranleda någon åtgärd från riksdagenssida.8. Kvinnor inom kriminalvården (punkt 5)av (), (c) ochJohan ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 8. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju340 yrkande 1.StällningstagandeVi anser att kvinnornas situation inomkriminalvården behöver uppmärksammas mer än vad somär fallet i dag.Inom häktesverksamheten behövs kunskap om kvinnorssärskilda situation och beredskap för att tillgodosekvinnors behov. Här krävs bl.a. särskildasjukvårdsresurser.Inom frivården måste de insatser som vidtagitsutvecklas. Detta är särskilt viktigt eftersomkvinnor i högre utsträckning än män döms tillfrivårdspåföljder.När det slutligen gäller verksamheten ianstalterna måste kriminalvården ta sitt ansvar föratt jämställdheten mellan kvinnor och män ökar. Detär inte acceptabelt att kvinnor i stor utsträckningerbjuds arbete enbart i tvätteriverksamheten.Regeringen bör ges i uppdrag att vidta åtgärder ienlighet med vad vi nu anfört med anledning avmotion Ju340.9. Påföljden för psykiskt störda lagöverträdare(punkt 6)av (), (),() och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 9. Därmed bifallerriksdagen delvis motionerna 2001/02:Ju311 yrkande 8,2001/02:Ju367 yrkande 1 och 2001/02:Ju373 samtavslår motionerna 2001/02:Ju345, 2001/02:Ju349 och2001/02:Ju419.StällningstagandeMånga av de farligaste brottslingarna finns blanddem som överlämnas till rättspsykiatrisk vård. Vidfarlighetsbedömningar och beslut omutskrivningsprövning grundas bedömningen irealiteten på mer eller mindre kvalificeradegissningar. Även efter långvarig kännedom kan detvara nästan omöjligt för en läkare att bedöma om enpsykiskt störd person kommer att återfalla ibrottslighet eller inte.Mot denna bakgrund anser vi att domstolarna istället för att överlämna den dömde tillrättspsykiatrisk vård skall döma till etttidsbestämt straff. Därefter skall den dömdesvårdbehov utredas. Den som behöver vård skall dåerbjudas det. Om patientens vårdbehov upphör innanstrafftiden har gått ut skall han avtjäna resterandestrafftid i vanligt fängelse.Det är i och för sig positivt att en kommitté hartillsatts för att bereda dessa frågor. Enligt vårmening är det dock angeläget att redan nu lösa deproblem som föreligger beträffande påföljden förpsykiskt störda lagöverträdare. Regeringen bördärför skynda på utredningens förslag i dessa delaroch återkomma till med förslagtill lagändringar i enlighet med vad vi har anfört.Vi ställer oss alltså bakom motion Ju373 samtmotionerna Ju311 och Ju367 i dessa delar. Övriga häraktuella motioner bör inte föranleda någon åtgärdfrån sida.10. Långtidsdömda (punkt 7)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 10. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju340 yrkandena 8 och 9.StällningstagandeInom gruppen av långtidsdömda varierar både kravenpå säkerhet och behovet av stöd. Samhälletsskyddsbehov kan därför enligt vår mening för vissaav de långtidsdömda tillgodoses med betydligt mindrerigorösa säkerhetsarrangemang än vad som är falletbeträffande andra långtidsdömda. Detta bör beaktasvid placeringen av dömda. Särskilt de som dömts förförsta gången bör kunna komma i fråga för placeringpå anstalt med mindre stränga krav i fråga omsäkerhet.Ett annat sätt att underlätta situationen för delångtidsdömda skulle kunna vara att inrättasärskilda mottagningsenheter för dem som dömts tilllånga straff. På en sådan avdelning skulle den dömdekunna vistas av straffet.Verksamheten på en sådan avdelning skulle gå ut påatt bearbeta bl.a. den uppgivenhet och förvirringsom ett långt straff kan medföra.Regeringen bör ges i uppdrag att utreda dessafrågor. Vi ställer oss alltså bakom motion Ju340 ihär aktuella delar.11. Permissioner (punkt 8)av (), (),(), (), JeppeJohnsson (m) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 11. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju449 yrkandena 7 och 9samt avslår motion 2001/02:Ju340 yrkande 11.StällningstagandeDen praktiska tillämpningen av permissionsreglerna iKvaL har inte alls fungerat. Det är därför i och försig positivt att kriminalvårdenstillämpningsföreskrifter på området reviderats. Medtanke på att det är samma grundlägganderegler i fråga om permissioner som gäller i KvaLkänner vi emellertid en viss tvekan införmöjligheterna att med tillämpningsföreskrifter somverktyg åstadkomma en stramare hantering. Vi anserdärför att dessa bestämmelser måste ändras. Enutgångspunkt för en sådan förändring bör vara attdet vid beslut om permission måste ske en avvägningmellan den intagnes intresse av att få permissionoch medborgarnas berättigade krav på skydd ochsäkerhet. Vid denna avvägning bör allmänhetensskyddsintresse ges en större tyngd än vad som ärfallet , särskilt när det är fråga omåterfallsbrottslingar. Den intagnes intresse börbedömas utifrån en individuellt bestämd vårdplan.Härigenom ökar förutsättningarna för attpermissionen används till något som långsiktigtbidrar till den dömdes återanpassning tillsamhället.Härutöver är det viktigt att kontrollen av dem sombeviljas permission är effektiv. I det sammanhangetvill vi påpeka att de utvärderingar som har gjortsav verkställighet i form av intensivövervakning medelektronisk kontroll har visat på ett övervägandepositivt resultat. Vi anser att de erfarenheterkriminalvården erhållit skulle kunna användas även iandra sammanhang. Så skulle t.ex. elektroniskövervakning kunna införas som en extrasäkerhetsåtgärd vid permissioner och frigångar. Enförsöksverksamhet bör inledas.Regeringen bör låta utreda de frågor vi nu tagitupp och återkomma till med erforderligalagförslag. Vi ställer oss alltså bakom motion Ju449i dessa delar. Motion Ju340 bör inte föranleda någonåtgärd från sida.12. Permissioner (punkt 8)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 12. Därmed bifallerriksdagen motion 2001/02:Ju340 yrkande 11 samtavslår motion 2001/02:Ju449 yrkandena 7 och 9.StällningstagandeEn intagen som dömts till utvisning beviljas somregel inte permission eftersom risken anses stor atthan avviker. Mot detta intresse av attfängelsestraff verkställs måste vägas det intressesom de utvisningsdömda har av att kunna upprätthållaen kontakt med familjen som återstårav vistelsen i . Ett sätt att tillgodosekraven på säkerhet skulle då kunna vara att ställasom villkor att den dömde övervakas med elektroniskkontroll på samma sätt som dömda kan fåverkställa fängelsestraff. Regeringen bör ges iuppdrag att utreda frågan. Jag ställer mig alltsåbakom motion Ju340 i denna del. Motion Ju449 bördäremot inte föranleda någon åtgärd från riksdagenssida.13. Tillämpningsområdet för intensivövervakning(punkt 9)av () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 13. Därmed bifallerriksdagen motionerna 2001/02:Ju340 yrkande 5 och2001/02:Ju409 yrkande 2.StällningstagandeVi anser att fördelarna med denna form avverkställighet är betydande som denförsöksverksamhet som föregick permanentandet år1998 visade på att det hela har fungerat väl.De argument emot en utvidgning som anförts kan manvisserligen inte helt bortse från. Emellertid kommerdenna form av verkställighet bara i fråga för demsom själva vill ha den. Redan detta innebär att barasådana dömda som själva vill försöka göra något åtsin livssituation kommer i fråga. Härtill kommer attintensivövervakningen ställer stora krav på dendömde.Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma med ettlagförslag som innebär att fängelsestraff upp kan verkställas med intensivövervakning.Vi ställer oss alltså bakom motionerna Ju340 ochJu409 i här aktuella delar.14. Intensivövervakning som självständigpåföljd (punkt 10)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 10borde ha följande lydelse:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i reservation 14.