bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Dennaupphandlingsform gav vid den aktuella tiden ett tydligtutrymme för särskilt sekretesskänsliga och detaljeradeförfrågningar eftersom någon annonsering då intekrävdes utan skriftliga anbud kunde infordras genomskrivelser.Från sida valdes dockdirektupphandlingsmöjligheten som enligt 6 kap. 2 §andra stycket upphandlingslagen - förutom dåupphandlingens värde är lågt - kan användas om detfinns synnerliga skäl, såsom synnerlig brådska, orsakadav omständigheter som inte kunnat förutses och inteheller beror på den upphandlande enheten. Skälet tilldetta har vid utskottets utfrågning den 18 april 2001angetts vara en sammantagen bedömning av helasituationen där även brådskan hade betydelse men denviktigaste faktorn var det höga kravet på sekretess.Det fanns risk för att saken skulle kunna läcka ut ochgöra att affären skulle gå i stöpet.Vid utfrågningen framhöll näringsministern attantalet investmentbanker som kunde tillfrågas utan riskför att information spreds till uppdragstagare som hadeandra intressen var begränsat. I en förteckningupprättad inom redovisas åttainvestmentbanker som var engagerade i andra företag påteleområdet.Utskottet vill inte ifrågasätta näringsministernsbedömning att en rad investmentbanker vid den aktuellatidpunkten var involverade i sådana affärer som kundeinnebära att det inom bankerna fanns intressen somstred mot regeringens intressen i frågan om en fusionmellan och . Enligt utskottets mening kandet dock ifrågasättas om detta förhållande utgörtillräcklig grund för att underlåta förenkladupphandling, särskilt som en sådan intebehövde annonseras. Enligt utskottets mening borde detrimligen ha funnits möjligheter att skriftligentillfråga ytterligare ett par investmentbanker.Utskottet finner inte Näringsdepartementetshänvisning till sekretessen som ett synnerligt skälrimlig. Inte heller är hänvisningen till brådskaacceptabel. Det faktum att motiven för att undvikaupphandling i konkurrens angivits på olika sätt, inteminst under utskottets utfrågning av näringsministern,är enligt utskottets mening belysande fördepartementets handläggning av upphandlingen.När det gäller upphandlingen av anserutskottet att det inte är en godtagbar ordning attföretaget utfört huvuddelen av sitt arbete innan avtalslutits även om utnyttjades för att få tillstånd ett för staten mer förmånligt avtal än somursprungligen föreslogs av . Det ärsjälvfallet angeläget att det när arbetet inledsföreligger ett skriftligt avtal så att det otvetydigtstår klart för båda parter vilka villkor som skallgälla.När det gäller upphandlingen av harkritik riktats mot det förhållandet att avtaletinnehöll en rätt till transaktionsersättning. Motsådana avtalsvillkor kan invändningar resas, samtidigtsom det också kan hävdas att avtal medtransaktionsersättning är vanliga i sammanhang somdessa. Oavsett hur man ser på denna typ av avtalifrågasätter utskottet lämpligheten av att regeringeninte försökte minska transaktonsersättningen näraffären inte fullföljdes. Först genom att aktivt prövafrågan kunde klarhet ha vunnits om en del aversättningen inte hade behövt betalas ut.Fusionen mellan föranledde en radytterligare upphandlingar. Det gällde bl.a. dejuridiska rådgivarna (6,) samt (1,9mnkr). Inget av dessa företag upphandlades ikonkurrens. Liksom hade de uppdrag införutformningen av den avsiktsförklaring som presenteradesden och det slutliga avtal omsammanslagningen som undertecknades den 30 mars 1999.Juridiska tjänster finns upptagna i avdelning B ibilagan till upphandlingslagen och omfattas därför avbestämmelserna i 6 kap. upphandlingslagen. Enligt vadNäringsdepartementet anfört gäller samma skäl förunderlåtelsen att använda sig av konkurrensupphandlingsom i fråga om utom när det gällerundantaget för finansiella tjänster.Utskottets kritik när det gäller lagenligheten iförfarandet i det fallet gäller därför ocksåupphandlingarna av de nu aktuella juridiska rådgivarna.När det gäller upphandling imaj 1999 av har från Näringsdepartementetssida framhållits att upphandlingen klart gällde ensådan finansiell tjänst som omfattades avundantagsbestämmelsen i 5 kap. 1 § 5 upphandlingslagen.Monitor Company Europe upphandlades för enbrådskande strategisk analys som ansågs nödvändig irådande besvärliga förhandlingsläge rörandesammanslagningen av . EnligtNäringsdepartementet fanns behov av sekretess för attskydda den svenska förhandlingspositionen.Upphandlingen skedde därför enligt 6 kap.upphandlingslagen. Det rådde också brådska. Tre utvaldaföretag inbjöds att komma med anbud.De två sistnämnda upphandlingarna har således skett ikonkurrens. Utskottet vill inte ifrågasätta bedömningenatt Monitor kunde upphandlas enligt 6 kap.upphandlingslagen. Enligt utskottets mening kan däremotifrågasättas om upphandlingen av kan rymmasunder undantaget för finansiella tjänster.Upphandlingen borde med hänsyn till vikten av entillämpning med goda marginaler ha skett enligt 5 kap.upphandlingslagen.En allvarlig brist i båda dessa ärenden är att avtalslutits långt efter det att arbetet påbörjats, i detena fallet så sent som efter det att arbetet avslutats.Som utskottet framhållit när det gäller upphandlingenav är detta inte en godtagbar ordning.Av en redogörelse för en upphandling avinformationsrådgivning i fråga om dateradden och av Näringsdepartementetspromemoria till utskottet framgår atttre eventuella anbudsgivare tillfrågades för ettmindre, tidsmässigt avgränsat, projekt. Endast tvåanbud inkom, bl.a. från Gramma som enligt redogörelsenhade det lägsta anbudet, . AvNäringsdepartementets promemoria framgår dock att exkl. moms betalades till Gramma den 20 oktoberoch exkl. moms . Motbakgrund av att akten tycks ha förkommit kan inteutläsas hur Grammas fortsatta uppdrag upphandladeseller om anbudet avsåg ett månadsarvode. Denupphandlade tjänsten skulle kunna ses som en A-tjänstöver tröskelvärdet, vilka skall upphandlas enligtreglerna i 5 kap. upphandlingslagen.Granskningen har enligt utskottets mening visat atten allvarlig och förhållandevis ofta förekommande bristnär det gäller upphandlingarna är avsaknaden avdokumentation. Skälen på vilka anbud antagits och vadsom i övrigt förekommit av betydelse vidanbudsprövningen skall enligt 6 kap. 13 §upphandlingslagen vara dokumenterade.Syftet med att dokumentera de ställningstaganden somlett fram till ett avslutat upphandlingsärende är bl.a.att man skall kunna konstatera vilka affärsmässigtbetingade omständigheter som varit avgörande. Ävendirektupphandlingar skall dokumenteras om inteupphandlingen gäller ett lågt värde. Dokumentationenskall utgöra underlag för beslut, ge interna ochexterna intressenter information om upphandlingen ochinsyn i tillvägagångssättet samt ge information tillanbudsgivare och andra, både leverantörer ochövervakningsorgan, om skälen till olikaställningstaganden i upphandlingsprocessen.Dokumentationen av behovsanalyser ochförfrågningsunderlag tjänar också syftet attuppdragsgivaren noga klargör för sig själv vilkatjänster han eller hon egentligen vill ha utförda.Viktigt är också att dokumentationen kan vara tillnytta för upphandlaren vid en ny upphandling.Upphandlingslagen ställer krav på dokumentation avskälen till att inte annonsera vid förenkladupphandling liksom skälen att välja direktupphandlingnär värdet inte är lågt.I ett avslutat upphandlingsärende med förenkladupphandling skall akten innehålla bl.a. inköpsgrundandedokument, förfrågningsunderlag, anbudsförteckning,egenhändigt undertecknade anbud, anbudssammanställning,värdering och jämförelse.Enligt utskottets mening ger påfallande brister idokumentationen, för sent slutna avtal, senregistrering av handlingar och en förkommen akt iupphandlingsärendena intryck av att tillräcklig viktinte lagts vid en förvalningsmässigt betryggandehantering av upphandlingsärendena.Den bedömning utskottet gjort i fråga omNäringsdepartementets tillämpning av upphandlingslagensbestämmelser får också konsekvenser för bedömningen närdet gäller näringsministerns uttalanden till riksdagenoch utskott. Som framgått av utskottets bedömning hadenäringsministerns tidigare redovisning för riksdagenkunnat ha en mindre säker karaktär.Enligt utskottets mening kan näringsministern inteundgå kritik för det sätt på vilket upphandling skettoch för de brister som framkommit i administrativthänseende.6. En fråga om krigsmaterielexporttill Natoländerna (avsnitt 5)(), () och Per () anser att utskottets ställningstagande underavsnitt 5 på s. 135 bort ha följande lydelse:Vapenexport från är endast tillåten omtillstånd till detta har beviljats. Tillstånd förutförsel av krigsmateriel bör enligt riktlinjerna försvensk vapen-export inte beviljas till bl.a. stater sombefinner sig i väpnad konflikt med annan stat. I dethär diskuterade fallet förekom utförsel avkrigsmateriel från till flera av de stater somtill följd av Natos beslut befann sigi krig med Jugoslavien.Om det finns hinder för exporttillstånd bör ocksåmeddelade tillstånd återkallas. Regeringen kan dockunderlåta att återkalla tillstånd om det är förenligtmed de folkrättsliga reglerna och med principerna ochmålen för utrikespolitik.Regeringen, som bl.a. genom statsministerns uttalandeden givit sitt stöd till Natos bombningartrots att dessa inte hade sanktioneras av FN:ssäkerhetsråd, ansåg inte att det fanns skäl föråterkallande av exporttillstånd.Utskottet har inte granskat regeringensställningstagande i sak, men kan dock konstatera attden folkrättsliga grunden för Natos bombning kanifrågasättas. förbud mot militärt våld iinternationella konflikter har otvetydigt överträtts.Inget av stadgans undantag är tillämpligt. Det har idebatten hävdats att folkrätten på detta område hållerpå att förändras och att s.k. humanitära interventioneri syfte att förhindra folkmord eller andra omfattandeövergrepp mot befolkningen skall anses vara förenligtmed folkrätten, även utan FN-sanktion. Detta är enligtutskottet en problematisk ståndpunkt - även bortsettfrån att karaktär av humanitärintervention kan ifrågasättas. Risken är uppenbar atten sådan utveckling av folkrätten ökar utrymmet förmilitärt och ekonomiskt dominerande nationer attanvända militärt våld för att skydda egna intressen.Det är inte försvarbart att regeringen bidrar till atten ny praxis i folkrättsliga frågor formasinternationellt utan att denna linje har förankratsgenom riksdagsbeslut.Oavsett regeringens ställningstagande tillbombningarna av innebar, enligt utskottetsmening, gällande svenska regler att krigsmaterielexporttill de krigförande länderna Natosbombningar pågick inte kunde medges. Att dessa reglersannolikt utformats utan övervägande av möjligheten attden skulle kunna komma att ge sittstöd till ett icke FN-sanktionerat anfallskrig mot ensuverän nation förändrar inte denna bedömning.Regeringen bör därför klandras för att den inte toginitiativ till att återkalla tillstånd för utförsel avkrigsmateriel till de krigförande länderna.7. Statsminister till kommunerna omsocialbidraget (avsnitt 6.2)(), (), MatsBerglind (s), (), KenthHögström (s), (), () ochAnders () anser att utskottetsställningstagande under avsnitt 6.2 på s. 145 bort haföljande lydelse:Enligt 11 kap. 7 § regeringsformen får ingen myndighetbestämma hur förvaltningsmyndighet i särskilt fallskall besluta i ärende som rör myndighetsutövning motenskild eller kommun eller som rör tillämpning av lag.Enligt utskottet avsåg statsminister vid den allmänpolitiska debattenangelägenheter som kommuner sköter på den kommunalasjälvstyrelsens grund. Enligt utskottet ståruttalandena inte i strid med regeringsformen.Frågan huruvida en nämnds höjning avsocialbidragsnormen med är lagenlig är föremålför prövning i allmän förvaltningsdomstol. Frågan ärännu inte slutligt avgjord.Utskottet anser att statsministerns uttalanden kanuppfattas som en uppmaning till kommunerna. Vidbedömningen av uttalandena bör emellertid beaktas attkommunerna genom sina politiskt valda församlingar inomramen för den kommunala självstyrelsen på egen handbeslutar om kommunens angelägenheter. Detta framhöllsockså i ett uttalande från ianslutning till statsministerns uttalande.Elanders Gotab, 2001