bet · GO01KUU1 · 2001-04-26 00:00:00 — bjuds också tilldetta möte kandidatländernas talmän in att delta.Huvudtemat för konferensen i är "The roleof national Parliaments in structure; aparliamentary input in the process initiated by theNice Summit". För den del av konferensen som hardeltagare från kandidatländerna är diskussionsämnet"The role of Parliaments during the period ofnegotiations for membership in the EU".4.5 Förberedelserna inför de senasteregeringskonferensernaVid Europeiska rådets möte på i juni 1994skapades en reflektionsgrupp som fick till uppgiftatt förbereda regeringskonferensen. För förstagången fästes stor vikt vid att fördragsändringarnaskulle arbetas fram i en öppen och demokratisk anda.Vid Europeiska rådets möte i gavsreflektionsgruppen uppgift att närmare koncentrerasig på ett antal frågor för att möta medborgarnasförväntningar. I vid bemärkelse var gruppens uppgiftatt granska och utarbeta idéer för eventuellafördragsändringar. Gruppen bestod av företrädare förmedlemsstaternas utrikesministrar och förEuropaparlamentet samt för den av kommissionensledamöter som svarar för institutionella frågor.Gruppen möttes för diskussioner tilldecember 1995. Reflektionsgruppen avgav enfemtiosidig slutrapport i två delar; dels ettpolicydokument och dels ett mera utförligt dokumentom olika frågor med kommentarer. Rapporten, somöverlämnades till Europeiska rådets möte i Madridden 15 och , var ett försök attsamla olika ståndpunkter från medlemmarna mensamtidigt ange de olika uppfattningar som fanns utanatt avslöja vilka medlemsländer som uttryckt vad.På Europeiska rådets möte i bestämdesatt regeringskonferensen skulle inledas i Turin1996. Där bestämdes också närmare om hurregeringskonferensen skulle gå till. Konferensenskulle hålla regelbundna möten en gång påutrikesministernivå, och utrikesministrarna skulleorganisera sig som en regeringskonferens i sambandmed sina möten i allmänna rådet.Alla EU:s institutioner och organ bidrog medrapporter inför regeringskonferensen.Europaparlamentet hade begärt att få delta iregeringskonferensen som observatör, men en sådanlösning kunde inte medlemsländerna enas om.Parlamentets talman liksom de två ledamöterna ireflektionsgruppen fick regelbundna föredragningarav chefsförhandlarna. anordnadeett antal offentliga utfrågningar och seminarier medföreträdare för NGO:er. Också COSAC diskuteradefrågor om regeringskonferensen.Förberedelserna i medlemsländerna var mycketskiftande. De flesta medlemsländernas regeringarpresenterade emellertid vitböcker och rapporter tillsina respektive parlament. Vissa parlamentpublicerade rapporter. I många medlemsländeranordnades också debatter och seminarier.Någon motsvarighet till den i förekommandeEU 96-kommittén har inte funnits i övrigamedlemsländer.Olika tankesmedjor och akademiska institutionervar mycket aktiva i fråga om förberedelserna förkonferensen, t.ex. det inflytelserika CEPS (Centrefor European Policy Studies).Den senaste regeringskonferensen som ledde fram tillNicefördraget förbereddes genom chefsförhandlarmötenoch utrikesministermöten i anslutning till möten. Någon särskild grupp i likhet medreflektionsgruppen tillsattes inte. Deinstitutionella frågorna hade ju också förberettsinför och behandlats vid regeringskonferensäven om de inte kunnat lösas inom ramen för denkonferensen. inleddes den 14februari 2000 och avslutades vid i . EU:s institutioner ochorgan hade vid skilda tillfällen lämnat yttranden omsina prioriteringar.I övrigt uppvisade förberedelsearbetet i storutsträckning samma mönster som årsregeringskonferens med rapporter frånmedlemsländernas regeringar och parlament samtseminarier, utfrågningar och debatter anordnade avregeringar och parlament, COSAC, privatatankesmedjor och organisationer.För att skapa en dialog med medborgarna och de valdaEU-politikerna och i samarbete med Europaparlamentetoch medlemsstaterna godkände kommissionen den 15februari 2000 initiativet "Dialog om " påInternet som var avsedd att följaregeringskonferensens utveckling genom kontakt ochutbyte med allmänheten.4.6 Pågående arbete med framtidsfrågornaEUEtt inledande uttalande till debatten om EU:sframtida utveckling gjordes avstatsminister och tillsammans medEuropaparlamentets talman ochEuropeiska kommissionens ordförande uttalandet framhålls att unionen har åtagit sigatt skapa en debatt som skall nå ut till alla delarav samhället och på grundval av många centrum och enmångfald bidrag uppmuntras ha en större spännvidd äntidigare. Debatten bör stimulera till förslag om hurde grundläggande utmaningar som EU står inför underde kommande decennierna skall bemötas rationellt närdet gäller policybestämmelser, institutioner ochuppläggning av arbetet. Vikten betonas av engemensam plats där alla bidrag till debatten kansamlas in och lätt göras tillgängliga för allaintresserade parter, för medierna och framför alltför medborgare. Därför öppnas en särskildwebbplats ().Efter en hänvisning till uppdragen införEuropeiska rådets möten i och iBryssel/Laeken ges en uppmaning attnå ut vida omkring och lyssna till medborgarnasförväntningar på den framtida Europeiska unionen ochderas tankar om hur unionen bättre kan rustas föratt fullgöra de uppgifter som ligger framför den.Nästa översyn av fördragen skall därigenom kunna skepå grundval av ett rikt åsiktsunderlag.Det svenska ordförandeskapet höll ettinformationsseminarium om EU:s framtidsfrågor iBryssel. Ett seminarium har också hållits iWarszawa.Inom har hållits utfrågningar delsom och EU:s framtid, dels om degrundläggande rättigheterna i EU och skapandet avett europeiskt område för frihet, säkerhet ochrättvisa.Utskottet för konstitutionella frågor (AFCO) avseratt avge ett initiativbetänkande om Nicefördragetoch EU:s framtid. Betänkanden planeras också om denationella parlamentens roll,subsidiaritetsprincipen och kompetensfördelningen,ledningsformer och maktutövning i EU, reform avrådet, stadgan för europeiska politiska partier samtutvidgningen.Inom parlamentet har kritik framförts mot att denplanerade regeringskonferensen sammanfaller i tidenmed valen till borde enligt kritiken hellresammankallas för att göradet möjligt att göra valkampanjen till ett tillfälleför att mobilisera medborgarna och få dem attansluta sig till det europeiska projektet.Kommissionen har som ett strategiskt mål för sittarbete angivit nya styrelseformer för unionen ochlade fram ett arbetsprogram inför envitbok om styrelseformerna i EU med syftet attfördjupa demokratin i EU. I vitboken skall frågor omfördragen, författning och kompetenskatalog tas upp.I arbetsprogrammet hänvisas till att demokratin iEuropa vilar på två pelare som förutsätter varandra:att de verkställande instanserna är ansvariga införde beslutande församlingarna - EU:s ochmedlemsstaternas - och att medborgarna verkligendeltar i arbetet med att utforma och genomföra debeslut som påverkar dem. Reformen avstyrelseformerna i EU syftar därmed till attfördjupa demokratin i EU. Syftet med att förbättrabeslutsprocesserna, i synnerhet genom att göra demöppnare och effektivare, är att höjalagstiftningsprocessens trovärdighet ochlegitimitet. Arbetet med att nå fram till ettförslag om styrelseformerna avser bl.a. attuppmuntra diskussionen bland medborgarna om EU:svärderingar, strävanden och beslut, att förnya detsätt på vilket gemenskapens regler och åtgärderbereds och genomförs och att skapa en organiseraddiskussion för att se över syftena med de gemensammapolitikområdena. Kommissionen avser att lägga framsin vitbok under sommaren 2001.Kommissionen har hållit en offentlig utfrågningden om subsidiaritet ochproportionalitet inom EU.Under den senaste regeringskonferensen hadekommissionen ett debattforum, Dialogue on Europe, påsin webbsida. Sidan har tills vidare behållits förframtidsdebatt, och avsikten är att den skallersättas av en sida som upprättas särskilt för dennadebatt.COSAC skall vid sitt möte i i maj 2001diskutera ett bidrag inför Europeiska rådets möte iGöteborg. Europeiska rådets ordförande,statsminister , har i ett brevuppmuntrat COSAC att ge bidrag till debatten.Inom COSAC har genomförts en enkät för att utredavilka aktiviteter som pågår och planeras avEuropautskotten i de olika medlemsländernasparlament. Enkätsvaren visar att de allra flestaparlament redan har vidtagit, eller avser att vidta,åtgärder. Offentliga utfrågningar kommer attarrangeras, och i några fall inbjuds allmänheten attinkomma med synpunkter genom parlamentens hemsidor.En sammanställning över enkätsvaren omförberedelserna i övriga medlemsstaters parlamentfinns intagen i bilaga 5.SverigeInom kan nämnas detta utskotts arbete.Riksdagens EU-upplysning har bland sina temasidor omEU en sida om och framtidsdebatten. Enannan temasida gäller ochframtidsdebatten. Här har funnits möjligheter föralla att lämna synpunkter.Riksdagen kommer att återkomma tillframtidsfrågorna i ett senare skede.Regeringen har meddelat att den avser att tillsättaen parlamentarisk kommitté för att förbereda nästaregeringskonferens. Kommittén skall enligt vad sompresenterats vara en katalysator för att främja och stimulera en bred och öppen debattom EU:s utveckling sätta framtidsfrågorna på dagordningen länka den svenska diskussionen till debatten iövriga skapa ett växelspel mellan den allmännadebatten och den politiska processen före ochunder regeringskonferensen.Kommittén planeras själv få besluta sinaaktiviteter. Den skall få ett brett och öppetmandat. Den skall lyfta fram frågor som redan finnsmed eller som senare förs fram i den allmännadebatten i och i andra länder. Den skallbelysa vad som kan göras för att Europasamarbetetbättre skall kunna motsvara medborgarnasförväntningar. Kommittén bör ta upp begrepp somkonstitution, federation, legitimitet,medborgarinflytande, ansvarsutkrävande, öppenhet ochtransparens - allt frågor som ligger nära de fyrafrågor som nämns i framtidsförklaringen från Nice.Ett storforum om framtidens skall hållas imaj. planeras ett seminarium om EU:s rolli en era av globalisering.På webbsidan för det svenska ordförandeskapet() finns också ett diskussionsforum.Ett seminarium om Europaopinionen hölls den 30 mars2001 av vidGöteborgs universitet. [11] Vid seminariet framhöllsatt EU-opinionen har kopplingar till värderingar,ideologier och politiska åsikter och att det finnsen tydlig socioekonomisk dimension som är med ochstrukturerar opinionen i EU-frågor. Densocioekonomiska struktureringen ser i alltväsentligt likadan ut över hela EU, men Sverigetillhör de länder där mönstren är som tydligast.Opinionsstödet för EU är ungefär på samma nivå somför sedan.5 Utskottets bedömningDe fyra frågor som nämns i förklaringen frånEuropeiska rådets möte i redovisas här iföljande ordning: förenkling av fördragen,avgränsningen av EU:s och medlemsstaternasbefogenheter, rättighetsstadgans ställning och denationella parlamentens roll.5.1 InledningUtskottets förslag i korthetUtskottet anser att diskussionen inför denkommande regeringskonferensen bör hållasbred. Utskottet föreslår att i denna delbehandlade motioner, bl.a. om reformering avinstitutionerna och beslutsprocessen samt omöppenheten inom EU, besvaras med vadutskottet anfört.Jämför reservation 1 (mp).Europeiska unionen är varken en stat eller entraditionell form för mellanstatlig samverkan. EU ären organisation av nytt slag - sui generis - medinslag av både överstatlighet och mellanstatlighet.Som framhållits ovan bygger dock unionen påprincipen om tilldelade befogenheter, och det ärmedlemsstaterna själva som är herrar över fördragen.Det är alltså medlemsstaterna som har det avgörandeinflytandet över EU:s utveckling. Detta är enligtutskottets mening en väsentlig utgångspunkt för denfortsatta debatten om EU:s framtid och om EU:slegitimitet.I den allmänna debatten framförs ofta kritik motEU för bristande legitimitet eller bristandedemokrati. Kritiken gäller såväl resultaten av EU:sverksamhet som formerna för verksamheten. En del avkritiken hänger samman med den bristandetransparensen, varmed inte avses bara brist på insynutan också allmänt svårbegriplig beslutsgång. EUgrundas på många olika fördrag av vilka en del harflera benämningar. Vissa av institutionernasbenämningar leder också lätt till sammanblandningmed andra organ även utanför EU. Vägarna förinflytande och ansvarsutkrävande är svåra attöverblicka. I nationella sammanhang i ärdebatten om lagförslag öppen, och intresserademedborgare kan följa olika aktörers agerande. För deflesta är det lättare att följanormgivningsprocesser på nationell nivå än på EU-nivå. Det är också lättare för medborgarna att pånationell nivå klargöra var ansvaret för beslutligger.Maktutredningen framhöll demokratins allmännatanke vara att medborgarna skall ha lika rätt attpåverka samhällets gemensamma angelägenheter och attdet därmed finns ett direkt samband mellan demokratioch makt. Demokratin kan enligt utredningen ses somen uppsättning kriterier för samhälletsmaktfördelning, och den faktiska maktstrukturen kani större eller mindre grad avvika från demokratinsideal. [12] Demokrati kan anses handla ytterst om enteknik för att uppnå samhällsfred i ett frittsamhälle och erbjuda en möjlighet att på ettlegitimt sätt hantera givna sociala konflikter. Meddemokratisk förankring avses möjligheten att - påolika politiska arenor - erhålla politiskt stöd,dvs. legitimitet för den förda politiken. [13]Enligt utskottets mening är diskussionen om frågorsom rör EU:s legitimitet av central betydelse ochmåste gå vidare. Processen inför nästaregeringskonferens kommer att berörainstitutionernas ställning och roller. Diskussionenbör nu enligt utskottets uppfattning hållas så bredoch omfattande som möjligt. I frågor som gälleroffentlighetsprincipen vill dock utskottet framhålladen grundläggande betydelse som öppenhet och insynhar i ett demokratiskt samhälle.Utskottet diskuterar i följande avsnitt delsfrågor om förenkling av fördragen, dels frågor omkompetensfördelningen mellan EU och medlemsstaternaoch tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Dessafrågor har, liksom frågan om de grundlägganderättigheternas ställning inom unionen, storbetydelse från legitimitetssynpunkt.Motioner har väckts om bl.a. reformering avinstitutionerna och beslutsprocessen samtöppenheten. Utskottet anser att motionerna2000/01:K306 (v) yrkandena 1 och 3-9, 2000/01:K398(fp) yrkande 7, 2000/01:U510 (c) yrkandena 8 och 9,2000/01:U511 (mp) yrkande 1, 2000/01:U512 (kd)yrkande 14 och 2000/01:U513 (m) yrkande 16 kan ansesbesvarade med vad utskottet anfört.5.2 Förenkling av fördragenSträvan efter förenkling har tidigare uttalats införantagandet av såväl Maastricht- somAmsterdamfördraget. I samband med Amsterdamfördragetgjordes det framsteget att fördragen publicerades ikonsoliderad version, dvs. ändringar i tidigarefördrag genom senare fördrag publiceras i ettsammanhang. Denna publicering kan sägas motsvara"omtryck" i . Dekonsoliderade versionerna av fördragen publicerasendast i informativt syfte.Som nämns i bakgrundsbeskrivningen verkadekommissionen inför den senaste regeringskonferensenom ändring av fördragen starkt för att dessa skulleomarbetas. Kommissionen hänvisade till rapporter somden begärt dels av tre "vise män", den s.k.Dehaenerapporten, dels av en grupp vid i . Någon omarbetningi förenklingssyfte gjordes inte i , men fråganom förenkling av fördragen nämns i den förklaring omunionens framtid som konferensen antog.Enkelt uppställda fördrag, som är lättlästa ochbegripliga, är enligt utskottets uppfattning tillfördel för EU:s sätt att fungera. Det gällersärskilt i ett utvidgningsperspektiv. Enkla fördragär emellertid också en demokratifråga. Liksom på detnationella planet har medborgarnas möjligheter attöverblicka fördragen och själva tillägna sigtexternas innehåll ett egenvärde och bidrar tillunionens demokratiska legitimitet. En uppdelning igrundfördrag och andra bestämmelser kan ses som ettsätt att göra regelverket mera lättillgängligt.Utskottet vill dock erinra om att fördragenstillkomsthistoria präglats av behovet avkompromisser med politisk bakgrund. Otydligheter itexterna återspeglar denna bakgrund. Det är därförofrånkomligt att det i ett förenklingsarbeteuppkommer även frågor som rör bestämmelsernasmateriella innebörd. Det kan bl.a. gälla frågor omvad EU skall vara och om kompetensfördelningenmellan EU och medlemsstaterna. Dessa frågor ingår idet uppdrag som i Niceförklaringen ges inför denförestående fördragsöversynen.En annan fråga om regelförenkling gällersekundärrätten, dvs. den samling rättsakter somantagits av institutionerna. Arbete med förenklingav dessa regler pågår inom gemenskapen. Utskottetvill understryka betydelsen av att även allamöjligheter att förenkla sekundärrätten tas tillvara.5.3 EU:s och medlemsstaternas befogenheterUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att motioner i denna frågabesvaras med vad utskottet anfört.Jämför reservation 2 (mp).Riksdagen har behandlat fråganom kompetensfördelningen mellan dåvarandegemenskapen eller unionen å ena sidan ochmedlemsstaterna å andra sidan. [14]Ett argument för en närmare reglering avkompetensfördelningen är att tydlighet i sig har ettvärde. Maktfördelningen skulle bli klarare, ochdärmed skulle det bli lättare för medborgarna attutkräva ansvar. Den allmänna innebörden avsubsidiaritetsprincipen - att beslut skall fattas påden nivå som motiveras av sakfrågan - är lätt attacceptera. Frågan är emellertid i vilkenutsträckning det långsiktigt kan slås fast vilkaområden och frågor som kan och bör lösas på EU-nivån. Ett argument emot en närmare reglering avkompetensfördelningen är att en renodling avbefogenheterna skulle betyda att dynamiken iutvecklingen av EU-samarbetet skulle gå förlorad.Dagens otydliga situation ger betydande utrymme förden flexibilitet och pragmatism som sägs vara EU-politikens kännemärke. Någon exakt och uttömmandebeskrivning av gemenskapens kompetenser är knappastheller möjlig att göra.Arbetet med att så långt möjligt tydliggöraavgränsningen mellan de olika nivåernas kompetensbör enligt utskottets uppfattning främst ske som ettled i arbetet med att förenkla fördragen.Det kan i sammanhanget finnas anledning att betonaatt beslutsnivån för olika frågor inommedlemsstaterna är en helt nationell angelägenhet,som berör grunderna för statsskicket i respektiveland. Diskussionen även i frågan om nationellabeslutsnivåer kommer givetvis att fortsätta, men denhör inte hemma i den nu aktuella EU-diskussionen.Ett antal motioner har väckts, bl.a. omkompetensfördelningen och subsidiaritetsprincipensamt om konstitutionalisering eller förenkling avfördragen. Utskottet anser att motionerna2000/01:K274 (m) yrkande 4, 2000/01:K398 (fp)yrkandena 8 och 9, 2000/01:U510 (c) yrkandena 2 och3, 2000/01:U511 (mp) yrkande 2 och 2000/01:U512 (kd)yrkande 12 kan besvaras med vad utskottet anfört.5.4 Grundläggande rättigheterUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att som sinmening ger regeringen till känna attregeringen med all kraft bör verka för att EUskall tillträda . Utskottetanser att två motioner i frågan kan besvarasmed vad utskottet anfört. Utskottet föreslåratt godkänner vad utskottet anförom en rättighetsförklaring inom EU.EU:s rättighetsstadgaEU:s rättighetsstadga rör, som nämnts ovan,medborgerliga och politiska rättigheter med bl.a.Europakonventionen och gemensamma konstitutionellatraditioner som förebild samt ekonomiska och socialarättigheter.Stadgan riktar sig till unionens institutioner ochorgan samt till medlemsstaterna, men endast när detillämpar unionsrätten. Den medför inte någon nybefogenhet eller ny uppgift för gemenskapen ochunionen. I den mån stadgan omfattar rättigheter sommotsvarar sådana som garanteras avEuropakonventionen skall rättigheterna ha sammainnebörd och räckvidd som i konventionen men denskall inte hindra unionsrätten från att tillförsäkraett mer långtgående skydd.Stadgan är inte något juridiskt bindande dokumentutan en politisk deklaration. Vilken ställningstadgan skall ha är en av de frågor som nämnssärskilt i framtidsförklaringen.Anslutning till EuropakonventionenFrågan om en anslutning av EG eller EU tillEuropakonventionen har diskuterats under lång tid.Samtliga unionens medlemsstater är anslutna tillden. års regeringskonferens övervägdesfrågan om fördragsändringar som skulle göra detmöjligt för gemenskapen att ansluta sig tillEuropakonventionen. stödde för sin del ensådan ordning, men medlemsstaterna kunde inte enaspå denna punkt.Vid behandling i av frågan har densvenska inställningen fortsatt inneburit att enanslutning till förordas. [15] har vid olika tillfällen under arbetetmed att utarbeta EU:s stadga uttryckts starkt stödför ett EU-tillträde till konvention.Såväl och kommissionen somEuroparådets parlamentariska församling har uttalatsig för att EU bör tillträda Europakonventionen.Ett yttrande från haribland åberopats som hinder för en EG-anslutningtill . Domstolen har emellertidinte tagit ställning till frågan om EG kan anslutasig till konventionen. Vad domstolen prövade var omdet då gällande fördraget gav befogenhet förgemenskapen att ansluta sig till konventionen.Domstolen fann att så inte var fallet utan att enanslutning krävde fördragsändring.Europarådets parlamentariska församling har pekatpå vad som uppnåtts genom och denrättspraxis som utbildats under , somfått vittgående effekter på rättsordningen hosEuroparådets medlemmar. Församlingen har fästuppmärksamheten på risken av att ha tvåuppsättningar grundläggande rättigheter, något somskulle kunna försvaga Europadomstolen.Den svenska inställningen i fråga om EU:srättighetsstadga har framför allt präglats av hänsyntill ställning och riskerna föroklarheter och divergerande praxisbildning mellanEuropadomstolen i och iLuxemburg.Genom en anslutning till konventionen skulle denstora fördelen vinnas att det, för de rättighetersom täcks av konventionen, skulle finnas enrättsbildande högsta instans, iStrasbourg. Anslutningen skulle alltså innebära attEG-domstolens domar kan komma under prövning iStrasbourgdomstolen. Man skulle få en förhållandevisöverskådlig och enhetlig skyddsnivå för degrundläggande rättigheterna i medlemsstaterna ochinom gemenskapens institutioner. Risken minskas föratt förtroendet för skall urholkas.Problemet med klagomål från enskilda motmedlemsstater över förhållanden i staten somregleras på unionsnivå skulle undvikas.Någon formell möjlighet för EG eller EU att idagens läge ansluta sig till Europakonventionenfinns som framgått inte. Fördragsändringar krävs fören anslutning, vare sig det är EU eller EG som skallanslutas. De närmare relationerna mellan domstolarnabehöver ut. På Europarådssidan krävs enomförhandling av , eftersom endastmedlemmar av kan ansluta sig tillkonventionen. Andra frågor gäller hur EG eller EUskall representeras i och hur dereservationer som medlemsstaterna har gjort vid sinratifikation av konventionen skall beaktas.Det finns således svårigheter för en anslutning avEU eller EG till . Dessasvårigheter bör emellertid inte få vara avgörande.Utskottet anser det vara av största betydelse att enanslutning sker, och regeringen bör med all kraftverka för en anslutning av EU eller EG tillEuropakonventionen.EU:s förhållande till tas upp itvå motioner - 2000/01:U512 (kd) yrkande 13 och2000/01:U513 (m) yrkande 15. Enligt utskottetsmening kan motionerna besvaras med vad utskottetanfört.En EU:s rättighetsförklaringÄven med en anslutning av EU eller EG tillEuropakonventionen finns behov av och utrymme för enEU:s rättighetsförklaring. En sådan förklaring harbetydelse för EU:s medborgare i förhållande tillEU:s institutioner. Den innebär att medborgarna kanvända sig till EG:s rättsinstanser med klagomålgentemot institutionerna. En rättighetsförklaringkan, liksom den stadga som proklamerats, innehållaelement som ger ett skydd utöver ,exempelvis vad gäller sociala rättigheter.Rättigheterna enligt bör, someftersträvats i stadgan, beaktas för att de ikonventionen skyddade rättigheterna skall ges sammaskydd i båda dokumenten. Därigenom skall undvikasbl.a.