bet · GP01AU1 · 2001-11-29 00:00:00 — Dessa insatser tillsammans med eneffektiv platsförmedling förbättrar arbetsmarknadensfunktionssätt och motverkar därigenom flaskhalsar.Insatserna måste i än större utsträckning än tidigareinriktas på ett effektivt platsförmedlingsarbete ochinsatser inom ramen för aktivitetsgarantin för gruppersom har svårast att få ett arbete. Förstärktaarbetsgivarkontakter är viktiga såväl iplatsförmedlingsarbetet som inom ramen föraktivitetsgarantin. Den könsuppdelade arbetsmarknadenskall motverkas och mångfalden i den svenskaarbetskraften skall bättre tas till vara. Inlåsnings-samt undanträngningseffekter och konkurrenssnedvridningi de arbetsmarknadspolitiska programmen skallmotverkas. Arbetsgivarnas missbruk avarbetsmarknadspolitiska program måste kraftfulltåtgärdas. En viktig uppgift är också att skapaförutsättningar för en fortsatt god tillväxt genominsatser som ökar arbetskraftsutbudet.Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkor ärett grundläggande och självklart mål i regeringenspolitik. Det handlar framför allt om att ha etthelhetsperspektiv och att säkerställa en samverkanmellan de olika verksamhetsområdena inomarbetslivspolitiken. En god och utvecklandearbetsmiljö, kunskap och kompetens i arbetslivet, enarbetsrättspolitik som skapar trygghet, flexibilitetoch delaktighet, mångfald, jämställdhet och icke-diskriminering samt arbetsfred och lönebildning isamhällsekonomisk balans ger tillsammans en god grundför tillväxt, sysselsättning och ett konkurrenskraftigtnäringsliv. Därmed skapas också ett arbetsliv där denenskilde individen känner trygghet, tillfredsställelseoch behåller sin hälsa.Jämställdhetspolitikens inriktning på utvecklings-och förändringsarbete i syfte att främja jämställdhetmellan kvinnor och män ligger fast. Ett intensifieratarbete med att vidareutveckla metoder och strategierför att införliva ett jämställdhetsperspektiv inomandra politikområden har inletts under 2001.Arbetsmarknaden och arbetslivet är centrala områdenför jämställdhetspolitiken. ,JämO, såväl som övriga myndigheter på arbetsmarknads-,arbetslivs- och utbildningsområdet utgör viktigainstrument för att bekämpa löneskillnader mellankvinnor och män, motverka den könsuppdeladearbetsmarknaden och skapa förutsättningar för människoratt kombinera arbete och familjeliv. Skärpningen avjämställdhetslagen som trädde i kraft i januari 2001innebär att regeringen söker nya lösningar för attförverkliga jämställdhet i arbetslivet.MotionerOppositionspartiernas alternativ till inriktningenav politikenModeraterna lämnar i sin motioner A323 (yrk. 1-3 och 4i denna del), A391 (yrk. 1 och 4) och N315 (yrk. 11)sin syn på arbetsmarknadspolitiken. Ett samhällsklimatsom stimulerar arbete och kunskap måste skapas. Detskall löna sig att arbeta och driva företag. Skatten påarbete och kunskap bör sänkas för alla. Utbildningmåste prioriteras i alla led från grundskola tillkontinuerlig vidareutbildning. Fastighetsskattenmotverkar den ekonomiska tillväxten och bör på siktavskaffas. Reglerna som omgärdar start och drift avföretag måste förenklas och antalet regler minskas.Lönebildning bör ske lokalt. Individuella lönerbelönar mer direkt de anställdas kunskaper ocharbetsresultat. Det måste bli enklare bl.a. attanställa fler medarbetare. Arbetsrätten måstemoderniseras och anpassas efter internationellverksamhet. De stelbenta turordningsreglerna måsteavskaffas. De anställda och arbetsgivarna skall genomförhandlingar komma överens om arbetstidens längd ochutformning. Det skall vara lönt för den enskilde attarbeta mer och alla skall ha råd att arbeta mindre.Moderaterna vill förbättra den enskildes drivkrafterför att söka och acceptera även lägre betalda arbeten.Den svenska arbetsmarknaden är tudelad. I vissaregioner sjunker den officiella arbetslösheten relativtsnabbt, medan den i andra delar av landet bara minskarmarginellt. Arbetslösheten är mycket hög blandarbetshandikappade och bland invandrare. Sjukfrånvaronökar liksom antalet förtidspensioneringar. Dengeografiska och sociala rörligheten måste öka liksomrörligheten mellan olika branscher och företag.Arbetsmarknadspolitiken måste läggas om för attuppmuntra arbetslinjen fullt ut och möjliggöraindividuella lösningar. Den enskilde måste få ett ökatinflytande över vilken utbildning eller aktivitet haneller hon vill satsa på. Åtgärder som leder till nyaarbeten måste prioriteras framför tillfälliga lösningarmed bidrag och meningslös terapiverksamhet. Olikaarbetsmarknadsåtgärder som innebär subventioneradsysselsättning slår ut ordinarie arbetstillfällen.Sådana undanträngningseffekter måste motverkas. Fleraav de traditionella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna- liksom aktivitetsgarantin - bör slopas till förmånför mer individuellt inriktade insatser. Utbildning avolika slag bör utgöra den dominerande insatsen.Insatserna skall vara oberoende av om den arbetslöseuppbär arbetslöshetsersättning eller socialbidrag.Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen måstereformeras. Försäkringen skall vara allmän ochobligatorisk för alla arbetstagare som uppfyllerförsäkringens villkor. Arbetslöshetsförsäkringen skallvara en omställningsförsäkring och ersättning utgåendast . En övergångslösning mellanen strikt bortre parentes och socialbidrag måste dockprövas. Ett bättre försäkringsmässigt samband börskapas genom en utökad självfinansiering. Enförsäkringspremie, vars storlek relateras tillmånadslönen, bör ersätta dagens fasta avgifter till a-kassorna. De nuvarande arbetslöshetsförsäkringarna börupplösas och ochförsäkringskassorna överta hela ansvaret för den nyaarbetslöshetsförsäkringen. Det gör det möjligt attslopa huvuddelen av de regel-, kontroll- ochsanktionssystem som regeringen har tvingats att införa.Kristdemokraterna ger sin syn på inriktningen avarbetsmarknadspolitiken i motionerna A367 (yrk. 1, 2,26 och 35) och N370 (yrk. Full sysselsättning ärett viktigt politiskt mål. En förutsättning för attmålet skall uppnås är att det svenska näringslivetskonkurrenskraft upprätthålls gentemot omvärlden. Enlångsiktig och stabil ekonomisk politik i samspel meden aktiv arbetsmarknadspolitik är nödvändig för attskapa ett gott samhälle där alla får möjlighet attdelta i samhällsbyggandet. Ett arbete är för de flestaav största vikt för god livskvalitet.Subsidiaritetsprincipen måste vara en grund förarbetsmarknadspolitiken. Samhällets insatser skall varastödjande när så krävs, dock utan att skada denordinarie arbetsmarknaden. Företagsdemokratin skallvara utformad så att såväl kapital som arbetsinsatsberättigar till inflytande och medbestämmanderätt.Arbetsmarknadens parter bör eftersträva flexibilitetvad gäller löner till ungdomar. Individuella löneavtalbör underlättas.Kristdemokraterna är kritiska till att det ibudgetpropositionen, som partiet uttrycker det, blandasfriskt mellan mål, övergripande mål, uppgifter ochverksamhetsmål för arbetsmarknadspolitiken. Baraverksamhetsmålen har utformats som kvantitativa mål attmäta och följa upp. Regeringen bör se övermålbeskrivningen för arbetsmarknadspolitiken och göradelmål mätbara. Målen skall inte detaljstyraverksamheter i deras val av metoder (yrk. 2).De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste ses över.Aktiva arbetsmarknadsåtgärder skall prioriteras framförpassivt kontantstöd. Långtidsarbetslöshet skallbekämpas kraftfullt. Ett utvecklat lärlingssystem börfinnas. Flaskhalsar måste undanröjas ocharbetsmarknadsutbildningen samordnas med det reguljärautbildningssystemet. Kommuner, arbetsförmedlingar ochförsäkringskassorna bör samverka.Den statliga arbetsförmedlingen bör ha nära kontaktermed näringslivet och vara aktiv och uppsökande för atthjälpa äldre och långtidsarbetslösa. Privataarbetsförmedlingar bör uppmuntras och bemanningsföretagutnyttjas för att minska arbetslösheten.Arbetslöshetsförsäkringen bör vara allmän ochobligatorisk och finansieras med egenavgifter ocharbetsgivaravgifter.Arbetsrätten bör göras mer flexibel och bättreanpassad till de mindre företagens situation.Aktiva åtgärder bör vidtas för att bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden. Lika lön förlikvärdigt arbete och jämställda lönevillkor förkvinnor och män skall gälla. Diskriminering iarbetslivet skall motarbetas med väl fungerande lagar.Det finns också ett behov av ett samlatombudsmannaämbete för diskrimineringsfrågor, medriksdagen som huvudman. Stat och kommun bör föregå medgott exempel bl.a. när det gäller att anställamänniskor med funktionshinder, äldre arbetskraft,invandrare och personer som är i behov avrehabilitering. Mobbning på arbetsplatsen skallbekämpas. Stora ansträngningar bör vidtas påarbetsmiljöområdet för att anpassa lokaler, maskineroch utrustning, arbetsuppgifter, arbetstempo ocharbetstider till de anställdas behov ochförutsättningar. Små enheter skall eftersträvas därmänniskor kan överblicka sin arbetssituation och därgoda personliga relationer med arbetskamrater kanutvecklas.Ökad flexibilitet inom arbetsmarknadsområdet, lägrelöneskatter, förbättringar i företagsklimatet samtsatsning på tjänstesektorn är några huvudpunkter i degemensamma program som upprättats inom EU. Regeringenhar inte tagit till sig de förslag som medlemsländernaenats om på dessa områden. Regeringen bör snarastrevidera sin handlingsplan med anledning av riktlinjer för sysselsättningen. Sverigebör också betona vikten av att subsidiaritetsprincipentillämpas konsekvent i EU.Centerpartiet anför följande i motionerna A259 (yrk. 1och 3), A381 i denna del och A382 (yrk. 4 i denna del)om inriktningen av politiken. Möjligheterna attförsörja sig själv genom eget arbete är av storbetydelse för den enskilde individen. Framtidensarbetsmarknad skall syfta till att stärka enskildassjälvbestämmande genom att öka möjligheter till egenförsörjning och till att skapa en god livskvalitet.Arbetsmarknadspolitiken bör inriktas på tre spår tillarbete. Rätten till grundläggande utbildning,högkvalitativa yrkesutbildningar ochövergångsarbetsmarknader.Det måste löna sig att arbeta. hänvisartill andra motioner partiet väckt och menar attpolitiken skall syfta till att öka incitamenten för denenskilde att ta ett arbete, öka sitt självbestämmandeoch höja sin livskvalitet. Reformerna bidrar till enökad livskraft och företagsamhet i hela landet.Skattesänkningar och en sänkning avarbetsgivaravgifterna föreslås. Riskkapitalmarknadenbreddas för att fler företag skall ges möjlighet attväxa. Den sociala tryggheten för företag ökar genomförändringar i föräldraförsäkringen.Arbetsmarknadspolitiken bör decentraliseras och enfriare användning av de arbetsmarknadspolitiska medlenbör medges.Ett livslångt lärande ger människor trygghet påarbetsmarknaden. Det måste startas fler företag ochbefintliga företag måste ges möjlighet att växa. Envälutbyggd infrastruktur underlättar företagande,vidgar de lokala arbetsmarknaderna och underlättar förmänniskor att ta sig till och från arbetet.Folkpartiet förordar i sina motioner A389 (yrk. 2, 3,5-8, 10, 11, 13, 17, 21 och 27) och N267 (yrk. 16)följande inriktning av politiken.Arbetsmarknadspolitikens grundsyfte måste vara attförstärka de arbetslösas ställning på arbetsmarknadenså att de kan få ett nytt jobb så snart som möjligtefter arbetslöshetens inträdande. En effektivarbetsmarknadspolitik måste finnas i hela landet.Arbetsmarknadspolitiken kan aldrig ensam skapa nyaarbetstillfällen. Arbetsmarknadspolitiken vilar på treben; en offensiv arbetsmarknadspolitik riktad mot denenskilde, en näringslivspolitik för fler arbeten genomföretagande och en ekonomisk politik för sunda ochsanerade statsfinanser.Utgångspunkten är att den enskilde individen står icentrum. Arbetsmarknadspolitiken måste bygga på tilltrotill individen. kaller det "den djupaarbetsmarknadspolitiken".Det måste vara mindre krångligt att starta och drivaföretag. Skattesänkningar, anpassning av arbetsrättenför småföretagare och regelförenklingar av olika slagföreslås.Arbetsmarknadspolitiken är och förblir en statligangelägenhet. arbetsmarknadspolitik riskeraratt tränga undan riktiga arbeten.Ett arbete har inte bara betydelse för den enskildesekonomi. Arbetet har också ett betydelsefullt socialtvärde. Detta är extra viktigt för arbetshandikappade.Deras ställning är utsatt, och förordardärför extra satsningar på lönebidrag ochanställningsstöd för människor med funktionshinder.Arbetsmarknaden måste breddas genom att fler kommer iarbete. Annars finns det risk för att flaskhalsar ochökad regional obalans uppstår. Oacceptabelt många ärlångtidsarbetslösa. Åtgärderna skall i huvudsak varainriktade på utbildningsinsatser så att arbetskraftenskompetens kan höjas. Sysselsättningen måste ökamarkant. Politiken måste föras på ett sådant sätt somstimulerar till fler arbetstillfällen i tjänstesektorn.Politiken måste också underlätta geografisk ochyrkesmässig rörlighet. All kraft måste läggas ned föratt motverka långa tider utan arbete. Delångtidsarbetslösa riskerar annars att komma alltlängre ifrån arbetsmarknaden.De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör kunnaprivatiseras och genomföras av andra aktörer somutbildningsföretag, komvux, folkhögskolor m.m. Dettagäller främst yrkesutbildningar.Arbetslöshetsförsäkringen bör omfatta alla påarbetsmarknaden. Den skall utformas som enomställningsförsäkring med tidsbegränsad ersättningbaserad på inkomstbortfall för alla dem som arbetatunder . Ersättningen bör motsvara avinkomstbortfallet upp till en viss nivå. Ersättningenskall successivt trappas ned. För utförsäkrade bör ettefterskydd finnas som visserligen ger lägre ersättningän arbetslöshetsförsäkringen men som inte påverkas avt.ex. besparingar eller fastighetsinnehav.Det traditionella könsmönstret på arbetsmarknadenmåste luckras upp så att kvinnor söker sig tilltraditionellt mansdominerade yrken och tvärtom.Regeringen bör vidta åtgärder för att bryta deoffentliga monopolen och ta fram en plan för att brytadet traditionella könsmönstret.Strukturomvandlingen i näringslivet ställer storakrav på arbetskraftens kompetens. Det bör vara möjligtatt mitt i livet ta ett friår för att fortbilda sig.Ett sådant friår skulle finansieras viapensionssystemet.I motion Sf400 (yrk. 3 i denna del) omintegration tas frågor om invandrarnas besvärligasituation på arbetsmarknaden upp. De förslag som lämnasi motionen överensstämmer i stora drag med de förslagsom lämnas i den arbetsmarknadspolitiska motionen A389.Övriga motionerVänsterpartiet aktualiserar sysselsättningsmålet i sinmotion A267 (yrk. Enligt motionärerna börregeringen tillsätta en utredning som undervåren 2002 skall föreslå vilka kompletterande insatsersom krävs för att nå målet om en reguljärsysselsättningsgrad på år 2004.Krister Örnfjäder och (båda s)anser i motion A341 att insatser måste vidtas för attminska arbetslösheten bland "kommunalare".I motion A343 anför m.fl. (alla s) attdet behövs kraftfulla åtgärder för att kommuner ochlandsting skall klara det framtida personalbehovet.Lika angeläget är det att arbetsmarknaden förändras såatt människors vilja till utbildning och arbete inomvård- och omsorgsområdet stimuleras.Agneta och (båda s) pläderari motion A294 för att staten på olika sätt skall bidratill ett ökat antal arbetstillfällen och ökadsysselsättning på landsbygden.Ola () påtalar i motion A331 vikten av attsärskilt uppmärksamma hur sysselsättningsgraden förutsatta grupper utvecklas efter att målet om iarbete eller studier har uppnåtts i riket.Ulla-Britt () tar upp frågor om incitamentför arbetskraftsinvandring till i motion A206(yrk. 1-3).Karin m.fl. (fp) anför i motion Bo323 (yrk. 5)att de sociala faktorer som leder till segregation istorstadsområdena i hög grad drabbar personer medutländsk bakgrund. Det långvariga socialbidragsberoendesom många har måste ersättas med möjligheter till egenförsörjning genom arbete och företagande.Arbetsmarknadsutskottets syn på den allmännainriktningen av politiken m.m.ArbetsmarknadslägetRiksdagen har fastställt utgiftsramar m.m.för år . anförde i detbetänkande som låg till grund för beslutet bl.a.följande (bet. 2001/02:FiU1):Det finns en mycket stor osäkerhet om deninternationella konjunkturutvecklingen.Tillväxttakten förväntas sjunka under de närmstaåren, efter de senaste årens höga tillväxttal.Avmattningen internationellt, som tilltagit undervåren och sommaren, slår mot den svenska industrinoch mot exporten av svenska varor och tjänster. Äventillväxttakten i hushållens konsumtion avtar en deltill följd av bl.a. konjunkturavmattningen, en lägresysselsättningstillväxt, låga aktiekurser ochminskad optimism om den ekonomiska framtiden.Enligt AMS kvartalsrapport ärkonjunkturdämpningens effekter än så länge begränsadepå den svenska arbetsmarknaden. Efterfrågan påarbetskraft har försvagats somarbetslöshetens nedgång visar tecken på utplaning.Andelen sysselsatta av hela befolkningen i åldrarna20-64 år uppgick till79,i genomsnitt, att jämföra undertredje kvartalet . Sysselsättningsökningen hartill största delen fortsatt att ske inomtjänstesektorn. Däremot har sysselsättningen inomindustrin minskat. AMS noterar en försvagning iefterfrågan på arbetskraft. Särskilt markant är attantalet nyanmälda platser minskat inomverkstadsindustrin.Enligt AMS månadsstatistik var denöppna arbetslösheten avarbetskraften, jämfört förraåret. I absoluta tal ökade dock arbetslösheten med 1000 personer under nämnda period. Antalet ungdomar iåldrarna som är öppet arbetslösa eller iarbetsmarknadspolitiska program har ökat med 3 000personer till38 000 . avarbetskraften var arbetslös eller deltog i program -jämfört . Andelen i program och öppenarbetslöshet har sjunkit i samtliga län det senasteåret, och var högst i ochlägst i med 3,2 %.Under oktober månad varslades 9 000 personer omuppsägning. har 53 000 personer varslats,vilket enligt AMS kan jämföras med Asienkrisen år 1996.Det är 6 000 fler än . Varslendrabbar främst tillverkningsindustrin. avdem som varslas är män. Färre platser anmäls nu tillarbetsförmedlingen . Bland de näringsgrenardär den procentuella nedgången är som störst återfinnsverkstadsindustri och övrig tillverkningsindustri.SCB:s AKU-undersökningar för oktober månad visar attden sysselsättningsökning som noterats sedan lång tidnu tycks ha upphört. i årvar antalet sysselsatta oförändrat, medan antaletarbetslösa ökade. Arbetskraften uppgick till4,4 miljoner personer eller av befolkningen . Det är en ökning med 41 000jämfört med året innan. var 78,2 %av befolkningen i åldrarna sysselsatt på denreguljära arbetsmarknaden.TCO:s platsannonsindex för november månad sompublicerades visar en kraftig nedgång avantalet lediga arbeten. Under perioden augusti-oktobervar minskningen . Enligt TCO vänder sig deorubricerade annonserna i stor utsträckning tilltjänstemän och där är nedgången högst påtaglig. TCOmenar att antalet annonser är ett tidigt tecken på entrögare arbetsmarknad. Det innebär inte attarbetslösheten ökar utan indikerar att det blir svårareatt byta jobb.Även arbetsmarknadsutskottet har i sitt yttrande tillfinansutskottet om ramarna (2001/02:AU1y) påtalatosäkerhet om den ekonomiska utvecklingen och därmedockså utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Detfinns tecken på att sysselsättningsökningen nu planarut och att arbetslösheten kommer att öka. Beredskapmåste finnas för ett ökat tryck på dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna och för att antaletdeltagare i arbetsmarknadspolitiska program kanskemåste öka för att hålla den öppna arbetslösheten nere.Sådana effekter har redan kunnat noteras. Enligt AMShar antalet personer i konjunkturberoende program ökatmed 26 000 , detta för att mötaden försämrade konjunkturen. är dockbetydligt färre i sådana åtgärder än föregående år.Utskottet kan i detta sammanhang nämna att regeringeni budgetpropositionen aviserat att den avser att ge AMSi uppdrag att följa upp de varsel som anmälts ochredovisa i vilken omfattning varslen leder tilluppsägning. Det är viktigt att arbetsgivarna tar sittsociala ansvar och inte vältrar över en stor del avansvaret på samhället.Arbetsmarknadsutskottet framhöll i nämnda yttrandeockså att det finns ett antal problem även omarbetsmarknaden skulle fortsätta att vara stabil.Sysselsättningsgraden bland äldre, funktionshindradeoch personer med utländsk bakgrund är alltför låg. Deregionala obalanserna är fortfarande stora. I ettförsämrat konjunkturläge drabbas ofta personer medsvagt fotfäste på arbetsmarknaden värst av stigandearbetslöshet. Arbetslösheten är stor bland lågutbildadeoch deltidsarbetslösheten oacceptabelt hög. Antaletpersoner med långa inskrivningstider är alltför stort,även om det skett en markant förbättring på senare tid.Mål för sysselsättningen m.m.Utskottet har tidigare uttryckt sitt fulla stöd förmålet om full sysselsättning. Ett delmål är att denreguljära sysselsättningen i åldrarna under år2004 skall uppgå till minst 80 %.Enligt en av redovisad kalkyl ibudgetpropositionen kommer den reguljärasysselsättningsgraden att uppgå till år 2004.Det innebär att det finns en risk att delmålet försysselsättningen inte kommer att uppnås, även om det,som regeringen uttrycker det, ligger inom räckhåll.Åtgärder för att minska arbetslösheten och ökaarbetskraftsutbudet måste nu sättas in på bred front ommålet skall kunna förverkligas. Alltför stor del av denarbetsföra befolkningen står utanför arbetskraften ochden reguljära arbetsmarknaden. Ett ökat antalförtidspensioneringar utgör allvarliga hot motmöjligheterna att höja sysselsättningsgraden. Fleragrupper har drabbats hårt avutslagning från arbetsmarknaden. Det gäller personermed utländsk bakgrund, funktionshindrade och äldre.Därtill kommer att det finns ett stort antalundersysselsatta och deltidsarbetslösa. , liksomandra europeiska länder, står också inför storademografiska förändringar. Antalet personer iyrkesverksam ålder kommer att minska kraftigt. För attmöta detta måste alla människors erfarenhet, kompetensoch vilja att arbeta tas till vara. Sysselsättningenmåste fortsätta att öka och alla människor måste fåmöjlighet att ta de nya jobben. Insatserna gäller allasom står utan arbete, såväl före detta kommunanställda,som berörs i motion A341, som andra.Arbets- och kompetenslinjen är grunden i den svenskaarbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken, och måstehävdas än mer. Arbetslivspolitiken måste integreras meri sysselsättningspolitiken. En ökad sysselsättning fårinte ske på bekostnad av ökade sjukskrivningstal.Satsningar på bristyrkesutbildning för högutbildadeinvandrare, insatser för att minskadeltidsarbetslösheten, erbjudande omsysselsättningsstöd och skatterabatter för arbetsgivaresom anställer långtidsarbetslösa är några bra exempelpå åtgärder som vidtagits. Insatser för att minskaohälsan i arbetslivet är andra exempel. Detta är dockinte tillräckligt. Som framhålls i Vänsterpartietsmotion är ett ökat arbetskraftsutbud och en högresysselsättningsgrad av största betydelse för svenskekonomi och välfärd. Utskottet delar dessa synpunkteroch utgår i från att regeringen analyserar frågan ochåterkommer med förslag till lämpliga åtgärder. Detankommer på regeringen att avgöra hur detta skall ske.Som påpekar i motion A331 måste särskilduppmärksamhet ägnas åt de mycket stora arbetslöshetstaloch den låga sysselsättningsgrad som råder blandpersoner med utländsk bakgrund. Även i motion Bo323(yrk. 5) påtalas invandrarnas situation istorstadsområdena.I den s.k. storstadssatsningens stads- ochkommundelar är deltagandet i arbetslivet mycketlågt. Sysselsättningsgraden ligger i vissa områdenmellan 30 och , dvs. ungefär hälften avriksgenomsnittet. Kommuner som omfattas avstorstadssatsningen kan sluta avtal medlänsarbetsnämnden och i länet omlokal samverkan med utvecklingsprogram förarbetslösa i de berörda områdena. Särskilda medelhar tilldelats arbetsförmedlingar i berördaområden för tillfälliga personalförstärkningar.Enligt AMS har alla tre storstadslänen lagttyngdpunkten på insatser direkt inriktade motarbetslivet. Enligt delrapport- Den nationella utvärderingen avstorstadssatsningen - har andelenarbetslösa minskat isamtliga sju storstadskommuner.