bet · GO01AU9 · 2001-03-23 00:00:00 — Män somär på väg att starta ett företag lånar oftare änkvinnor pengar och har lättare att få lån tillskillnad från kvinnor som i stället till en börjandriver företaget vid sidan om sitt lönearbete.Därför skulle införandet av friår vara en möjlighetför kvinnor att fullt ut satsa på sitt företag.Med hänsyn till det anförda anser jag attriksdagen med anledning av motionerna 2000/01:A256yrkande 8 och 2000/01:A808 yrkande 13 och med avslagpå motionerna 1999/2000:A217, 1999/2000:A251yrkandena 1 och 2, 1999/2000:A254 yrkandena 2-4,1999/2000:A272 yrkande 2, 1999/2000:A702,1999/2000:A722 yrkande 2, 1999/2000:A723 yrkandena10-12, 1999/2000:A804 yrkande 8, 1999/2000:A819yrkande 13, 1999/2000:Sf302 yrkande 10, 2000/01:A202yrkandena 2 och 3, 2000/01:A225 yrkande 1 (delvis),2000/01:A245, 2000/01:A249, 2000/01:A256 yrkandena3, 6, 7 och 9, 2000/01:A277 yrkande 4, 2000/01:A808yrkande 23, 2000/01:A811 yrkande 8, 2000/01:Sf229yrkande 2, 2000/01:Sf273 yrkande 9, 2000/01:Sf309yrkande 1, 2000/01:So11 yrkande 3 samt 2000/01:So545 yrkande 3 bör tillkännage för regeringen somsin mening vad jag har anfört om friår.5. Avskaffande av gällande arbetstidsreglering(punkt 2) (m)av , , och (alla m)Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 5. bifaller därmed motionerna1999/2000:A721 yrkandena 1 och 3-6, 1999/2000:Sk692yrkande 25, 2000/01:A210 yrkandena 1-4 och2000/01:A243 yrkandena 1-4 samt avslår motionerna1999/2000:A231 yrkande 19, 2000/01:A207,2000/01:A214 och 2000/01:A263 yrkande 26.StällningstagandeSedan en tid förs en intensiv debatt i omatt sänka arbetstiden . Visserligenfinns det en lagstadgad norm om 40-timmarsvecka, menom man ser till hur vi faktiskt är påjobbet och räknar bort all ledighet för sjukdom,semester, föräldraledighet, studieledighet m.m. såär den genomsnittliga arbetstiden inte mer än ca 30timmar. Vid en jämförelse med andra jämförbaraländer visar det sig att , med undantag förNorge, har den kortaste arbetstiden av alla. Trotsatt 30-timmarsveckan således i praktiken redan ärinförd i pågår det en debatt om attlagstifta om kortare arbetstid. Vi avvisar bestämten sådan lagändring.Som utvecklats ovan i reservation 1 förordar vi enannan politik som syftar till att flytta makten överarbetstiden från politikerna till de enskildaarbetstagarna och deras arbetsgivare. Forskningenoch den mångfald av attitydundersökningar som gjortsvisar entydigt att det inte finns någotarbetstidsmått som passar alla. Människor är olikaoch prioriterar olika. En och samma individ harolika önskemål och behov under olika skeden i livet.Den bästa möjligheten att få människor nöjdare medsina arbetstider är därför att öka flexibilitetenoch ge utrymme för individuella lösningar. Medsådana lösningar kan också olika verksamheters behovav t.ex. säsongsanpassad eller kundanpassadarbetstid tillgodoses på ett bättre sätt.Vi vill öka individens makt över den egnaarbetstiden på två sätt. För det första anser vi attdet är dags att upphäva arbetstidslagen. Arbetstidenliksom andra anställningsförhållandena skall istället regleras genom individuella avtal mellanarbetsgivaren och den anställde. Härigenom skapasmer flexibla arbetstidslösningar. Det skaparförutsättningar för det moderna arbetslivet som ärbättre anpassat både till de enskilda arbetstagarnasolika önskemål och behov och till verksamheternasolika krav. Gärna kortare arbetstid, men det skallvara den enskildes val efter överenskommelse medarbetsgivaren. De grundläggande regler som behövsrörande arbetstid för skydd av människors hälsa,liksom de rättigheter som följer av EU:sarbetstidsdirektiv, bör i stället tas iarbetsmiljölagen och vara indispositiva.För det andra förespråkar vi kraftigt sänkt skattpå arbete. Om individen får sänkt skatt ges haneller hon möjlighet att själv välja hur långarbetstiden skall vara. Den som exempelvis villarbeta deltid får råd till detta.Med hänsyn till det anförda anser vi att riksdagenmed anledning av motionerna 1999/2000:A721 yrkandena1 och 3-6, 1999/2000:Sk692 yrkande 25, 2000/01:A210yrkandena 1-4 och 2000/01:A243 yrkandena 1-4 och medavslag på motionerna 1999/2000:A231 yrkande 19,2000/01:A207, 2000/01:A214 och 2000/01:A263 yrkande26 bör tillkännage för regeringen som sin mening vadvi har anfört om arbetstidslagen.6. Avskaffande av gällandearbetstidsreglering (punkt 2) (fp)av ()Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 6. bifaller därmed motionerna1999/2000:A231 yrkande 19 och 2000/01:A263 yrkande26 samt avslår motionerna 1999/2000:A721 yrkandena 1och 3-6, 1999/2000:Sk692 yrkande 25, 2000/01:A207,2000/01:A210 yrkandena 1-4, 2000/01:A214 samt2000/01:A243 yrkandena 1-4.StällningstagandeFörkortad arbetstid genom lagstiftning är en frågasom har diskuterats livligt. Defrämsta förespråkarna för minskad arbetstid finnsbland regeringens stödpartier och andra friståendedebattörer. Många förespråkar enarbetstidsförkortning som ett sätt att kunna dela påde arbeten som finns. De tror nämligen att det integår att skapa ytterligare arbetstillfällen.Språkrören för dessa idéer reser krav påatt staten bör stifta lagar som talar om hur mycketvi skall arbeta, och det skall alltså vara mindre äni dag.Folkpartiet är inte främmande för att det stiftasen ny arbetstidslag. En sådan lag måste emellertidutformas på ett sätt så att den uppmuntrar tillflexibilitet och kommer bort från en lagstadgadnormalarbetstid. Lagen skall i stället utgå från attarbetstiden bestäms genom en överenskommelse mellanden enskilde arbetstagaren och arbetsgivaren. Baradå kan båda parters behov och önskemål om arbetstidtillgodoses. Det är individen själv som tillsammansmed sin arbetsgivare skall komma fram till hurmycket man vill arbeta, när det skall ske och var.Det är varken staten, ellerMiljöpartiet som skall bestämma det.Arbetsmarknaden går mot en allt större variationvad gäller hur, var och när olika arbeten kan ochbör utföras. En allt större del av de nya arbetensom skapas kommer dessutom till inom tjänstesektorndär arbetet utförs på skilda platser och vid olikatidpunkter. Dessa arbetstillfällen bygger dessutom istor utsträckning på de kunskaper och färdighetersom den enskilde individen besitter. De som tror kan lagstifta om arbetstiden lever i tron attalla jobb ser exakt lika ut och att varje individbara är en liten kugge som snabbt och enkelt kanbytas ut utan någon inskolning i arbetsuppgifterna.Med hänsyn till det anförda anser jag att riksdagenmed anledning av motionerna 1999/2000:A231 yrkande 19och 2000/01:A263 yrkande 26 och med avslag påmotionerna 1999/2000:A721 yrkandena 1 och 3-6,1999/2000:Sk692 yrkande 25, 2000/01:A207, 2000/01:A210yrkandena 1-4, 2000/01:A214 och 2000/01:A243 yrkandena1-4 bör tillkännage för regeringen som sin mening vadjag har anfört om arbetstidslagen.7. Arbetsgivarens ansvar för semesterlön(punkt 3) (m, kd, c, fp)av (), (),(), (), MariaLarsson (kd), (), ElverJonsson (fp) och ()Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:3. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 7. bifaller därmed motion2000/01:A709.StällningstagandeEnligt bestämmelsen i 17 § semesterlagen (1977:480)är viss frånvaro från arbetet s.k.semesterlönegrundande frånvaro. Detta kan leda tillbetydande kostnader för arbetsgivaren. Ett enkeltoch åskådligt exempel är t.ex. när en arbetstagarefår ledigt för att bedriva studier enligt det s.k.Kunskapslyftet, studier som kan bedrivas bl.a. medstöd av särskilt utbildningsbidrag. Ledighet förstudier som bedrivs med särskilt utbildningsbidragär semesterlönegrundande. För att sådant bidragskall betalas ut krävs det emellertid attarbetsgivaren anställer någon annan som ersätter densom studerar. Både den som studerar och dennesvikarier har enligt semesterlagen rätt tillsemesterlön . Detta får till följdatt arbetsgivaren får bära dubblasemesterlönekostnader för den aktuella tiden.Vi anser att denna ordning är alltför betungandeför företagen. Detta gäller inte minst för de mindreföretagen. Reglerna bör därför ändras så att detorgan som betalar ut ersättning även skall betala utsemesterlön.Med hänvisning till detta anser vi att riksdagenmed anledning av motion 2000/01:A709 (kd, m, c) börtillkännage för regeringen som sin mening vad vi haranfört om arbetsgivarens ansvar för semesterlön.8. Begränsning av EU:s detaljstyrning (punkt 4)(m)av , , och (alla m)Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:4. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 8. bifaller därmed motion1999/2000:A721 yrkande 2.StällningstagandeDen reglering som finns inom EG-rätten avarbetstid bidrar till att försvåra en övergång tillså stor flexibilitet som är önskvärt. Ambitioneninom EU att genom nu gällande arbetstidsregleringförbättra levnads- och arbetsförhållandena förarbetstagare inom gemenskapen är i och för siglovvärd. Vi anser dock att EU borde nöja sig med attställa upp sådana minimivillkor som har som syfteatt inget medlemsland skall kunna skaffa sigotillbörliga konkurrensfördelar till följd av uslaförhållanden för arbetstagarna. De regleringar sombehövs utöver vad som krävs för att upprätthålla deninre marknaden liksom sociala frågor bör regleras pånationell nivå.I , konkurrenskraft ochsysselsättning anges grunden för en politik för flerjobb vara en ekonomi som fungerar. Bland annatframhålls behovet av strukturella förändringar av deeuropeiska ländernas hårt reglerade och styrdaarbetsmarknader. På grundval härav antogs i december1994 det s.k. Essenprogrammet som innehåller fempunkter för kampen mot arbetslösheten, däribland enförstärkning av tillväxtens effekter påsysselsättningen genom en mer flexibelarbetsorganisation som tillgodoser såvälarbetstagarnas önskemål som konkurrenskraven.Det växande arbetslöshetsproblemet inom EU haralltså lett till en viss omorientering sedan detmycket hårt reglerande arbetstidsdirektivetutfärdades. Vi anser att det är en angelägen uppgiftför att inom ramen för sitt medlemskap i för att en avreglering av bl.a.arbetstidslagstiftningen påbörjas iEssenprogrammets anda.Med hänsyn till det anförda anser vi att riksdagenmed anledning av motion 1999/2000:A721 yrkande 2 börtillkännage för regeringen som sin mening vad vi haranfört om att skall verka för att begränsaEU:s detaljstyrning på arbetstidsområdet.9. Deltid - heltid (punkt 5) (fp)av ()Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:5. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 9. bifaller därmed motion2000/01:A225 yrkande 1 (delvis) samt avslårmotionerna 1999/2000:A221, 1999/2000:A225,2000/01:A264, 2000/01:A265, 2000/01:A280,2000/01:A283, 2000/01:A308, 2000/01:A712 och2000/01:So359 yrkande 3.StällningstagandeEtt mycket angeläget problem att lösa påarbetsmarknaden är hur situationen skallförbättras för gruppen ofrivilligtdeltidsarbetslösa. En majoritet av gruppen ärkvinnor som arbetar inom kommun och landsting. har visat att många av dessadeltidsarbetande kvinnor, som skulle vilja ha enhögre sysselsättningsgrad, inte får möjlighet attöka sin arbetstid - detta trots att landstingen somhuvudmän för vården uppger sig sakna arbetskraft.Jag har ovan i reservationerna 3 och 6 bl.a.utvecklat skälen för en förändring avarbetstidsregleringen. anser somframgått att individens makt över den egnaarbetstiden måste bli större. Den anställde bör fåbättre möjligheter att avgöra var, när och hur detegna arbetet skall utföras. Arbetstidslagen börockså ändras så att förhandlingar om förkortad ochmer flexibel arbetstid underlättas.Partiet är övertygat om att ett ökat inflytandesom beskrivs ovan även skulle innebära ökademöjligheter för de ofrivilligt deltidsarbetslösa attpåverka sin arbetstid m.m. Härutöver måste detemellertid genomföras särskilda insatser för att gealla dem som jobbar ofrivillig deltid möjlighet attöka sin arbetstid.Med hänsyn till det anförda anser jag attriksdagen med anledning av motion A225 yrkande 1(delvis) bör tillkännage för regeringen som sinmening vad jag har anfört om flexibel arbetstid.10. Ledighetslagstiftning m.m. (punkt 6) (kd)av och (båda kd)Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 6 bordeha följande lydelse:6. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 10. bifaller därmed motionerna2000/01:A202 yrkande 1, 2000/01:A811 yrkande 2 och2000/01:Sf273 yrkande 8 samt avslår motionerna2000/01:A261, 2000/01:A808 yrkande 24, 2000/01:A809yrkande 7 och 2000/01:Sf274 yrkande 3.StällningstagandeEn förutsättning för att både kvinnor och män skallha möjlighet att utvecklas i sin yrkesroll ochsamtidigt kunna fungera i den viktiga föräldrarollenär att vi kan skapa ett barnvänligt arbetsliv,alltså ge stora möjligheter för kvinnor och män attförena föräldraskap och arbetsliv på ett bra sätt.Att vara förälder, att vårda och fostra barn, börbetraktas som en kompetenshöjning och en viktigsamhällsuppgift. Mycket tyder på att en ökadförvärvsfrekvens och ett högre tempo i arbetslivetförsvårar kombinationen med föräldraskap. Det kan fåallvarliga konsekvenser om det inteskapas möjligheter för barn att födas och för vuxnaatt vara föräldrar. Undersökningar visar att mångaföräldrar skulle vilja ägna mer tid åt barnen främstnär de är små. Det finns önskemål från mångamän om ett liv där det ges möjlighet för både familjoch yrkeskarriär. En jämnare fördelning mellanförvärvsarbete och vård av barn skulle också kunnamedföra positiva effekter för ökad familjestabilitetoch inte minst ge pappor bättre förutsättningar fören närmare och djupare kontakt med sina barn.Det måste inledas ett mer aktivt arbete för attändra den attityd som finns hos många attpappan bara förväntas ta ut den s.k. pappamånaden.Vi anser att den offentliga sektorn bör föregå medgott exempel i dessa frågor och på olika sättuppmuntra manliga anställda att ta ledigt med sinabarn. En sådan utveckling leder också tillatt kvinnors ställning på arbetsmarknadenförbättras.Det räcker emellertid inte med att bådaföräldrarna tar aktiv del i omvårdnaden om barnetunder den tid som de har rätt till föräldraledighet.Även efter avslutad föräldraledighet måste samhälletbetrakta det som en vinst att anställda lyckasförena arbetsliv och familjeliv på ett bra sätt medt.ex. Fungerar familjelivetbra höjs också prestationsförmågan på jobbet, vilketär en vinst för såväl arbetsgivare som familj.När barnomsorg utanför hemmet behövs, är detviktigt att föräldrarna har möjlighet att välja detsom passar barnets och familjens behov bäst. Enviktig jämställdhetsfråga är därför omfattningen avstöd till barnfamiljerna. Ett stöd som utformas såatt det blir ekonomiskt möjligt för såväl kvinnorsom män att prioritera barnen under de första årenär vad många föräldrar önskar. Därför behövs enfamiljepolitisk reform som ger mer tid för barnen.Det förslag om en ny förmånsnivå iföräldraförsäkringen som regeringen nyligenpresenterade i proposition 2000/01:44Föräldraförsäkring och föräldraledighet tillgodoserpå ett bättre sätt arbetstagarens möjlighet attvälja på vilket sätt han eller hon skall kombineraarbetsliv och föräldraskap. Vi anser dock att dennaflexibilitet bör finnas kvar även närföräldraförsäkringen upphört. En lösning för attunderlätta för föräldrarna att i mycket störreutsträckning välja hur man vill disponera sin tidmed barnen även efter vore attinföra ett barnomsorgskonto. Vi anser också att detbör införas en rätt i lag till tre årstjänstledighet (hel eller deltid) för nyblivnaföräldrar. Föräldrarna skall ha möjlighet att delaupp ledigheten mellan sig, om båda arbetar ellerstuderar. Den som varit tjänstledig skall ha rättatt återvända till sitt arbete.Med hänvisning till det anförda anser vi attriksdagen med anledning av motionerna 2000/01:A202yrkande 1, 2000/01:A811 yrkande 2, 2000/01:Sf273yrkande 8 och med avslag på motionerna 2000/01:A261,2000/01:A808 yrkande 24, 2000/01:A809 yrkande 7 och2000/01:Sf274 yrkande 3 bör tillkännage förregeringen som sin mening vad vi har anfört om rätttill tjänstledighet i samband med att någonblir förälder.11. Förstärkt skydd för föräldralediga(punkt 7) (m)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 bordeha följande lydelse:7. avslår motionerna 2000/01:A224och 2000/01:A706.StällningstagandeSom vi redogjort för i tidigare reservationerrörande arbetstid anser vi att utgångspunkten skallvara att anställningsvillkor bör regleras genomavtal som träffas mellan arbetsgivaren ocharbetstagaren. Det är arbetsgivaren ocharbetstagaren som har de bästa förutsättningarna attavgöra vilka villkor som skall gälla för enanställning. Detta gäller även hur omfattande enföräldraledighet skall vara, när den skall tas utetc. Av den anledningen bör inte staten i detaljreglera villkoren kring föräldraledighet.Det är vår fasta övertygelse att ävenföräldraledighet är en fråga som arbetstagare ocharbetsgivare kan komma överens om i avtal på sammasätt som anställningsvillkoren i övrigt. Ur vårtperspektiv bör arbetsgivare och arbetstagare ha likastor möjlighet att påverka anställningens utformningäven vad avser uttag av föräldraledighet.Vid en tillbakablick visar det sig också attalltsedan 1970-talet har tvingande åtgärder för att"stärka" ställningen för t.ex. föräldralediga oftaförfelat sitt syfte.Vi anser att risken är överhängande att enytterligare lagreglering av villkoren förföräldralediga kommer att leda till attsmåbarnsföräldrar, och kvinnor i synnerhet, drabbasav ökade svårigheter i arbetslivet. Ytterligarelagregleringar riskerar bara att underminerasmåbarnsföräldrars förutsättningar påarbetsmarknaden. En sådan utveckling skulle därmedockså leda till att jämställdhetssträvandena påarbetsmarknaden motverkas genom att kvinnor iegenskap av presumtiva mödrar riskerar att få enrelativt försvagad ställning på arbetsmarknaden iförhållande till andra arbetstagare.Med hänvisning till det anförda anser vi attriksdagen bör avslå motionerna 2000/01:A224 och2000/01:A706.12. Ledighet för att pröva annat arbete(punkt 8) (v)av och (bådav).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 bordeha följande lydelse:8. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 12. bifaller därmed motion2000/01:A222.StällningstagandeI en rapport från framgår bl.a.att av de fast anställda uppger att de har ettarbete de inte önskar. Konsekvenserna av att enarbetstagare inte trivs med sitt arbete påverkar ide flesta fall inte bara förhållandena påarbetsplatsen, utan får ofta återverkningar på helalivssituationen. Vantrivsel med arbetet medför ocksåi längden ökad sjukfrånvaro och ökade kostnader församhällsekonomin.Därför är det mycket viktigt att undvika attenskilda individer blir tvingade att stanna på enarbetsplats där de inte trivs. Om rörligheten blanddessa, och andra, arbetstagare skall kunna öka krävsatt deras trygghet förbättras. Om fler människor fårmöjligheten att pröva på ett nytt arbete skulle flerhamna på rätt plats. Med ett arbete som man trivsmed ökar självkänslan och viljan att utveckla sig.Ökad trivsel ger ökad produktivitet och förbättradpsykosocial arbetsmiljö. Trygghet i arbetslivet ärproduktivt.Av den orsaken anser vi att anställda skall harätt till tjänstledighet för att kunna pröva ettnytt arbete och en ny arbetsgivare. Med den trygghetsom den gamla anställningen ger skulle fler vågapröva på det nya och okända.En ökad yrkes- och anställningsmässig rörlighet ärsom påpekats ovan inte bara positiv för den enskildeutan även för samhällsekonomin, bl.a. då antaletsjukskrivningar minskar. En rätt till tjänstledighetenligt vårt förslag innebär att det skapasutrymme för en positiv form av rörlighet påarbetsmarknaden, en rörlighet som sker på människorsoch inte marknadens villkor.På samma sätt som det finns möjlighet tillledighet för att starta eget bör det blimöjligt att även pröva ett annat arbete.Vi anser därför att regeringen bör ges i uppdragatt återkomma med förslag om rätt till ledighet föratt pröva ett annat arbete.Med hänvisning till det anförda anser vi attriksdagen med anledning av motion 2000/01:A222 (v)bör tillkännage för regeringen som sin mening vad vihar anfört om möjligheterna till ledighet för attpröva annat arbete.13. Ledighet för att bedriva näringsverksamhet(punkt 9) (m)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 9 bordeha följande lydelse:9. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs under Ställningstagande ireservation 13. bifaller därmed motion2000/01:A708Ställningstagande.Från gäller lagen (1997:1293) omrätt till ledighet för att bedrivanäringsverksamhet. Rätten till ledighet gäller hos en och samma arbetsgivare och underförutsättning att verksamheten inte konkurrerar medarbetsgivarens verksamhet.Den nya lagen innebär av flera skäl svårigheterför företagen, inte minst de mindre. Det finns i dagflera lagar som ger anställda rätt till ledighet påolika grunder. Att en arbetstagare är borta frånarbetet kostar arbetsgivaren betydande belopp. Detligger nära till hands att den som är ledig väljeratt starta ett eget företag i den bransch han ellerhon tidigare verkat, trots att lagen ställer uppförbud mot sådan konkurrens. För arbetsgivaren kandet nog te sig svårt att komma tillrätta med en konkurrens som står i strid med lagensbestämmelser.Vi anser att det är angeläget med åtgärder somstimulerar till företagande. Tanken att underlättaför anställda att pröva på möjligheten att startaeget är i och för sig god. Vi befarar dock attlagen, såsom den är utformad, medför en inteobetydlig risk för stora svårigheter för de redanbefintliga företagen. Det är enligt utskottetviktigt att klarlägga vilka effekter lagen har fått,inte minst för de mindre företagen. Vi anser därföratt regeringen bör återkomma till riksdagenmed en redovisning av vilka effekter lagen hittillshar haft.Vi anser därför att med anledning avmotion 2000/01:A708 bör tillkännage för regeringensom sin mening vad vi har anfört om en redovisningav vilka effekter lagen om rätt att bedrivanäringsverksamhet har haft.Särskilda yttranden1. Flexibel arbetstidStefan Attefall och (båda kd) anför:Livskvalitet betyder olika saker för olikamänniskor. Vi vill ge människor ökade möjligheteratt själva bestämma över sin arbetstid. Arbetstidenskall inte bestämmas genom politiska beslut där enmall fastställs som alla tvingas anpassa sig till.Sverige har en unik uppdelning mellanhushållsarbete och lönearbete. Vår utgångspunkt äratt båda dessa kategorier är lika viktiga för atttillvaron skall bli en god helhet, och vi ärövertygade om att de har olika stort utrymme underskilda skeden av livet. För att kombinationen avarbete och familjeliv skall fungera på bästa sättmåste emellertid arbetstiden kunna variera utifrånvarje arbetstagares aktuella livssituation. En sådanutveckling kräver en attitydförändring hos såvälarbetstagare som arbetsgivare.Arbetstiden måste betraktas ur ettlivscykelperspektiv. Utgångspunkten skall vara attarbetslivet går att förena med att vara förälder,odla ett intresse, vara aktiv i föreningsliv, drivaeget företag vid sidan om en anställning osv.Möjligheterna till ett långvarigt deltagande iarbetslivet kommer att bli allt viktigare iframtiden. är arbetskraftsbristen inommånga sektorer tydlig. i förvärvslivet gerockså en positiv utdelning i det nyapensionssystemet.Det finns många exempel från arbetsmarknaden därman i löneförhandlingar bytt ett löneutrymme motkortare arbetstid. Många avtal som slöts i Sverigeunder avtalsrörelse inkluderadearbetstidsförkortning.