bet · GO01UU10 · 2001-03-20 00:00:00 — Om så inte skerkommer fallet att på nytt tas upp på lämplig nivåmed israeliska företrädare.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U610 (mp) yrkandena 1 och 2 har besvarats.16 PalestinaBakgrundUNRWA, förPalestinaflyktingar, spelar genom sitt mandat föratt bistå de palestinska flyktingarna enbetydelsefull roll för stabiliteten och den fredligautvecklingen i regionen. UNRWA:s finansiellasituation är emellertid ett fortsatt problem, och deständiga underskotten gör att organisationen harsvårighet att genomföra sitt mandat. var år2000 organisationens tredje största bidragsgivareoch en av de få givare som ger sitt bidrag, ickeöronmärkt, till UNRWA:s allmänna fond. Sverigefortsätter att verka för att UNRWA skall kunnafullgöra sina uppgifter på ett effektivt sätt ochatt verksamheten skall grundas på öppenhet ocheffektiv medelsanvändning.Amnesty konstaterar att fyra personer dömdes tilldöden och en person avrättades. Samtligarättegångar som utmynnade i dödsstraff ägde rum vidsäkerhets- eller militärdomstolar, och uppfylldeinte internationella normer för korrekt rättegång.MotionernaKristdemokraterna menar i motion 2000/01:U607 (kd)att det i egyptiska medier har bedrivitsen antisemitisk propaganda där judar framställs somonda människor. Den känsliga fredsprocessen iMellanöstern skadas av att rasistiska ochantisemitiska argument får stå oemotsagda frånvästliga medier och regeringar. Det är därförangeläget att såväl i samtal med denegyptiska regeringen som inom EU-samarbetet fördömerrasistiska och antisemitiska angrepp.Vänsterpartiet framhåller i motion 2000/01:U615 (v)att har ansetts vara en garant förfolkrätt och för internationell rättvisa. Densvenska utrikespolitiken har på många områden i sittarbete kunnat hämta stöd och kraft ur folkrörelseroch solidaritetsrörelser. En fråga som borde upptastort utrymme från svensk sida ärPalestinafrågan. Motionärerna menar att den svenskaregeringen förhållit sig förvånansvärt passiv ochkräver i yrkande 1 att som ordförandeland iEU och i andra internationella sammanhang måsteverkar för att internationell rätt och FN:sresolutioner efterlevs när det gäller palestiniernasrätt till självbestämmande och suveränitet. Iyrkande 2 krävs att också måste verka föratt den illegala israeliska bosättningspolitiken påockuperat palestinskt område stoppas och, i yrkande3, att i alla sammanhang motsätter sig"bantustaniseringen" av de ockuperade palestinskaområdena. Motionärerna framhåller vidare, i yrkande4, att bör stödja palestiniernas rätt attutropa en egen suverän stat, dvs. en stat som harkontroll över det egna territoriet, sina gränser,sin handel och andra relationer med andra länderoch, i yrkande 5, att i alla internationellasammanhang måste verka för palestiniernas rätt tillöstra och palestiniers rätt tillåtervändande (yrkande 6).Utskottets övervägandenUtskottet anser att för en konstruktiv ochviktig dialog med bl.a. om MR-frågor ochdemokrati där även frågor om pressens roll ochpressetik kan ingå. Inom ramen för EU:sMedelhavssamarbete, den s.k. Barcelonaprocessen, hardet även hållits seminarier för journalister.Sverige har som bekant engagerat sig starkt fördialogen mellan kulturer och för kampen mot rasismoch xenofobi, och vi inrättade ettsvenskt institut i som bl.a. skall verkaför att öka utbytet och förståelsen mellankulturerna runt Medelhavet.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U607 (kd) kan besvaras.Vänsterpartiet lyfter i motion 2000/01:U615 (v)yrkandena 1-6 fram situationen i Palestina.Utskottet vill betona att och EU:sprincipiella inställning till den arabisk-israeliskakonflikten och Palestinafrågan grundar sig påfolkrätten. I detta ligger alla staters, inklusiveIsraels, rätt att leva i fred inom säkra och erkändagränser utan att utsättas för hot ellervåldshandlingar och palestiniernas rätt tillsjälvbestämmande inklusive rätten att bilda en egenstat. Det finns ingen motsättning mellansäkerhetsrådets resolution 242 (1967) och deförhandlingar som och palestinierna inledde1993 och som därefter fortsatt.Den svenska inställningen till status går tillbaka till 1947,vilken innebär att med omnejd skall styrasenligt en internationell regim under FN-förvaltning.Planen realiserades inte och i kriget erövradeIsrael västra . därefter utvidgadeIsrael stadsgräns, framför allt åt öster.Detta utvidgade östra annekterades 1980 avIsrael - trots omvärldens protester. Världssamfundethar motsatt sig ockupation av östraJerusalem genom ett flertal resolutioner i FN:ssäkerhetsråd.Sverige och EU anser att framtida statusmåste ingå i en allomfattande och rättvisfredsuppgörelse. Frågan angår hela världssamfundet.Alla troende - muslimer, judar och kristna - måsteha tillgång till de heliga platserna, oavsett vemsom har kontrollen över staden.I samband med lämnade ca725 000 palestinska flyktingar , vissa flyddepå grund av kriget, andra till följd av israeliskamassakrer och rensningsaktioner (utförda av gruppersom Irgun, Haganah och ). FN:sgeneralförsamlings resolution 194 (dec. 1948)erkänner flyktingarnas rätt att återvända samt rätttill kompensation. finns mellan 3 och 4miljoner palestinska flyktingar bosatta i ,och samt /. Denpalestinska flyktingfrågan är föremål för bilateralaförhandlingar mellan israeler och palestinier som ens.k. slutstatusfråga.Bosättningarna på ockuperat område är illegalaenligt IV:e Genvèkonventionen. De motverkar attIsrael kan nå ett fredsavtal med säkra och erkändagränser. De förhindrar fredliga och stabilarelationer till palestinierna och uppmuntrarextremister på båda sidor. Bosättningarna och derasframtid splittrar och polariserar dessutom denisraeliska opinionen. Varor från dem omfattas inteav tullpreferenser enligt associationsavtaletEU-Israel.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U615 (v) yrkandena 1-6 kan besvaras.17 VästsaharaBakgrundFN har lagt fast en fredsplan för Västsaharainklusive förslag om en folkomröstning. Denna planbekräftades av parterna i Houstonöverenskommelsen1997. FN menar nu att en folkomröstning omVästsahara inte kan genomföras om inteavsevärda framsteg görs på det politiska området.Marocko har uttryckt en vilja att förhandla medPolisario, men i princip bara utifrån enförutsättning om en lösning som bekräftar detnuvarande läget med marockansk överhöghet.Folkomröstningen om , som var planeradatt äga rum , har skjutits upp för måste få mer tid att behandla de tiotusentalsanmälningar som kommit från människor som inteåterfinns i röstlängderna. Detta har lamslagit helaFN-planen. Polisario har förklarade sig villigt attsnabbt inleda förhandlingar för att lösa problemenmed registrering av röstberättigade. arbetari FN och EU för att fredsplanen verkligen skallkunna genomföras. Det kräver dock ökade resursertill FN-kommandot som organiserarfolkomröstningen.FN:s kommitté mot tortyr och för demänskliga rättigheterna har granskat rapporterna omMarocko. Båda kommittéerna erkände de positiva stegsom den marockanska regeringen tagit för demänskliga rättigheterna. I sina avslutandeanmärkningar uppmanade emellertidmänniskorättskommittén att intensifieraefterforskningarna av alla personer som rapporteratssom saknade och att frige alla sådana personer somännu kan vara fängslade.Amnesty konstaterar att FN-delegationen förfolkomröstningen i , , i juli 1999meddelade att man registrerat ca 84 000 av de 147000 människor som hade ansökt om att få delta ifolkomröstningen om skulle blisjälvständigt eller en del av Marocko.MotionernaVänsterpartiet framhåller i motion 1999/2000:U21 (v)att i har befrielserörelsen ,väpnad kamp och förhandlingar underFN:s överinseende, ännu inte kommit överens medMarocko om valordningen. I har situationenbeträffande de mänskliga rättigheterna förbättratsunder senare år. Detta tas ibland som intäkt för attandra lösningar än nationell självständighet är enmöjlighet för del. Motionärerna anseratt befolkningen i har rätt att bestämmaom sin och sitt lands framtid. I yrkande 6 krävermotionärerna att den utlovade folkomröstningen måstegenomföras.I flerpartimotion 2000/01:U627 (v, s, m, kd, c, fp, mp)framhålls att när upphörde att varaspansk koloni 1975 blev landet på nytt koloniserat,av och Mauritanien.Befrielserörelsen bildades 1973.Mauritanien gav 1979 upp sina anspråk på Västsaharaoch ingick ett fredsavtal med Polisario. Marockanskatrupper och Polisario kämpade mot varandrafram till 1991. Grova och omfattandemänniskorättsbrott gjordes under det krig som fördesmellan Polisario och den dåvarande marockanskaregimen. 1988 accepterade och Polisario enFN-plan för genomförandet av en folkomröstning, därbefolkningen i skulle få välja mellan attintegreras i och självständighet förVästsahara. 1991 sändes en fredsbevarandeobservationsstyrka från FN till . Enfolkomröstning om framtid skullegenomföras under FN:s överinseende. Denna har dockännu inte genomförts. Folkomröstningen har flyttatsfram fem gånger.Motionärerna menar i yrkande 1 att när det gällerdet svenska stödet till måste regeringenutveckla sitt stöd till flyktingarna i ochförbereda en handlingslinje för ett självständigtVästsahara. Det allt överskuggande är dockfrågan om nationell självbestämmanderätt förVästsaharas folk och den krissituation som uppståttsedan registreringsprocessen avstannat ochfolkomröstningen återigen skjutits på framtiden.Vidare, i yrkande 2, krävs att den svenskaregeringen i FN och i EU alldeles särskilt i sinegenskap av ordförandeland för EU samt i andra internationellasammanhang bör göra sitt yttersta för att påskyndagenomförandet av en folkomröstning i Västsahara.Utskottets övervägandenMotion 1999/2000:U21 (v) yrkande 6 liksom motion2000/01:U627 (v, s, m, kd, c, fp, mp) yrkandena 1och 2 tar upp frågan om Västsahara.Utskottet konstaterar att i har parternaännu inte kommit överens om valordningen under FN:söverinseende. Även om situationen när det gäller demänskliga rättigheterna förbättrats under senare åri kan detta inte tas som intäkt för attandra lösningar än nationell självständighet ärmöjlig för del. Befolkningen iVästsahara har rätt att bestämma om sin och sittlands framtid.FN:s generalsekreterares särskilda sändebud JamesBaker har hållit tre möten med parterna ikonflikten och trots att några framgångar inte nåttsfortsätter diskussionerna. Båda parter håller fastvid fredsplanen trots fundamentalt olikauppfattningar om implementeringen. I FN:s senasterapport noteras en positiv inställning tilllösningen av konflikten från Polisarios sida och attorganisationen frigivit politiska fångar. Utskottetmenar att en viktig princip för den svenskaregeringens agerande i Västsaharafrågan är attstödja det västsahariska folkets rätt tillsjälvbestämmande vad gäller områdets framtida statusliksom att konflikten bör lösas på ett fredligt ochdemokratiskt sätt. stöder fullt ut FN:s rolloch uppdrag liksom FN-sändebudets pågåendemedlingsansträngningar som går ut på att nå en snaroch varaktig lösning. Utskottet anser det oroandeatt uppdrag endast förlängts till den 30april 2001.Utskottet understryker att det är viktigt attSverige insisterar på att parterna håller sig tillde överenskommelser som träffats och attfolkomröstningen genomförs på det sätt somplanerats. EU:s handlande när det gäller Västsaharagår ut på att på alla sätt stödja FN:s uppdrag.Utrikesutskottet anser att bör sökaframkomliga vägar inom EU för att nå fram till engemensam ståndpunkt i FN. Som ordförandeland följerSverige utvecklingen särskilt noga och i den mån EUkan spela en roll i nuvarande läge är berettdriva frågan. har stött FN:sarbete. har även deltagit i FN-arbetet på plats med minröjningsinsatser (sedan år1998) och civilpoliser. Sida har bidragit medhumanitär hjälp till flyktinglägren via olikaenskilda organisationer. Biståndet har under desenaste tre åren uppgått till i genomsnitt 13miljoner kronor . EU är genom ECHO (EuropeanCommunity Humanitarian ) största bidragsgivarevad gäller humanitär hjälp till flyktingarna. FN:sflyktingkommissarie () förbereder inom ramenför Houston-överenskommelsen ett framtidaåtervändande för flyktingarna. är en storbidragsgivare till UNHCR och har beredskap bidra närdet blir aktuellt med ett återvändande.Med vad som ovan anförts anser utskottet attmotionerna 1999/2000:U21 (v) yrkande 6 och2000/01:U627 (v, s, m, kd, c, fp, mp) yrkandena 1och 2 kan besvaras.18 IrakBakgrundFN:s "olja mot mat"-program har funnits sedan 1997.Syftet med detta program är inte att bidra till enlångsiktig uppbyggnad av det irakiska samhället utanendast att tillgodose befolkningens dagliga behov.Den humanitära situationen i norra , därcentralmaktens kontroll och auktoritet är begränsad,är märkbart bättre än i övriga delar av landet. FNansvarar för genomförandet av "olja mot mat"-programmet i norra medan irakiska myndigheterhar ansvaret för programmet i övriga delar avlandet.I fortsätter bristerna beträffande mänskligarättigheter att vara mycket stora. Systematiskabrott mot de mänskliga rättigheterna begås vilketfår återverkningar för hela befolkningen.Amnesty konstaterar att sedan 1990 invaderatKuwait har landet varit underkastat strängaekonomiska sanktioner enligt FN:s säkerhetsrådsbeslut. Sanktionerna har skadat landets ekonomiskainfrastruktur svårt och bidragit till en alltmerförsämrad ekonomi, ökad arbetslöshet, undernäring,och dödlighet samt omfattande korruption. Unicefberäknade 1999 att sanktionerna har bidragit tillatt mer än 500 000 barn avlidit. Detomfattande bruket av dödsstraffet har fortsatt.Under 1999 avrättades hundratals människor däriblandeventuellt även samvetsfångar. hadesituationen för de mänskliga rättigheterna iirakiska förbättrats något. Ett eldupphörsom utlysts gjorde slut på de omfattandeövergreppen från de styrande partierna och derasmiliser och säkerhetsstyrkor.MotionernaVänsterpartiet konstaterar i motion 2000/01:U406 (v)att FN införde handelssanktioner för att förmå Irakatt släppa in vapeninspektörer i landet. Samtidigtinleddes, till kurdernas beskydd i norr ochshiamuslimernas i söder, flygförbudszoner förirakiskt flyg, som övervakades av amerikanskt ochbrittiskt flyg. Motionärerna menar atthandelssanktionerna fick en missriktad effekt. Detvar det irakiska folket som drabbades avlivsmedelsbrist. Människors hälsotillståndförsämrades och barnadödligheten ökade. FN försökteefter att mildra effekterna av sanktionernaoch tillät att byta olja mot mat. Någon märkbarförändring av människors hälsotillstånd i landet hardock inte märkts genom detta program.Motionärerna kräver i yrkande 1 att i FNmåste verka för att och upphöratt bomba och, i yrkande 2, att verkarför att sanktionerna mot hävs. Vidare krävs iyrkande 3 att , i EU och FN, verkar för atten federal lösning kommer till stånd för norraIrak/irakiska så att det kurdiska folketsställning stärks och skyddas. Motionärerna krävervidare, i yrkande 4, att eftersom det s.k. Food forOil-programmet inte fungerar och sanktionerna motIrak inte får avsedd effekt bör den svenskaregeringen i FN verka för att sanktionerna hävs ochatt den irakiska befolkningen ges snabb och effektivhjälp med livsmedel och mediciner. I yrkande 6 krävsatt verkar för att en ny FN-resolution antasför att stärka det kurdiska folkets folkrättsligaställning.Även i flerpartimotion 2000/01:U634 (c, m, v, kd,fp, mp) framhålls att sanktionerna mot drabbardet irakiska folket hårt, och alltfler röster höjsför att häva sanktionerna, vilket också FN:sresolution nr 1284 gjort möjligt. fruktarbefolkningen i irakiska den dag då Iraksregering åter fritt kan styra över samtliga delar avlandet. bör både som medlem i trojkan ochsom ordförandeland i EU ta initiativ till skydd förbefolkningen i irakiska . I yrkande 1 krävsinternationella garantier för skydd för irakiskaKurdistan sedan sanktionerna mot hävts. Iyrkande 2 anförs att det internationella samfundetmåste kräva att irakiska får en federativstatus med väl definierad maktfördelning inom ramenför gränser. Vidare krävs i yrkande 3 attkurdfrågan som helhet tas upp på den internationelladagordningen och att ansvariga för brott motmänskligheten ställs inför rätta (yrkande 4). FN:ssäkerhetsråd bör garantera skyddet föradministrationen och området ovanför 36:ebreddgraden även sedan sanktionerna mot hävtsoch till dess att lagt fram en plan föråterförening inom som accepteras av ettfolkvalt parlament i irakiska (yrkande 5).I motion 2000/01:U703 (kd) konstateras sanktionerna mot Irakslå hårt mot assyrierna liksom den övrigabefolkningen. Sanktioner måste därför mer inriktasmot den politiska eliten i så att derasnegativa effekter inte drabbar den civilabefolkningen på det sätt som de gör (yrkande6).Utskottets övervägandenGenom beslut av , och Frankrikeinfördes en "air exclusion zone" förirakiskt flyg norr om den 36:e breddgraden, ochsenare lades därtill ett motsvarande förbud rörandeflygningar söder om den 33:e breddgraden. Syftet äratt skydda civilbefolkningen i norra och södra grova övergrepp mot de mänskligarättigheterna. För att upprätthållaflygförbudszonerna har och Storbritanniengenomfört bombningar mot militära installationer iIrak, också mellan dessa zoner. Utskottetkonstaterar att bombningarna fortsätter och att USAanser att ännu kränker flygförbudszonerna.Det finns inga säkerhetsrådsresolutioner som stöderdessa flygförbud. Flygförbudszonerna har motiveratsbl.a. med hänvisning till säkerhetsrådets resolution678, i vilken den amerikanskt ledda koalitionen gavsett mandat att använda "alla tillgängliga medel .för att återställa internationell fred och säkerheti området". Hänvisningar har också gjorts tillresolutionerna 687 (eldupphör med villkor) och 688(förtryck av civila, särskilt kurder). Utskottetmenar att dessa resolutioner inte utgör folkrättsliggrund för bombningarna. Utskottet anser det därförorimligt att bombningarna under dessaförutsättningar fortsätter. Utskottet konstateraratt utrikesministern i ett interpellationssvar harklargjort att tagit avstånd frånbombningarna, både som varmedlem av och . Regeringenstöder de resolutioner om som FN:s säkerhetsrådhar beslutat om och generalsekreterarensansträngningar att uppfylla dessa.Sverige tog under sin period i säkerhetsrådet uppdetta folkrättsproblem inom ramen för den allmännadiskussionen i säkerhetsrådet om situationen i Irak.Med detta anses motion 2000/01:U406 (v) yrkande 1besvarad.Utskottet konstaterar att sanktionerna mot är beslutadeav , och det är ocksåsäkerhetsrådet som beslutar om ett eventuellthävande. I de resolutioner som säkerhetsrådetbeslutat om regleras villkoren för att hävasanktionerna. Eftersom dessa villkor ännu ejuppfyllts är sanktionerna fortfarande i kraft.Utskottet menar att sanktionerna, som de ärutformade, inte har haft åsyftad effekt bl.a. föratt det inte finns en tillåten politisk opposition iIrak. Sanktionerna har snarare använts av regimenför att ena befolkningen mot den yttre fienden. Denöversyn av sanktionsinstrumentet som inletts ärmot denna bakgrund särskilt angelägen.Sverige hör - genom Sida - till de största givarnaav humanitärt bistånd till . Under 1999var stödet , och under 2000utbetalades . Huvuddelen avdetta stöd går till norra . Inom EU diskuterasför närvarande möjligheter för unionen att genomförahumanitära aktiviteter i , inom ramen för debefintliga FN-programmen.Utskottet menar att är en suverän stat somomfattar även de delar av landet som befolkas avkurder. Liksom alla andra stater är Irakssuveränitet över sitt territorium emellertid inteoinskränkt, utan är bundet av folkrättsligaöverenskommelser och andra förpliktelser.Utskottet vill understryka att den irakiska regimenhar en plikt att respektera de mänskligarättigheterna. Regimen har också en plikt attrespektera den humanitära rätten som skyddar krigetsoffer inklusive civila även i interna konflikter.Rätten till autonomi (begränsat självstyre) förkurderna grundades i ett avtal mellan den irakiskaregimen och kurderna 1970. Avtalet sattes delvis åtsidan genom irakisk lagstiftning 1974, men i slutetav , efter , nåddes enprincipiell enighet om att återuppliva detta avtal.Utskottet erinrar om att kurderna i norra åtnjutit olika grader av självbestämmande.Utskottet menar vidare att i en normaliseradsituation då flygförbudszonerna har hävts, hänsynbör tas till den demokratiska institutionaliseringsom kunnat ske i norra i skydd avflygförbudszonerna. Det bör också enligt utskottetsmening fortsatt finnas en FN-närvaro i landet isyfte att garantera säkerheten för den kurdiskabefolkningen inom landets gränser.Med detta avstyrker utskottet motion 2000/01:U634(c, m, v, kd, fp, mp) yrkande 2 och anser attmotionerna 2000/01:U406 (v) yrkandena 2-4 samt2000/01:U634 (c, m, v, kd, fp, mp) yrkande 1 kanbesvaras.En förutsättning för att situationen för kurderna skallförbättras är att länder med en kurdisk befolkninggår mot ökad demokratisering. De berörda länder somhyser kurdiska minoriteter motsätter siginternationellt engagemang i frågan. Det är vidareav vikt att det internationella samfundetfortsättningsvis uppmuntrar och främjar demokratiskareformer och respekten för mänskliga rättigheter iländer med kurdiska minoriteter. försök attuppfylla kriterierna för medlemskap i gynnarsamtliga turkiska medborgare, inklusive de kurdiska.Inom EU inrättades 1998 en grupp för asyl- ochmigrationsfrågor, HLWG (Högnivågruppen för asyl- ochmigrationsfrågor). Grundtanken är att man genomhumanitära insatser, asyl- och migrationspolitiskainsatser samt förebyggande arbete för stabiliseringoch demokratisering skall kunna minskamigrationsströmmar. Högnivågruppen för asyl- ochmigrationsfrågor har upprättat en handlingsplan förIrak. Syftet med planen är att identifiera hursituationen ser ut i , hur EU kan verka förstabilisering och demokratisering i såväl södra somnorra samt att kartlägga befintliga insatsersom redan görs i landet bl.a. av det internationellasamfundet.Förslagen till EU-åtgärder i på de humanitäraoch kulturella områdena har diskuterats iarbetsgruppen för och . Iförslagen ingår bl.a. åtgärder inom områdenaminröjning, hälsa och vatten. Åtgärderna inbegriperäven norra detta anser utskottet motionerna 2000/01:U406(v) yrkande 6 samt 2000/01:U634 (c, m, v, kd, fp,mp) yrkandena 3 och 5 besvarade.För närvarande pågår arbetet, med aktivt svensktdeltagande, med att etablera en permanentinternationell brottmålsdomstol, ICC. som ligger till grund för inrättandetav domstolen skall ratificeras av 60 stater innandomstolen kan börja verka. har 139 staterundertecknat konventionen och 28 stater ratificeratdensamma. Domstolens jurisdiktion omfattarmedborgare i de stater som är parter till stadganoch brottet skall ha begåtts efter det att stadganträdde i kraft i förhållande till staten i fråga.Internationella "ad hoc"-domstolar för att ställaansvariga inför rätta mot brott mot mänsklighetenhar upprättats för samt för det f.d.Jugoslavien. För att en sådan domstol skall kommatill stånd mot krävs ett beslut av FN:ssäkerhetsråd enligt VII kap. i . Ettsådant förslag har inte varit föremål fördiskussion. Utskottet konstaterar, att införandet avICC medför att behovet av internationella ad hoc-domstolar kommer att försvinna.Med detta anser utskottet motion 2000/01:U634 (c, m,v, kd, fp, mp) yrkande 4 besvarad.Utskottet konstaterar att det är den fattigabefolkningen och framför allt barnen i som hardrabbats hårdast av FN:s ekonomiska sanktioner, somsattes in som svar på den irakiska invasionen avKuwait . Trots att FN lättat påsanktionerna och tillåter ett visst utbyte avirakisk oljeexport mot import av vissa läkemedellider irakierna brist på i princip allt. Utskottetkonstaterar att sanktionerna mot är beslutadeav och det är säkerhetsrådet somtar beslut om eventuella förändringar i villkorenför sanktionerna. Grunden för all sanktionspolitikbör vara att utöva så stor press som möjligt motlandets beslutsfattare utan att civilbefolkningendrabbas onödigt hårt. har deltagit aktivt iFN:s diskussioner om att utvecklasanktionsinstrumentet till ett mer verkningsfulltoch ändamålsenligt verktyg.