bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Ju fler lättrörliga väljare som fanns ien kommun desto större var då sannolikheten för attkommunen fick sin ansökan beviljad. Tolkningen härär alltså enligt de båda forskarna att ju störreväljarstöd regeringen hade i en kommun desto lägrevar sannolikheten för att kommunen skulle få sinansökan beviljad.De slutsatser de skulle vilja dra från studien ärföljande.Först och främst finner de ett starkt stöd för denteoretiska modell som förutsäger att en regeringbeter sig taktiskt genom att investera i de kommunerdär det finns många lättrörliga väljare. De taktiskaelement de finner stöd för är enligt forskarnastatistiskt säkerställda med mycket god precisionoch robusta mot en mängd olikamodellspecifikationer. De är dessutom betydelsefullafrån ekonomisk-politisk synvinkel.Det kan naturligtvis enligt forskarna vara så attdet finns någon variabel som de inte har med sområkar vara korrelerad precis på detta sätt och somgör att de får de resultat de får. Någon sådanvariabel har de inte fått förslag på. själva inte vilken det skulle vara. De skullefelaktigt ha fått samma resultat om de hade lämnaten variabel utanför som borde vara med, och detråkar vara så att variabeln förekommer i justkommuner där det finns många osäkra väljare, och omregeringen delade ut sina statsbidrag enligt dennaokända variabel som råkar förekomma just i dekommunerna där det är många lättrörliga väljare.När det gäller variabeln lättrörliga väljare harde dels utgått ifrån hur tätt det är mellan blocken,ju tätare mellan blocken, desto fler lättrörligaväljare kommer det att vara, dels har enkätdataanvänts. De har försökt att mäta, estimera, skattamed ekonometriska metoder för att få en direktskattning. Då vet man att den variabel som man fårfram skall vara större ju fler lättrörliga väljaredet finns.I egenskap av f.d. miljöminister utfrågadesstatsrådet av den5 , bilaga B 6. framhöll attintresset från kommunerna var betydligt större änförväntat. Samtliga landets kommuner utom tvåansökte om stöd det första året.Fördelningen av pengar följde uppställda kriterierom miljöeffekter. Det gällde minskning avmiljöbelastningen, ökad energieffektivisering,gynnande av förnybara råvaror, återanvändning ochåtervinning samt ökad biologisk mångfald. Dekommuner som bäst uppfyllde dessa kriterier utsågs.Även om det redovisades sysselsättningseffekter vardet i huvudsak miljöeffekterna som fällde utslaget.När det gäller ny teknik trodde man inte på attstödet skulle kunna användas för helt ny teknik sominte prövats tidigare. Om det fanns ny teknik somtidigare inte prövats i större skala eller om mankunde hjälpa till att introducera ganska ny tekniksom inte var allmänt använd var detta en viktig deli programmet. Det var alltså inte ett sätt att geuppfinningsbidrag utan att höja den allmännatekniknivån. I programmet fanns också ettfolkupplysande inslag.I budgetpropositionen redovisades hur processenskulle gå till och vilka miljöeffekter man skulleutgå ifrån. Därefter utgavs en förordning somdetaljerat angav hur besluten skulle fattas.Naturvårdsverket och andra sektorsmyndigheterlämnade synpunkter, och besluten bereddes gemensamti departementen.Det är enligt statsrådet fullständigt absurt atttro att alla de som arbetade med stödet, bl.a.statsråd och ansvariga tjänstemän, skulle ha gjorten analys av vilka kommuner som hade rörliga väljareoch utifrån en sådan analys ha fattat beslut omfördelningen av stödet. De kommuner som hade denbästa miljöförankringen fick stödet. Det var oftafråga om större kommuner.Ingen som har insyn i skullemena att regeringen skulle kunna få en hel enhetsamt sektorsmyndigheter och länsstyrelser att ställaupp gemensamt i en stor konspiration för att geregeringen förslag på kommuner med lättrörligaväljare eller kommuner där det var jämt mellanblocken. En sådan fördelning skulle stå i direktstrid med allt regeringen tror på. Anledningen tillatt stödet gick till de bästa kommunerna var att manansåg att det var rimligast att börja med kommunersom kunde föregå med gott exempel.Anledningen till att regeringen själv beslutade omfördelningen var att många myndigheter och fleradepartement var inblandade. Det finns både för- ochnackdelar med att lägga ansvaret direkt iRegeringskansliet. Man skulle inte ha fått det bredaunderlaget om ansvaret lagts endast på en myndighet.Den myndighet som annars skulle ha varit naturligastvar , men även t.ex.Jordbruksverket, ,, och varberörda. Hade beslutsfattandet lagts påNaturvårdsverket skulle övriga berördasektorsmyndigheter inte ha känt samma engagemang.Det var fråga om ett projektbidrag i syfte attengagera kommunerna aktivt. Kommunernas främstaföreträdare skulle känna ett engagemang i frågorna.I och med att ett antal statsråd var direktinvolverade var det klart att kommunalråden ochkommunstyrelsernas ordförande själva skulle ha ettövergripande intresse, följa processen och varaansvariga för den.En nackdel med att regeringen avgör ansökningarnaär att det innebär en stor arbetsbelastning påRegeringskansliet. Nackdelarna diskuteradessjälvfallet, men fördelarna med att få alla berördasektorer involverade övervägde.Departementen baserade sina bedömningar bl.a. påunderlag från en särskild enhet som bildats förärendena och som fick synpunkter från de respektivemyndigheterna. Efter inledningsåret försökte manstärkta de olika sektorsmyndigheternas ochlänsstyrelsernas roll i beslutsprocessen.Det har redan från början varit regeringens meningatt arbeta mycket med utvärdering för att kunna dralärdom av första året och få en förbättrad hanteringsenare år. och Centrum förutvärdering har arbetat med utvärderingarna och denstora slututvärderingen har just påbörjats. Depreliminära utvärderingarna har visat att man bl.a.kommer att göra 1,besparing påkoldioxidutsläppen, vilket är väldigt mycket. Närdet gäller sysselsättningseffekterna har det ihuvudsak inte handlat om permanenta arbeten, utandet har varit fråga om insatser avhög arbetslöshet. Indirekt skulle stödet i och försig kunna leda till permanentasysselsättningsökningar.Avslagsbesluten motiverades efter hand på ettutförligare sätt och kommunerna fick muntligagenomgångar med sekretariatet om vad som brast iansökningarna i syfte att de skulle få bättreförutsättningar vid ett senare ansökningstillfälle.Det var ett viktigt projekt som regeringen villekomma i gång med. Det var viktigt att ha ettordentligt miljöprojekt.Utskottets ställningstagandeI den forskningsrapport som åberopas igranskningsanmälningarna prövas vissa teorier ompartiers beteenden. En empirisk undersökninggenomfördes av hur det lokala investeringsbidragetfördelades . Bland annat har andelenlättrörliga väljare i kommunerna skattats på olikasätt. Resultatet ger enligt forskarna starkt stödför den teoretiska modell som förutsäger att enregering beter sig taktiskt genom att investera i dekommuner där det finns många lättrörliga väljare.Enligt utskottets mening kan forskningsresultatet- som bygger på statistiska beräkningar - inte utanvidare leda till bedömningen att regeringenverkligen har agerat på det taktiska sätt som teoringår ut på. Utskottets utfrågning med statsrådet ger inte stöd för att man inomRegeringskansliet under ärendenas beredning harskaffat sig eller ens har kunnat skaffa sig kännedomom i vilka kommuner det fanns störst andellättrörliga väljare. Granskningen i övrigt visarinte heller att fördelningen av stödet har skett istrid med riksdagsbeslutet eller bestämmelserna iförordningen om statliga bidrag till lokalainvesteringsprogram.Med hänsyn till att medlen skulle fördelas överolika politikområden kan det försvaras att beslutenskulle fattas av regeringen. Det kan enligtutskottets mening dock inte bortses från att i defall regeringen själv, i stället för en myndighet,fördelar bidrag finns en risk för att det riktaskritik mot fördelningen under påståendet attregeringen tagit partipolitiska hänsyn. Till dettakommer att skilda undersökningar av beslutsprocessenvisat på brister i administrationen. En stor mängdärenden ställer krav på administrativa resurser somnormalt inte finns i Regeringskansliet.Ärendevolymen kan därför tränga undan andra viktigaarbetsuppgifter.Riksdagens revisorer har utarbetat en rapport somhandlar om regeringens anslag till egen disposition(2000:7). Rapporten kan om den överlämnas tillriksdagen bli föremål för konstitutionsutskottetsställningstaganden.Granskningen föranleder inte något ytterligareuttalande från utskottets sida.2.2 Behandlingen avÖstersjömiljardenÄrendetI en anmälan har begärts att utskottet granskarstatsrådet behandling avÖstersjömiljarden, bilaga A 2.2.1. Anmälaren anseratt det finns betydande brister i beredningen av deärenden som Östersjömiljarden omfattar. En internutredning i UD visar att det finns stora brister ihanteringen av projektmedlen. Det råder oklarhet omden övergripande målsättningen med Östersjömiljardensamt om vilka kriterier som skall gälla för attprojekt skall beviljas medel. De uppställda målenmed satsningen är, enligt anmälaren, vagtformulerade och det finns otydligheter i vilkasorters projekt som förväntas. Det brister ikopplingen mellan mål och medel och det finns storabrister i administrationen. Enligt anmälaren börutskottet granska huruvida regeringen uppfylltberedningskravet enligt regeringsformen (RF).Granskningen bör enligt anmälningen även avse ombrister i upphandlingen föreligger utöver vad somframkommit vid utskottets tidigare granskning avdessa frågor i samband med Östersjömiljarden.BakgrundRegeringsformenEnligt 7 kap. 2 § RF skall vid beredningen avregeringsärenden behövliga upplysningar ochyttranden inhämtas från berörda myndigheter. I denomfattning som behövs skall tillfälle lämnassammanslutningar och enskilda att yttra sig.ÖstersjömiljardernaRiksdagen beslutade om den nu aktuella s.k.första Östersjömiljarden (prop. 1995/96:222, bet.1995/96:FiU15). Beslutet innebar att 200 miljonerkronor skulle avsättas förÖstersjösamarbetet, . Anslaget,B2 Samarbete och utveckling inom ,ställdes, i och med beslutet, till regeringensdisposition. Syftet med den första Östersjömiljardenvar att stärka tillväxt och sysselsättning genom attanvisa medel bl.a. inom områdena livsmedel,energisystem, kunskapsutbyte, infrastruktur ochmiljö.Den andra Östersjömiljarden aviserades i 1998 årsekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150). Ibudgetförslaget för föreslogs därefter atten miljard kronor skulle tillföras ,till näringslivsinriktade insatser iÖstersjöregionen. Medel skulle beviljas itaget , varav 150 miljoner kronorför . beslutade i enlighet medpropositionens förslag att anvisa 150 miljonerkronor för på ett ramanslag benämntE5 Näringslivsutveckling i (bet.1998/99:NU1).Huvudansvaret för hantering av Östersjömiljardernalåg till att börja med i Statsrådsberedningen, mendet fördes över till dåvarandeNärings- och . Under hösten 1998flyttades ansvaret till UD, enheten förexportfrämjande och den inre marknaden och däreftertill enheten för . Inom densenare enheten upprättades ettÖstersjömiljardsekretariat med ansvar föruppföljning och avslutning av den förstaÖstersjömiljarden, men också för hantering av denandra Östersjömiljarden.Tidigare granskningarRiksdagenKonstitutionsutskottet granskade vissaupphandlingsfrågor i samband med den förstaÖstersjömiljarden (1999/2000:KU20). Utskottet fannatt tjänster köpts utan regelrätt upphandling ochutan tillräcklig dokumentation i samband med dets.k. Polenåret och en IT-satsning iÖstersjöregionen.Konstitutionsutskottet granskade under hösten 2000även organisation för särskildaprojekt, bland dem Östersjömiljarden (2000/01:KU10). I betänkandet noterar utskottet bl.a. attsamordningen i upphandlingsfrågor, enligt uppgifterfrån , skärpts genom att internaföreskrifter om upphandlingarutfärdats.Riksdagen behandlade Östersjömiljarderna även ianslutning till tilläggsbudget 2 för 1999.Finansutskottet underströk i betänkandet vikten aven grundlig utvärdering av den förstaÖstersjömiljarden (bet. 1999/2000:FiU11).Riksdagens revisorerRiksdagens revisorer framför igranskningspromemorian Svenska miljöinsatser iBaltikum (1998/99:1) vissa kritiska synpunkter bl.a.i fråga om handhavandet av den förstaÖstersjömiljarden. Revisorerna anför bl.a. atteftersom ansvaret för olika led i hanteringen avinsatser genom Östersjömiljarden var uppdelat bådemellan departement, myndigheter och andra organ harmöjligheterna till insyn, kontroll och överblickvarit begränsade. Vidare har det inte funnits någrafastställda kriterier för tillväxt och utvecklingatt utgå från för den som ansökt om medel.Den 8 februari 2001 presenterade Riksdagensrevisorer en förstudie angående de bådaÖstersjömiljarderna (Förstudie /01:14).Revisorerna lyfter i förstudien fram att det i olikasammanhang har konstaterats att beredningen av denförsta Östersjömiljarden varit behäftad med olikabrister. Vidare pekar revisorerna på att det avstudien framgår att det finns bättre förutsättningarför hantering av den andra Östersjömiljarden än förden första. De konstaterar emellertid att de problemsom hänger samman med att de anslagna medlendisponeras av kvarstår, dvs. attinsyn och kontroll inte fungerar som för merpartenav den statliga verksamheten. Revisorerna finner detdärför motiverat med en fortsatt granskning.Revisorerna har därför fattat beslut om fortsattgranskning. Den kommer att inriktas på hurregeringens ekonomiska redovisning är upplagd vadgäller medel genom Östersjömiljarden.Revisorerna fastställde vidare enrapport om styrning och kontroll vad gäller de medelsom regeringen fördelar (rapport /01:7).Östersjömiljarderna är ett av de anslag som granskasi rapporten. Sammanfattningsvis drar revisorernaslutsatsen att bör ställa ökade krav påregeringen i samband med att den hanterar statligabidrag. Det gäller främst krav på fylligarebeslutsunderlag, förbättrad återrapportering avresultat till , en stramare berednings- ochbeslutsprocess samt vissa förändringar avredovisning och revision.Promemorior från RegeringskanslietUtskottet har genom en skrivelse som sänts tillRegeringskansliet begärt svar på följande frågor: Vilka upphandlingar har förekommit med medelfrån den första Östersjömiljarden? Vilka kommentarer föranleder uppgifterna igranskningsanmälningen rörande brister i frågaom handhavandet av den förstaÖstersjömiljarden.Regeringskansliet har översänt eninom upprättad promemoria,bilaga A 2.2.2. Av promemorian framgår attRegeringskansliet gjort två upphandlingar med medelfrån den första Östersjömiljarden, dels ifokus, dels IT-fonden. Det påpekas att dessaupphandlingar har granskats i KU:s betänkande1999/2000:KU20. Härutöver har avrop gjorts frånramavtal för vissa projekt.Angående utskottets andra fråga hänvisas till attorganisatoriska arrangemang för den förstaÖstersjömiljarden samt motiv för att inomRegeringskansliet handha särskilda projekt harredovisats i Statsrådsberedningens PM den 16november 2000, vilken föranleddes av KU:sgranskningsärende organiseringför särskilda projekt.I promemoria tas även uppatt revisorer beslutat att genomföra enfortsatt granskning av hur den ekonomiskaredovisningen av Östersjömiljarderna fungerat. Ipromemorian anförs att den fortsatta granskningen avÖstersjömiljarderna som revisorerbeslutat om bl.a. får ses i skenet av KU:s ochrevisorernas arbete med Regeringskanslietsorganisering av särskilda projekt, inklusive hurmedel till regeringens disposition skall redovisasoch hur revision bör ske. Arbetet kommer, såväl vadgäller Östersjömiljarderna som generellt, att kunnabidra till en ytterligare utveckling av nuvaranderutiner i riktning mot ökad klarhet ochändamålsenlighet, dvs. vara ett led i detadministrativa förbättringsarbete som löpande drivsinom RK och statliga myndigheter.När det gäller den interna utredningen frånÖstersjösekretariatet konstateras att den innehållerpreliminära iakttagelser samt att det aktuellautkastet utgjorde ett arbetsmaterial under beredningpå tjänstemannanivå samt att näringsutskottet(1999/2000:NU1y) anfört att en utvärdering avarbetsmetoden först kan ske när programmet äravslutat.Slutligen påpekas att handelsministern kommenteratfrågor rörande beredningsordningen för den förstaÖstersjömiljarden samt åtgärder som vidtagits föratt utveckla och stärka hanteringen av såväl denförsta som den andra Östersjömiljarden, i ettinterpellationssvar (2000/01:177) och i ett frågesvar (2000/01:774). I svaren noteras att man i efterhandkan konstatera att inslag i beredningsordningen förden första Östersjömiljarden varit behäftade medvissa nackdelar samt att, i skenet av dessa,ambitionsnivån höjts vad avser riktlinjer,verksamhetsplanering, rutiner för avrapporteringm.m. och att ett löpande arbete med att utveckla ochförbättra hanteringen pågår.Regeringskansliet har tillutskottet översänt en inom Utrikesdepartementetupprättad kompletterande promemoria, bilaga A 2.2.3,samt bilagt internapromemoria Lägesrapport 1 från den30 , bilaga A 2.2.4.Av den kompletterande promemorian framgår bl.a.följande. Kompletteringen gäller dels genomfördaavrop från RK:s ramavtal, dels upphandlingar somgjorts av myndigheter - i båda fallen medfinansiering från Östersjömiljard 1. Medel frånÖstersjömiljard 1 har fördelats genom att bedömningoch prioritering gjorts av ca 550 ansökningar. Iregeringsbeslut har medel anvisats för stöd tillrespektive projekt. Medlen har i vissa fall gåttdirekt till projektgenomföraren, i andra tillmyndigheter och liknande som i sin tur anlitatgenomförare av insatserna. Inom Regeringskanslietupphandlas externa tjänster antingen somdepartementsspecifika upphandlingar eller i form avgemensamma ramavtal. Ramavtal används då det rör sigom återkommande behov hos fler än ett departementoch då den sammantagna volymen blir relativt stor.Syftet med ett ramavtal är att ,genom den samlade relativt stora volymen, skalluppnå ekonomiska fördelar jämfört med att göra fleramindre upphandlingar. I och med att ramavtalupphandlats kan avrop på avtalet göras utan särskildupphandling. Avrop sker genom att ansvarigtdepartement gör en beställning direkt frånleverantören. Ramavtalen kan även användas avRegeringskansliets kommittéer ochutlandsmyndigheterna. Ramavtal finns inom ettflertal områden t.ex. juridiska och ekonomiskakonsulttjänster, webbtjänster, tryckerier,översättare, tolkar m.m. Sålunda harNäringsdepartementet under 2000-2001 inom ramen förÖstersjömiljard 1-projekt 58 (Barents IT) i tvåfall, till ett sammanlagt belopp av närmare 215 000SEK, avropat tjänster för genomförande av enförstudie respektive uppbyggnad av en webbplats förenergisamarbetet i . Statligamyndigheter som fått uppdrag och medel frånÖstersjömiljard 1 för att genomföra projekt har ivissa fall själva upphandlat varor och tjänster. Ioch med att myndigheter ansökt om och beviljatspengar från Östersjömiljard 1 ansvarar ocksårespektive myndighet för att de upphandlingar somgörs blir korrekt genomförda. Upphandlingar somgenomförs av myndigheter ingår i den granskning avmyndigheternas redovisning som görs avRiksrevisionsverket. Sålunda har exempelvis Sida,, ochRiksantikvarieämbetet gjort upphandlingar med medelfrån Östersjömiljard 1 vilka överskridit gränsen fördirektupphandling. Det gäller katastrofprogram förPolen, gränsöverskridande vattendrag, miljöinsatseri och fjärrvärmeprojekt. De redovisadeupphandlingarna rör såväl konsultinsatser somutrustning. Leverantörerna är till en heltdominerande del svenska företag. Sammanlagt beloppför myndigheternas upphandling torde uppgå tillminst 120 miljoner internapromemoria Lägesrapport 1från den 30 oktober 2000Av internapromemoria ,Samarbete och utveckling i frånden , (bilaga A 2.2.4), framgårbl.a. följande under rubriken med Östersjömiljarden var att fåeventuella stödmottagare att vidta åtgärder inomde prioriterade områdena livsmedel, energi,kunskapsutbyte, infrastruktur samt miljö. Dettaför att på lång sikt bidra till ökadsysselsättning och tillväxt.Följande stycke från yttrandeinför förlängningen av Östersjömiljard 1sammanfattar tämligen väl erfarenheterna frånÖstersjömiljard 1.Beträffande erfarenheterna av den förstaÖstersjömiljarden konstateras generellt att dennahar stärkt roll i Östersjösamarbetet ochutgjort ett värdefullt instrument för stöd tillsvensk närvaro inom olika områden i regionen. Verksamheten inom ramen för Östersjömiljardenpräglas av såväl solidaritet med Östersjöländernasamt intresse av att främja företagsamhet ochsysselsättning i Sammantaget harverksamheten för den första miljarden haftkaraktär av försöksverksamhet. De erfarenhetersom gjorts i arbetet med den första miljarden harpåverkat utformningen och inriktningen avÖstersjömiljard 2.Samtidigt som den politiska dimensionen såledesvarit påtaglig kan regeringens användande avÖstersjömiljarden för att uppnå angivna mål sägasha fungerat relativt bra. har 68 projektav olika karaktär beslutats till en summa av 840miljoner kronor. Dessa projekt har på olika sättbidragit till förändringar och förbättringar påde fem prioriterade områdena och främst på längresikt medverkat till ökad tillväxt ochsysselsättning.Processen har dock inte löpt helt problemfrittoch det finns flera skäl till det. Administrativarutiner och nödvändiga personalresurser för attuppnå ett effektivt resultat av regeringsåtgärdenfanns tyvärr inte att tillgå i inledningsskedetav Östersjömiljarden. Många projektansökningarhar inte genomgått en ordentlig utvärdering innanbeslut om bifall fattats. Flertalet projekt harförsenats p g a den interna administrationen,byråkratin i mottagarländerna, språkbarriärer ochmånga inblandade parter.Både vad gäller Östersjömiljardprogrammetövergripande och vissa av dess projekt har måleninte varit särskilt tydliga. Som tidigare nämntshar tyvärr även vissa projektbidrag utbetalatsutan att några tydliga uppföljningsmekanismerutformats i form av exempelvis tidsram och kravpå återrapportering. På grund av detta har inteheller, som framgått, en kontinuerligdatainsamling skett. Ett antal projekt kommer attutvärderas efter avslutning, dock inte alla.Östersjömiljardprogrammet som helhet avsesutvärderas i anslutning till att programperiodenlöper ut.Det faktum att inte samtliga projekt uppfyllermålen har till viss del att göra med valet av detpolitiska instrumentet. Empirin visar attprogrammål som ställs upp i samband med ettanslag av det här slaget som regel är ganskaoklara och att det ofta inte finns utarbetaderutiner för att jämföra kostnader och vinster.Empirin visar sig stämma ganska väl påÖstersjömiljarden. De uppställda målen förÖstersjömiljarden är tämligen vaga och detta kanha medverkat till att projekten inte fått detresultat man förväntat sig. Om ett projekt ansågsfölja målen ställdes kanske inga övriga krav påprojektet. Genom otydlighet i vilka sorts projektsom förväntades öppnade regeringen dörren förprojekt som i själva verket inte medverkade tillatt uppfylla huvudmålen. När regeringen beslutadeom bifall till projektansökningar togs hellerinte alltid hänsyn till sysselsättningsmålet. Ettantal projekt erhöll bidrag från anslaget trotsatt de inte uppgav några sysselsättningseffekteri sin målangivelse.Mycket talar för att upprättandet avÖstersjömiljarden gärna kunde varit mer genom-tänkt och välplanerad. Huruvida tillräckligpersonal skulle finnas tillgänglig och huransvaret skulle fördelas verkar inte haklargjorts tillräckligt innan propositionen ladesfram. Det fanns egentligen inga riktlinjer elleren klar utformning för hur programmet skulleadministreras och vad medlen skulle användastill. Något som blir tydligt under studerandet avprojektrapporter var att ingen heller riktigtverkar ha insett svårigheterna i att genomföraprojekt i dessa länder. Nästan samtligaprojektgenomförare har stött på byråkrati ochkrångliga myndighetsstrukturer vilket harförsenat och komplicerat genomförandet. Det bördärför finnas möjlighet och beredskap förrelativt flexibel förändring av projektmålen(inom programmets målområden).Slutsatsen är ändå att Östersjömiljarden hargett positiva effekter och får sägas ha fungeratefter omständigheterna väl.