bet · GO01LU13 · 2001-02-13 00:00:00 — Makarna äräven i övrigt skyldiga att lämna de uppgifter somkan vara av betydelse vid bodelningen.Av 4 § framgår att bodelning med anledning aväktenskapsskillnad skall förrättas när äktenskapethar upplösts. Om någon av makarna begär bodelningnär ett mål om äktenskapsskillnad pågår, skallbodelningen dock förrättas genast. Om det, när talanom äktenskapsskillnad har väckts, behövs för attskydda den ena makens rätt till bodelning, skalldomstolen, enligt 8 § sätta den andra makens egendomeller del därav under särskild förvaltning. Mot enmakes bestridande får dock en sådan åtgärd intevidtas, om godtagbar säkerhet ställs. Ett beslut omsärskild förvaltning gäller tills vidare intill dessatt bodelning förrättas.I mål om äktenskapsskillnad får domstolen, enligt14 kap. 7 § , för tiden till dessfrågan har avgjorts genom dom, på yrkande av någonav makarna bestämma vem av makarna som skall ha rättatt bo kvar i makarnas gemensamma bostad för tidentill dess bodelning har skett. Ett sådant beslut fårverkställas på samma sätt som en dom. I ett mål omäktenskapsskillnad får domstolen också, för tidentill dess att skillnadsfrågan har slutligt avgjortsgenom dom, på yrkande av någon av makarna förbjudamakarna att besöka varandra. Överträder någon ettsådant förbud tillämpas lagen (1988:688) ombesöksförbud. De sanktioner som då kan komma i frågaär böter eller fängelse i högst ett år.I motion L430 anför och (båda s) att det blivit alltmer vanligtatt kvinnor får skyddad identitet vid hot om våldoch misshandel i hemmet. En skyddad identitetinnebär emellerid inte att kvinnans egendom skyddas.När kvinnan tvingas fly måste hon lämna sin egendomi hemmet. Enligt motionärernas mening borde hemmetoch makarnas gemensamma tillgångar plomberas ochjuridiskt biträde göra en snabb bodelning så attvardera parten får det som tillhör den. Motionärernaanser att regeringen borde tillsätta en utredningmed uppgift att ta fram förslag till en sådan lag. Imotionen yrkas att skall tillkännage förregeringen som sin mening vad i motionen anförts omatt utreda förslag till lag om snabb bodelning dåvåld eller hot om våld tvingar den ena parten tillskyddad identitet.Lisbeth Staaf-Igelström m.fl. (s) pekar i motionL455 på att det vid bl.a. skilsmässor förekommeratt bodelning inte kan komma till stånd på grund avatt den ena parten håller sig undan. Enligtmotionärerna finns exempel på fall där tvist ombodelning av sådan anledning pågått i mer än sex år.Enligt motionärernas mening är detta oacceptabelt.En tänkbar lösning kan vara att den som saboterarmister sina tillgångar till den andra parten.Motionärerna anser att en översyn eller utredning avde rättsliga reglerna om bodelning bör komma tillstånd i syfte att påskynda förfarandet. I motionenyrkas att skall tillkännage för regeringensom sin mening vad i motionen anförts om bodelning.Utskottet kan inte finna annat än attäktenskapsbalkens nuvarande bestämmelser innebärgoda möjligheter för en utsatt make att på etttidigt stadium i en äktenskapsskillnadsprocessgentemot den andra maken kunna säkra sin kommanderätt till egendom. Som framgår av vad som redovisatsovan kan en av makarna redan när ett äktenskapsmålinleds få till stånd domstolsbeslut och ävenverkställighet för att skydda sina tillgångar ochrättigheter inför en kommande bodelning. Utskottetser därför inga skäl att ta initiativ till ändringari bodelningsregler.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L430 och L455.Även om utskottet således inte är berett attförorda några initiativ till lagändringen bör,enligt utskottets mening, ifrågasättas om inteinformationen om gällande rättsregler till utsattakvinnor borde förbättras. Om exempelvis en utsattkvinna redan i samband med att hon ansöker om att fåskyddad identitet fick upplysningar om vilkacivilrättsliga möjligheter hon har att skydda sinarättigheter inför en kommande bodelning skulle medall sannnolikhet sådana situationer som beskrivs imotionerna kunna undvikas.Gemensamma lån vid bodelningNär två eller flera personer gemensamt tar ett lånär de enligt 1 kap. 2 § skuldebrevslagen (1936:81)solidariskt ansvariga för skulden, såvida inteförbehåll har gjorts om delad ansvarighet. Detsolidariska ansvaret innebär att långivaren har rättatt vända sig mot vilken som helst av låntagarna ochutkräva hela skuldbeloppet. Den låntagare som därvidtvingas att betala mer än vad som belöper på honomeller henne har sedan rätt att kräva övrigagäldenärer på vad som belöper på dem, s.k.regressrätt.Lena Ek (c) anför i motion L431 att mångafrånskilda makar, trots genomförd skilsmässa,fortfarande tvingas till egendomsmässig gemenskapmed sin förre make. Det gäller fall då makarna harhaft gemensamma banklån och där banken i samband medäktenskapsskillnaden vägrat att dela upp lånetmellan makarna. Bankerna tvingar därigenom rättsligtskilda makar att även efter äktenskapsskillnaden taekonomiskt ansvar för varandra. Då exempelvis en avde f.d. makarna av hämndmotiv inte betalar sin delav räntor och amorteringar hamnar den andra makenofta i ekonomiska svårigheter. Det naturliga borde,enligt motionärens mening, vara att bankerna efteren skilsmässa skall vara tvingade, såvida intemakarna avtalat annat, att dela upp lånet mellan debåda låntagarna. Motionären anser att reglerna förbodelning med anledning av skilsmässa bör ändras såatt en make kan kräva en sådan uppdelning av engemensam skuld. I motionen yrkas att skalltillkännage för regeringen som sin mening vad imotionen anförts om ändring av reglerna rörandebodelning när det gäller låneskuld i anledning avskilsmässa.Våren 1996 behandlade utskottet i betänkande1995/96:LU18 en motion vari, liksom i den nuaktuella, pekades på vissa problem som hänger sammanmed bl.a. solidariskt betalningsansvar för lån.Utskottet ifrågasatte då inte att ett solidarisktbetalningsansvar i enskilda fall kunde leda tillolyckliga konsekvenser. uttalade utskottetatt lånevillkoren till alla delar måste betraktassom en integrerad del av låneavtalet, och attändringar i avtalet - i enlighet med grundläggandecivilrättsliga principer - inte kan komma till ståndutan att avtalets parter är överens om det. Enlösning på problemet måste således, framhöllutskottet, innefatta en överenskommelse medlångivaren. Med det anförda avstyrkte utskottetbifall till den då aktuella motionen, och riksdagenföljde utskottet.Våren 1997 behandlade utskottet en motion med ihuvudsak samma innehåll som den . godkända betänkande 1996/97:LU6 vidhöllutskottet sin ståndpunkt. Utskottet uttalade därvidatt den allmänna utgångspunkten för kreditavtal,liksom för andra civilrättsliga avtal, måste varaatt villkor inte kan ändras såvida inte båda parterär överens om detta.Med hänvisning till de uttalanden som utskottetgjorde och 1997 avstyrker utskottet bifall tillmotion L431.Pensionsrättigheter vid bodelningDet finns olika sätt att se på makarspensionsrättigheter i samband med enäktenskapsskillnad. Enligt ett synsätt ärpensionsrättigheter rättigheter av ekonomisk art somi princip bör delas lika mellan makarna på sammasätt som andra tillgångar av ekonomiskt värde.Enligt ett annat synsätt är en makespensionsrättigheter en större eller mindre del avmakens förmåga att försörja sig efter äktenskapetsupplösning, och utjämning mellan makarna avpensionsrättigheter bör därför komma i fråga bara iöverensstämmelse med de principer som gäller omunderhållsskyldighet vid äktenskapsskillnad.Som stöd för det första synsättet brukar anförasatt det går relativt enkelt att beräkna detmatematiska nuvärdet av en framtidapensionsrättighet. När det gäller privataförsäkringar lämnar försäkringsbolagen regelmässigtsådana uppgifter minst en gång . Mot dettabrukar invändas att det ekonomiska värdet av enframtida pensionsrättighet är osäker för innehavareneftersom han eller hon inte vet om han eller honkommer att leva så länge att han eller hon fåruppbära någon pension och att rättighetens värde ivarje fall är oåtkomlig för honom eller henne framtill dess att de individuella pensionsbeloppenförfaller till betalning. Att det ekonomiska värdetav en tillgång är i någon bemärkelse osäkert utgörvisserligen allmänt sätt inte något hinder mot atttillgången tas med i bodelning. Speciellt förpensionsrättigheter är emellertid att osäkerhetenfinns där bara för den berörda individen -statistiskt och matematiskt är värdet i principsäkert - och att individen oftast inte kan undanröjaosäkerheten genom att flytta sitt tillgodohavandetill någon annan placering.Ytterligare invändningar är att det kapitaliseradevärdet av framtida pensionsrättigheter ofta ärmycket stort i förhållande till värdet avtillgångarna i övrigt i ett genomsnittligt bo. Ompensionsrättigheten vid en likadelning i sin helhetskulle läggas på den make som äger rättigheten,torde det inte sällan betyda att den andra maken fårall övrig egendom i boet. Med tanke på attpensionsrättigheten är oåtkomlig för den berättigadetill dess att de enskilda pensionsbeloppen förfallertill betalning skulle ett konsekvent genomförande avdet första synsättet i många fall leda tillorimliga resultat.För det andra synsättet anses tala bl.a. enjämförelse med hur man behandlar makarnas förmågaatt skaffa sig inkomster genom förvärvsarbete. Omarbetsfördelningen mellan makarna under äktenskapetvarit sådan att exempelvis mannen har kunnat skaffasig en position i förvärvslivet med godainkomstmöjligheter, medan kvinnan gått miste omdenna möjlighet genom att hon ägnat sin tid åtbarnen och hemmet, kan det i vissa fall utgöra skälför underhållsbidrag även efter en övergångstid.Däremot har det inte hävdats att man borde beräknanuvärdet av mannens framtida förvärvsinkomster ochlåta detta nuvärdebelopp påverka bodelningen. Meddet nu diskuterade synsättet skulle pensioner påmotsvarande sätt hållas utanför delningen.Inställningen till de olika synsätten som harangetts påverkas i stor utsträckning av vilkenkonkret situation man har för ögonen. Om man tänkersig ett fall där en make efter ett kortvarigtäktenskap blir tvungen att avstå från all övrigegendom i boet för att behålla sin pensionsrättighetoch att han eller hon avlider straxinnan pensionen skall börja betalas ut, blir manmest benägen att hålla med om attpensionsrättigheter är en del av den framtidaförsörjningsförmågan och har inte något egentligtvärde innan pensionen börjar betalas ut. Tänker manå andra sidan ett fall där två makar strax förebådas pensionering skiljer sig efter ett långvarigtäktenskap och den ena maken får behålla en vältilltagen pensionsförsäkring och därutöver får halvabobehållningen, medan den andra maken helt saknarpensionsförsäkring och därför får leva på enbetydligt mera spartansk nivå, framstår det förstasynsättet som mer närliggande.Som påpekats i olika sammanhang går det inteentydigt att säga att det ena av de båda redovisadesynsätten är riktigt och det andra felaktigt.Hittills har dock frågorna om vardera makensframtida försörjningsmöjligheter setts som de mestpraktiska och principiellt viktigaste. Detta harinneburit att pensionsrättigheter som utgångspunktinte dras med i bodelningen. När det gäller vissaslag av pensionsrättigheter har det dock legatnärmast till hands att betrakta dessa somrättigheter av ekonomisk art som i princip bör delasmellan makarna på samma sätt som andra tillgångar avekonomiskt värde. Det gäller framför allt privatapensionsförsäkringar och det individuellapensionssparandet.I enlighet därmed föreskrivs i 10 kap. 3 § tredjestycket att vid bodelning medanledning av äktenskapsskillnad en rätt till pensionsom någon av makarna har på grund avpensionssparavtal enligt lagen om individuelltpensionssparande helt eller delvis undantas frånbodelningen, om det med hänsyn till makarnasekonomiska förhållanden och omständigheterna iövrigt skulle vara oskäligt att hela pensionsrätteningick. Detsamma gäller rätt till pension på grundav försäkring om det belopp som skall betalas utskall beskattas som inkomst och försäkringen gällerrätt till ålderspension eller sjukpension (p. 1)eller efterlevandepension om det finns en rätt tillutbetalning av pensionen vid bodelning (p. 2).Tredje stycket innebär att i särskilda fall kan enjämkning ske av de pensionsrättigheter som enligthuvudregeln skall ingå i bodelningen vidäktenskapsskillnad.I 10 kap. 3 § andra stycket äktenskapsbalkenföreskrivs däremot att vid bodelning med anledningav en makes död en rätt till pension som denefterlevande har på grund av pensionssparavtalenligt lagen (1993:931) om individuelltpensionssparande inte skall ingå i bodelningen.Detsamma gäller en rätt till pension som denefterlevande maken har på grund av försäkring, omdet belopp som skall betalas ut skall beskattassåsom inkomst. Om pensionssparkontot ellerförsäkringen ägdes av den avlidna maken, tillämpas istället bestämmelserna i lagen (1927:77) omförsäkringsavtal. Bestämmelserna i andra stycketinnebär att det vid bodelning med anledning av enamakens död inte finns möjlighet att ens undantagsvisdra in en pensionsrätt i bodelningen.Vad som redovisats innebär att rätt till pensionpå grund av privat pensionsförsäkring eller pensionpå grund av pensionssparavtal enligt lagen(1993:931) om individuellt pensionssparande enligthuvudregeln skall ingå i bodelning efteräktenskapsskillnad. Övriga former avpensionsrättigheter, exempelvis tjänstepensioner,pensioner enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring och pension enligt det reformeradeålderspensionssystemet ingår däremot inte ibodelningen.För de fall då det finns en snedfördelning avmakarnas pensionsskydd har i 6 kap. äktenskapsbalkenom underhåll anvisats olika vägar för att jämna utolikheterna och förbättra situationen efteräktenskapsskillnad för en make som har dåligtpensionsskydd och otillräckliga möjligheter attsjälv förbättra skyddet. Av 6 kap. 7 § framgår attvarje make efter äktenskapsskillnad svarar för sinförsörjning. Om den ena maken behöver bidrag tillsitt underhåll under en övergångstid har den makenrätt att få underhållsbidrag av den andra makenefter vad som är skäligt med hänsyn till denna makesförmåga och övriga omständigheter. Har den ena makensvårigheter att försörja sig själv efter att ettlångvarigt äktenskap har upplösts eller finns detandra synnerliga skäl, har den maken rätt tillunderhållsbidrag av den andra maken för en längretid. Den omständigheten att denunderhållsberättigade behöver bidraget för attskaffa sig pensionsskydd kan vara skäl för attbestämma att bidraget skall betalas med ettengångsbelopp. I 8 § föreskrivs att underhållsbidragefter äktenskapsskillnad skall betalas fortlöpande.Finns det särskilda skäl, såsom att denunderhållsberättigade behöver ett bidrag för attskaffa sig pensionsskydd, får domstolen dockbestämma att bidraget skall betalas med ettengångsbelopp.När det gäller frågor om hur pensionsrättigheterskall värderas vid bodelning hänvisas tillproposition 1997/98:106, s. 53.I motion L425 av och (båda m) anförs att det bordefinnas en möjlighet för parterna att vid boskillnadavtala om att dela på intjänad pensionsrätt. framkommer ofta att en part, oftastkvinnan, har arbetat deltid då barnen varit små. Denpension som den andra maken under denna denna tidtjänat in borde, enligt motionärernas mening, kunnadelas. I motionen yrkas att skalltillkännage för regeringen som sin mening vad imotionen anförts om möjlighet att överlåta intjänadpension.Lena Ek (c) anför i motion L451 att den föräldersom stannat hemma med barnen vid en skilsmässa blirmissgynnad genom att han eller hon får sämrepension. Enligt motionärernas mening vore detrimligt att båda makar har samma förutsättningarinför sin ålderdom att dela pensionspoäng på sammasätt som man delar annan egendom. I motionen yrkasatt skall tillkännage för regeringen somsin mening vad i motionen anförts om möjligheten attfördela och dela pensionspoäng mellan makar.De ovan redovisade reglerna om pensionsrättighetervid bodelning, som trädde i kraft den 1 januari1999, kom till efter ingående överväganden våren1998 till följd av de av beslutadegenomgripande ändringarna i reglerna förålderspensionssystemet (prop. 1997/98:106, bet.LU25). De allmänna utgångspunkterna för behandlingav makars pensionsrättigheter vid bodelning medanledning av äktenskapsskillnad var då attpensionsrättigheter i form av exempelvistjänstepensioner, pension enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring och pension enligt det reformeradeallmänna ålderspensionssystemet inte skall ingå,medan däremot rätten till pension på grund av privatpensionsförsäkring och pension på grund avpensionssparavtal enligt lagen (1993:931) omindividuellt pensionssparande som regel skall ingå.För de fall då det finns en snedfördelning mellanmakarnas pensionsskydd beslutades ovan redovisadebestämmelser i 6 kap. som markeraratt pensionsskyddet kan ha betydelse förunderhållsfrågan. Ett enigt utskott och en enigriksdag ställde sig bakom lagstiftningen.Utskottet finner inte skäl att , endast drygt tvåår efter det att de nuvarande bestämmelserna ompensionsrättigheter vid bodelning varit i kraft,förorda några ändringar.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L425 och L451.Sambolagen och dess tillämpningLagen (1987:232) om sambors gemensamma hem(sambolagen) trädde i kraft ,med . Lagen är tillämpligpå sådana samboförhållanden där en ogift man och enogift kvinna lever tillsammans underäktenskapsliknande förhållanden. Den innehållerbestämmelser om bodelning vid upplösning avsamboförhållandet, om en sambos rätt att i vissafall ta över bostad som inte ingår i bodelningen, ominskränkningar i rätten att förfoga över detgemensamma hemmet och om rättegången i tvistermellan sambor.Huvudregeln vid bodelning är att värdet av dengemensamma bostaden och det gemensamma bohaget skalldelas lika mellan samborna. I 5 § första stycketföreskrivs att när ett samboförhållande upphör,skall på begäran av någon av samborna derasgemensamma bostad och bohag fördelas mellan demgenom bodelning, om egendomen har förvärvats förgemensamt begagnande. Avlider en sambo, skallbegäran om en sådan bodelning framställas av denefterlevande sambon senast när bouppteckningenförrättas. Enligt 5 § andra stycket gäller inteförsta stycket om samborna har kommit överens om deti ett skriftligt avtal som har undertecknats av dembåda.Våren 1997 tillkallade regeringen en parlamentariskkommitté med uppgift att utvärdera huruvidahuvudsyftet med sambolagen - att ge ett minimiskyddåt den svagare parten när ett samboförhållandeupplöses - har uppnåtts och bl.a. överväga omskillnaderna i den rättsliga behandlingen avheterosexuella och homosexuella sambor är motiverade(dir. 1997:75). Kommittén antog namnetSamboendekommittén. Utredningsarbetet redovisades iseptember 1999 i betänkandet (SOU 1999:104) Nyasamboregler.Sten Tolgfors (m) anför i motion L403 attsambolagen inskränker enskilda människorsmöjligheter att själva besluta över sinasamlevnadsformer. Lagen inkräktar också, enligtmotionärens mening, på människors integritet ochäganderätt. Sambolagen bör därför avskaffas. Tillskillnad från äktenskapet och partnerskapet är detreglerade samboförhållandet inte följden av ettaktivt val. Det par som önskar få del av etträttsligt skydd kan exempelvis välja att gifta sigmed varandra. Om människor inte väljer att gifta sigskall staten, enligt motionärens mening, inte läggasig i detta. Regleringen av ekonomiska förhållandenbör bli gällande först när sambopar aktivt väljerdetta på samma sätt som gäller för äktenskap ochregistrerat partnerskap. Mot denna bakgrund ansermotionären att sambolagen bör avskaffas och ersättasmed en möjlighet till frivilliga avtal omsammanboende pars inbördes ekonomiska förhållanden.På så sätt blir, enligt motionären, de ömsesidigaekonomiska förhållandena föremål för människorsaktiva och medvetna val. I motionen yrkas attriksdagen skall besluta avskaffa sambolagen (yrkande1) och att skall tillkännage förregeringen som sin mening vad i motionen anförts omatt ekonomiska förhållanden mellan sammanboendepersoner skall regleras genom frivilliga avtal istället för i lag (yrkande 2).I motion L410 framför m.fl. (m)kritik mot den nuvarande sambolagstiftningen.Motionärerna anför att sambolagen visat sig skapa enfalsk känsla av trygghet. Gemene man uppfattar imånga fall att sambolagen ger ett juridiskt skyddmotsvarande vad som gäller för äktenskap och regi-strerade partnerskap. Denna falska trygghet innebär,enligt motionärernas mening, att de samboende intetänker igenom vilka regler som gäller för bl.a.egendomen. En lång rad olika samlevnadsformer haruppstått, och de som bor under samma tak är ytterstsällan medvetna om att sambolagen kan komma atttillämpas när sammanlevnaden upphör. Bevisläget ärdessutom komplicerat när den ena parten hävdar attsamlevnaden skett under äktenskapsliknande formermedan den andra hävdar att samlevnaden såg ut påannat vis. Motionärerna vill ha till stånd en nyordning som innebär att parterna avtalsvägen skallkunna bestämma om sambolagen skall vara tillämpligpå deras samlevnad. I motionen yrkas att riksdagenskall besluta om sådana lagändringar att lagen omsambors gemensamma hem och lagen om homosexuellasambor enbart blir gällande efter avtal mellan desamboende.Vad först gäller motion L403 yrkande 1 villutskottet framhålla att innan sambolagen infördesvar sammanboende par som inte ingått äktenskaphänvisade till att träffa avtal om sina inbördesförhållanden. Det var emellertid oklart vilkarättsverkningar som kan åstadkommas genom avtalmellan sambor, och om sådana avtal blir gällande mottredje man. De undersökningar som gjordes innansambolagen infördes visade dessutom att det varmycket ovanligt att några avtal träffades mellanparterna i samboförhållanden. Även om det i och försig inte kan tas för givet att de lösningar somsambolagen tillhandahåller passar alla sambor isamtliga situationer anser utskottet att lagenbehövs. Sambolagen ger också parterna möjlighet attavtala bort bodelningsreglerna.Vidare vill utskottet hänvisa till att det vidSamboendekommitténs hearingar i många avseendenframförts kritik mot sambolagen, men att ingendärvid ansett att sambolagen borde upphävas. Även ombodelningsresultatet i flera fall blir orättvistbedömdes sambolagen vara till hjälp för den svagareparten i många fall. har bedömtatt sambolagens övergripande syfte att bereda densvagare parten ett minimiskydd vid ettsamboförhållandes upplösning även fortsättningsvisskall bestå samt lagt fram förslag till vissaförtydliganden och andra lagändringar.Inte heller utskottet finner skäl att förorda attsambolagen skall upphävas.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L403 yrkande 1.När det sedan gäller yrkande 2 i motion L403 ochmotion L410 vill utskottet peka på attSamboendekommittén lagt fram förslag till enbestämmelse som tydligare än den nuvarande klargöratt sambor kan avtala såväl att bodelning över huvudtaget inte skall ske som att viss egendom inte skallingå i bodelningen samt att samborna genom ett nyttavtal kan ändra vad de har överenskommit. Iavvaktan på resultatet av den fortsatta beredningenav kommitténs förslag anser utskottet att motionernaL403 yrkande 2 och L410 inte skall föranleda någonriksdagens vidare åtgärd.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L403 yrkande 2 och L410.I motion L424 av () yrkas attriksdagen skall begära att regeringen tillsätter enutredning med syfte att lämna förslag om hurregelsystem och lagstiftning skall utformas när detgäller kvinnor och män som är sammanboende utangemensamma barn enligt vad i motionen anförts ombehovet av konsekvens när det gäller hur man räknassom en ekonomiskt oberoende individ respektive somen ekonomisk enhet. Motionären anför bl.a. att detär svårt för enskilda att förstå i vilka sammanhangderas sammanboende skall ses som ett enda hushållmed gemensam ekonomi och i vilka sammanhang de skallses som två av varandra ekonomiskt oberoendeindivider. Enligt motionärens mening upplever mångamänniskor att de utsätts för godtyckligabedömningar.