bet · GO01SkU16 · 2001-03-20 00:00:00 — Skattemyndig-heten fårbeträffande den som inte är skyldig att lämnasjälvdeklaration och beträffande handelsbolagbesluta att redovisningsperioden skall vara ett heltbeskattningsår, dock endast ombeskattningsunderlaget beräknas uppgå till högst 200000 kr.MotionernaI partimotion Sk324 yrkande 21 av LarsLeijonborg m.fl. (fp) anförs att företagare meddagens regler är skyldiga att se till attdeklaration och skattebetalning har kommitskattemyndigheten till handa ett visst datum.Eftersom det inte finns några garantier för attpostgången fungerar, innebär det en osäkerhet omdeklarationen respektive inbetalningen verkligenkommit in i rätt tid. Motionärerna vill därför ändrareglerna för skattekontot så att redovisning ochbetalning av skatt skall ha sänts in senast det ilagen angivna datumet.I motion Sk626 yrkande 2 av () anförs attmomsredovis-ningen vållar företag stora problemeftersom förskottsfakturor är vanliga och moms dåskall redovisas annan månad än fakturadatum.Motionären framhåller att den skattskyldige kanpåföras skattetillägg vid fel i momsredovisningenäven om inbetalningen gjorts och ombeloppet är rätt men tidpunkten fel. I motionenföreslås att reglerna skyndsamt ändras och attfakturadatum blir styrande för både avsändare ochmottagare vid momsredovisning tillskattemyndigheten.I motion Sk824 av () efterlyses enöversyn i förenklande syfte avmomsredovisningsreglerna för småföretagare.Motionären föreslår att vid enskild firma gränsenför att redovisa moms i självdeklaration i ställetför i en skattedeklaration höjs och får gälla ävenhandelsbolag.Utskottets ställningstagandeFrågan om en skattebetalningeller en skatteredovisning skall anses ha skett harbehandlats av utskottet under en följd av år, senasti det av godkända betänkandet1999/2000:SkU18. Enligt den gällande ordningen skalldeklarationen ha kommit in till skattemyndighetenviss dag, och skatten är betald den dag betalningenbokförts på skattemyndighetens konto. Utskottetvidhåller uppfattningen att det är en fördel att haen ordning på skatteområdet som stämmer överens medcivilrättsliga principer om hur betalning ochredovisning görs i andra sammanhang. Till saken höratt det numera finns möjligheter som inte fannstidigare att betala skatten genom bankgiro.Härigenom har tidsåtgången minskat för den somföredrar denna betalningsform. Därmed avstyrksmotion Sk324 i motsvarande del.När det gäller motion Sk626 instämmer utskottet iatt de nuvarande reglerna i momslagen om redovisningav utgående och ingående moms är svåra att tillämpaför både skattskyldiga och myndigheter. Moms skallredovisas vid yrkesmässig omsättning av varor ochtjänster, vid import och vid gemenskapsinternaförvärv samt vid uttag av varor och tjänster.Huvudregeln för redovisning innebär att skattenskall redovisas när en omsättning respektive ettförvärv "enligt god redovisningssed bokförts ellerborde ha bokförts". Problemet är att nämnda regelinte entydigt anger redo-visningsskyldighet för utgående skatt respektiveavdragsrätt för ingående skatt uppkommer.Svårigheterna beror på att det finns olika regler ibokföringslagen som anger när en faktura skallgrundbokföras under löpande räkenskapsår. Detta kanske per verifikationsdatum (när en faktura utfärdatseller mottagits) eller alternativt peraffärshändelsedatum. Det finns dessutom regler imomslagen som anger en fakturaeller jämförlig handling skall finnas för att styrkaavdragsrätt till ingående moms. Slutligen reglerasfrågan av den redovisningspraxis för bokföring avmoms vid bokslut som uppkommit och som t.ex. medgeren möjlighet till s.k. brytdagsredovisning.Nuvarande rättspraxis ger företagen möjlighet attredovisa skatten efter antingen fakturadatum ellerefter leveransdatum, dvs. oberoende av när fakturanär daterad. Även brytdagsredovisning med möjlighetför företagen att individuellt välja brytdag medföratt utgående och ingående skatt ofta inte redovisasi av säljare och köpare. De olikaredovisningssätten leder till betydandetillämpnings- och kontrollproblem och ställer storakrav på både företag och myndigheter. Systemet kanockså missbrukas av företag i intressegemenskap.En arbetsgrupp inom RSV har i en rapport, 1999:13Sambandet mellan redovisning och indirektbeskattning, utarbetat ett förslag för att kommatill rätta med de ovan beskrivna svårigheterna.Förslaget syftar till en precisering i momslagen avtidpunkten för redovisning av moms. Skattereglernaföreslås bli fristående i förhållande tillredovisningsreglerna men redovisningen skall ävenfortsättningsvis ske med ledning av företagetslöpande bokföring. Fakturadatum föreslås i de allraflesta fall bli avgörande för tidpunkten förredovisning av utgående moms och därmed i praktikenhuvudmetod. Rapporten remissbehandlades under våren2000, och en skrivelse lämnades tillFinansdepartementet . Förslaget iskrivelsen bereds i departementet.Den fråga som tas upp i motion Sk626 är såledesuppmärksammad genom översyn, ochett tillkännagivande från sida är därförobehövligt. Utskottet avstyrker därmed motion Sk626i motsvarande del.När det slutligen gäller förslaget i motion Sk824om att höja gränsen för att redovisa moms i ensjälvdeklaration i stället för i enskattedeklaration erinrar utskottet om attFörenklingsutredningen (Fi 1996:14) överväger ettförenklat deklarations- och redovisningsförfarandeför de allra minsta företagen i fråga om bl.a. moms(se dir. 1996:78 och 1998:4). Utskottet anser inteatt utred-ningens arbete bör föregripas ochavstyrker motion Sk824.Inbetalning av kvarskattUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionerna om inbetalning avkvarskatt.Jämför reservation 17 (v).Gällande bestämmelserEnligt 16 kap. 6 § första stycketskattebetalningslagen skall obetald slutlig skattbetalas efter en betalningsfrist efterett grundläggande beslut om slutlig skatt. Enligtandra stycket i samma paragraf är motsvarande fristbeträffande skatt som har bestäms genomomprövningsbeslut . Enligt 11 kap. 15 §samma lag skall ett besked om den slutliga skattenskickas till den skattskyldige senast den 15december taxeringsåret.Det ankommer på den skattskyldige själv att betalain obetald slutlig skatt. Arbetsgivarens tidigaremedverkan i betalningen slopades i samband medinförandet av den nya skattebetalningslagen (prop.1996/97:100, bet. SkU23).För skattskyldiga med förenklad deklaration finnsen preliminär uppgift om eventuell kvarskatt redanpå den förtryckta deklarationsblanketten.MotionernaI kommittémotion Sk806 yrkande 1 av Per Rosengrenm.fl. (v) föreslås att arbetsgivarens skyldighet attmedverka vid betalningen av kvarskatt skallåterinföras. Enligt motionen var det gamla systemeteffektivt och gav en större garanti för att skattenbetalades in.I motionen anförs vidare att de nya reglernainnebär att skattskyldiga med förenkladedeklarationer som får slutskattebesked i slutet avaugusti skall betala in kvarstående skatt senast densista november . Detta leder, enligtmotionen, till problem för många, särskiltbarnfamiljer, då familjeekonomin ofta är ansträngdvid slutet av året. Motionärerna föreslår att dentidigare betalningstiden för kvarskatt skallåterinföras (yrkande 2).I motion Sk816 av m.fl. (s)föreslås att inbetalningstidpunkten för kvarståendeskatt skall flyttas till en tidpunkt i anslutningtill löneutbetalningen, som för flertalet infallermellan den 25 och 30 i varje månad.Utskottets ställningstagandeMot bakgrund av att kvarskatterna under 1990-taletfortlöpande minskat och att de skattskyldiga medförenklad deklaration numera redan på den förtrycktadeklarationsblanketten får tydliga besked om sinaskatteförhållanden förefaller det inte finnas någotskäl att ånyo pålägga arbetsgivarna skyldigheten attbetala in de anställdas kvarskatter. Ettåterinförande av denna skyldighet skulle dessutompassa dåligt in i skattekontosystemet och ge upphovtill administrativt merarbete. Utskottet ser helleringen anledning att ändra den gällandebetalningsfristen.Utskottet utgår från att regeringen utvärderar detnya systemet för inbetalning av kvarskatt för attutröna vilka konsekvenser detta fått för såvälmyndigheter som skattskyldiga. Utskottet avstyrkerdärmed motionerna Sk806 i berörd del och Sk816.Anstånd med betalning av skattUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionen om anstånd medbetalning av skatt.Jämför reservation 18 (m).Gällande bestämmelserEtt taxeringsbeslut är verkställbart även om detinte har vunnit laga kraft. Den skattskyldige kanalltså inte genom att överklaga beslutet påverkaskyldigheten att i föreskriven tid och ordningbetala den skatt som debiterats på grund avtaxeringen. Under vissa förutsättningar kanemellertid den skattskyldige enligt regler iskattebetalningslagen få anstånd med att betala inskatten.Enligt 17 kap. 2 § skattebetalningslagen fårskattemyndigheten i samband med omprövning elleröverklagande bevilja anstånd med inbetalning avskatt:1. om det kan antas att den skattskyldige kommer attfå befrielse helt eller delvis från skatten,2. om den skattskyldige begärt omprövning av elleröverklagat ett beskattningsbeslut och det ärtveksamt om den skattskyldige kommer att bli skyldigatt betala skatten, eller3. om den skattskyldige begärt omprövning av ettbeskattningsbeslut eller ett sådant beslutöverklagats och det skulle medföra betydandeskadeverkningar för den skattskyldige eller annarsframstå som oskäligt att betala skatten.MotionenI kommittémotion Sk812 av m.fl.(m) anförs att praxis på området är splittrad ochoförutsebar och att tiden nu är mogen för att stärkade skattskyldigas rättssäkerhet. Enligt motionen böranstånd med betalning av skatt generellt medges omden skattskyldige begärt omprövning respektiveöverklagat taxeringen eller annat skattebeslut.Undantag bör endast göras om begäran om omprövningeller överklagandet är uppenbart ogrundat.Utskottets ställningstagandeAnståndsreglerna har varit föremål för översyn avSkattebetalnings-utredningen. Utredningen avlämnandei slutbetänkandet Ett nytt system förskattebetalning (SOU 1996:100). Utredningenkonstaterade, en åsikt som regeringen delade (prop.1996/97:100), att anståndsbestämmelserna intevållade några nämnvärda problem och att det intefanns skäl att ändra förutsättningarna för anstånd isamband med omprövning och överklagande. Riksdagenhade heller inget att erinra mot reglernasutformning (bet. 1996/97:SkU23).Utskottet anser att det skulle föra alldeles förlångt att, som föreslås i motionen, en skattskyldigi princip automatiskt skulle få en kredittid genomatt begära omprövning eller överklaga ettbeskattningsbeslut. Att införa en sådan generellrätt till anstånd med betalning av skatten skulle,enligt utskottets uppfattning, urholkabetalningsmoralen och på ett oacceptabelt sätt ökabelastningen på myndigheter och domstolar. Utskottetavstyrker därmed den aktuella motionen i motsvarandedel.Ersättning för ombudskostnader iskattemålUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionen om ersättning förombudskostnader i skattemål.Jämför reservation 19 (m, kd).Gällande bestämmelserEn skattskyldig som i ett mål haft kostnader idomstol eller andra myndigheter för ombud ellerbiträde, utredning eller annat som skäligen behövtsför att ta till vara hans rätt skall beviljasersättning om1. han helt eller delvis vinner bifall till sinayrkanden i ärendet eller målet,2. målet avser en fråga som är av betydelse förrättstillämpningen, eller3. det finns synnerliga skäl för ersättning.Vissa kostnader får inte ersättas, t.ex. fördeklaration och för eget arbete.MotionenI motion Sk804 av () anförs att detför en skattskyldig är alltför svårt attfå ersättning för kostnader i samband med enprövning hos skattemyndighet eller domstol.Motionären föreslår att ersättningslagen skall sesöver så att en skattskyldig skall kunna fåersättning för ombudskostnader i samma utsträckningsom gäller för tvistemål i de fall vederbörandevinner bifall till sin talan hos skattemyndigheteller i domstol.Utskottets ställningstagandeDe nuvarande bestämmelserna om ersättning förkostnader i ärenden och mål om skatt infördes den 1juli 1994 (prop. 1993/94:151, bet. 1993/94:SkU31,SFS 1994:470). De nya reglerna innebar för denenskilde en utvidgning av ersättningsmöjligheterna.Utskottet anser att principen bör vara attersättning skall beviljas en skattskyldig somverkligen har behov av juridisk sakkunskap för attpå ett effektivt sätt kunna föra sin talan. Det börbeaktas att förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar är skyldiga att självmantinförskaffa den utredning som krävs och att behovetav ombud därför normalt sett är betydligt mindre iett skattemål än i t.ex. ett tvistemål vid allmändomstol. Utskottet anser att de nuvarandeersättningsbestämmelserna är lämpligt utformade ochavstyrker motion Sk804.Förmånsrätt för skattefordringarUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionen om förmånsrätt förskattefordringar.Jämför reservation 20 (m).MotionenI kommittémotion Sk735 yrkande 8 av m.fl. (m) förslås att förmånsrätten vid konkursför skattefordringar skall slopas. Enligt motionenär denna förmånsrätt en väsentlig omständighet omett företag skall rekonstrueras. Ett mer jämbördigtsystem för samtliga fordringsägare, inklusivestaten, skulle enligt motionen vara till fördel föralla parter.Utskottets ställningstagandeFörmånsrättskommittén (Ju 1996:02) föreslår ibetänkandet Nya förmåns-rättsregler (SOU 1999:1) attstatens förmånsrätt för skatter och allmännaavgifter avskaffas. Enligt vad utskottet erfaritarbetar med en lagrådsremisssom man beräknar vara klar under hösten 2001.Utskottet finner ingen anledning att föregripaberedningsarbetet och avstyrker bifall till motionSk735 i motsvarande del.Församlingen och socknen ifolkbokföringen m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionerna om församling ochsocknen i folkbokföringen.Jämför reservation 21 (m, kd, c).BakgrundEnligt 6 § folkbokföringslagen skall en personfolkbokföras på den fastighet, i vissa fall ävenlägenhet, och i den territoriella församling därvederbörande är att anse som bosatt. ärindelat i territoriella församlingar, som ärkyrkliga kommuner.Församlingsindelningen är en inomkyrkligangelägenhet sedan kyrkan skilts från staten. Fråganom folkbokföring i en territoriell församling ochkonsekvenserna av att bibehålla eller avskaffanuvarande ordning har analyserats av en utredare(dir. 1998:75). Utredaren har i betänkandetFolkbokföring efter stat-kyrkareformen m.m. (SOU2000:17) föreslagit att folkbokföring inte längreskall ske i territoriell församling inom . En person skall, enligt förslaget, i ställetfolkbokföras på den fastighet och i den kommun därhan eller hon är att anse som bosatt.MotionernaI motion Sk611 av () begärs etttillkännagivande om att socknen även i framtidenskall utgöra den administrativa enheten förfolkbokföring.I motion Sk901 av och (c) anförs att församlingsbegreppet inteenbart är en kyrklig angelägenhet och att en mängdsamhällsorgan använder församlingsbegreppet somminsta basenhet. Församlingen eller socknen är,enligt motionen, också bärare av ett stortkulturhistoriskt värde. Mot den bakgrunden är det,enligt motionen, motiverat att församlings- ellersockennamnet får ett lagligt skydd och attförsamlings-begreppet även i fortsättningen skallvara basenhet för samhällets insamling, bearbetningoch redovisning av statistik.I motion Sk902 av och () anförs att bör besluta attsockenbegreppet skall finnas kvar i folkbokföringen.Motionärerna framhåller att utredningsförslaget omatt utmönstra för-samlingstillhörigheten urfolkbokföringen äventyrar en viktig del av kultur-arvet. Dessutom blir, enligt motionen, denhistoriska forskningen lidande.I motion Sk903 av () betonas attsocken- eller församlings-indelningen är en viktigsorteringsmekanism för vårt geografiska namn-system.Ett ortnamn går att åtskilja så länge man vet vilkensocken eller församling som avses. Negativakonsekvenser uppstår, enligt motionen, om dessabegrepp försvinner från den officiella hanteringen.Motionären anser att socknen eller församlingen äveni framtiden skall finnas kvar som grund förfolkbokföringen.I motion Sk905 av och ()anförs att sockenbegreppet bör skyddas ochregeringen bör ta initiativ till att socken-namnenskyddas genom att tas in i 4 § kulturminneslagen.I motion Sk907 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om att de invandaförsamlingsnamnen skall behållas. Motionärenframhåller att församlingarnas geografiskaavgränsning använts för olika slags offentligstatistik. Motionären anför vidare attförsamlingarna, i många av de kommuner som skapadesgenom kommunsammanslagningen , utgörkommundelar, där de boende känner samhörighet,ibland också i formellt organiseradekommundelsnämnder.I motion Sk908 av () beskrivsutredningsförslaget som en klåfingrig förändring somtyder på bristande respekt för vår historia och somäven skulle bryta ett intressant statistiskt sambandbakåt i tiden. Enligt motionen bör församlingen äveni fortsättningen vara basenhet i folk-bokföringen.I kommittémotion Kr289 yrkande 15 av BirgittaSellén m.fl. (c) sägs att utredningsförslaget hotarviktiga underlag för samhällsforskning och lokaltutvecklingsarbete. Dessutom, framhållermotionärerna, är sockennamnen en viktig del av detsvenska kulturarvet och står för kulturell identitetoch samarbete.I kommittémotion Kr345 yrkande 16 av IngerDavidson m.fl. (kd) är motionärerna mycket negativatill den föreslagna förändringen och anser attsocknarna utgör en omistlig del av det svenskakulturarvet. De är, enligt motionärerna, attlikställa med ortnamn som fick lagstöd.Enligt motionen bör även sockennamnen omfattas avortnamnslagen.Utskottets ställningstagandeFörslaget om förändring vad gäller folkbokföring iterritoriell församling bereds iRegeringskansliet. Vice statsminister har vid frågestund den 25 januari2001 anfört bl.a. att regeringens beredning avfrågan innefattar en bedömning av vilka besparingarsom kan göras om man tar bort sockennamnen och attkostnadsaspekten vägs mot de kulturvärden som liggeri ett bevarande. Enligt statsrådet är det viktigtatt kulturvärdena kan bevaras. Utskottet anser inteatt bör föregripa regeringens beredning avutredningens förslag och avstyrker bifall till deaktuella motionerna i motsvarande delar.Missbruk av folkbokföringen m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionerna om missbruk avfolkbokföringen, m.m.Gällande bestämmelserDen var tidigare mantalsskrivningsdag. Ioch med den nya folkbokföringslagen avskaffadesmantalsskrivningen och ersattes av begreppetfolkbokföring. Folkbokföring sker löpande under åretoch någon viss folkbokföringsdag finns inte. Somhuvudregel gäller vid flyttning den nyafolkbokföringen från och med flyttningsdagen. Någotskäl att ha en viss folkbokföringsdag finns inte förfolkbokföringsverksamheten. I vissa lagar finns detfortfarande kvar bestämmelser som tar sikte på denenskildes folkbokföring , så t.ex.kommunalskattelagen (rätt beskattningsort) ochsocialförsäkringslagen (rätt kassa för inskrivning).Kommuner och landsting har en skyldighet attunderrätta skattemyndigheten om det finns anledningatt anta att någon har fel adress i folkbokföringen.Dessa uppgifter ligger till grund förbosättningskontroll.MotionernaI motion Sk906 av m.fl. (c) begärsen översyn av reglerna för folkbokföringen. Enligtmotionen borde det med dagens teknik gå att göra enfolkbokföring minst två gånger per år.I motion Sk909 yrkandena 1 och 2 av () anförs att det finns anledningatt utreda om det går att skapa klarafolkbokföringsregler som ger kommuner ochmyndigheter möjligheter till övervakning och sominnehåller sanktioner mot uppenbart missbruk avfolkbokföringen. Enligt motionen finns det ocksåanledning att utreda frågan om somfolkbokföringsdag.Utskottets ställningstagandeUtskottet erinrar om att folkbokföringen skerlöpande och att det inte finns något skälför att åter införa en särskild folkbokföringsdag.Med anledning av vad som sägs i motion Sk909 villutskottet understryka vikten av att kvaliteten ifolkbokföringen är hög. Det kan inte uteslutas attdet behövs åtgärder för att man skall komma tillrätta med felaktigheter och missbruk avfolkbokföringen. har den 17februari 1999 till regeringen redovisat resultatetav ett projektarbete rörande förbättradbosättningskontroll samt lämnat förslag tillförändringar och andra åtgärder. Regeringen hardärefter beslutat att tilldelaRSV ytterligare projektbidrag förbosättningskontroll. Det nya projektet omfattartidsbegränsade vistelser samt samverkan medInvandrarverket. Utskottet anser att behovet av eneventuell översyn bättre kan bedömas när allaproblem blivit belysta. Resultatet av projektet bördärför avvaktas. Det kan avslutningsvis påpekas attkommuner och landsting har en skyldighetatt underrätta skattemyndigheten om det finnsanledning att anta att någon har fel adress ifolkbokföringen. Dessa uppgifter ligger sedan tillgrund för bosättningskontroll.Utskottet avstyrker med det anfördamotionerna Sk906 och Sk909 i berörddel.Fingerade personuppgifter ifolkbokföringenUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionerna om fingeradepersonuppgifter i folkbokföringen.Jämför reservation 22 och 23 (m, fp).Gällande bestämmelserUppgifter som registreras i folkbokföringen om enpersons namn, personuppgifter och adress m.m. är somhuvudregel offentliga. Om det kan innebära men förpersonen, exempelvis risk för förföljelse omuppgifter om henne eller honom lämnas ut, kanskattemyndigheten i folkbokföringsregistret läggatill en markering om särskild sekretessprövning,s.k. Uppgifter om personer medsekretessmarkering lämnas inte ut till den som intekan erbjuda sekretesskydd för uppgifterna.Sekretessmarkerade personuppgifter frånfolkbokföringen skapar automatiskt markeringar iolika register inom t.ex. socialförsäkringen.En person som av särskilda skäl kan antas bliutsatt för brott, förföljelse eller allvarligatrakasserier på annat sätt får vidare vid flyttningmedges vara folkbokförd på den gamlafolkbokföringsorten, s.k. kvarskrivning.En folkbokförd person som riskerar att bli utsattför allvarlig brottslighet som riktar sig mot dennesliv, hälsa eller frihet kan slutligen enligt lagen(1991:483) om fingerade personuppgifter av domstolges tillstånd att använda andra personuppgifter omsig själv än de verkliga. Den som fått sådantmedgivande registreras inom folkbokföringen med defingerade uppgifterna.En enskild person som fått sin skyddade identitetröjd kan rikta skade-ståndsanspråk mot staten enligtförordningen (1995:1301) om handläggning avskadeståndsanspråk mot staten.MotionernaI motion Sk904 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om atthandläggningen av sekretesskyddade personuppgifterskall flyttas från de lokala skattemyndigheterna.Motionären beskriver i motionen att myndigheter ochenskilda tjänstemän röjer sekretesskyddade uppgifterpå ett otillbörligt sätt.I motion Ju920 yrkande 6 av m.fl. (m)vill motionären att intensifierade åtgärder vidtasså att inte myndigheter röjer adressen tillmisshandlade kvinnor som lever under skyddadidentitet.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det är mycket allvarligt om avsamhället vidtagna åtgärder för att skydda enenskild person blir verkningslösa därför attreglerna tillämpas felaktigt, vare sig det ärmedvetet eller på grund av rena förbiseenden. bedömning är det inte i första hand nylagstiftning som behövs. Det är snarare en fråga omatt tillämpa befintliga regelsystem på ett korrektsätt. Det ankommer i första hand på myndigheternaatt kontinuerligt, genom information,utbildningsinsatser och liknande, verka för attanställda är förtrogna med sekretessbestämmelsernaoch att de är medvetna om vilka konsekvenser det kanfå för enskilda människor om hemliga uppgifter röjs.Det bör också framhållas att det enligt brottsbalkenär straffbart att medvetet eller oaktsamt röjauppgifter som skall hållas hemliga. Det ankommer påpolis och åklagare att beivra sådan brottslighet.Frågan om att förhindra att sekretessbelagdauppgifter röjs av myndigheter har aktualiserats inomRegeringskansliet bl.a. genom en interpellation tilljustitieministern (se ip. 1999/2000:239,prot. 1999/2000:79).