bet · GP01KUU1 · 2001-11-22 00:00:00 — Tvåprinciper skall vara vägledande när rådetfastställer kriterier och regler för att fastställasammansättning av de på varandra följandekommissionskollegierna.För det första skall medlemsstaterna behandlas påstrikt lika villkor och skillnaden mellan det totalaantalet mandatperioder som innehas av medborgarefrån två givna medlemsstater får aldrig överstigaett.För det andra skall varje sammansättning avkommissionen spegla unionens samtliga medlemsstatersdemografiska och geografiska spännvidd på etttillfredsställande sätt, dock med förbehåll för denförsta principen.Kommissionens ordförande bestämmer vilkaansvarsområden varje ledamot skall ha och får rättatt, efter kollegiets godkännande, utse viceordförande. Ordföranden får även rätt att, efterkollegiets godkännande, begära att en ledamot skallavgå.Rådet skall, på stats- eller regeringschefsnivå,nominera den person som det vill utse tillkommissionens ordförande. Rådet skall vidare antaden förteckning över de övriga personer som det villutse till ledamöter av kommissionen. Rådet fårbefogenhet att utse ordföranden och de övrigaledamöterna samt att utse ersättare för dem.Samtliga beslut fattas av rådet med kvalificeradmajoritet.Grunden läggs för att förbereda domstolen för enutvidgning av unionen genom ett stort antalförändringar som syftar till att göra det möjligtatt reformera och effektivisera domstolsstrukturenoch arbetsformerna. Principen om att EG-domstolenskall bestå av en domare per medlemsstatfördragsfästs. En möjlighet öppnas att vid ettsenare tillfälle ge behörighet attavgöra tvister som rör industriellt rättsskydd,främst tvister mellan enskilda i patentmål.Förstainstansrättens ställning stärks genom att desärskilda bestämmelserna om den förs över tillfördraget. Förstainstansrätten skall bestå av minsten domare per medlemsstat. Förstainstansrätten kanges behörighet att pröva nya typer av mål, bl.a. målom förhandsavgörande.Särskilda rättsinstanser för speciella grupper avmål får knytas till förstainstansrätten. Derasavgöranden kan överklagas till förstainstansrättenoch i undantagsfall överprövas av EG-domstolen.De olika stadgor för domstolen som gällt förrespektive fördrag förs samman till en stadga som nufogas även till Unionsfördraget ochEuratomfördraget. Det blir enklare att göraändringar i domstolens stadga och i domstolens ochförstainstansrättens rättegångsregler.Revisionsrätten skall bestå av en medborgare frånvarje medlemsstat och Revisionsrätten får rätt attinrätta avdelningar, vilka kan besluta om vissakategorier av rapporter eller yttranden enligtvillkor som skall slås fast i revisionsrättensinterna arbetsordning.I fördraget anges att antalet ledamöter iEkonomiska och sociala kommittén (ESK) inte fåröverstiga 350, inte heller efter utvidgningen.Sverige kommer, liksom , att ha 12 ledamöter ikommittén.Kommittén skall även i fortsättningen varasammansatt av företrädare för olika grupper inom detekonomiska och sociala livet och till listan ifördraget med de särskilt angivna grupperna läggskategorin konsumenter.I fördraget anges att antalet ledamöter iRegionkommittén inte får överstiga 350, inte hellerefter utvidgningen. kommer, liksom ,att ha 12 ledamöter i kommittén.När det lokala eller regionala politiska uppdragetför en ledamot upphör skall mandatet iRegionkommittén automatiskt upphöra.Rådet får, på stats- eller regeringschefsnivå,genom ett enhälligt beslut ändra reglerna förröstförfarandet i . Ändringarna skallgodkännas av medlemsstaterna i enlighet med deraskonstitutionella bestämmelser.Rådet kan genom ett enhälligt beslut ändra vissabestämmelser i investeringsbankens (EIB)stadga som rör bankens ledningsstruktur.Av en gemensam förklaring (22) framgår att fr.o.m.år 2002 skall ett av Europeiska rådets möten undervarje ordförandeskap hållas i . När unionenhar 18 medlemmar skall samtliga Europeiska rådetsmöten hållas i Bryssel.För att även efter en utvidgning av unionen bevaraeffektiviteten i rådets beslutsordning ändrasomröstningsreglerna i rådet och beslut genomkvalificerad majoritet införs i ett flertal fall.Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenPropositionenRegeringen framhåller i propositionen att någramedlemsstater under regeringskonferensen lade framett gemensamt förslag om att hänvisningarna till VEUi fördraget borde utgå eftersom de hade blivitförlegade genom de beslut som hade fattats sedantoppmötet i . Vidareframfördes förslag om en precisering av KUSP:s(och säkerhetspolitik) rollvid krishanteringsinsatser.I propositionen konstaterar regeringen attmedlemsstaterna i beslutade att anta delar avdet presenterade förslaget. Förhandlingsresultatetinnebär dels att hänvisningarna till VEU (artikel17.1 andra stycket och 17.3 första, andra och tredjestyckena i Unionsfördraget, artikel 1.2 iNicefördraget) stryks, dels att det i artikel 25 iUnionsfördraget införs bestämmelser som preciserarKUSP:s roll (artikel 1.5 i ). KUSP, somfördragsfästs genom och i fördragetersätter POCO, skall övervaka den internationellasituationen på de områden som omfattas av GUSP ochavge yttrande till rådet. KUSP skall också övervakagenomförandet av den beslutade politiken, men denuppgiften får inte påverka ordförandelandets ellerkommissionens befogenheter. De nya bestämmelsernainnebär vidare att KUSP på rådets ansvar skall utövapolitisk kontroll och strategisk ledning avkrishanteringsinsatser. Därvid kan rådet, för enkrishanteringsinsats som har beslutats av rådet,bemyndiga KUSP att fatta lämpliga beslut om denpolitiska kontrollen och den strategiska ledningenav insatsen.I en gemensam förklaring (1) om ESDP (dengemensamma säkerhets- och försvarspolitiken)bekräftar medlemsstaterna att det är unionens målatt politiken på området för ESDP snabbt skall blioperativ och att ett beslut i det avseendet kommeratt fattas senast vid iLaeken () . Förklaringen markerar attEU kan bli operativt på krishanteringsområdet utanatt först måste ha trätt i kraft.Regeringen framhåller vidare att genom det nyafördraget ges en möjlighet till närmare samarbete iden andra pelaren. Minst 8 medlemsstater kanupprätta ett närmare samarbete sinsemellan om dettafaller inom unionens behörighet och syftar till attfrämja unionens mål. Det närmare samarbetet får inteavse frågor som har militära eller försvarsmässigakonsekvenser. Det kan endast avse genomförande av engemensam åtgärd eller en gemensam ståndpunkt. Rådetsbeslut om att upprätta ett närmare samarbete fattasmed kvalificerad majoritet. En medlemsstat kanemellertid genom s.k. nationellt veto blockera ettsådant beslut.Rådet kan på GUSP-området, med stöd av artikel 24i Unionsfördraget, ingå internationella avtal med enstat eller en internationell organisation. Ipropositionen konstaterar regeringen att efterändringen genom skall rådet beslutaenhälligt när avtalet avser en fråga där enhällighetkrävs för att fatta interna beslut. När ett sådantavtal syftar till att genomföra en gemensam åtgärdeller en gemensam ståndpunkt i den andra pelarenskall rådet emellertid fatta beslut med kvalificeradmajoritet. Beslutet skall fattas i enlighet medartikel 23.2 i Unionsfördraget, dvs. en medlemsstatkan lägga in ett s.k. nationellt veto. Ett avtalskall inte vara bindande för en medlemsstat som irådet förklarar att staten måste uppfylla vissa kravsom följer av dess egna konstitutionellaförfaranden.Rådet har genom artikel 18.5 i Unionsfördragetmöjlighet att utse en särskild representant medmandat för en särskild politisk fråga. Regeringenkonstaterar att genom det nya fördraget kan dettaske genom beslut med kvalificerad majoritet.Närmare samarbetePropositionenRegeringen konstaterar i propositionen attmöjligheten att inleda närmare samarbete sågs avflera medlemsstater som en viktig symbolfråga. Hosvissa medlemsstater har funnits en rädsla för attutvidgningen skulle kunna leda till att unionenhandlingsförlamas. Flera medlemsstater ansåg därföratt det var viktigt att stärka möjligheterna tillfördjupning, som utvidgningen förbereds.I propositionen framhålls att redan på ett tidigtstadium fanns en relativt bred enighet om att detvar rimligt att se över vissa bestämmelser omnärmare samarbete såvitt gällde den första ochtredje pelaren. De frågor det gällde var dels fråganom det lägsta antal medlemsstater som skall kunnabedriva närmare samarbete inom EU:s ramar, delsfrågan om vetomöjligheten, dvs. möjligheten somfördragen ger en medlemsstat att begära att fråganom att inleda ett närmare samarbete skall avgöras iministerrådet eller med enhälligtbeslut. När det gällde frågan om att införa enmöjlighet till närmare samarbete i den andra pelarenvisade det sig finnas olika uppfattningar blandmedlemsstaterna. Ett antal medlemsstater framhöllutrikes- och säkerhetspolitiken som ett område somsärskilt lämpade sig för flexibla lösningar. Andramedlemsstater, däribland , påpekade detolämpliga i att frångå principen om enhällighet pådet utrikespolitiska området. Särskilt frågor somrörde den militära krishanteringen diskuteradesgrundligt, och det fanns olika uppfattningar blandmedlemsstaterna huruvida detta område lämpade sigför närmare samarbete.Regeringen framhåller i propositionen attförhandlingarna ledde till att de bakomliggandekriterierna, som är avsedda att garanterasammanhållningen i unionens agerande, även ifortsättningen är strikt reglerade - något som ocksåvarit en förutsättning för regeringens deltagande idiskussionen om att ändra det övriga regelverket.Såvitt gäller den första pelaren (artiklarna1.11-1.14 och 2.1 i ) kan även ifortsättningen ett närmare samarbete bara inledas pågrundval av ett förslag från kommissionen. Minst 8medlemsstater måste delta i det närmare samarbetet.Ett beslut om att inleda ett närmare samarbetefattas, som , av rådet med kvalificeradmajoritet. En medlemsstat kan emellertid begära attfrågan om att inleda närmare samarbete hänskjutstill . Ändringen genom Nicefördragetinnebär emellertid inte, menar regeringen, efter det att frågan harhänskjutits dit måste fatta något formellt beslut.Det räcker att frågan har hänskjutits för att ministerrådet skall kunnafatta beslut om att upprätta det närmare samarbetet.Vad gäller den andra pelaren (artiklarna 1.11-1.14och 1.6 i ) enades medlemsstaterna omatt närmare samarbete skall kunna inledas på detutrikespolitiska området, men enbart kunna avsegenomförande av gemensamma åtgärder och gemensammaståndpunkter. Alla frågor med militära konsekvenserär dock undantagna, liksom hela försvarsområdet.Fördraget möjliggör alltså inte närmare samarbete pådessa områden, betonar regeringen i propositionen.Ett närmare samarbete måste enligt den nya artikeln27a i Unionsfördraget bl.a. respektera dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitikensprinciper, mål, och allmänna riktlinjer samt debeslut som fattas inom ramen för denna politik.Samarbetet måste också falla inom unionens ellergemenskapens behörighet (nya artikeln 43 d iUnionsfördraget).Även i den andra pelaren måste minst 8 medlems-stater delta i det närmare samarbetet. Demedlemsstater som avser att delta i ett närmaresamarbete skall rikta en begäran om detta tillrådet. Begäran skall översändas till kommissionenför yttrande och till förkännedom. Beslut om att inleda ett närmare samarbetefattas av rådet med kvalificerad majoritet ienlighet med artikel 23.2 andra och tredje styckenai Unionsfördraget. En medlemsstat har möjlighet attåberopa ett nationellt veto för den händelse stateni fråga motsätter sig att en grupp medlemsstaterinleder ett sådant samarbete. Frågan kan då kommaatt hänskjutas till för enhälligtbeslut.Inom den tredje pelaren (artiklarna 1.11-1.14 och1.9 i ) kommer ett närmare samarbeteäven efter ikraftträdande attupprättas i princip på samma sätt som i den förstapelaren. En skillnad är att medlemsstaterna inom dentredje pelarens område själva kan lägga fram ettförslag om att inleda ett samarbete, om kommissionenväljer att inte göra det (nya artikeln 40a.1 iUnionsfördraget).Utskottets bedömningUtskottet har inget att erinra vad gällerpropositionens framställning i dessa delar.3.6 Inför nästa regeringskonferensBakgrundRegeringskonferensen i och förklaringen omunionens framtidVid regeringskonferensen under Europeiska rådetsmöte i antogs enförklaring (nr 23) om unionens framtid.Regeringskonferensen framhöll att den önskade att enbredare och djupare diskussion om EU:s framtidautveckling inleds.Enligt förklaringen bör bl.a. följande frågorbehandlas: Hur man skall upprätta och därefterupprätthålla en mer exakt avgränsning av EU:soch medlemsstaternas befogenheter somöverensstämmer med subsidiaritetsprincipen. Vilken ställning den i proklamerade EU-stadgan om de grundläggande rättigheterna skallha i enlighet med slutsatserna från i Köln.1. En förenkling av fördragen för att göra demtydligare och lättare att förstå utan att derasinnebörd ändras.2. De nationella parlamentens roll i deneuropeiska strukturen.Regeringskonferensen förklarade att den genom att taupp dessa frågor erkände behovet av att förbättraoch övervaka unionens och dess institutionersdemokratiska legitimitet och öppenhet för att föraden närmare medlemsstaternas medborgare.Efter det förberedande arbetet skall en nyregeringskonferens sammankallas för attbehandla de nämnda frågorna i syfte att göramotsvarande ändringar i fördragen.De svenska och belgiska ordförandeskapen gavs iuppdrag att i samarbete med kommissionen och medmedverkan av uppmuntra tillomfattande diskussioner med alla berörda parter:företrädare för de nationella parlamenten och denallmänna opinionen, dvs. från det politiska livet,näringslivet och universitetsvärlden, företrädareför det civila samhället m.m. Även kandidatländernaskulle knytas till processen. En rapport skulleläggas fram för i i juni2001, och skulle efter det vid sittmöte i Laeken anta en förklaring medlämpliga initiativ för den fortsatta processen.Utveckling efter NiceEtt inledande uttalande till debatten om EU:sframtida utveckling gjordes avstatsminister och , som företrädare förde svenska och belgiska ordförandeskapen,tillsammans med talman och kommissionens ordförandeRomano Prodi.I uttalandet framhölls att unionen åtagit sig attskapa en debatt som skall nå ut till alla delar avsamhället och ha en större spännvidd än tidigare.Debatten borde stimulera till förslag om hur degrundläggande utmaningar som EU står inför under dekommande decennierna skall bemötas rationellt närdet gäller policybestämmelser, institutioner ochuppläggning av arbetet. Vikten betonades av engemensam plats där alla bidrag till debatten kansamlas in och lätt göras tillgängliga för allaintresserade parter, för medierna och framför alltför medborgare. Därför öppnades en särskildwebbplats ().Efter en hänvisning till uppdragen införEuropeiska rådets möten i och iLaeken gavs en uppmaning att nå utvida omkring och lyssna till medborgarnasförväntningar på den framtida Europeiska unionen ochderas tankar om hur unionen bättre kan rustas föratt fullgöra de uppgifter som ligger framför den.Nästa översyn av fördragen skulle därigenom kunnaske på grundval av ett rikt åsiktsunderlag.I slutsatserna från Europeiska rådets möte iGöteborg (p. 15) uttaladeordförandeskapet att den öppna debatten omEuropeiska unionens framtida utveckling inleddes den7 mars och att denna debatt, som engagerar alladelar av samhället, måste föras aktivt underkommande år. Som en del av förberedelserna inför2004 års regeringskonferens inbjuds medlemsstateroch kandidatländer att sammanfatta den nationelladebatten och rapportera till de på varandra följandeordförandeskapen. Synpunkter på hur man kanstrukturera den förberedande etappen årsregeringskonferens och bredda deltagandet i detarbetet, eventuellt inbegripet skapandet av ettöppet forum, kommer att fortsätta fram i Laeken.Vid allmänna rådets informella möte i Genval iseptember 2001 diskuterades frågor om proceduren föratt förbereda nästa regeringskonferens. Diskussionengrundades på att modellen med konvent förefallervara den som får mest stöd och som på ett enkeltsätt kan kombineras med idén om ett civilt forum ochmed en stark ordförande eller ett presidium.Frågorna har därefter diskuterats vidare undermöten främst i allmänna rådet och även berörts underEuropeiska rådets informella möte i den 19oktober 2001.Kommissionen avgav ett meddelandeom vissa aspekter av debatten om Europeiska unionensframtid, KOM (2001)178 slutlig.I meddelandet framförs vissa preliminäratankegångar om hur debatten skulle kunna förastillsammans med alla berörda parter. Det innehållerockså en närmare beskrivning av vad kommissionenskulle kunna bidra med. Kommissionen uppmanar tillatt erfarenheterna av kommissionens dialog medEuropa skall tas till vara. För att debatten skallbli framgångsrik anser kommissionen att det ärviktigt att EU-institutionerna ger sig tid attfundera över vilka metoder och redskap som behövsför att stödja den.Kommissionen erinrar om att den redan uttalat sigför att den grupp som skall tillsättas för attförbereda regeringskonferensen skall få en form somgrundas på den överenskommelse som utmynnade iutarbetandet av EU:s rättighetsstadga.Debatten om EU:s framtid handlar enligtkommissionen inte bara om de fyra frågor somsärskilt lyfts fram i Niceförklaringen. Debattenmåste behandla frågor om öppenhet och demokratisklegitimitet i unionen och dess institutioner ochrent allmänt inriktas på alla frågor som rör deneuropeiska integrationen, antingen det gällerändamål, institutionell uppbyggnad eller politiskinriktning.De insatser som kommissionen avser att genomföraför att stimulera debatten angesi en bilaga till meddelandet.Kommissionen har som ett strategiskt mål för sittarbete angivit nya styrelseformer för unionen ochpresenterade sin vitbok omstyrelseformerna i EU. avser enligtvitboken att delta aktivt i förberedelserna tillframtidsdebatten inför Europeiska rådets möte iLaeken. kommer också att remissbehandlas,och kommissionen kommer därefter att lägga fram enny rapport . En faktapromemoria övervitboken har kommit in till ochöverlämnats till konstitutionsutskottet.Europaparlamentet antog enresolution om och Europeiska unionensframtid. Resolutionen grundas på ettinitiativbetänkande (A5-0168/2001) från utskottetför konstitutionella frågor - rapportörer Méndez deVigo och Seguro - efter yttranden från andrautskott.I resolutionen rekommenderar attett konvent inrättas enligt mönster från arbetet medEU:s stadga om grundläggande rättigheter och attkonventets uppdrag bör vara att föreläggaregeringskonferensen ett konstitutionellt förslagtill författning baserat på resultaten av den bredaoffentliga debatt som bör ligga till grund förregeringskonferensen. Konventets arbete bör enligtresolutionen inledas i början av år 2002.Europaparlamentet hävdar att en debatt om Europasframtid inte kan begränsas till de fyra frågor somnämns i Niceförklaringen. Parlamentet anför ocksåatt om regeringskonferensen sammankallas , så att det nya fördraget kan antas idecember , kan valen till Europaparlamentet2004 ge en demokratisk impuls till den europeiskaintegrationsprocessen och delta i processen under bästa möjligaförutsättningar. uppmanar denationella parlamenten att, när de uttalar sig omNicefördraget, ge sitt fulla stöd tillsammankallandet av ett konvent.Det tjugofjärde COSAC i i maj 2001uttalade i ettbidrag till bl.a. följande.COSAC understryker parlamentens roll i debattenom Europeiska unionens framtida utveckling.Parlament i medlemsstaterna är nära sina väljareoch kan således fungera som en länk mellanmedborgarna och debatten på europeisk nivå. JämteEuropaparlamentet bör därför nationella parlamentaktivt och kontinuerligt främja en offentligdialog om EU:s framtid. COSAC betonarnödvändigheten av att inkludera parlamenten ikandidatländerna i debatten. Ett viktigt mål fördenna debatt är att försäkra att unionen fungerarväl.COSAC i sig själv är ett lämpligt forum fördebatten. COSAC regleras i fördragen och har rättatt överlämna egna bidrag till EU:sinstitutioner. COSAC kommer att fortsätta attmötas under varje ordförandeskap och det finnsredan ett praktiskt ramverk på plats för COSACoch en trojka som garanterar kontinuitet.Samtidigt underlättar det roterandeordförandeskapet för COSAC att olika aspekterägnas uppmärksamhet. COSAC har fördelen attinkludera nationella parlament i medlemsstaternaoch i kandidatländerna, liksom Europaparlamentet.COSAC-delegationernas storlek försäkrar att olikapolitiska uppfattningar från varje landrepresenteras. Tack vare COSAC-mötenasregelbundenhet utvecklas personliga nätverkmellan deltagande ledamöter. Alla involverade kanföra in idéer från COSAC i sina nationelladebatter.COSAC deklarerar härmed sin avsikt att aktivtfölja och delta i debatten. COSAC avser att sättaden framtida utvecklingen av unionen på sindagordning vid sina möten fram till nästaregeringskonferens. En arbetsgrupp inom COSAC,som sattes upp under det svenskaordförandeskapet, har diskuterat nationellaparlaments roll och Europeiska unionen. COSAC harbeslutat att arbetsgruppen ska fortsätta sittarbete och studera de frågor som nämns iNiceförklaringen.Ett konvent utgjorde forum för att arbeta framett utkast till stadgan om de grundlägganderättigheterna. Erfarenheterna från detta arbetebör beaktas när Europeiska unionen påbörjar denmer strukturerade fasen i debatten om dessframtid. Som en del av förberedelserna förregeringskonferensen bör en konferensbaserad på denna modell sammankallas för attutveckla förslag till reformering av EU. När detgäller sammansättningen och arbetsmetoderna förett sådant organ, betonar COSAC nödvändighetenatt nationella parlament ges en stark och tidigroll. Medlemsstaterna är trots allt fördragensavtalsslutande parter och deras nationellaparlament är ansvariga för den slutligaratificeringen av ändringar av fördragen.Kandidatländerna bör inkluderas i förberedelsernaför regeringskonferensen 2004.I ett bidrag, som antogs i den 5 oktober2001, understryker det tjugofemte COSAC den viktigaroll som medlemsstaternas och kandidatländernasparlament, likaväl som , bör spelai debatten om EU:s framtid. Vikten av aktivtparlamentariskt deltagande i denna debatt bör enligtCOSAC inte underskattas.COSAC uppmanar medlemsstaterna att inte begränsadagordningen till de fyra punkter som nämns iNiceförklaringen utan att vidga den till en debattom ett globalt politiskt projekt för Europa.COSAC påminner om sitt stöd för sammankallandet avett organ som bygger på den modell som användes fördet konvent som arbetade fram EU:s stadga omgrundläggande rättigheter, i vilket medlemsstaternasnationella parlament, ochparlamenten i kandidatländerna kan representeras pålämpligt sätt - emotseende möjligheten att haersättare - och lett av ett presidium som organetväljer inom sig. Konventets roll bör inte begränsastill att vara ett diskussionsforum. Konventet bör fåi uppdrag att för regeringskonferensen 2004presentera ett sammanhängande utkast som bidrar medlösningar på problem som det ställs inför.COSAC stöder tillskapandet av ett europeiskt forumoch nationella forum som gör det möjligt förmedborgare och det civila samhället att genomstörsta möjliga deltagande bidra till konventetsarbete.RegeringenRegeringen erinrar i propositionen om den gemensammaförklaringen om unionens framtid och framhåller attunder det svenska ordförandeskapet våren 2001inleddes ett arbete, där det huvudsakliga syftet varatt stimulera till en bred allmän debatt, meddeltagande också av kandidatländerna, inklusiveTurkiet. De fyra frågor som identifierades vidEuropeiska rådets möte i sågs som centrala iden debatten. Regeringen betonar emellertid att detär av vikt att diskutera även andra frågor, utifrånmedborgarnas preferenser och önskemål, i en direktdialog med medborgarna.Regeringen har i ett underlag till EU-nämndeninför allmänna rådets möte den 8 och 9 oktober 2001förklarat att den stöder skapandet av ett "öppetforum" eller "konvent".