bet · GO01JuU20 · 2001-04-24 00:00:00 — Utskottet föreslår att riksdagenavslår motionerna Ju15, Ju912, Ju913 och A812 i häraktuella delar.Brott mot barnUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionsyrkanden som tar upp olika frågorrörande brott mot barn. I huvudsak hänvisarutskottet till beredningen av förslag somlagts fram av Kommittén mot barnmisshandel.Jämför reservationerna 9 (m, kd) och 10 (fp).Frågor om brott mot barn tas upp i flera motioner. Imotionerna Ju918 (c, m, v, kd, fp, mp) och Ju921 (c)efterfrågas i allmänna ordalag åtgärder motbarnmisshandel. I motionerna Ju11 (kd) och Ju927 (m)påpekas att barn bör kunna förhöras vid fler än etttillfälle. I motion Ju224 (c, m, v, kd, fp, mp)begärs bättre rutiner för hur polisen skall hanterasituationen att det finns barn i en familj därmisshandel förekommit. I motion Ju923 (s)understryks vikten av åtgärder mot kommersiellsexuell exploatering av barn. Slutligen efterfrågasi motion Ju924 (s) bättre statistik om brott motbarn.Kommittén mot barnmisshandel har i sittdelbetänkande Barnmisshandel - Polisens ochåklagarnas handläggningstider och arbetsmetoder (SOU2000:42) övervägt de frågor som tas upp imotionerna. Flera av förslagen handlar om utbildningoch handledning. Kommittén föreslår en förändring avgrundutbildningen för poliser som ger alla poliserkunskap om budskap, hur manbemöter barn samt hur man hanterar de särskildafrågor som kommer upp i ärenden där barn ärinblandade. Vidare föreslår kommittén att det påcentral nivå skall finnas utbildning som tar siktepå att vidareutbilda poliser i att handläggabarnmisshandelsärenden. Vidareutbildning ochkontinuerlig fortbildning föreslås också föråklagare. Ett annat av kommitténs förslag är attcentrala riktlinjer eller liknande utfärdas för atttillförsäkra barnutredare över hela landet sammamöjligheter till kontinuerlig handledning.Andra förslag från kommittén tar sikte påutredningsförfarandet. Här föreslås attförundersökningskungörelsen ändras så att förhör medbarn bör hållas av en person med särskild kompetensoch fallenhet för uppgiften. att reglerna om hur ett barnskall kunna förhöras ändras så att frågan skallavgöras i varje enskilt fall med hänsyn tillutredningens art och barnets bästa. Ett annatförslag tar sikte på behovet av att säkerställa godaförhörsmiljöer. I denna del har kommittén ocksåföreslagit att ges i uppdrag attutfärda de centrala riktlinjer som behövs för attsäkerställa att en anmälan enligt 71 §socialtjänstlagen görs om barn i familjer därmisshandel förekommer.Kommitténs förslag bereds i ochen proposition planeras till våren 2002.Här bör även nämnas att isitt betänkande Sexualbrotten - Ett ökat skydd förden sexuella integriteten och angränsande frågor(SOU 2001:14) bl.a. föreslagit att det skall införasett nytt brott, handel med barn för sexuellaändamål. Betänkandet är ute påremiss.Utskottet har behandlat liknande yrkanden förut(se bet. 1999/2000:JuU4 s. 18 f i fråga om förhörmed barn och bet. 1998/99:JuU26 s. 20 f där dethandlade om stöd till barn som utsatts för sexuellaövergrepp).Utskottet anser att det är viktigt attuppmärksamma barn som offer för brott ytterligare.Frågor om särskild kompetens och frågor om hurförhören skall gå till är av central betydelse i denu aktuella utredningarna. Här tänker utskottet intebara på att barnen inte får ta skada av förfarandetutan också på att utredningen bedrivs på ett sådantsätt att bevisning om brottet kan säkras. Densistnämnda frågan erbjuder särskilda svårigheter närdet gäller ärenden där barn, särskilt små barn,misstänks ha varit utsatta för brott. Mot denbakgrunden är det positivt att såväl Kommittén motbarnmisshandel som lagt framflera förslag till förändringar. Utskottet villemellertid inte föregripa beredningen av dessaförslag. När det slutligen gäller frågan om statstikvill utskottet påpeka att kriminalstatistikeninnehåller särredovisning av misshandel, våldtäktoch sexuellt tvång mot barn under 15 år.Utskottet föreslår att avslår motionernaJu11, Ju224, Ju918, Ju921, Ju923 och Ju924 och Ju927i här aktuella delar.BrottsskadeersättningUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslår ettmotionsyrkande som går ut på att det ibrottsskadelagen skall slås fast att den somutsatt sig för fara utomlands i samband medinternationella uppdrag inte bör ha rätt tillbrottsskadeersättning. Jämför reservation 11(m).Vidare föreslår utskottet att riksdagenavslår en motion vari begärs en översyn avBrottsoffermyndighetens praxis i förhållandetill domstolarnas avgöranden när det gällerskadestånd. Jämför reservation 12 (fp).Den som skadats av ett brott kan kräva skadestånd avgärningsmannen. En talan om det kan handläggastillsammans med själva åtalet. Vid sidan avmöjligheten att kräva skadestånd från gärningsmannenfinns möjligheter att av statsmedel få s.k.brottsskadeersättning. Förutsättningarna för detanges i brottsskadelagen (1978:413) och innebärsammanfattningsvis att ersättning kan betalas ut förpersonskada som någon lidit till följd av brott.Också för vissa andra typer av skada kan ersättningbetalas. Frågor om brottsskadeersättning prövas avBrottsoffermyndigheten.I motion Ju906 (m) anförs att den som skadas vidfarliga utlandsuppdrag såsom FN-tjänst, inte skallha rätt till brottsskadeersättning.Enligt 1 § andra stycket brottsskadelagen(1978:413) är lagen tillämplig vid personskada omett brott begåtts utomlands mot någon som harhemvist i . Från lagens tillämpningsområdeundantas dock sådana fall där brottet och denskadelidande har så ringa anknytning till Sverigeatt det inte är rimligt att skadan ersätts avsvenska statsmedel.I ett beslut bedömdeBrottsoffermyndigheten ett anspråk på ersättning somframställts av en person som tjänstgjort i Georgiensom militärobservatör för FN och som under uppdragetkidnappades, hölls fången och underden tiden vid fyra eller fem tillfällen hotades tilllivet med ett skarpladdat vapen.Brottsoffermyndigheten gjorde bedömningen att denbrottslighet som mannen utsatts för hade ett närasamband med dels hans tjänstgöring sommilitärobservatör, dels den situation som rådde iGeorgien vid tillfället. Mot den bakgrunden fannBrottsoffermyndigheten att brotten hade sådan ringaanknytning till som åsyftas iundantagsbestämmelsen. När det sedan gällde denskadelidandes anknytning till att mannen i fråga hadehemvist i och att en svensk myndighet varhans arbetsgivare. Detta innebar, anfördemyndigheten, en stark anknytning till . Åandra sidan fullgjorde han ett uppdrag utomlands ochbefann sig i för FN:s räkning. I denegenskapen hade han, enligt Brottsoffermyndighetensbedömning, ringa anknytning till vid denaktuella tidpunkten.Sammantaget fann attbrottsskadelagen inte var tillämplig och avsloganspråket på ersättning. Ärendet avgjordes i dennämnd som har till uppgift att pröva ärenden som ärav principiell betydelse eller annars är av störrevikt.Utskottet konstaterar att det ankommer påBrottsoffermyndigheten, eller i förekommande fall påden till myndigheten knutna nämnden, att tolka ochtillämpa reglerna i brottsskadelagen. I det ovanrefererade avgörandet tillämpades ett undantag ilagen. Ställningstagandet har samma innebörd sommotionsönskemålet. Utskottet anser attmotionsönskemålet kan anses var tillgodosett, ochutskottet föreslår att avslår motion Ju906i denna del.I motion Ju922 (fp) efterfrågas en ordninginnebärande att skall varaskyldig att följa domstolarnas avgöranden vidprövningen av ansökningar om brottsskadeersättning.Frågan om samspelet mellan bl.a. domstolarna ochBrottsoffermyndigheten behandlas i regeringensproposition Ersättning för ideell skada (prop.2000/01:68). Sammanfattningsvis görs bedömningen attsamspelet fungerar bra.Utskottet vill inledningsvis understryka vikten avatt utgångspunkten bör vara att det ärgärningsmannen som skall betala ersättningen tillbrottsoffret. För att underlätta för brottsoffrethar det i 25 a förordningen (1990:893) omunderrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.föreskrivits att dom om skadestånd skall sändas tillkronofogdemyndigheten när avgörandet vunnit lagakraft. Det är först om svårigheter möter att fåbetalt som frågan hamnar på Brottsoffermyndighetensbord.När det sedan gäller prövningen hosBrottsoffermyndigheten innebär reglerna ibrottsskadelagen bl.a. att avräkning skall ske avvissa andra ersättningar. Vidare finns särskildajämkningsregler. I sammanhanget bör också framhållasatt Högsta domstolens avgöranden iskadeståndsrättsliga frågor naturligtvis harbetydelse för prövningen hos Brottsoffermyndighetensamtidigt som praxis hos myndigheten styrtdomstolarnas avgöranden när det saknats vägledandeavgöranden från Högsta domstolen.Sammantaget innebär det anförda att utskottet inteser någon anledning att förorda en ordninginnebärande att skulleåläggas att strikt följa domstolarnas avgöranden.Någon ytterligare utredning av frågan behövs inteheller. bör avslå motion Ju922.VittnesstödUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionsyrkanden som rör skyddet av och stödettill vittnen. Utskottet hänvisar till ettnyligen överlämnat nationellthandlingsprogram om skydd för bevispersonersamt pågående och kommande arbete inomdomstolsväsendet med att förbättra stödettill vittnen. Jämför reservation 13 (m, kd,c, fp).Flera motioner tar upp frågor om stöd till vittnen.I motionerna Ju930 och Ju730 (båda m) efterfrågasåtgärder för att skydda hotade vittnen. I motionernaJu15 och Ju933 (båda fp) begärs att det skall finnasvittnesstöd i alla domstolar. Motionären bakom Ju730är inne på liknande tankar och anser att möjlighetentill sådant stöd bör framgå av utsända kallelser. Isamma motion liksom i motion Ju913 (kd) understryksvikten av att domstolslokalerna är anpassade tillvittnens särskilda behov.I november 1999 gav regeringen uppdrag att i samverkan med Riksåklagaren,, ochBrottsoffermyndigheten utarbeta ett nationellthandlingsprogram för skydd av vittnen, målsägandeoch andra bevispersoner.Uppdraget redovisades i en rapport i december2000. Det nationella skyddsprogrammet föreslåsinnehålla fyra skyddsnivåer där den högsta innebäromlokalisering och identitetsbyte. Enligt förslagetbör det vidare finnas ett basutbud av åtgärder,bl.a. skyddat boende, tekniska åtgärder och enkontaktorganisation. Det sistnämnda går ut på attvarje polismyndighet eller kriminalvårdsmyndighetbör ha en intern organisation för programmet som germöjlighet för en bevisperson till kontakt medpolisen dygnet runt. Det nationellahandlingsprogrammet bör enligt förslaget regleras ien ny lag om skydd för bevispersoner.I propositionen redovisar regeringen sinmålsättning att det vid samtliga tingsrätter ochhovrätter skall finnas vittnesstöd inom tre år.Brottsoffermyndigheten kommer att få regeringensuppdrag att tillsammans med ta framen plan för hur det målet skall kunna uppnås ochmedverka till att vittnesstödsverksamhet anordnasvid de orter där sådan verksamhet ännu inte bedrivs.Planen bör redovisas i år.Domstolsverket har inom ramen för sitt arbete medatt ta fram ett åtgärdsprogram för att förbättradomstolarnas bemötande av parter och vittnen m.fl.gjort en samlad översyn av de kallelser som sändsut. Informationsblad om att vittna m.m. finnstillgängliga på och kanhämtas av domstolarna för att bifogas kallelserna.Domstolslokalernas utformning är föremål för enkontinuerlig översyn och behovet av särskilda väntrum för målsägande.Utskottet behandlade liknande yrkanden om skyddför vittnen (bet. 1999/2000:JuU23s. 33 f). Utskottet hänvisade då till det nuföreliggande förslaget om ett nationellthandlingsprogram för skydd av bevispersoner.Utskottet kan konstatera att när det gäller stödettill vittnen är det i mångt och mycket samma slagsöverväganden som är aktuella som när det gällermålsägande. Det är alltså inte bara ur vittnetspersonliga perspektiv viktigt med skydd, stöd ochett allmänt sett gott bemötande. Dessa frågor harockså på detta område betydelse för rättssäkerheteni ett större perspektiv. Här tänker utskottet främstpå den stora betydelse som vittnesmål ofta har förbevisningen. Vittnesmålen kan äventyras om vittneninte känner förtroende för rättsväsendet och därförundandrar sig att vittna. Mot denna bakgrund villutskottet uttrycka sitt stöd för det brett upplagdaarbete som pågår på detta område. Här vill utskottetsärskilt framhålla det arbete som Domstolsverketbedriver. Motionsönskemålen får anses varatillgodosedda. Utskottet föreslår att riksdagenavslår motionerna Ju15, Ju730, Ju913, Ju930 ochJu933 i här aktuella delar.ResursfrågorUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotioner som rör kostnadsaspekter på arbetetmed stöd till brottsoffer. Utskottet hänvisartill regeringens beräkningar i propositionen,pågående beredningsarbete och kommandebudgetbehandling. Jämför reservation 14 (m,kd, c).Frågor om kostnader för åtgärder som tar sikte påstödet till brottsoffren tas upp i flera motioner.Sålunda anförs i motion Ju14 (m) att rättsväsendetbehöver ökade anslag för att klara av att stödjabrottsoffren. I motion Ju11 (kd) anförs attkommunerna behöver mer pengar som en följd avförslaget till ändring i socialtjänstlagen samt attden som fått fingerade personuppgifter måste kunnafå ersättning för kostnader. I samma motion liksom imotionerna Ju12 (c) och Ju410 (m) tas upp frågan omfinansiering av vittnesstödsverksamheten.Utskottet noterar att regeringen uppmärksammat attde förändringar som aviseras i propositionen kommeratt kosta pengar. Sålunda beräknasutbildningsinsatserna kosta och2 . Vidare anförs attBrottsoffermyndigheten kommer att få sammanlagt 1,5miljoner kronor under dessa år för att initieralokal brottsoffersamverkan. För vittnesstödbudgeteras sammanlagt under åren2001 och 2002. För metodutveckling avsätts 0,5miljoner, och för kunskapsutveckling avsättssammanlagt . Det sistnämndabeloppet har samband med förslaget att tydliggörasocialtjänstens ansvar för brottsoffren, och ettutvecklingsuppdrag till aviseras.Utskottet konstaterar vidare att de redovisadeberäkningarna följs upp i regeringens förslag tilltilläggsbudget för innevarande budgetår. Sålundaföreslås att anslaget till Brottsoffermyndighetentillförs 3 miljoner kronor.Utskottet ser ingen anledning att ifrågasätta deberäkningar som gjorts. Utskottet anser vidare attverksamheten med vittnesstöd, som regeringen anfört,bör bedrivas på ideell basis så att deorganisatoriska lösningarna kan variera efter lokalabehov och förutsättningar. Härav följer attutskottet inte kan ställa sig bakom önskemålet imotion Ju12 om statligt administrativt stöd. Härvill utskottet också påpeka att det blir anledningatt återkomma till dessa frågor i samband medbehandlingen av ekonomiska vårpropositionoch förslaget till tilläggsbudget. Avslutningsvisanser utskottet att det är för tidigt att nu taställning till hur eventuell ersättning för dem somfått fingerade personuppgifter skall utformas. Somframgår av propositionen kommer den frågan attbehandlas inom ramen för den fortsatta beredningenav det nationella handlingsprogrammet om skydd förbevispersoner.Utskottet föreslår att avslår motionernaJu11, Ju12, Ju14 och Ju410 i här aktuella delar.ÖvrigtUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att avslårmotionsyrkanden som rör besöksförbud. Jämförreservation 15 (m, fp).Vidare föreslås att avslårmotioner där det efterfrågas en särskildförtursregel också för mål där målsäganden ärunder . Jämför reservation 16 (fp).Slutligen föreslår utskottet attriksdagen avslår motionsyrkanden där detbegärs en lagreglerad rätt för målsägandenatt yttra sig under huvudförhandlingen.Jämför reservation 17 (m).BesöksförbudI propositionen anförs att det finns skäl som talarför att det skydd som besöksförbud kan ge måsteförbättras ytterligare. Inom Justitiedepartementetpågår en beredning av frågor om skydd för kvinnorsom utsatts för brott av närstående män. Derättsliga förutsättningarna för intensivövervakningmed elektronisk kontroll i samband med besöksförbudutreds. Vidare övervägs andra sätt att åstadkommaett ökat skydd för utsatta kvinnor. En viktigutgångspunkt är att de åtgärder som skall skyddakvinnan inte i första hand skall inkräkta på hennesintegritet. En departementspromemoria kommer att bliremitterad under sommaren i år.I motion Ju15 (fp) föreslås att ett besöksförbudskall kunna avse en del av en kommun och attelektronisk övervakning skall kunna användas på mänsom överträder ett sådant förbud.Utskottet avstyrkte liknande yrkanden (bet. 1999/2000:JuU23 s. 17 f). Utskottet hänvisadetill det redan då pågående beredningsarbetet inomJustitiedepartementet.Utskottet anser alltjämt att det pågåendeberedningsarbetet bör avvaktas. Utskottet föreslåratt avslår motion Ju15 i dessa delar.Unga brottsofferMed förebild i förtursreglerna i lagen (1964:167)med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare(LUL) begärs i motionerna Ju812 (fp) och Ju904 (m)regler innebärande att även ärenden där målsägandenär skall behandlas med förtur.Den bestämmelse i LUL som motionärerna hänvisartill innebär ett särskilt skyndsamhetskrav i allaförundersökningar där den som är ärmisstänkt för brott för vilket det är föreskrivetfängelse . Beslut i åtalsfråganskall i dessa fall ske senast fråndet att den unge delgavs brottsmisstanken.Kommittén mot barnmisshandel har i det ovan nämndadelbetänkandet föreslagit en ändring irättegångsbalken som innebär att förundersökning somavser brott mot liv eller hälsa, brott mot frihetoch frid samt sexualbrott skall bedrivas särskiltskyndsamt, om målsäganden vid tiden för anmälan intefyllt . Vidare föreslås att förundersökningen isådana fall skall vara avslutad och beslut fattat iåtalsfrågan så snart det kan ske och senast inom tremånader efter det att anmälan upprättats.Tidsfristen föreslås få överskridas endast om det ärmotiverat med hänsyn till utredningens art ellerandra särskilda omständigheter. Kommittén betonarockså vikten av skyndsamhet i hela rättskedjan,alltså även vid den fortsatta processen i domstol.Kommitténs förslag bereds som tidigare framgått iRegeringskansliet.Utskottet håller naturligtvis med motionärerna omatt det är viktigt att mål där målsäganden är under18 år handläggs så snabbt som möjligt. Förnärvarande bereds ett förslag i Regeringskanslietmed den av motionärerna önskade inriktningen.Beredningen bör avvaktas. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motionerna Ju812 och Ju904.Målsägandens rätt att yttra sigI motionerna Ju911 och Ju930 (båda m) efterfrågas enuttrycklig rätt för målsäganden att yttra sig underen huvudförhandling.Brottsofferutredningen har föreslagit attmålsägandes rätt att ställa frågor tillbevispersoner utvidgas till att gälla även sådanamålsägande som inte för talan.Under remissbehandlingen riktades kritik motförslaget. Kritiken gick i huvudsak ut på att dethär rör sig om mål där målsäganden inte för talanvare sig genom att biträda åtalet eller genom attföra talan om skadestånd. Målet rör således endastsjälva ansvarsfrågan, och frågor som låg vid sidanav ansvarsfrågan skulle tynga processen i onödan. Ommålsäganden vill kunna ställa frågor vore lösningenpå det enligt remissinstanserna att biträda åtalet.Utskottet vill för sin del anföra följande.Motionsönskemålet får anses innefatta en begäran omatt målsäganden generellt skall kunna få yttra sigunder rättegången. Med anledning härav villutskottet anföra att rättegången syftar till attpröva den talan som ligger på rättens bord. Ommålsäganden vill agera som part i rättegången krävsinte mer av honom eller henne än att han biträderåtalet. Detta sker genom att målsäganden underrättardomstolen om det. En målsägande som är part harnaturligtvis rätt att till slutförande av sin talananföra det han eller hon finner nödvändigt.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet attgällande regler tillgodoser de anspråk påmöjligheter att yttra sig som kan vara befogade isamband med rättegången. Utskottet föreslår attriksdagen avslår motionerna Ju911 och Ju930 i häraktuella delar. Utskottets förslag till riksdagsbeslut förslagRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju903,2000/01:Ju908 och 2000/01:Ju930 yrkande 3.2. Strategi för stödet till brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju12yrkandena 1 och 2, 2000/01:Ju13 yrkande 1,2000/01:Ju14 yrkande 1, 2000/01:Ju914 yrkande 5och 2000/01:Ju933 yrkande 21.Reservation 1 (m)Reservation 2 (kd)Reservation 3 (c)Reservation 4 (fp)3. Målsägandebiträde och stödpersonRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju13yrkande 4, 2000/01:So545 yrkande 16 och2000/01:A812 yrkande 23.Reservation 5 (c, fp)4. Lagregleringen av målsägandebiträdeRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde.5. och brottsoffrenRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i socialtjänstlagen (1980:620). Därmedbifaller regeringens proposition2000/01:79 i denna del och avslår motionerna2000/01:Ju13 yrkande 3, 2000/01:Ju15 yrkande 1,2000/01:So53 yrkande 2, 2000/01:So450 yrkande 7,2000/01:So502 och 2000/01:So505.Reservation 6 (fp, mp)6. Information till brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju11yrkande 3, 2000/01:Ju12 yrkande 4, 2000/01:Ju13yrkande 2 och 2000/01:Ju15 yrkande 5.Reservation 7 (kd, c, fp)7. Utbildning för personal inomrättsväsendetRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju15yrkande 6, 2000/01:Ju912 yrkande 2, 2000/01:Ju913yrkande 3 och 2000/01:A812 yrkande 19.Reservation 8 (kd, fp)8. Brott mot barnRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju11yrkande 2, 2000/01:Ju224, 2000/01:Ju918,2000/01:Ju921 yrkande 4, 2000/01:Ju923,2000/01:Ju924 och 2000/01:Ju927 yrkande 6.Reservation 9 (m, kd)Reservation 10 (fp)9. BrottsskadeersättningRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju906yrkande 1 och 2000/01:Ju922.Reservation 11 (m)Reservation 12 (fp)10. VittnesstödRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju15yrkande 4, 2000/01:Ju730, 2000/01:Ju913 yrkande13, 2000/01:Ju930 yrkande 10 och 2000/01:Ju933yrkande 17.Reservation 13 (m, kd, c, fp)11. ResursfrågorRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju11yrkandena 1, 4 och 5, 2000/01:Ju12 yrkande 3,2000/01:Ju14 yrkande 2 och 2000/01:Ju410.Reservation 14 (m, kd, c)12. BesöksförbudRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju15 yrkandena2 och 3.Reservation 15 (m, fp)13. Unga brottsofferRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju812 och2000/01:Ju904.Reservation 16 (fp)14. Målsägandens rätt att yttra sigRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Ju911yrkande 18 och 2000/01:Ju930 yrkande 12.Reservation 17 (m)den 24 april 2001På justitieutskottets vägnarFredrik ReinfeldtFöljande ledamöter har deltagit i beslutet:Fredrik (), (), MärtaJohansson (s), (), IngemarVänerlöv (kd), (), MaudEkendahl (m), (), MorganJohansson (s), (), RagnwiMarcelind (kd), (), (), (c), (), StureArnesson (v) och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningVåren 1995 föreslog utskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande (bet. 1994/95:JuU13) etttillkännagivande om att det behövdes en utvärderingav de åtgärder som vidtagits på brottsofferområdetunder den senaste tioårsperioden.Regeringen beslutade att tillkallaen särskild utredare med uppgift att genomförautvärderingen. Utredningen, som antog namnetBrottsofferutredningen, redovisade sitt uppdrag ibetänkandet Brottsoffer - Vad har gjorts? (SOU 1998:40). Betänkandet harremissbehandlats, och en sammanställning av svarenfinns tillgänglig i (dnrJu98/1237).Vissa av utredningens förslag har redan behandlatsi andra sammanhang. Detta gäller bl.a. höjningen avavgiften till brottsofferfonden, som genomfördesvåren (bet. 1998/99:FiU27, JuU4y).Regeringens förslag i detta ärende bygger påBrottsofferutredningens övriga förslag ochremissbehandlingen av dem.Lagrådet hade i sitt yttrande över de framlagdaförslagen ingen erinran mot dem.Regeringens lagförslag finns i bilaga 2.I detta betänkande behandlar utskottet delsregeringens proposition, dels de motioner som väcktsmed anledningen av den, dels ett antal motioner frånden allmänna motionstiden och dels ettmotionsyrkande som väckts med anledning avregeringens proposition Ny socialtjänstlag m.m.(prop.