bet · GP01FÖU2 · 2001-11-22 00:00:00 — harFörsvarsdepartementet ett samordnande ansvar.Regeringen avser i en proposition våren 2002återkomma till i frågan om den närmareutformningen av planeringen för beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred samtplaneringen för höjd beredskap. I nämnda propositionkommer också resultatet av de sektorsvisagenomgångar som ägt rum inom attbehandlas, dvs. behovet av författningsreglering närdet gäller svåra påfrestningar på samhället i fred.Regeringen behandlar emellertid i denna propositionvissa av utredningens förslag om grundstruktur förkrishantering i samhället, förslaget om inrättandetav en ny planeringsmyndighet och berör vissa frågorpå IT-området. Som en bakgrund till förslagenredovisar regeringen i följande avsnitt vissaallmänna överväganden om utvecklingen av sårbarheteni samhället och när det gäller behovet av enförstärkning av samhällets krishanteringsförmåga.En central del försvarsbeslut var att enhelhetssyn skall prägla samhällets satsningar ochåtgärder för att förebygga och hantera hot ochrisker i såväl fred som krig. Vidare angavs att detär väsentligt att de samordningsvinster som börfölja av tillämpningen av en helhetssyn verkligenuppnås.Regeringen konstaterar att begreppet helhetssynsedan 1996 års försvarsbeslut sett iberedskapsplaneringssammanhang har kommit att tolkaseller getts en innebörd enligt i huvudsak tre olikahuvudlinjer.En mycket övergripande tolkning är att dåberedskapsåtgärder avses vidtas i samhället införett visst hot bör alla rimliga slag av hot frånfredstida olyckor till krig beaktas. Detta innebäratt förmågan att klara fler hot förbättras.En annan användning av begreppet är att enhelhetssyn bör förekomma på områden som är inbördesberoende av varandra eller där man arbetar näravarandra. Exempel på detta är infrastrukturområdenael och tele respektive räddningstjänst, polis samthälso- och sjukvård. Här är det frågan om en strävanatt förbättra samordningen av beredskapsåtgärder ochinsatser mellan olika områden.En tredje tolkning är att totalförsvaret skallkunna stärka samhällets förmåga att förebygga ochhantera svåra påfrestningar på samhället i fred.Detta har inneburit att vid främst utformningen, meni någon mån också dimensioneringen avberedskapsåtgärder inför höjd beredskap, har manbåde inom det militära och det civila försvarettagit hänsyn till fredstida hot. Denna tolkningfokuserar på att tillgångar som byggts upp för ettändamål (väpnat angrepp) helst också bör kunnaanvändas för andra ändamål.Ett område där tillämpningen av helhetsprincipenhar varit framgångsrik, i meningen att andraaspekter än krigets krav har beaktats, är inriktningav beredskapsåtgärder och utnyttjande av tillgångarinom totalförsvaret. De tre olika tolkningarna ärenligt regeringens mening fullt rimliga.De förslag som regeringen avser lämna tillriksdagen mot bakgrund av bl.a.Sårbarhets- och säkerhetsutredningens förslag kommeratt grundas på att en helhetssyn i olika avseendenskall tillämpas för att minska sårbarheten inomviktiga samhällsfunktioner och förbättra samhälletsförmåga att hantera allvarliga krissituationer.För att kunna ge tydligare vägledning i planeringenbehöver emellertid enligt regeringens meninghelhetssynsprincipen i vissa avseenden utvecklas.Det gäller vilket ansvar olika aktörer skall ha föratt beredskapsåtgärder vidtas inför olika slag avhot, och inte minst finansieringen av åtgärderna. Enskillnad finns här mellan åtgärder som skallfinansieras inom ramen för myndigheters, kommunersoch företags ordinarie verksamhet och åtgärder somkan finansieras via särskilda anslag.Helhetssynsprincipen har också ett samband medansvarsprincipen, dvs. den princip som innebär attden som har ansvar för en verksamhet under normalaförhållanden också har ett ansvar för attberedskapsåtgärder vidtas mot olika slag av hot.Regeringen avser återkomma till i dennafråga i propositionen våren 2002.Enligt direktiven till Sårbarhets- ochsäkerhetsutredningen skall med tillämpning avansvarsprincipen beredskapen byggas "underifrån"(underifrånper-spektiv).Underifrån kan förstås ur två perspektiv. Det enaär att utgångspunkten skall vara samhälletsbasförmåga och den normala fredsverksamheten.Denna basförmåga kompletteras sedan med åtgärderför att täcka hela hotskalan från svårapåfrestningar till krig. Detta är ettunderifrånperspektiv som avser i vilken ordningberedskapsåtgärder skall vidtas för olika hot.Ett annat perspektiv innebär att förmågan på lokalnivå utgör grunden för beredskapen och att dennaförmåga kompletteras med åtgärder på regional ochcentral nivå. Det geografiska underifrånperspektivetbetyder att kriser i första hand skall hanteras pålägsta ansvariga nivå i samverkan med andra aktöreroch att om så krävs kan ansvar flyttas uppåt.Enligt regeringens mening är båda varianterna avperspektiv viktiga för beredskapsplaneringen, och dekan sägas utgå från uppfattningen att planeringenskall starta i den ordinarie fredstida verksamheten.När det gäller principen att åtgärder skall vidtassuccessivt i en hotskala finns naturligtvis ettviktigt undantag och det gäller Försvarsmakten.Resurserna för Försvarsmakten dimensioneras ochutformas primärt för uppgifterna att försvara landetvid väpnat angrepp och att kunna genomförainternationella fredsfrämjande insatser.Förhållandena när det gäller det civila försvaretkan däremot betraktas annorlunda genom attsamhällets förmåga att klara vanligt förekommandeolyckor och störningar, katastrofer och svårapåfrestningar på samhället i fred i princip skallutgöra grunden för förmågan under höjd beredskap somvid behov kompletteras med särskilda åtgärder.MotionernaI kommittémotion Fö8 (mp) av m.fl.framhålls att med förhållandevis små resurser kan enenskild individ, en grupp eller en organisation, iprincip var som helst i världen, utsättabankbetalningssystem, försäkringssystem,elektroniska kommunikationer och databaser förelektroniska intrång och sabotage. Det finns ettbehov av övergripande omvärldsanalys, tvärsektoriellsamordning och incidentberedskap. Det är beklagligatt regeringen inte heller har förmått utvecklakonkreta förslag till försvar och förebyggandeinsatser på detta område utan avser att kommatilbaka till först (yrkande 2).I kommittémotion Fö10 (fp) av ochEva Flyborg anförs att efter terrorattacken på kom fokus på ettosedvanligt tydligt sätt att sättas på de frågor ochde behov som Sårbarhets- och säkerhetsutredningenpresenterat. Utredningen presenterar en välunderbyggd helhetssyn på hur sårbarhetsfrågornaskall hanteras över sektorsgränserna. Ipropositionen finns inga konkreta förslag tillåtgärder och beslut för att fatta. Pådrygt 30 ställen i propositionen förklararregeringen att den avser återkomma till riksdagen.Motionärerna frågar sig om regeringen tror att denya hoten kan besvärjas av oändliga ordmassor liktgammaldags trollformler. Regeringens hantering avsårbarhetsfrågorna är inte acceptabel och visarenligt motionärerna på en enastående nonchalans ochhandlingsförlamning (yrkande 1).I två kommittémotioner från -Fö255 (kd) yrkande 1 av m.fl. och Fö256(kd) yrkande 5 av m.fl. - hänvisasockså bl.a. till terroristattackerna i den 11september 2001. Genom att undvika en motståndaresstarka sidor kan en angripare i stället utnyttjaegna möjliga starka sidor eller okonventionella ochhelt oväntade metoder för att söka nå framgång. Dennya säkerhetspolitiska hoten i form av bland annatterrorism måste tas på allvar av alla öppna ochdärmed sårbara demokratiska stater. Även om vi intekan ha beredskap mot rena självmordsattacker börtotalförsvarets och samhällets beredskap mot olikaformer av terrorattacker med okonventionella metoderoch vapen stärkas. I kommittémotion Fö256 (kd)kräver också motionärerna en grundläggande analys avde nya hotens konsekvenser för civilbefolkningen,hur civilbefolkningen kan skyddas och engageras föratt samhället skall fungera vid krissituationer(yrkande 4).Utskottets ställningstagandeTerroristattacken i visarhur sårbart det moderna samhället är och belyste medskrämmande klarhet att hoten mot folk och länder harändrat karaktär. Utskottet delar regeringensuppfattning att samhällets robusthet, vår förmågaatt hantera olika former av kriser och engrundläggande försvarsförmåga sammantaget utgör enhelhet som den framtida försvarsplaneringen bör utgåifrån.Terrorgrupper kan via attacker mot IT-system,elförsörjning, telekommunikation och ekonomiskasystem uppnå samma effekt på samhället som dettidigare krävdes militära maktmedel för att nå.Utskottet vill därför betona vikten av attförsvarspolitiken och försvar även utformasför att kunna värna det öppna, moderna samhället.Mot den bakgrunden ser utskottet också det somangeläget att utveckla kompletterandeomvärldsexempel i de avseenden som regeringen anger.Utskottets uppfattning är att samhället måste haen beredskap inför olika slag av hot ochsårbarheter. Den kan avse mindre olyckor ochstörningar, men även svåra påfrestningar påsamhället i fred och ytterst att möta ett väpnatangrepp. På annan plats i detta betänkande anslutersig utskottet till de av regeringen i propositionenangivna övergripande principerna för samhälletskrishantering. Utgångspunkten bör vara en helhetssynför samhällets åtgärder. De förslag som regeringenavser lämna till mot bakgrundav bl.a. Sårbarhets- och säkerhetsutredningensförslag kommer således att grundas på att enhelhetssyn i olika avseenden skall tillämpas för attminska sårbarheten inom viktiga samhällsfunktioneroch förbättra samhällets förmåga att hanteraallvarliga krissituationer.Utskottet är väl införstått med att de principersom regeringen redovisar i propositionen för bl.a.samhällets krishantering och det civila försvaretkräver en helt ny organisatorisk struktur församhällets beredskap än vad som har varit fallethittills. Mot den bakgrunden föreslår därförregeringen i propositionen att Överstyrelsen förcivil beredskap läggs ned och attfunktionsindelningen inom det civila försvaretupphör. Utskottet har inga principiella invändningarmot detta. Däremot är utskottet utomordentligtangeläget om och förutsätter att regeringen i denaviserade propositionen redovisar ensamlad plan för hur den nya reformerade strukturen -organisatoriskt och finansiellt - förkrishanteringen i samhället skall utformas.Utskottet återkommer i senare avsnitt till frågorsom bl.a. rör nedläggningen av Överstyrelsen förcivil beredskap och funktionsindelningensupphörande.Utskottets uppfattning ligger således i linje medvissa synpunkter som förs fram i motionerna Fö8 (mp)yrkande 2, Fö10 (fp) yrkande 1, Fö255 (kd) yrkande 1och Fö256 (kd) yrkandena 4 och 5. Utskottet utgårockså ifrån att det uppdrag till den utredningsmansom statsministern ämnar tillkalla under hösten 2001kommer att innefatta frågeställningar av det slagsom tas upp i motionerna.I utredningsuppdraget kommer bl.a. att ingå attgöra en kartläggning och analys av myndigheternasberedskap inför extraordinära händelser och derasarbete i anslutning till och tiden efter händelsernai . Utredaren skall också seöver om prioriteringarna är optimala ochresursfördelningen tillräcklig inom och mellan demånga sektorer och myndigheter som berörs. Attöverväga om det på några områden finns behov av ensärskild lagstiftning vid extraordinära situationerskall också ingå i utredningsuppdraget.Utskottet utgår ifrån att i arbetet med attförbättra samhällets beredskapsförmåga i enlighetmed vad som anförts ovan ingår det även att se tillhur civilbefolkningen kan skyddas och engageras ienlighet med vad som efterfrågas i motion Fö256 (kd)yrkande 4.Utskottet vill i sammanhanget också hänvisa tillett avsnitt i detta betänkande som rör en samlad synpå ledning, vari utskottet föreslår etttillkännagivande till regeringen om strukturen förkrishanteringen.Som utskottet ser det ligger regeringens initiativoch utskottets uttalanden i linje med vad somefterfrågas i de nu behandlade motionerna.Motionerna Fö8 (mp) yrkande 2, Fö10 (fp) yrkande 1,Fö255 (kd) yrkande 1 samt Fö256 (kd) yrkandena 4 och5 avstyrks därför av utskottet.Sårbarhetsutvecklingen i samhälletUtskottets bedömning och förslag i korthetUtskottet understryker det angelägna iarbetet med att ökade resurser satsas påsårbarhetsreducerande åtgärder inomsamhällsviktiga system.Utskottet avstyrker motionerna Fö2 (m)yrkande 11 och Fö256 (kd) yrkande 7.PropositionenInledningsvis bedömer regeringen att om störrestörningar inträffar i främst elförsörjningen, kankonsekvenserna för viktiga samhällsfunktioner bliallvarliga. Betydande åtgärder bör vidtas för attbåde minska sårbarheten i infrastruktursystem ochreducera konsekvenserna för samhället av störningari systemen. Vidare bör åtgärder inriktas på atthantera de beroenden och kopplingar som finns imoderna infrastruktursystem, t.ex. till andratekniska system och i IT-system.Skälen för regeringens bedömning är attsårbarheten i den tekniska infrastrukturen undersenare år uppmärksammats alltmer. Med tekniskinfrastruktur avses främst de övergripande tekniskasystem som hela samhället i större eller mindre gradär beroende av. Viktigast bland dessa system ärelförsörjningen och telekommunikationerna.Logistiska system som transporter ochvaruförsörjning har också stor betydelse för att ettmodernt samhälle skall fungera. Detsamma gällerhuvuddelen av betalningssystemet ochvärdepappershandeln. Elförsörjningen har en särskildbetydelse i detta sammanhang men också övriga delarav den tekniska infrastrukturen är mycket väsentligaför samhället. Det är svårare att skaffasig en överblick över sårbarheten inomtelekommunikationerna än vad det är inomelförsörjningen. Detta beror på mångfalden avtjänster, system och operatörer och på den snabbatekniska utvecklingen. I ett modernt samhälle ärdessa tekniska system ofta beroende av IT-stöd föratt fungera. På vilket sätt och till vilken grad enverksamhet är beroende av IT-stöd påverkarsårbarheten i ett tekniskt system.Utvecklingen har medfört att dessatekniska och ekonomiska system har fått allt störrebetydelse för samhället i stort som de harblivit alltmer sammanflätade och alltmer beroende avvarandra. Samhällets beroende av den tekniskainfrastrukturen har härigenom ökat vilket i sig harökat sårbarheten.Trots satsningar på reservkraft är så gott somalla telesystem mycket känsliga för elavbrott,åtminstone om elavbrotten varar än någratimmar. De IT-stöd som ingår i de tekniska systemenkan också vara känsliga för elavbrott. Sårbarheteninom IT-området beror också delvis på behovet avkommunikation mellan olika datorer och system.Utvecklingen har således medfört att ömsesidiga ochsvåröverskådliga beroendeförhållanden skapats mellantekniska system som var för sig har grundläggandebetydelse för att samhället skall fungera.Sammantaget medför detta att det är ytterstangeläget att vidareutveckla formerna för effektivhantering av sårbarhetsproblemen inom nämndaområden. Elförsörjningen och telekommunikationernahar avgörande betydelse för samhället i stort. Dethar därför blivit alltmer betydelsefullt att beaktadetta i planeringen av åtgärder inför påfrestningarpå samhället i fred och vid höjd beredskap. Detfinns anledning att i den planeringen särskiltbeakta beroendet av och kopplingarna mellan olikaIT-stöd som behövs för verksamheten.På senare tid har också allt större uppmärksamhetriktats mot riskerna för intrång i ellerskadegörelse på IT-system i brottsliga syften.Samtidigt har det visat sig att deövervakningsresurser som finns är otillräckliga föratt motverka denna typ av verksamhet.Försvarsberedningen anser att lagstiftningen ärotillräcklig och att ytterligare åtgärder ärnödvändiga på området.Ökade resurser kommer att behöva satsas påsårbarhetsreducerande åtgärder inom områdena, menockså på att förbättra användarnas förmåga att klarastörningar. Regeringen avser att i propositionenvåren 2002 behandla frågan om sårbarheten inomnämnda områden med hänsyn till risken ochsannolikheten för störningar och konsekvenserna avdem för samhället.MotionernaI kommittémotion Fö2 (m) av m.fl.tas en fråga upp om beredskapspoliser i samband medbevakning och skydd av anläggningar. Moderatasamlingspartiet pekar på ovarsamheten i förslagentill framtida utveckling genom minskningen avantalet beredskapspoliser som mankonstaterar att förmågan till bevakning och skydd avväsentliga knutpunkter för elförsörjning ochtelekommunikation inte är tillfredsställande.Beredskapspoliser kan användas för vissa ändamål ochdärmed frigöra resurser för ordinarie polisarbete.Detta inte minst viktigt då vi gång på gång påminnsom att våra poliser inte räcker till (yrkande 11).I kommittémotion Fö256 (kd) avAmanda Agestav m.fl. framhålls också behovet avbevakning och skydd av vitala anläggningar ochcivila objekt samt attberedskapspolisorganisationens förmåga att fullgörasina uppgifter är beroende av ledningsförmåga frånskyddat utrymme bör en funktionsgenomgång göras.Hotbildsförändringar och den ökande sårbarheten idet fredstida samhället vad gäller elförsörjning,telekommunikationer och datasystem visar pånödvändigheten av att kartlägga behovet av detframtida skyddet och bevakningen av samhällsviktigverksamhet (yrkande 7).Utskottets ställningstagandeMed anledning av vad som anförs i motionerna Fö2 (m)yrkande 11 och Fö256 (kd) yrkande 7 om bl.a. skyddoch bevakning av samhällsviktiga anläggningar villutskottet inledningsvis framhålla att det delarregeringens uppfattning att det är ytterst angelägetatt vidareutveckla formerna för effektiv hanteringav sårbarhetsproblemen i samhällsviktiga system.Elförsörjningen och telekommunikationerna haravgörande betydelse för samhället i stort. Enligtregeringen kommer ökade resurser att behöva satsaspå sårbarhetsreducerande åtgärder inom områdena, menockså på att förbättra användarnas förmåga att klarastörningar. Utskottet understryker det angelägna idetta arbete. Utskottet välkomnar därför attregeringen i propositionen avser attbehandla frågan om sårbarheten inom nämnda områdenmed hänsyn till risken och sannolikheten förstörningar liksom konsekvenserna av dessa församhället.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att i juni2001 beslutade regeringen om direktiv till enkommitté Översyn av polisens arbete för att säkraordningen, värna demonstrationsfriheten och stärkaden enskildes rättstrygghet i samband med storaevenemang (dir. 2001:60) med uppgift att se överpolisens möjligheter att förebygga och bekämpaallvarliga ordningsstörningar. Enligt direktivenskall kommittén bl.a. överväga om det finnsmöjlighet att utvidga möjligheterna att användaberedskapspoliser i fredstid. Uppdraget skallslutredovisas senast den 31 maj 2002.Som utskottet ser det kan detta komma att påverkaberedskapspolisens framtida roll i sådan riktningsom efterfrågas i motionerna. Enligt utskottetsmening har regeringen uppmärksammat bl.a. de problemsom motionärerna pekar på. Några särskildauttalanden från sida anser utskottet nuinte behövas. Motionerna Fö2 (m) yrkande 11 ochFö256 (kd) yrkande 7 avstyrks därför av utskottet.Planeringen för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och höjdberedskapUtskottets förslag i korthetUtskottet anvisar ett synsätt som börgrundligt övervägas närberedskapsinvesteringar skall finansierasinom utgiftsområde 6 Totalförsvar. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen tillkänna.Motionerna Fö2 (m) yrkande 1, Fö6 (kd)yrkande 9, Fö9 (m) yrkande 14 i denna delsamt Fö12 (v) yrkandena 2 och 3 tillstyrksdelvis därmed av utskottet.Utskottet föreslår att godkännerpropositionens förslag om att lägga nerÖverstyrelsen för civil beredskap den 30 juni2002.Utskottet utgår ifrån att regeringen i denaviserade propositionen lämnarförslag till om att inrätta den nyaplaneringsmyndigheten. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Motionerna Fö6 (kd) yrkande 8, Fö10 (fp)yrkandena 6 och 7, Fö12 (v) yrkandena 11 och12 samt Fö256 (kd) yrkandena 2 och 3 avstyrksav utskottet.PropositionenRegeringen föreslår att Överstyrelsen för civilberedskap läggs ner den 30 juni 2002.Regeringen bedömer att en ny planeringsstrukturbör utformas som förbättrar samordningen avplanering för beredskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fred och planering för höjd beredskap.Vidare bör en ny myndighet inrättas med samordnandeplaneringsuppgifter vad avser beredskap mot svårapåfrestningar på samhället i fred och civiltförsvar. Nuvarande överenskommelse med avseende ersättning enligt lagen(1994:1720) om civilt försvar bör omförhandlas.Skälen för regeringens förslag och bedömning äratt de förslag som Sårbarhets- ochsäkerhetsutredningen lämnat är en utgångspunkt fördet fortsatta arbetet med att utveckla detplaneringssystem som omfattar beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och civiltförsvar.Ett planeringssystem av detta slag ställer krav påsamordning av vissa gemensamma frågor. Det kan t.ex.avse omvärldsanalyser, framarbetandet av gemensamövergripande grundsyn i vissa frågor och inriktningav verksamheten vid de myndigheter som harverksamhet inom områdena svåra påfrestningar påsamhället i fred och civilt försvar. Här kanpositiva erfarenheter dras från arbetet medplaneringen för civilt försvar.Samordningsuppgifterna är av sådan karaktär ochomfattning att de närmast hör hemma påmyndighetsnivå inte minst mot bakgrund av ambitionenatt begränsa storlek. skall dock inte frånta andramyndigheter ansvar inom sina sakområden eller fåalltför långtgående befogenheter. Mot bakgrund avdetta ser regeringen inte något skäl att såsomSvenska anser även låta uppgifter ingå i den nyaplaneringsmyndighetens ansvarsområde.Regeringen vill betona att gränsdragningen måstevara tydlig mellan planeringsmyndighetens uppgifteroch övriga myndigheters uppgifter.Mot bakgrund av den förändrade säkerhetspolitiskasituationen och den av regeringen föreslagnainriktningen för det civila försvaret under kommandeförsvarsbeslutsperiod anser regeringen attinriktningen av samordningsuppgiften måste ändras.Regeringen anser dock inte att Överstyrelsen förcivil beredskap skall få en vidgad uppgift utanmyndigheten föreslås läggas ned den 30 juni 2002.Regeringen anser att en ny myndighet bör bildas medplaneringsuppgifter för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och för höjdberedskap.Krishanteringsarbetet ställer krav på bl.a.utvecklat analysarbete, omvärldsbevakning samtplaneringsuppgifter. Detta är uppgifter som hörhemma på myndighetsnivå. Planeringsmyndighetensuppgifter kan i stort hänföras till följandeverksamhetsområden:- analys och utveckling,- planering och samordning,- information och ledningsstöd samt- internationell verksamhet.Ledning, samordning och information är uppgiftersom är nära kopplade till varandra vid allvarligakrisförlopp. Inom informationsberedskapen harvärdefulla erfarenheter byggts upp om hurinformation bör förmedlas till krisaktörer, medieroch allmänhet. bör ha tilluppgift att vidareutveckla metodiken inom dettaområde och att verka för att de erfarenheter som harvunnits kan nyttiggöras i akuta krissituationer.Styrelsen för psykologiskt försvar skall följa ochanalysera mediernas beredskap under dessaförhållanden och lämna underlag för regeringensbeslut inom detta område. Genom att den nyaplaneringsmyndigheten bl.a. bör ha uppgifter inominformationsberedskapen anser regeringen att deuppgifter som Styrelsen för psykologiskt försvar utför vad avser rådgivning till myndigheter ifråga om beredskap mot svåra påfrestningar påsamhället i fred och inför höjd beredskap böröverföras till den nya planeringsmyndigheten. Dettainnebär att uppgifter inom den nuvarande funktionenPsykologiskt försvar i stort överförs med undantagför medieföretagens beredskap.Regeringen anser därmed att Styrelsen förpsykologiskt försvar inte skall avvecklas sommyndighet men att uppgifterna skall renodlas tillatt avse medieföretagens beredskapsplanering.Enligt regeringen bör de föreslagnaorganisationsförändringarna ske så snabbt sommöjligt.