bet · GO01SfU9 · 2001-04-19 00:00:00 — Vidare begär motionärerna iyrkande 25 ett tillkännagivande omUtlänningsnämndens underlag som bör ses över i syfteatt säkerställa att underlaget ger en adekvat ochsaklig beskrivning av situationen i aktuella länder.Det skall i synnerhet gälla i de fall då delar avunderlaget inte går att bemöta fullt ut eftersom densökande på grund av sekretess inte alltid fårtillgång till hela underlaget. Sistnämnda yrkandeåterkommer också i motion U661 yrkande 2 av UlfNilsson m.fl. (fp).Magda m.fl. (kd) anför i motion Sf645 attUNHCR har riktat allvarlig kritik mot attasylsökande kan få vänta mellan sex och tolv månaderpå att få sin ansökan behandlad då mottagarlandetsänder förfrågningar enligt tillandra länder. Handläggningstiden i dessa ärenden börinte vara mer än (yrkande 4). Vidareanser motionärerna att offentligt biträde börförordnas i varje ärende som handläggs enligtDublinkonventionens regler (yrkande 5). Motionärernabegär också förslag till en permanent verksamhet medjourbiträden och hänvisar till ett projekt medjouradvokater som med gott resultatgenomfört på (yrkande 13). Motionärernaanför att medlemmar i olika frivilligorganisationerskulle kunna medverka i asylutredningar sommedborgarvittnen. Direkt-avvisning skall inte kunnaske om myndighetsrepresentant och vittne har olikauppfattningar utan då skall ärendet i stället gåvidare för fortsatt utredning (yrkande 14). I sinakontakter med de asylsökande måste myndigheterna iförsta hand efterfråga auktoriserade tolkar. Densökande måste kunna lita på tolkens kunnighet ochintegritet (yrkande 15). Asylsökande kvinnor ochbarn skall ha rätt att få ett offentligt biträde ochtolk av samma kön (yrkande 16). Om intekommunikationen mellan den asylsökande och tolkeneller det offentliga biträdet fungerartillfredsställande bör klienten ha rätt byta utdessa (yrkande 25). Enligt motionärerna måste dettas större hänsyn till intyg och utlåtanden frånpsykologer och kuratorer. finns enligtmotionärerna en tendens hos att underskatta dessa intyg(yrkande 26). Regeringen bör företa en översyn av despråktester som i många fallgenomför när en asylsökande saknar handlingar somkan visa från vilket land han eller hon kommer.Bedömningarna vid dessa tester kan blifelaktiga och besluten kan komma att vila på oriktiggrund. den begärda översynen pågår börMigrationsverket inte utföra språktester (yrkande17).I motion Sf6 yrkande 4 av . (mp) begärs ett tillkännagivande om att såvälmottagandet som asylprocessen måste präglas avtolerans och respekt för alla människors lika värdeoavsett om det fattas beslut om avvisning respektiveutvisning eller om asyl.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis framhålla att rättenatt få en ansökan om asyl prövad är ovillkorlig ochatt ett beslut om asyl inte kan förses med olikavillkor. Det följer av internationellaåtaganden såsom bl.a. flyktingkonventionen. En annansak är att de skäl som föranledde beslutet om asylsenare kan komma att bortfalla.Europeiska kommissionen har lagt fram förslag tilldirektiv om miniminormer för medlemsstaternasförfaranden för att bevilja eller återkallaflyktingstatus (KOM (2000) 578). I förslagetföreslås att medlemsstaterna skall fastställa enrimlig maximal tid för handläggning av ettasylärende. I förslaget finns också minimiregler förhur ärendehanteringen bör pågå dels i det ordinarieförfarandet, dels i ett s.k. påskyndat förfarande.Förslaget innehåller ett antal tidsfrister och ävenförslag om en treinstansordning. Förslagetöverensstämmer i stora drag med gällande svensk rättmen bedöms bli föremål för omfattande förhandlingaroch därefter, troligen, förändringar.NIPU presenterade betänkandet Ökadrättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16). Blandannat föreslogs att skulle fattabeslut i första instans med länsrätt och kammarrättsom överinstanser. Efter remissbehandling av NIPU:sbetänkande fann regeringen att ekonomiskaberäkningar för den lösning som NIPU föreslagit samtett alternativ med specialdomstol skulle utredasnärmare. redovisade deninterdepartementala arbetsgrupp som tillsatts förändamålet sitt arbete, En specialdomstol förutlänningsärenden (Ds 2000:45). Promemorian harremissbehandlats och ärendet bereds för närvarandeinom Regeringskansliet.Rätten till offentligt biträde är en väsentlig delav en rättssäker asylprocess. Det är därför av viktatt ett biträde kan förordnas på ett så tidigtstadium som möjligt och därmed bidra till attMigrationsverkets asylutredning kan påbörjas ochäven avslutas så fort som möjligt. Under år 1998genomförde i samråd med Sverigesadvokatsamfund en försöksverksamhet med advokatjourför avvisningsärenden som tagits upp i samband medatt utlänningar rest in via flygplats.Verksamheten avsåg endast ärenden där det inte varitfråga om avvisning med omedelbar verkställighet. INIPU:s betänkande anges att erfarenheterna avförsöksverksamheten varit goda men att det av olikaskäl inte varit möjligt att dra alltför långtgåendeslutsatser av försöksverksamheten. NIPU lägger intefram några förslag med avseende på jourbiträden,inte heller förslag om medborgarvittnen.Vad gäller medverkan av frivilligorganisationereller medborgarvittnen i handläggningen avasylärenden har också genomförts enförsöksverksamhet på oktober1998-maj 1999. Organisationernas medverkan avsågendast ärenden där det handlar om avvisning tilltredje land och där offentligt biträde inteförordnas. Någon rapport över denna verksamhet harinte utgivits.Att auktoriserade tolkar anlitas i första hand ochatt en asylsökande vid behov får en tolk av sammakön utgår utskottet från.Utskottet beklagar, inte minst av hänsyn till deproblem med personalomsättning m.m. somUtlänningsnämnden drabbas av till följd avmyndighetens osäkra situation , attberedningen av reformförslagen har dragit ut påtiden. Utskottet har dock förståelse för att detfaktum att reformens omfattning och kompliceradefrågeställningar kräver noggranna analyser medföratt beredningen i tar tid. Iavvaktan på resultatet av beredningen bör riksdageninte göra några uttalanden i de frågor som tas upp imotionerna. Utskottet avstyrker motionerna Sf5yrkandena 4 och 5, Sf6 yrkande 4, Sf601, Sf605yrkandena 8, 22 och 25, Sf627, Sf645 yrkandena 4, 5,13-17, 25 och 26 samt U661 yrkande 2.BarnBarnkonventionenUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden ombarnkonventionen.Jämför reservationerna 35 (kd), 36 (c, fp)och 37 (mp)infördes i utlänningslagens 1 kap. 1 § ens.k. portalparagraf innebärande att i fall som rörett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen tillbarnets hälsa och utveckling samt barnets bästa iövrigt kräver (prop. 1996/97:25, bet. 1996/97:5,rskr. 1996/97:80). Bestämmelsen har sin bakgrund iSveriges anslutning till om barnetsrättigheter.I såväl den nämnda propositionen som i betänkandetredogörs utförligt för barnkonventionensbestämmelser och hur dessa kan påverka barnsställning i utlänningslagen.MotionerI motion Sf645 av m.fl. (kd) anförs attBarnombudsmannen (BO) påpekat att den s.k.portalparagrafen är verkningslös. BOhar också föreslagit att bestämmelser liknande demsom finns i rörande hämtning av barnvid vårdnads- och umgängestvister bör införas iutlänningslagen. Motionärerna menar att en sådanförändring skulle kunna innebära att man vidverkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslutav barn i högre grad lever upp tillbarnkonventionens intentioner. Vidare framhålls attbarn sällan får komma till tals i asylprocessen,något som kritiserats av BO. Barn skall ses somindivider med egna rättigheter. I yrkandena 21 och22 begärs tillkännagivanden om det anförda.Lars m.fl. (fp) anför i motion Sf605att bör inarbetas iutlänningslagen. Vidare framhåller motionärerna attdet inte är acceptabelt att familjer splittras isamband med verkställighet av avvisningsbeslut. Ombarnkonventionen inarbetades i utlänningslagenskulle det bli svårare att fatta avvisningsbeslutmed familjesplittring som följd, och inga barnskulle behöva gömma sig. Motionärerna menar ocksåatt asylprocessen måste anpassas efter barnensbehov. Barn skall i första hand behandlas som barnoch inte som asylsökande. En alltför lång väntan påett beslut skapar otrygghet och lidande. Inget barnskall behöva vänta mer än på att få sinansökan prövad. Vidare anförs att BO vid engranskning har funnit att det endast är ett fåtalbarn som kommer till tals och det finns därföranledning att rikta kritik mot Migrationsverket.Syftet med att barnen hörs är att öka derassynlighet i familjen och att de inte skall betraktassom enbart ett bihang till föräldrarna. Förbättraderiktlinjer för utbildning, handledning, i vilkenmiljö utredningen skall genomföras och hörande avbarn måste utarbetas av . Iyrkandena 10-12 begärs tillkännagivanden om detanförda.Kerstin-Maria m.fl. (mp) framhåller imotion Sf6 vikten av att barnkonventionensbestämmelser följs och att konkreta åtgärder vidtasför att förbättra de asylsökande barnens villkor,och motionärerna begär i yrkande 9 etttillkännagivande härom.Utskottets ställningstagandeI betänkande 1996/97:SfU5 anförde utskottet om dens.k. portalparagrafen bl.a. följande. Utan attbarnets bästa generellt tar över samhällsintressetatt reglera invandringen skall portalbestämmelsen haen stark och meningsfull innebörd. Detta gällersåväl vid en bedömning av om det finns humanitäraskäl för uppehållstillstånd som hela asylprocessen.I lagen infördes dessutom en särskild bestämmelse omatt, såvida det inte är olämpligt, barnetsinställning vid ansökan om uppehållstillstånd skallklarläggas. Utskottet framhöll vikten av attbarnkonventionens bestämmelser får genomslag också itilllämpningen av utlänningslagen.Inom har en arbetsgrupp föruppföljning av den migrationspolitiska propositioneni färdigställt en rapport, Uppföljning avpropositionen Svensk migrationspolitik i globaltperspektiv (UD98/1466/MAP). Beträffandeportalparagrafens genomslag anförs bl.a. följande.Portalparagrafen bör ses som en anvisning om vad somskall beaktas vid bedömning och handläggning iövrigt. Bestämmelsen utgör inte en tillståndsgrundoch anger inte hur frågan om uppehållstillståndskall bedömas i sak. Praxisutvecklingen vad gällerbarn har pågått , och myndigheternasinsikter om barns behov har ökat efter hand. Genomolika markeringar från statsmakterna har betonatssärskilda hänsynstaganden till barn, exempelvisgenom s.k. tidsförordningar och ändrade regler omåterkallelse av permanent uppehållstillstånd. Dettasammantaget, anförs det i rapporten, gör attbestämmelsen är svår att utvärdera. Arbetsgruppenhar genomfört intervjuer med handläggare hosMigrationsverket för att få en uppfattning om hurportalparagrafen kan ha påverkat handläggningen. Deintervjuade har bl.a. uppgivit att bestämmelsengjort dem mer medvetna om att de måste ha ett meraktivt förhållningssätt till ärenden med barn. Dethar vidare framförts att en avgörande skillnadfrämst märks vid handläggningen av vissaärendetyper. En sådan kategori är fall då ett barnhar släktanknytning till , har ganska långvistelsetid här som det finns ett visstmått av humanitära skäl. Även om skälen, vare för sig eller sammantaget, inte är tillräckligakan ändå principen om barnets bästa i sådanasituationer utgöra den tyngd som får vågskålen attväga över till barnets fördel. Arbetsgruppen pekaräven på andra ärenden där portalparagrafen kan hahaft en positiv effekt vad gällertillståndsprövningen. Som slutsats anförarbetsgruppen att det kan ifrågasättas om effektenav bestämmelsen skall beskrivas i kvantitativatermer, som antalet uppehållstillstånd. Gruppen harheller inte funnit att införandet avportalparagrafen i sig inneburit någon förändringhärvidlag. Det vore dock enligt rapporten fel atthävda att bestämmelsen därför inte haft någon ellerendast en ringa betydelse för beslutsfattandet.Bestämmelsen har också återverkat på det dagligaarbetet genom ökad uppmärksamhet på barns behov vidutredningen av främst asylärenden och påövervägandena i samband med beslutsfattandet.I skrivelsen anförs att bedriverett intensivt reformarbete för att utvecklabarnperspektivet i asylprocessen. Arbetet sker inomramen för det s.k. barnprojektet som initierades isamband med utarbetandet av rapporten barn levergömda (1999:5). I arbetet med rapportenidentifierade ett antal områdeninom asylprocessen som är i behov av översyn. Som enföljd härav startade verket ettprojekt för att se över och utveckla verketssamtliga processer som berör barn. Ett av målen förprojektet är att göra en detaljöversyn avasylprocessen ur ett barnperspektiv.Samtidigt som portalparagrafen infördes iutlänningslagen fördes också barnkonventionensartikel 12 om barnets rätt att få komma till tals ifrågor som rör barnet in i 11 kap. 1 a §utlänningslagen. Bestämmelsen innebär att barn iregel skall höras i samband med utredning vidansökan om uppehållstillstånd. Barn som är i ståndatt bilda egna åsikter skall ha rätt att frittuttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvidbarnets åsikter skall tillmätas betydelse iförhållande till barnets ålder och mognad. Utskottetvill framhålla att det är av stor vikt att dennabestämmelse får genomslag så att de asylsökandebarnen verkligen får komma till tals i processen ochså att berörda myndigheter kan klarlägga vad barnethar att anföra i ärendet. I skrivelsen anges ocksåatt arbetar med att förbättrautredningar där barn berörs. Det behövs enligtskrivelsen höjd kompetens hos handläggarna och enutveckling av metodiken samt tydligare riktlinjerför när och hur ett barn skall höras.Barnkonventionens innehåll bör enligt utskottetsmening alltid stå i blickpunkten för myndigheternasagerande i olika situationer. Det får anses särskiltbetydelsefullt i asylprocessen, då de barn somkommer hit som asylsökande på olika sätt kan havarit utsatta för svåra trauman och andraumbäranden. Utskottet kan mot bakgrund av det ovananförda konstatera att det pågår ett väl utvecklatarbete som syftar till att sätta barn och derassärskilda behov i fokus i asylprocessen. Dettaarbete måste enligt utskottets mening hela tidenutvecklas så att innehållet i fåravsedd genomslagskraft.Utskottet avstyrker mot bakgrund av det anfördamotionerna Sf6 yrkande 9, Sf605 yrkandena 10-12 samtSf645 yrkandena 21 och 22.Ensamkommande barnUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om- mottagande av ensamkommande barn-- riktlinjer för god man för ensamkommandebarn.-Jämför reservation 38 (v, kd)MotionerI motion Sf274 yrkandena 15 och 16 av MatzHammarström m.fl. (mp) begärs tillkännagivanden omatt man bör se över asylprocessen och mottagandetför de ensamkommande barnen och att de ensamkommandebarnen i stället för tillfälligt uppehållstillståndskall beviljas permanent uppehållstillstånd.Motionärerna anför att barn som kommer ensamma tillSverige ofta har svåra upplevelser bakom sig frånländer i krig och där förtryck råder. Mottagandet avbarnen är inte anpassat till deras behov och deriskerar att fara illa i asylprocessen. Då barnenofta är i dåligt skick och otrygga kan etttillfälligt uppehållstillstånd riskera att kraftigtförsämra deras möjligheter att utvecklas ochintegreras i Sverige.Magda m.fl. (kd) anför i motion Sf645yrkande 23 att det är av vikt att regelverk skapasför det uppdrag en god man utför beträffandeensamkommande barn. saknas sådana riktlinjer ochde gode männen arbetar på olika sätt med vissvägledning av gode män som arbetar med vuxnapersoner.Utskottets ställningstagandeI skrivelsen anförs att den översyn av samtligaprocesser som rör barn och som görs med anledningav rapport 1999:5 även omfattar ensamkommandebarn. En redogörelse för det arbete som pågårbeträffande ensamkommande barn finns iregeringens skrivelse 1999/2000:137 Barn - häroch . Redogörelse för barnpolitiken i Sverigemed utgångspunkt i FN:s konvention om barnetsrättigheter. Under avsnitt 3.8 Asylsökande barnm.fl. anförs beträffande barn som kommit ensammatill följande.När det gäller barn som har kommit ensamma tillSverige har välutvecklade rutiner för mottagning, handläggningoch utredning. De som handlägger dessa ärendenhar utbildning och erfarenhet som gör demsärskilt lämpade för att handha utredningar medbarn. Den översyn som pågår när det gäller dennagrupp av barn gäller framför allt gränsdragningenmellan och kommunernasansvarsområden. har i sinambition att värna om barnets bästa i praktikenkommit att överta det ansvar som egentligenankommer på kommunerna. Det gäller här attutarbeta gemensamma riktlinjer föransvarsfördelningen mellan ochberörda huvudmän samt att vidareutveckla densamverkan som redan finns inom de områden där ettgemensamt ansvar har identifierats. Målet meddenna översyn är bl.a. att förkortahandläggningstiderna. Tanken är att dessa barnefter en tämligen efter ankomsten tillSverige skall få ett definitivt besked huruvidade får stanna här. De barn som inte är i behov avuppehållstillstånd i och vars föräldrarmeddelat att de kommer att ta emot barnet ihemlandet kommer att meddelas avslag på sinansökan. Övriga barn skall beviljas permanentuppehållstillstånd. beviljas många av debarn vars föräldrar inte kan spåras endast etttidsbegränsat uppehållstillstånd i avvaktan påatt mottagandet i hemlandet skall lösas. Dennaordning är emellertid inte tillfredsställandeeftersom barnen tvingasleva i ovisshet om framtiden. Enligt en avMigrationsverket tänkt ordning skall dessa barn istället - såvitt de inte kan återsändas tillföräldrarna, andra anhöriga eller i vissa fallmyndigheterna i hemlandet - omgående beviljaspermanent uppehållstillstånd. Vad sedan gällerfrågan om mottagande i hemlandet skall denna,enligt den här tänkta modellen, handhas avkommunerna i stället för av Migrationsverket.Kommunernas arbete med att spåra föräldrar och fådem att ta emot barnet, eller i vart fallåteruppta kontakten med barnet, skall baseras påfrivillighet från föräldrarnas sida.Arbetet med att överföra ansvar till kommunernapåbörjades och förväntas varaslutfört under år 2001.Utskottet, som utgår från att de intentioner ochriktlinjer som anges i barnskrivelsen blirgenomförda, anser att motion Sf274 yrkandena 15 och16 får anses tillgodosedd med det anförda.När det gäller god man för ensamkommande barnutgår utskottet från att Migrationsverketuppmärksammar denna typ av frågor. Med dettaavstyrker utskottet motion Sf645 yrkande 23.Gömda barnUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om gömdabarn.Jämför reservation 39 (mp)MotionerI motion Sf274 yrkande 11 av m.fl.(mp) och i motion Sf616 av Per m.fl. (mp)begärs tillkännagivanden om att gömda barn skall gesamnesti. Enligt motionärerna är barn aldrigansvariga och skyldiga till den situation debefinner sig i. har ett ansvar för att gedem trygghet och en human behandling i vårt land.Utskottets ställningstagandeI den migrationspolitiska propositionen 1996/97:25anfördes att barn i familjer som håller sig undanmyndigheterna regelmässigt lever i en svårsituation. Detta är fallet även om barnen levertillsammans med sina föräldrar. Regeringen ansåg attinsatserna för dessa utsatta barn måste inriktas påatt förhindra sådana situationer där undanhållandetblir ett led i ansträngningarna att fåuppehållstillstånd. Vidare ansåg regeringen attförutsägbarhet och konsekvens i rättstillämpningenhar stor betydelse för om en asylsökande, som ibägge instanser fått avslag på ansökan omuppehållstillstånd, ändå håller sig kvar i landet iförhoppning om att senare få ett sådant tillstånd.Regeringen hänvisade till att ettuppehållstillstånd efter ny ansökan enligt 2 kap. 5b § utlänningslagen bara bör kunna ges om entidigare inte prövad omständighet berättigar densökande till skydd här eller om det skulle stridamot humanitetens krav att verkställaavlägsnandebeslutet. Har verkställigheten fördröjtsunder avsevärd tid på grund av omständigheter somutlänningen inte kunnat råda över kan det innebäraatt tillräckliga humanitära skäl anses finnas. Enillegal vistelsetid bör å andra sidan enligtpropositionen i princip inte heller i fortsättningenfå tillgodoräknas. Ett bifall måste i så fallförutsätta att risken bedöms vara synnerligenbetydande för självdestruktiva handlingar avutomordentligt allvarlig natur från barnets sida,eller för att barnet allvarligt skadas i sinpsykosociala utveckling om det med tvång skickastillbaka till hemlandet eller fortsatt lever underpressade förhållanden till följd av att det avföräldrarna hålls undan myndigheterna.Av den ovan nämnda rapporten 1999:5 framgårbl.a. att de frågor som utretts är hur många barndet är som lever gömda, varför de är gömda och hurde påverkas de lever gömda på kort ochlång sikt. Enligt rapporten var det vid årsskiftet1998/99 ca 300 barn med slutligt avlägsnandebeslutsom var efterlysta. Bland dem fanns troligen en delsom lämnat landet utan att polisen fått kännedom omdet. Frivilligorganisationerna kände till 150 barnsom levde gömda. De sammanställningar som gjorts ochannat material som inhämtats av utredningen tyder påatt det innebär stora risker för ett barnshälsotillstånd att leva gömt. Avgörande för hurbarnen psykiskt klarar tiden som gömda är i vilkenutsträckning deras föräldrar, och då särskiltmamman, sviktar i sin omsorgsförmåga under dennatid. Möjligheten att få gå kvar i skolan är ocksåenligt rapporten av stor betydelse.Härefter har i enlighet med en överenskommelsemellan staten och regeringen imars 2000 beslutat att barn som hålls gömda införverkställigheten av ett avvisnings- ellerutvisningsbeslut skall tillförsäkras hälso- ochsjukvård på samma grunder som asylsökande barn.Inom pågår arbete med attförbättra förutsättningarna för att de som får ettavlägsnandebeslut förstår och accepterar beslutet.Detta är en viktig del i arbetet med att förhindraatt barnfamiljer gömmer sig. Det avslutade s.k.språkvårdsprojektet är en viktig del i att förhindraatt barnfamiljer gömmer sig. Vidare anförs att föratt familjerna skall få så tydliga besked sommöjligt om beslutets innehåll, och om nuvarandepraxis, är det viktigt att det offentliga biträdetdeltar när ett avvisnings- eller utvisningsbeskeddelges muntligt. Även Migrationsverketsåtervändandearbete skall utvecklas ytterligare. Detär väsentligt att återvändandeperspektivet hållsöppet under hela asylprocessen genom att t.ex.alternativa lösningar för familjens, såvälföräldrarnas som barnens, framtid diskuteras.Migrationsverket utvecklar vidare ett s.k. earlywarning system för att uppmärksamma och ge stöd tillbarnfamiljer som verkar vara i riskzonen för attgömma sig. Ett nära samarbete mellanMigrationsverkets mottagnings- och asylenheter, menockså med , skall därför utvecklas.Syftet är att få ett underlag för en systematiskuppföljning av vilka familjer som valt att gömma sigoch vilka omständigheter som förelegat i dessa fall.Att barn i familjer som saknar tillstånd attvistas i och håller sig undan myndigheternaregelmässigt lever under svåra förhållanden ärgivet. Det är därför av stor vikt, såsom anförtsovan, att olika överväganden görs och att projektinitieras och utvecklas i syfte att motverka attbarnfamiljer gömmer sig. Utskottet vill ocksåhänvisa till ett interpellationssvar den 25 april2000 av statsrådet om amnestitill gömda flyktingar. Statsrådet anför bl.a.följande. "Det är inte min uppfattning att de somhåller sig undan sedan ett avvisningsbeslutmeddelats kollektivt bör få uppehållstillstånd. Ennoggrann och rättssäker individuell prövning är attföredra. Amnestier riskerar erfarenhetsmässigt attskapa nya förväntningar om nya amnestier. "Statsrådet betonade emellertid att hänsynstagandensker med tillämpning av utlänningslagen tillhumanitära omständigheter även när dessa inteförelegat under prövningen hos myndigheterna utanuppstått som en konsekvens av att man inte lämnatlandet utan hållit sig undan. Allmänt kan förärenden om uppehållstillstånd sägas att införandetav portalbestämmelsen om hänsynstagande till barnsbästa lett till att barn på grund av de sammantagnaskälen får tillstånd i större utsträckning äntidigare.