bet · GP01TU1 · 2001-11-27 00:00:00 — Somexempel upphandlade Rikstrafiken under år2001 bl.a. nattågen på övre Norrlandinklusive , järnvägstrafikmellan och , mellanKarlstad och , dagtåg mellanGävle, och samtflygtrafik mellan och vill i detta sammanhang ocksåerinra om att, utöver Rikstrafikensansvar för den interregionalakollektivtrafiken, även bl.a. ,och har ettansvar för att verka för utveckling avtrafiken inom respektive ansvarsområde.I motionerna 2001/02:T239 (m) och2000/02:T221 (kd) framhålls bl.a. behovetav en bättre samordning av biljett- ochinformationssystem. Utskottet betonar attett samverkande interregionaltkollektivtrafiksystem kräver attbiljettbokningsfunktionerna underlättasoch att resenärerna kan boka biljett förhela resan oberoende av hur mångaoperatörer som finns på marknaden.Utskottet kan konstatera att Rikstrafikeni sin instruktion har ålagts att verkaför samordning av den interregionalakollektiva persontrafiken och genomöverläggningar med berörda parter bl.a.främja frivilliga samverkanslösningarsamt verka för att information,tidtabeller och biljettsystem förkollektiv persontrafik samordnas.Utskottet noterar också att regeringen ibudgetpropositionen (prop. 2001/02:1utg.omr. 22, s. 98) redovisar bl.a. attRikstrafikens första hela verksamhetsårhar inneburit att ett antal initiativtagits som förväntas ge resultat pålängre sikt. Bland annat anger regeringenatt ett branschgemensamtkommunikationsprotokoll förbiljettbokningssystem har utvecklats. Närdet gäller motion 2001/02:T239 (m) tasockså frågan upp om att upphandlingen avjärnvägstrafik bör omfatta minst fem år.Utskottet konstaterar att riksdagentidigare har bemyndigat regeringen attgenomföra upphandlingar av persontrafikmed avtalstider upp till (prop.1999/2001:1, bet. 1999/2000:TU1, rskr.1999/2000:86). Utskottet finner därföratt de två motionerna till väsentlig delär tillgodosedda.I motion 2001/02:T215 (c) pekas på attdet finns järnvägssträckor som intetrafikeras med persontrafik. Enligtmotionären bör Rikstrafiken ges i uppdragatt upphandla persontrafik på bananmellan /och Flen.Utskottet konstaterar med anledning avmotionen att Rikstrafiken i sininstruktion har ett stående uppdrag attkartlägga brister i den interregionalakollektiva persontrafiken och svara förupphandling av transportpolitisktmotiverad interregional kollektivpersontrafik som inte upprätthålls itrafikhuvudmännens regi och där detsaknas förutsättningar för kommersielldrift.I motion 2001/02:T284 (kd) föreslås attett s.k. rikskupongsystem förkollektivtrafikanvändning bör utredasnärmare. Det skulle enligt motionärenkunna innebära att företag får möjlighetatt subventionera resor medkollektivtrafik för anställda. Utskotteterinrar i detta sammanhang omKollektivtrafikkommitténs uppdrag attbl.a. föreslå förändringar av t.ex.regelverk för att utvecklakollektivtrafiken och främja ett ökatkollektivt resande. Utskottet förutsätteratt de frågor som tas upp av motionärendärför kan behandlas inom ramen förkommitténs uppdrag. Utskottet finnerdärför ingen anledning att riksdagenvidtar någon åtgärd med anledning avmotionen.I motion 2001/02:T460 (mp) betonas attupphandlingar av tågtrafik skallinbegripa möjlighet att ta med sig cykel.Utskottet konstaterar att cyklandet somtransportslag har minskat sin andel avtransportarbetet . sker av alla resor iSverige på cykel. I regeringensproposition Infrastruktur för ettlångsiktigt hållbart transportsystem(prop. 2001/02:20, s. 63) anges attsamarbetet mellan statliga myndigheter,kommuner och frivilligorganisationer påcykelområdet bör utvecklas ochintensifieras. har ocksåtillsammans med Svenska Kommunförbundetoch andra aktörer på området tagit framen nationell strategi för ökad och säkercykeltrafik (Mer cykeltrafik på säkrarevägar, publikation 2000:8).Utskottet behandlar frågor om cykeltrafiki avsnittet Regionala planeringsfrågor(avsnitt 8) i betänkandet Infrastrukturför ett långsiktigt hållbarttransportsystem (bet. 2001/02:TU2). Därframhåller utskottet att man ser medtillfredsställelse på denna nyanationella strategi för cykeltrafik.Utskottet kan i detta sammanhang ävenkonstatera att strategin bl.a. betonarett "hela-resan-perspektiv", exempelvisbetonas i strategin att det är särskiltviktigt att skapa goda möjligheter förbyte mellan tåg eller buss och cykel.Utskottet konstaterar att det framförallt är som bör samordna ochsamla information och kunskap inom dettaområde, men också skapa en dialog mellaninblandade aktörer samt driva påutvecklingen av kundtillvända ochlångsiktiga lösningar. Dessutom har andratrafikverk, trafikhuvudmän ochtrafikföretag också ett ansvar förrespektive trafikslag. Även Rikstrafikenoch trafikhuvudmännen har möjlighet att isin upphandling kunna överväga behovet avatt ta med cyklar på tåg.Med hänvisning till vad utskottet haranfört i detta avsnitt finner utskottetsammanfattningsvis att något initiativinte är nödvändigt från sida.Utskottet föreslår därför att motionerna2001/02:T215 (c), 2001/02:T221 (kd),2001/02:T239 (m) yrkandena 3 och 16,2001/02:T284 (kd) och 2001/02: T460 (mp)avstyrks.7 GotlandstrafikenUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motioner som tar uppfrågor om en långsiktig lösning förGotlandstrafiken med hänvisning tillpågående beredning i omen garanterad transportstandard förtrafiken till och från . Ävenmotionsförslag om nya färjeförbindelseravstyrks. Jämför reservation 30 (m, kd,c, fp).Avsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottetföljande motioner:- 2001/02:T8 yrkande 1 av (),- 2001/02:T15 yrkandena 32 och 33 av AgneHansson m.fl. (c),- 2001/02:T320 av (båda m),- 2001/02:T336 av m.fl.(m),- 2001/02:T349 av (),- 2001/02:T387 av m.fl. (c),- 2001/02:T388 av och (båda c),- 2001/02:T468 yrkandena 1-3 av RoyHansson (m),- 2001/02:K321 yrkande 4 av HelenaBargholtz (fp).7.1 Långsiktig lösning förGotlandstrafikenBakgrundI detta avsnitt tar utskottet upp frågorsom gäller färjetrafiken till och frånGotland. Volymmässigt uppgickfärjetrafiken på tillknappt 1,3 miljoner passagerare.Godsvolymen uppgick under samma periodtill , motsvarande ca500 . Tillväxten har desenaste åren legat på förpassagerare och för gods.Linjesjöfarten på subventioneraspå två sätt.Det ena är det statliga transportstödettill färjetrafiken på , varigenombåde person- och godstrafikensubventioneras. För detta ändamål görstaten en upphandling av färjetrafiken.Det rederi som sålunda har upphandlatshar också - i realiteten - getts enmonopolställning genom lagen (1996:19) ombegränsning av rätten att bedrivalinjesjöfart på med tillhörandeförordning (1997:748). Förordningengäller den som utför regelbundnasjötransporter mellan och svenskhamn belägen utanför (1 §). Densom utför regelbundna sjötransportermellan och svensk fastlandshamnmåste anlöpa fastlandshamnen minst femgånger året runt (2 §).Kostnaden för transportstödet, som äravsett att täcka rederiets underskott,uppgick för till 228 miljonerkronor.Det andra är ett system som liggerutanför den statliga budgeten och genomvilket det enbart är godstrafiken somsubventioneras. Systemet består av enkombination av två inslag, enhögstprisreglering och en "uppbördsrätt",det s.k. Gotlandstillägget.Bestämmelserna om högstprisregleringenfinns i lagen (2000:1377) medbemyndigande om utjämning av taxor förvissa lastbilstransporter(taxeutjämningslagen). Den innebär atttransportförmedlingsföretagens taxor förgodstransporter till och från Gotlandskall motsvara taxan för en transport avmotsvarande längd i övriga landet. Somkompensation tilltransportförmedlingsföretagen för derasmerkostnader, får de uppbära ettfrakttillägg, Gotlandstillägget. Dettauppgår till avvärdet på alla inrikes fjärrtransportermed lastbil. En viss osäkerhet råder omhur mycket Gotlandstillägget inbringar;enligt en beräkning uppgår det till 35-40miljoner kronor per år.Riksdagen beslutade (prop.1995/96:44, bet. 1995/96:TU7, rskr.1995/96:99) att Gotlandstillägget skulleavvecklas med en tredjedel över entreårsperiod, och dåvarandetaxeutjämningslagen skulleupphöra att gälla vid utgången av år1998. I avvaktan på en långsiktig lösningav frågan om transportstöd till och frånGotland sköts emellertid upphävandet avtaxeutjämningslagen upp år . Genomden komplicerade författningsstruktur somblev följden av upprepade ändringar,ersattes lagen med en ny.Nyligen har två utredningar omGotlandstrafiken färdigställts ochredovisats.I januari 2000 uppdrog regeringen åtSjöfartsverket och Rikstrafiken attanalysera en separation av gods- ochpersontrafiken med fartyg till och frånGotland. Myndigheterna presenterade ijuni 2000 resultatet av arbetet. I dettaframlades ett antal alternativatrafiklösningar, baserade på etttvåhamnsalternativ som och ettenhamnsalternativ. Något egetställningstagande redovisades inte av deutredande myndigheterna.I december 2000 beslutade regeringen omdirektiv (dir. 2000:108) till enkompletterande utredning omGotlandstrafiken. Uppdraget gick ut påatt utredaren genom förhandlingar medberörda parter skulle söka nå enlångsiktigt hållbar totallösning förtrafiken till och från och somäven skulle omfatta en översyn avmöjligheterna att inkludera flygtrafiken.Betänkandet Garanterad transportstandardför (SOU 2001:66) överlämnadestill regeringen . Utredarenföreslår att staten skall besluta om ochgarantera en minimistandard förtransporterna till och från Gotland.Innebörden är att staten skallsubventionera den bastrafik året runt sominte kommer till stånd på marknadsmässigavillkor. Trafik därutöver, t.ex. undersommarveckor och storhelger, bör detupphandlade rederiet klara påkommersiella villkor. I betänkandet angesde kriterier som skall garanteras. Tredubbelturer året runt på tvåfastlandshamnar, en nordlig och ensydlig, skall tillgodose bådefraktköparnas och passagerarnasgrundläggande behov. I standarden ingårvidare att kostnaden för godtransportöver vattnet skall vara jämförbar medmotsvarande transport på land. I dettasyfte föreslås att systemet medhögstprisförordningen ochGotlandstillägget ersätts med attlängdmetertaxan sänks till ,inklusive hamn- och stuveriavgifter, ochindexeras. Detta motsvarar en sänkningmed jämfört med dagens taxa.Utredaren menar att denna åtgärdneutraliserar de merkostnader som kanhänföras till ö-läget och attjämförbarheten med fastlandstransporterökar. Som ersättning tillförsRikstrafiken . Ävenvissa justeringar i avtalet med detupphandlade rederiet som bedriverfärjetrafik på är erforderliga.Rabatterat pris året runt förgotlänningar ingår också i förslaget omgaranterad transportstandard. Det nyasystemet förutsätts gälla fullt ut senastden med successivaanpassningar fram till dess.MotionsförslagI fyra motioner tar motionärerna främstsikte på behovet av en långsiktig lösningav transporterna till och från Gotland.I motion 2001/02:T336 av Per-RichardMolén m.fl. (m) sägs att det ärotillfredsställande att Gotlandstrafikenständigt är föremål för omprövningar; enpermanent lösning med fasta spelregler ärviktigt bl.a. för det gotländskanäringslivet. Det hänvisas till den nyautredningen om Gotlandstrafiken ochmotionärerna efterlyser konkreta förslagi budgetpropositionen. Det gällandetrafikavtalet måste omförhandlas snarastmöjligt, och inriktningen bör vara ettincitamentsavtal enligt vad som gällerför många länstrafikbolag, anser de.Vidare bör bestämmelserna som reglerarkonkurrensförutsättningarna ändras så attalternativa trafiklösningar kan erbjudas.En permanent lösning förkommunikationerna till och från Gotlandefterlyses i motion 2001/02:T8 av RoyHansson (m). Motionären återkommer imotion 2001/02:T468, där han hävdarnödvändigheten av att trafiken till ochfrån går till två hamnar påfastlandet. Vidare menar han attkombifärjorna - avsedda både för gods-och persontransporter - behöver delsmoderniseras för att få ett tonnage medhögre hastighet, dels ges en ökadkapacitet. Rikstrafiken bör ges direktivsom möjliggör kompletterande avtal idetta syfte. bör också göra ettuttalande om en sänkning avlängdmetertaxan, anser han.En lösning som är på villkor ärvad som förespråkas i motion 2001/02:T15av m.fl. (c). Motionärernaanser att bör betraktas som endel av fastlandet i transporthänseende.Därutöver framhåller de att Rikstrafikenbör ges i uppdrag att sänkalängdmetertaxan för gods iGotlandstrafiken till - indexeratinklusive hamn- och stuveriavgifter.Ändringen bör träda i kraft den 1 januari2003, sägs det.I motion 2001/02:K321 av () betonas att det inte bara är prisoch tillgänglighet för Gotlandstrafikensom måste säkras utan även långsiktighetoch stabilitet. Motionären föreslår attansvaret för Gotlandstrafiken bör flyttasöver till , som har all annanfärjetrafik. Kostnaden för den gotländskafärjetrafiken ("landsvägspriser") skallingå i dess budget.Utskottets ställningstagandeFrågan om transporterna till och frånGotland har varitföremål för ett stort antal utredningar.I den senast framlagda, från augusti2001, har föreslagits en lösning som gårut på att statsmakterna skall fastställaoch garantera en viss transportstandardför såväl passagerare som gods. Utredarenhar även berört andra, hithörande frågor.Utskottet noterar medtillfredsställelse att utredarens förslagom avskaffande av systemet medGotlandstillägget m.m. ligger i linje medvad utskottet har förordat.Vidare välkomnar utskottet att utredarenhar tagit som en utgångspunkt för sittförslag ett uttalande i denregionalpolitiska utredningensslutbetänkande (SOU 2000:87). Där sägsatt utredningen ser det som rimligt attbibehålla en strävan att kostnaderna förtransporter till fastlandet skallmotsvara kostnaderna för vägtransporter.Utredarens ståndpunkt är att denföreslagna sänkningen av längdmetertaxanneutraliserar de merkostnader som Gotlandhar till följd av ö-läget.Utskottet finner också att förslaget omrabatterat biljettpris året runt förgotlänningar är av vikt för att man skallnå en utjämning av transportnackdelen.Utskottet ansluter sig också tillutredarens uppfattning att det måstefinnas tillräckliga incitament i avtaletmed rederiet för att både kostnadspressoch intäktsökningar skall stimuleras.Vad gäller motionsförslaget om enmodernisering av kombifärjorna harutskottet erfarit att beredning pågår iRegeringskansliet av ett förslag frånRikstrafiken med tilläggsavtal,innefattande större och snabbare tonnage.Bedömningen är att detta kan börja sättasi trafik under år 2002.Utredaren har lagt fram ett flertalintressanta förslag som bereds iRegeringskansliet. Utskottet delarutredningens och motionärernasuppfattning att det är angeläget att detframtida stödet till Gotlandstrafiken nufår en långsiktig lösning, som medgerförutsägbarhet för alla berörda. Fråganom Gotlandstrafiken bör inte ytterligarefördröjas, och utskottet utgår från attden av utredaren angivna tidsramen blirriktningsgivande för regeringen. Iavvaktan på regeringens förslag anserutskottet att något uttalande avriksdagen inte är erforderligt.Motionerna 2001/02:T8 (m), 2001/02:T15(c), 2001/02:T336 (m), 2001/02:T468 (m)och 2001/02:K321 (fp) avstyrks därför inu behandlat avseende.7.2 Nya färjeförbindelserMotionsförslagI fyra motioner framförs förslag om nyafärjeförbindelser med . Tre av demgäller en förbindelse mellan öarna Ölandoch , i den fjärde handlar det omen ny förbindelse mellan ochfastlandet, nämligen med Västervik.I motion 2001/02:T320 av och (båda m) anförsatt en ny färjeförbindelse mellan Ölandoch skulle minska trycket påvissa vägsträckor. En sådan skullesamtidigt lösa problemet med att det barafinns trafik i ett led, vilket gör debåda öarna till "återvändsgator". Om ensådan förbindelse faller väl ut, tordedet vara möjligt att senare införlivaäven , menar motionärerna. Deutesluter dock inte behov av ett visststatligt stöd.En bilfärjeförbindelse mellanÖland och skulle bli ett storttillskott till turismutbudet och iväsentlig grad bidra till ökat utbytemellan länderna kring , heterdet i motion 2001/02:T387 av . (c).Även i motion 2001/02:T349 av AgnetaRingman (s) är man inne på denna tanke.Färjetrafik mellan de båda öarna skullestärka bådas position som attraktivaresmål. Resande till och från Stockholmskulle erbjudas en ny, intressantförbindelse, säger motionären som önskaren utredning i frågan.Sträckan är med bredmarginal det kortaste avståndet mellanfastlandet och framhålls det imotion 2001/02:T388 av och (båda c). är en storturistort och en färjelinje på dennasträcka skulle förstärkanäringen i en viktig region, sägs detvidare. En sådan linje skulle även utgöraett komplement till ett vidgatkommunikationsnät på Östersjön.Utskottets ställningstagandeSåsom utskottet anförde då motsvarandemotionsförslag behandlades (bet. 2000/01:TU1) delar utskottetuppfattningen om turismens betydelse förGotland. Det kan finnas fördelar med attöppna nya färjelinjer, menade utskottetsom emellertid även redovisade vissasvårigheter med att förverkliga dennatanke.Utskottet konstaterar sålunda åter attdet här finns två motstående intressen,nämligen intresset av att få rimligaförutsättningar för upprätthållande avbastrafiken året runt - som är statligtsubventionerad - och intresset av att ökaturismen genom etablering av nyafärjeförbindelser under högsäsong. I detföregående har utskottet redovisat denlagstiftning som ligger till grund förinskränkningarna i rätten att bedrivalinjesjöfart på . Självaförordningen omfattar all färjetrafikmellan och varje annan svenskhamn, men regeln om begränsningen avserenbart trafiken mellan och ensvensk fastlandshamn. Det innebär att detinte finns några legala hinder förlinjesjöfart mellan och . Enannan sak är att en ny färjeförbindelseunder högsäsong kan medföra ettinkomstbortfall för den statligtsubventionerade trafiken.I det föregående har utskottetredovisat utredningen om Garanteradtransportstandard för . Såsomframgår föreslås att staten skallgarantera ett minimiutbud. Utredarenanför (s. 13) att detta kan kompletteraskvalitativt och volymmässigt med trafikpå rent kommersiella villkor.Mot bakgrund av vad som har sagts, ochi avvaktan på regeringensställningstagande till utredningensförslag, föreslår utskottet att samtliganu berörda motioner avslås av riksdagen.8 FärdtjänstUtskottets förslag i korthetUtskottet understryker ånyo vikten av attfrågorna om färdtjänst får en snarlösning och att regeringen tar ibeaktande vad som framförts av utskottet.Med hänvisning till regeringensförestående beredning av frågan avstyrksmotionerna i berörda delar.Avsnittets innehållI detta avsnitt behandlar utskottetföljande motioner:- 2001/02:T217 av (),- 2001/02:T299 av ochBritt-Marie (båda s),- 2001/02:T327 av ochElizabeth (båda m),- 2001/02:T348 av ochCarina (båda s),- 2001/02:T361 av ochSonja (båda s),- 2001/02:T373 av ochKjell (båda s),- 2001/02:T394 av m.fl.(v),- 2001/02:T402 av (),- 2001/02:Sf402 yrkande 8 av MatzHammarström m.fl. (mp),- 2001/02:So500 yrkandena 4-6 av GudrunSchyman m.fl. (v),- 2001/02:So618 yrkande 13 av LarsLeijonborg m.fl. (fp),- 2001/02:So619 yrkande 9 av m.fl. (kd),- 2001/02:So630 yrkande 14 av LarsLeijonborg m.fl. (fp),BakgrundTidigare låg bestämmelserna om färdtjänstsom en del av socialtjänstlagen. Enligtett nytt synsätt betraktas färdtjänsteninte som ett bidrag för att uppnå skäliglevnadsstandard utan som en del avkollektivtrafiken. För att sålundaåstadkomma en mer tillgängligkollektivtrafik beslutade (prop. 1996/97:115, bet. 1997/98:TU3,rskr. 1997/98:10) om ettsärskilt regelverk, lagen om färdtjänst(1997:736) och lagen om riksfärdtjänst(1997:735). Enligt lagstiftningen är detkommunen som svarar för att färdtjänstoch riksfärdtjänst anordnas. En nyhet äratt lagen möjliggör för kommunen attöverlåta ansvaret för färdtjänsten tilltrafikhuvudmannen för kollektivtrafiken ilänet. Bestämmelserna i övrigt gällertillstånd till färdtjänst, avgift,eterkallelse av tillstånd, handläggningav ärenden och överklaganden.Lagstiftningen trädde i kraft den 1januari 1998.MotionsförslagI 13 motioner framförs förslag som gällerfärdtjänst för funktionshindrade. Detgällande systemet kritiseras för att detger utrymme för en alltför olikartadtillämpning i kommunerna och därmed förinskränkningar av skilda slag i rättentill färdtjänst. I följande fall föreslåsförtydliganden eller ändringar i dennuvarande lagen.I flertalet av motionerna tas frågan omtillstånd att få ta med en ledsagare upp.På flera sätt har bestämmelsen i 8 §getts en alltför snäv tolkning, ansermotionärerna. Särskilt försynhandikappade har en ledsagare storbetydelse, påpekas det i några motioner.Vidare anses att möjligheten att ta medegna barn är viktig för föräldrarollen.Ytterligare en aspekt är att man skallkunna få hjälp mellan färdtjänstfordonetoch exempelvis bostaden.Många av motionerna berör också fråganom tolkningen av bestämmelsen i 9 §, därdet sägs att tillstånd i skäligomfattning får förenas med föreskrifter.Sådana kan gälla om vilket färdsätt somfår användas, hur många resor somtillståndet omfattar och inom vilketområde som resor får göras. I vissakommuner har antalet resor begränsats iden grad att möjligheterna att delta iföreningslivet och i andra aktiviteterhar inskränkts för denfärdtjänstberättigade, anförs det imotionerna. Vidare kan det vara svårt förden som studerar på annan ort än ihemkommunen att få tillstånd tillfärdtjänst. Några kommuner uppställerkrav på samåkning eller på attbeställning måste göras via enbeställningscentral, vilket inskränkerfriheten för den som behöver anlitafärdtjänsten.Även avgiftens storlek är grund förmissnöje hos många färdtjänstberättigade,framgår det av motionerna. Reglerna häromåterfinns i 10 och 11 §§, där det bl.a.anges att avgiften skall vara skälig.Tanken med lagen - nämligen attfärdtjänsten skall utgöra ett fullvärdigtalternativ till kollektivtrafiken -uppnås inte om inte även avgifterna ärjämbördiga.Kommunerna har getts möjlighet attlägga över på trafikhuvudmannen inte barautförandet av färdtjänsten utan också dedelar som innefattar myndighetsutövning,dvs. att besluta om vem som skall ha rätttill färdtjänst. Detta förhållande oroarflera av motionärerna. I en motion sägsatt regleringen bör återföras tillsocialtjänstlagen, där den tidigareåterfanns; ett annat förslag är attfärdtjänsten skall bedrivas i offentligregi.I några av motionerna föreslås vissatillägg till det nuvarande systemet.Färdtjänst är att betrakta som denfärdtjänstbeviljades ben, armar, cykelbil, buss och tåg, sägs det i en motion;därför kan man inte ensidigt säga attfärdtjänsten skall utformas somkollektivtrafiken. Lagen bör inledas meden övergripande målformulering. I dennaskall uttryckas vilken funktion somfärdtjänsten skall fylla, t.ex. att denskall ge personer med funktionshindermöjligheter att förflytta sig på ettsjälvständigt sätt efter den enskildesbehov på likvärdiga och jämlika villkor.Regler om tillsyn och omkvalitetssäkring efterlyses i flera avmotionerna, och man anser också att ensärskild instans borde inrättas försådana tillsynsuppgifter. I ett förslagsägs att är ett lämpligtorgan för det övergripande ansvaret förfärdtjänsten; myndigheten skulle bl.a. hauppgifter när det gäller möjligheten tillklagomål m.m. och övervaka att det finnstrafikförsörjningsplaner.Ytterligare ett önskemål som gällerkvalitetsfrågor går ut på att enresegaranti bör införas; denfärdtjänstberättigade skall inte behövavänta orimligt innan detbeställda fordonet kommer, ansermotionären.I två av motionerna tas frågor upp somgäller genusperspektivet. Motionärernahänvisar till gjorda utvärderingar avregelverket om färdtjänst, som bl.a.visar att andelen bifall för äldrekvinnor är påtagligt lägre än för män isamband med överklaganden. En sådandiskriminering av kvinnor vidregeltillämpningen bör utredasytterligare, menar motionärerna.Utskottets ställningstagandeHösten 1997 begärde på förslagav trafikutskottet en allsidig ochnoggrann utvärdering av bl.a.färdtjänsten (bet. 1997/98:TU3).