bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Även om avsikteninte varit denna kan uttalandet ändå i vissasituationer framstå som stridande mot syftet medbestämmelserna i fråga, särskilt om den aktuellamyndigheten kan ha uppfattat sig som bunden avuttalandet.Ett statsråd torde således i allmänhet få räknamed att ett auktoritativt framfört ställningstagandei en fråga som rör myndighetsutövning mot enskildeller tillämpning av lag från vederbörandemyndighets sida skulle kunna uppfattas som direktiv.I princip ändras - som sagts - inte dennabedömning om uttalandet gäller en myndighet inom ettannat statsråds ansvarsområde.Vid 1998/hade utskottet inte någonannan uppfattning i fråga om uttalanden av statsråd(bet. 1998/99:KU25 s. 114).Konstitutionsutskottet granskade även vid 1999/2000 årsriksmöte vissa uttalanden av statsråd. Utskottet gjordedå bl.a. följande uttalande (s. 125).Som utskottet har anfört är en utgångspunktatt statsråd i likhet med andra medborgare har rättatt göra uttalanden i olika sammanhang. Utskottethar dock ansett att vissa särskilda hänsyn kanbehöva tas, bl.a. kan auktoritativa uttalanden avstatsråd i enskilda fall skapa risk för att densjälvständighet som enligt regeringsformen skalltillkomma domstolar och förvaltningsmyndigheteräventyras.6.1 Statsministerns uttalande om en nyflygplats i en anmälan har begärts att utskottet prövar huruvidastatsminister hantering av ärendet om enny flygplats i är i överensstämmelsemed regeringsformen. Enligt anmälningen uttalade sigstatsministern om byggandet av en ny flygplats iStockholmsregionen. Han sade då enligt flera referat iolika massmedier att det inte skulle byggas någonflygplats på , utan att det skulle räcka medden från belägna flygplatsenSkavsta. Bakom förslaget att bygga en flygplats liggeren utredning av gjord på uppdrag avregeringen. Remissbehandlingen av utredningen var inteslutförd i Närings-departementet, och därför anseranmälaren att det var klart olämpligt attstatsministern uttalade sig i ärendet på det sätt somskett. Gransknings-anmälningen, bilaga A 6.1.1.BakgrundRegeringen beslutade (N1999/405/TP) attuppdra åt () att fördjupa analysenav hur flygplatskapaciteten i kantillgodoses. Av beslutet framgår följande:Tullinge skall i det fortsatta utredningsarbetetinte ses som ett alternativ för reguljär luftfart.I det fortsatta utredningsarbetet skallmarktransportsituationen till och från tänkbaralägen analyseras. Analyserna skall bl.a. innefattabehovet av väg- och järnvägsinvesteringar.Konsekvenserna för miljön, hushållningen med mark-och vattenområden samt människors hälsa och säkerhetskall analyseras ytterligare. Bullerstörningar samtutsläpp till mark, vatten och luft skall särskiltuppmärksammas. En analys av om utvidgningen avflygplatskapaciteten är förenlig med de nationellamiljökvalitetsmålen för en hållbar utveckling skallgöras (prop. 1997/98:145). Analysen av de ekonomiskakonsekvenserna skall fördjupas och samtligakostnader i varje scenario skall redovisas. Eftersamråd med berörda flygbolag och oberoende expertis,skall göra en fördjupad prognos avtrafikfördelningen mellan och en eventuellny flygplats samt analysera hur navfunktionpåverkas. En bedömning av hur trafiktillväxtenpåverkas av de olika alternativen skall genomföras.Utredningsarbetet skall bedrivas i såväl ettregionalt perspektiv, med beaktande avstorstadspolitikens övergripande mål, som i ettnationellt perspektiv. De olika lägena skall ävenbedömas ur integrations- ochsysselsättningsperspektiv liksom ur ettjämställdhetsperspektiv.En redovisning av de genomförda analyserna skallöverlämnas till regeringen senast den 31 december1999.LFV redovisade resultatet av sittarbete i rapporten iStockholmsregionen - Slutredovisning. Rapportenöverlämnades till näringsministerBjörn Rosengren.Av från den 17 januari 2000framgår bl.a. följande. LFV förespråkar en ny flygplatspå . Den förbättrar tillgängligheten till flygför alla boende söder om stan och ökarförutsättningarna för en bättre konkurrens inom svensktinrikesflyg. En ny flygplats i är det alternativsom efter kompletterande studier visat sig svara bästmot de krav som uppställts.Näringsdepartementet sände utrapporten på remiss till ca 60 instanser. Departementetmeddelade att det avsåg att kalla till enhearing. Remissvaren skulle ha inkommit tillNäringsdepartementet . Enligtvad utskottet inhämtat från Näringsdepartementetmedgavs ett flertal remissinstanser förlängd tid t.o.m.den 14 april.Rapporteringen om statsministerns uttalandeI rapporteradesföljande:Statsminister har plöstligt kastatssig in i striden om flygplatsfrågan och föredrarStockholm-Skavsta i som alternativ tillArlanda.Detta slår han fast innan remisstiden förLuftfartsverkets utredning om en ny flygplatsSödertörn har gått ut. Det sker om den 15april.Göran tog upp flygplatsfrågorna vid ettmöte på i inför ungdomar somhade konferens om Östersjöregionen.Ingen har frågat mig om flygplatsfrågorna och minbestämda uppfattning är att vi skall utnyttja deninfrastruktur vi redan har, sade utlovade också en satsning på snabbjärnvägmellan och i höstensinfrastrukturproposition med en möjlig länk tillflygplatsen i som ett viktigt komplementtill motorvägen som passerar frånflygterminalen.I rapporterades bl.a. följande den 8april 2000:Statsministern besökte Solbackautanför för att tala vid enungdomskonferens om . Efteråtbesvarade han frågor från tidningen planerade storflygplatspå Södertörn.Göran anser enligt tidningen att Skavstadefinitivt är ett realistiskt alternativ medbefintlig motorväg till . Luftfartsverketsinvändning att det är långt till avfärdarhan med att det är ännu längre mellan till exempelLondon och Stansted, där han landade förra veckan.Han tycker inte att man ska slarva bort deinvesteringar som redan gjorts på och medsmå investeringar kan flygplatsen dessutom byggasut, heter det.Statsministern avfärdar (gamlaF 18) som "oerhört kontroversiellt och inget vi skage oss in i". DN sökte förgäves statsministern underfredagen. Hans pressekreterare bekräftar dock GöranPerssons positiva uttalande om flygplats.Regeringen beslutade att ge enkommitté i uppdrag att till regeringen lämna förslag påinsatser som förbättrar transportsystemet inomStockholms län men också transportmöjligheterna mellanStockholm och övriga , övriga landet samtinternationellt (dir. 2000:96). Arbetet skall, enligtdirektiven, syfta till att utveckla transportsystemetpå ett för regionen och hela landet miljömässigt,socialt och samhällsekonomiskt hållbart sätt. Kommitténskall föreslå insatser för att uppnå bl.a.- ökad samordning mellan de olika trafikslagen och ökadeffektivitet i detbefintliga transportsystemet,- ökad satsning på kollektivtrafiken,- en tillräcklig vägkapacitet mellan norra och södraStockholmsregionen,- en tillräcklig flygplatskapacitet.En särskild kommitté med bred parlamentariskrepresentation skall, enligt direktiven, tillsättas. i de södra delarna av länskulle, enligt direktiven, leda till betydande ingreppi natur- och kulturmiljön. En sådan flygplats skulledessutom få en negativ inverkan på roll somnav för inrikesflyget och för övriga flygplatsersutvecklingsmöjligheter. Av dessa skäl är, enligtdirektiven, en ny flygplats i den södra delen avStockholms län inte möjlig. Kommittén skall slutligtredovisa sitt arbete senast den 31 december 2003.Skrivelse från RegeringskanslietGenom en skrivelse till har utskottetlämnat tillfälle till yttrande övergranskningsanmälningen. I en skrivelse frånRegeringskansliet till utskottet ,bilaga A 6.1.2, har med anledning härav anförts:Statsministern redovisade sin uppfattning om en nyflygplats i när en journalistfrågade honom om detta. Det finns ingen grund för attuttalandet skulle stå i konflikt med regeringsformen.Som haranfört är utgångspunkten att statsråd i likhet medandra medborgare har rätt att göra uttalanden i olikasammanhang (se bl.a. bet. 1991/92:KU30 och bet.1999/2000:KU20).Utskottets ställningstagandeUtskottet vill åter framhålla att statsråd i likhet medandra medborgare har rätt att göra uttalanden i olikasammanhang. kan auktoritativa uttalanden avstatsråd stå i konflikt med den självständighet somenligt regeringsformen tillkommer domstolar ochförvaltningsmyndigheter. I fall där remissbehandlingenännu inte är avslutad kan det finnas anledning förstatsråd att ta särskilda hänsyn i fråga om uttalandensom berör ämnet.6.2 Statsminister till kommunerna omsocialbidragetÄrendetI en anmälan har begärts att utskottet skall granskastatsminister uppmaning till kommunernaatt inte sänka socialbidraget i motsvarande grad sombarnbidraget höjts för vissa barnfamiljer, bilaga A6.2.1. beslutade att /01 höja barnbidraget med . För defamiljer som har det sämst ställt kommer dettaemellertid att leda till att socialbidraget sänks medmed motsvarande belopp i enlighet med den avstatsmakterna fastställda riksnormen för socialbidrag.Oavsett vad man tycker i sakfrågan kan man enligtanmälaren med fog ifrågasätta om inte statsministernsuppmaning till kommunerna att särbehandla en viss gruppstrider dels mot bestämmelserna i 11 kap. 7 §regeringsformen om myndigheternas självständighet i denrättstillämpande verksamheten, dels mot kommunallagen.BakgrundRegeringsformenEnligt 1 kap. 1 § andra stycket regeringsformen (RF)bygger den svenska självstyrelsen på fri åsiktsbildningoch på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genomett representativt och parlamentariskt statsskick ochgenom självstyrelse.Enligt 11 kap. 7 § RF får ingen myndighet ej hellerriksdagen eller kommuns beslutande organ bestämma hurförvaltningsmyndighet i särskilt fall skall besluta iärende som rör myndighets utövning mot enskild ellermot kommun eller som rör tillämpning av lag.KommunallagenEnligt 1 kap. 1 § andra stycket kommunallagen(1991:900) sköter kommuner och landsting på denkommunala självstyrelsens grund de angelägenheter somanges i kommunallagen eller i särskilda föreskrifter.Enligt 2 kap. 2 § KL skall kommuner och landstingbehandla sina medlemmar lika, om det inte finns sakligaskäl för något annat.Enligt 10 kap. 1 § KL har varje medlem av en kommuneller ett landsting rätt att få lagligheten avkommunens eller beslut prövad genom attöverklaga dem hos länsrätten.Lagen (1947:529) om allmänna barnbidragEnligt 1 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidragskall för barn som är bosatt i , av allmännamedel såsom bidrag till barnets uppehälle ochuppfostran, lämnas allmänt barnbidrag med omåret, dvs. hadebarnbidraget uppgått till , dvs. 850kr/månad. Lagändringen, som gällde höjningen avbarnbidraget trädde i kraft (SFS2000:1395).Socialtjänstlagen (1980:620)Enligt 2 § socialtjänstlagen (1980:620) svarar varje kommun försocialtjänsten inom sitt område. Kommunen har enligt 3§ det yttersta ansvaret för att de som vistas ikommunen får det stöd och den hjälp som de behöver.Enligt 6 § socialtjänstlagen har den som inte självkan tillgodose sina behov eller kan få demtillgodosedda på annat sätt rätt till bistånd försörjning och för sinlivsföring i övrigt på de villkor som anges i 6 b-6 f§§.Enligt 6 b § första stycket lämnas försörjningsstödför skäliga kostnader för1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid,förbrukningsvaror, hälsa ochhygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift,2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring,läkarvård, akut tandvård,glasögon samt medlemskap i fackförening ocharbetslöshetskassa.Enligt 6 b § andra stycket skall skäliga kostnaderenligt första stycket 1, i enlighet med vad regeringennärmare föreskriver, beräknas enligt en för hela riketgällande norm (riksnorm) på grundval av officiellaprisundersökningar rörande olika hushållstypersbaskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finnssärskilda skäl, skall socialnämnden dock beräkna dessakostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ettenskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå omdet finns särskilda skäl för detta.Enligt § får socialnämnden ge bistånd i annanform än eller utöver vad som följer av 6 b och 6 f §§,om det finns skäl för det.Det var i proposition 1996/97:124 som regeringenföreslog att möjligheten för regeringen att besluta omen för hela riket gällande norm (riksnorm) skulleinföras. I propositionen skrev regeringen bl.a. (s.82):Regeringens förslag: Det ekonomiska stödet tillförsörjning delas upp i en för hela riket gällandenorm (riksnorm) samt i en del som avser rätt tillersättning för skälig kostnad för ett antal andrabehovsposter.Riksnormen skall täcka hushållets normalakostnader för livsmedel, kläder och skor, lek ochfritid, hälsa och hygien, förbrukningsvaror samtdagstidning, telefon och TV-licens.Därutöver utges i förekommande fall ersättningmotsvarande skäliga kostnader för boende,hushållsel, hemförsäkring, arbetsresor, avgift tillfackförening och erkänd arbetslöshetskassa, läkar-och akutvård samt glasögon.Om särskilda skäl föreligger kanförsörjningsstödet justeras med skäligt belopp.Kommunen äger också rätt att utge försörjningsstödinom ramen för en bredare schablon och med högrebelopp än vad som annars gäller.Socialutskottet tillstyrkte i betänkande 1996/97:SoU18regeringens förslag till bl.a. 6 b §. I betänkandetanför SoU bl.a. (s. 41):En riksnorm innebär en begränsning av kommunernasinflytande över socialbidragens nivå och innehåll.Utskottet anser dock att staten måste ha ett ansvarför att den enskilde garanteras en miniminivå för demest grundläggande behoven.SocialtjänstförordningenI socialtjänstförordningen (1981:750) ges föreskrifterom vård och andra insatser enligt bl.a.socialtjänstlagen. Av 2 § socialtjänstförordningenframgår att riksnormen för beräkning av skäligakostnader enligt 6 b § första stycket 1socialtjänstlagen grundar sig på Konsumentverketssenaste pris- och konsumtionsundersökningar och delasupp på olika hushållstyper och åldersintervaller.Riksnormen för ett hushåll utgör summan avde personliga kostnaderna för samtliga medlemmar ihushållet och de gemensamma hushållskostnadernaberäknade enligt tabeller som redovisas i förordningen.Den allmänpolitiska debatten i den 17 januari2001Vid den allmänpolitiska debatten i den 17januari 2001 utgjorde frågan om barnbidraget ochsocialbidraget ett av debattämnena. Statsminister svarade följande på en fråga.Låt mig svara konkret på frågan om socialbidrag ochbarnbidrag. Idén med att höja de generella bidragenär att man ska göra sig oberoende av denbehovsprövning som socialbidraget representerar ochsom av många människor upplevs som väldigtbesvärande. Man får vända ut och in på sig ochmotivera sina utgifter upp till den sista kronan. Istället för att ha den typen av behandling kan vihöja de generella bidragen, så att man har rätt tilldessa pengar. Tanken är den att man själv avgör hurde ska användas och att ingen annan ska pröva det åten.Vi vill alltså gå vidare och höja de generellabidragen för att på så sätt frigöra alltfler frånsocialbidragsberoendet. Skulle man varje gång manhöjer ett generellt bidrag också justerasocialbidragsnormerna uppåt, blir det ju ingen sådanfrigörelse. Att generellt säga att det ska ske varjegång vi gör en sådan prövning är fel. Däremot höjning som vi har gjort nu varit av det slagetatt vi alla har skickat den signalen att det är dagsför barnfamiljerna att få den här lillaförbättringen. Det är klart att de som inte får denupplever det som oerhört snålt.Jag förutsätter att de kommuner som det gällerföljer de exempel som vi har sett i och påandra ställen och vid det här tillfället gör enjustering. Jag avråder dock från att detta ska görastill en princip för framtiden.- - - -Jag känner inget behov av att särskilt försvara alladem som sliter ute i kommunerna. Jag tror att dekänner att de har vårt stöd. Jag skulle inte drömmaom att kalla de kvinnor och män som ofta sitterkvällar och nätter med låga arvoden och kanske inteens det för kamrerstyper. De sliter för att få detatt gå ihop och för att värna välfärden. Jag harrespekt för dem. Låt mig dock skicka den signalentill dem att det var meningen att den härbarnbidragshöjningen skulle slå igenom.Jag skulle tro att de följer den signalen.Jag är glad att också har denuppfattningen att det inte generellt ska vara så attvarje gång man lyfter bostadsbidrag, barnbidrageller underhållsstöd ska socialbidragen automatisktgå upp. Då sätter vi oss fast i ett långsiktigtsocialbidragsberoende, som många människor aldrigkommer ut ur.Tanken är att man ska växla.Skriftligt frågesvarSocialminister lämnade den 31 januari2001 skriftligt svar på fråga 2000/01:564 av RigmorStenmark (c) om riksnormen för socialbidrag. LarsEngqvist svarade bl.a.:Avslutningsvis kan konstateras att rätten tillförsörjningsstöd enligt socialtjänstlagen bygger påen individuell behovsprövning. Genomförsörjningsstödet skall människor tillförsäkras enskälig levnadsnivå och biståndet skall utformas såatt det stärker hans eller hennes möjligheter attleva ett självständigt liv. Den fastställdariksnormen utgör en minimi-norm som skall täckavissa grundläggande kostnadsposter. Det finns ingetsom hindrar att kommunerna vid en individuellbehovsprövning överstiger denna nivå. Syftet med atthöja barnbidraget var att förbättra barnfamiljernaskonsumtionsstandard. Regeringen utgår från att dessaintentioner är vägledande vid kommunernas bedömningav det behovsprövade socialbidraget.Skrivelse från RegeringskanslietGenom en skrivelse till lämnadeutskottet tillfälle att kommenteragranskningsanmälningen.Statsrådsberedningen har inkommitmed följande yttrande i ärendet, bilaga A 6.2.2:Vid den allmänpolitiska debatten i riksdagenklargjorde statsministern vilka idéer,förutsättningar och syften som låg bakom höjningenav barnbidraget. Det finns ingen grund för att hansuttalanden skulle stå i konflikt med regeringsformeneller andra rättsregler.UtfrågningUtskottet har hållit offentlig utfrågning med SvenskaKommunförbundets förbundsjurist , bilaga B7. anförde därvid bl.a. följande.Utgångspunkten för all verksamhet är enligtregeringsformen att kommunala skyldigheter ochbefogenheter skall anges positivt i lag. Det innebäratt om man inte hittar något lagstöd någonstans kan maninte dra slutsatsen att en kommun får göra någotspeciellt. När det gäller verksamhet finnsalltid de grundläggande bestämmelserna i kommunallagen.Där finns grundläggande rättsprinciper somlikställighetsprincipen, självkostnadsprincipen,förbudet mot stöd till enskilda, förbudet mot beslutsom drabbar medborgarna retroaktivt, etc. Alla dessarättsprinciper kan i och för sig sättas ur spel genomspeciallagstiftning. Ett av de främsta exemplen på attden juridiska likställighetsprincipen har satts ur spelär faktiskt socialtjänstlagen, därför att utansocialtjänstlagen hade det över huvud taget inte varitmöjligt att ge ekonomiskt stöd till enskilda. Om maninte hittar ett uttryckligt lagstöd, t.ex. isocialtjänstlagens speciallagstiftning kommerlikställighetsprincipen in i sammanhanget och är densom blir vägledande för hur man skall tolka ett besluteller i det här fallet en rekommendation tillkommunerna om att de borde göra på ett speciellt sätt.En förutsättning för att få socialbidrag är att maninte själv har förmåga att uppnå en viss nivå. Allt ärindividuella bedömningar. Socialtjänstlagensbiståndsbestämmelser innehåller inga regler om att manhar rätt att göra generella urval av grupper. Det finnstvå bestämmelser som är aktuella i det härsammanhanget. Den ena är 6 b § som innehåller detobligatoriska försörjningsstödet. Denna bestämmelse gerinte stöd för att selektivt välja ut vissasocialbidragsgrupper. Den andra bestämmelsen, §,ger kommunerna möjlighet att höja riksnormen generelltsätt. Den ger inte heller något stöd för att göraselektiva urval av vissa gruppersocialbidragsbehövande.Det är och bedömning.Det är ett för snävt betraktelsesätt att tolkalikställighetsprincipen som att den skulle varauppfylld om man behandlade alla barn lika. Det som ärden gemensamma nämnaren är att vi har en stor gruppmänniskor som är i behov av socialbidrag. Det blirdenna som bestämmer kretsen. Det är inte någon specielldel av detta kollektiv, t.ex. barnfamiljer.Likställighetsbedömningen är för snäv om man säger behandlar alla barn lika. Det räcker inte för attuppfylla likställighetsprincipen.En rekommendation till kommunerna, som har gjorts avstatsministern och även socialministern, att göra ettselektivt urval är inte förenligt medsocialtjänstlagen. Det innebär attlikställighetsprincipen i kommunallagen måstetillämpas. Det är alldeles klart attlikställighetsprincipen inte ger ett stöd för selektivaurval. Det var därför som fannanledning att gå in och markera gentemot i första handkommunerna att om de följde den rekommendation somvissa statsråd hade uttalat förelåg det risk för attbeslutet kunde betraktas som olagligt. Den här typen avrekommendationer innebär naturligtvis en störning i detkommunala demokratiska arbetet. Det är kommunernasjälva som ansvarar för att göra bedömningen om manskall höja riksnormen eller inte. Genom enrekommendation från statsministern och även frånsocialministern uppkommer ett politiskt tryck ute ikommunerna att leva upp till rekommendationen. Det äringet bra sätt att använda sig av en rekommendation omman starkt kan ifrågasätta den på rättslig grund.Statsministerns uppmaning kan innebära en uppmaningtill lagbrott.Uttalandet strider inte mot någon bestämmelse iregeringsformen. Det är inte fråga om bestämmanderättöver kommuner. Det är klart att man får lämna enrekommendation, det är inget som strider motregeringsformen.Skrivelse från RegeringskanslietGenom en skrivelse till lämnadeutskottet tillfälle att kommentera utfrågningen medförbundsjuristen har inkommit medföljande inom Statsrådsberedningen upprättadepromemoria, bilaga A 6.2.3.Denna promemoria har upprättats med anledning av attKU överlämnat en utskrift av en utfrågning tillRegeringskansliet för yttrande.Statsministern har uttalat sig om tankarna bakomhöjningen av barnbidraget. Uttalandena gjordes i denallmänpolitiska debatten i . Han har interiktat någon uppmaning till kommunerna.Rättsläget är för övrigt mer komplicerat ochsvårbedömt än vad som framgår av utskriften avutfrågningen. Det finns flera tänkbara sätt för enkommun att säkerställa att det höjda barnbidragetkommer barnfamiljer till del utan att derassocialbidrag sänks. En möjlighet är att kommunen gerbarnfamiljer socialbidrag utöver riksnormen med stödav § socialtjänstlagen. Riksnormen är uppdelad itre delnormer: en för barn och ungdomar, en förvuxna och en för gemensamma hushållskostnader. Omkommunen överskrider delnormen för barn och ungdomarpå ett sådant sätt att alla barn och ungdomarbehandlas lika, finns det utrymme för att hävda attdetta är förenligt med likställighetsprincipen.Här kan en jämförelse med vårdavgifter enligthälso- och sjukvårdslagen vara på sin plats.Vårdavgifter får tas ut enligt grunder somlandstinget eller kommunen bestämmer. Patienter somär bosatta inom eller kommunen skallbehandlas lika. Dessa regler har inte ansetts hindraatt vårdavgiften för barn är lägre än för vuxnaeller att barn helt befrias från avgift.Någon rättslig prövning i högsta instans av fråganom barnbidragshöjningens betydelse försocialbidragen har ännu inte gjorts. Det återståratt se vad en sådan prövning kommer att mynna ut i.DomstolsprövningFrågan om en kommuns eller en nämnds beslutatt höja barnnormen i försörjningsstödet generellt med100 kr är föremål fördomstolsprövning. Länsrätten i har den 24april 2001 upphävt en nämnds beslut att höja barnnormeni försörjningsstödet med . Domen äröverklagad till Kammarrätten i Göteborg.Utskottets ställningstagandeEnligt 11 kap. 7 § regeringsformen får ingen myndighetbestämma hur förvaltningsmyndighet i särskilt fallskall besluta i ärende som rör myndighetsutövning motenskild eller kommun eller som rör tillämpning av lag.Enligt utskottet avsåg statsminister vid den allmänpolitiska debattenangelägenheter som kommuner sköter på den kommunalasjälvstyrelsens grund. Enligt utskottet ståruttalandena inte i strid med regeringsformen.Frågan huruvida en nämnds höjning avsocialbidragsnormen med är lagenlig är föremålför prövning i allmän förvaltningsdomstol.