bet · GP01JUU1 · 2001-11-22 00:00:00 — Ett motsvarandeyrkande framställs i motion Ju450 (fp).I augusti 1997 gav regeringenSocialstyrelsen ochKriminalvårdsstyrelsen i uppdrag att seöver förhållandena för barn varsföräldrar är intagna i häkte elleranstalt samt att lämna förslag tillförändringar av gällande författningaroch de andra åtgärder som översynenkunde ge anledning till.Socialstyrelsen ochKriminalvårdsstyrelsen redovisadeuppdraget i rapporten medfrihetsberövade föräldrar.Rapporten ledde till attkriminalvården för erhöll 3miljoner kronor i extra anslag försärskilda insatser för barn medfrihetsberövade föräldrar.I årets budgetproposition (utg.omr. 4avsnitt 4.6.4) redovisar regeringen attkriminalvården har använt de tremiljoner kronor som anslogtill att skapa besökslägenheter vidalla slutna enheter för kvinnor och vidtvå av de fyra öppna enheterna. Vid deelva slutna anstalterna för män somhade säkerhetsklassificeringen I-IIfinns tillsammans sex besökslägenheteroch ytterligare två är underuppbyggnad. Vid två av de äldstaanstalterna kan av byggnadsmässiga skälförmodligen inte tillskapas någrabesökslägenheter. Varje häkte ochanstalt har erhållit medel så att minstett besöksrum har inretts med tanke påbarns besök. I vissa fall gjordemyndigheterna själva ombyggnationereller inredde nya besöksrum ochförsökte förbättra miljön ibesöksrummen genom nya möbler ochgardiner, särskilda barnmöbler ochleksaker. På flera anstalter gjordesäven insatser för att förbättrautemiljön genom att tillföraytterligare lekredskap. På alla slutnaanstalter för kvinnor finns ettbostadsrum som medger boende medspädbarn. utbildadespersonal inom region för attkunna genomföra föräldrautbildning istudiecirkelform med intagna. Under år2000 deltog personal från nästansamtliga övriga anstalter iföräldrautbildningen. Den personal somhar genomgått utbildningen förväntas taett särskilt ansvar för barns besök.Omkring 100 intagna deltog ipersonalledd föräldrautbildning.Kriminalvårdsstyrelsen fick iregleringsbrevet för i uppdragatt komma med förslag på hur samarbetetmed ideella organisationer kanutvecklas och stödjas. I rapporten, sompresenterades ,framgår bl.a. attKriminalvårdsstyrelsen under år 2001avsatt och fördelat särskilda medel föratt ytterligare stimulera samarbetetmed ideella organisationer. Bland deverksamheter som fått del av dessamedel finns organisationer som ger stödtill barn med kriminella föräldrar.Utskottet har tidigare vid fleratillfällen behandlat motionsyrkandenrörande situationen för barn medfrihetsberövade föräldrar. Senast varvåren 2000 (bet. 1999/2000:JuU15 s. Utskottet har i dessa sammanhangframhållit att barn med föräldrar påanstalt befinner sig i en svårsituation. Utgångspunkten, när detgäller tänkbara åtgärder, måste därförenligt utskottet alltid vara barnensbästa. Man får också räkna med olikalösningar i olika fall. Till exempelkunde det enligt utskottets mening,såsom redan sker, undantagsvis fåförekomma att mycket små barn vistas ianstalt tillsammans med sin förälder.När det gäller något större barn kundedetta knappast anses lämpligt. Vidarevore det enligt utskottets meningönskvärt om den redan förekommandeverksamheten med särskildabesökslägenheter kunde byggas ut så attbarn och föräldrar kan umgås under sånormala förhållanden som möjligt. Dååtgärder hade vidtagits och ytterligareåtgärder planerades för att förbättrasituationen för barn med föräldrar påanstalt fann utskottet att någotsärskilt uttalande från intevar påkallat.Utskottet vill än en gång framhålladen svåra situation som de barnbefinner sig i som har föräldrar som ärintagna på anstalt. Utskottet delarockså motionärernas önskan att deproblem som dessa barn har bör ges ökaduppmärksamhet och att vart och ett avdem måste ges både möjligheter och stödoch hjälp att bearbeta sin speciellasituation. Som anförs i motion Ju340finns särskild hjälp för dessa barn attfå hos några ideella organisationer påett par platser i landet. Utskottetvill emellertid också framhålla detarbete som görs för dessa barn avsocialtjänsten och de ovan redovisadeförbättringar som kriminalvårdenvidtagit för att underlätta kontaktenmellan intagna och deras barn.De insatser som nämndaorganisationer gör för barn tillintagna är mycket positiva ochutskottet anser att det är glädjandeatt under år2001 bl.a. vidtagit åtgärder för attytterligare stimulera samarbetet meddem. Som motionärerna självakonstaterar är emellertid situationenför dessa barn egentligen intekriminalvårdens ansvar. Utskottetdelar, som framgått ovan, regeringensuppfattning att kriminalvården ävenframgent bör prioritera frågor rörandekontakten mellan intagna och deras barnhögt. Utskottet förutsätter också attkriminalvården i det arbetet även ifortsättningen kommer att arbeta medatt förbättra kontakterna med såvälsocialtjänsten som berörda ideellaorganisationer. Utskottet kan därförinte se att något särskilt uttalande ärpåkallat. Motionerna Ju311, Ju340 ochJu450 avstyrks i nu berörda delar.LekmannaövervakareI motion Ju424 (kd) begärs att åtgärdervidtas för att såväl höja arvodet somstatusen på uppdrag somlekmannaövervakare.I förordningen (1998:642) omverkställighet av frivårdspåföljderanges att övervakaren har rätt tillersättning enligt de normer somfastställs av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer (5kap. 17 §).Kriminalvårdsstyrelsen har den 9januari 2001 beslutat att ersättningenskall höjas från till400 kr. Efter höjningen utgår 150 krsom arvode och för omkostnader.Sistnämnda del är skattefri.I årets budgetproposition (utg.omr.4, avsnitt 4.6.4) anför regeringen atttidigare uppgifter frånKriminalvårdsstyrelsen ochRiksförbundet antyder att dennedgång i antalet lekmannaövervakaresom skett inte ärtillfällig utan ett tecken på ensuccessiv nedgång. Det blir såledesallt svårare att rekrytera nyalekmannaövervakare. Då dessa är en stortillgång inom kriminalvården anserregeringen att det är angeläget attfrivården bl.a. genom information ochmedverkan i skilda former av utbildningmedverkar till att stimulera fler attbli lekmannaövervakare.Utskottet har behandlat liknandeyrkanden tidigare, senast i februari2001 (bet. 2000/01:JuU12 s. 13 f).Utskottet uttryckte bl.a. sinuppskattning för de insatser somlekmannaövervakarna gör förkriminalvården och framhöll värdet avderas arbete. Utskottet delade vidaremotionärernas uppfattning om vikten avatt de personer som tar på sig uppdragsom lekmannaövervakare ges såväl enrimlig ersättning som stöd i sinauppdrag. Med hänvisning bl.a. till dendå beslutade höjningen aversättningen avstyrkte utskottetmotionerna.Utskottet, som inte kan finna att detnu framkommit skäl som ger anledningatt frångå tidigare bedömning,avstyrker motion Ju424 i denna del.KompetensutvecklingI motion Ju311 (c) begärs att samtligavårdare inom kriminalvårdenkontinuerligt skall fåvidareutbildning. I motion Ju424 (kd)begärs åtgärder avseende utbildning ochrekrytering av personal tillkriminalvården, bl.a. föreslåsförbättrad och förlängd utbildning,bättre utvecklingsmöjligheter för deanställda och ökad rekrytering av unga.I motion A317 (v) begärs att personalinom kriminalvården skall få möjlighettill utbildning i frågor om andrakulturer för att kunna bemöta intagnapå ett värdigt sätt m.m.I årets budgetproposition (utg.omr. 4avsnitt 4.6.4) redovisar regeringen attdet genomfördes ca 32 000utbildningsdagar för vårdare inomkriminalvården, vilket är omkring åttadagar per vårdare i genomsnitt.Grundutbildningen omfattade ca 13 000dagar, vilket är en viss ökning jämförtmed då den omfattade ca 11 000dagar. Regeringen redovisar också attnya metoder håller på att införas föratt professionalisera kontakten med deintagna. Bland annat görs särskildasatsningar på att ge kontaktmännenlokal teoretisk utbildning i att varakontaktman och/eller handledning av enerfaren tjänsteman. Det förekom ocksåfadderskap av rutinerade kontaktmän.Regeringen redovisar även ett avKriminalvårdsstyrelsen under åren1998-1999 genomfört projekt, Etniskmångfald i kriminalvården. Projektetsyftade till att öka andelen personalmed utländsk bakgrund vid de lokalamyndigheterna. Resultatet blev attkriminalvårdens personal medutomnordisk bakgrund ökade från ca 70till 300 anställda (från 1 till )som projektet pågick.Härefter har mångfaldsfrågan inlemmatsi den ordinarie verksamheten. Slutligenkonstaterar regeringen attkriminalvården står inför storasatsningar på rekrytering ochutbildning av medarbetarna. Målet äratt höja kompetensen, främst hos denklientnära personalen.Enligt vad utskottet har inhämtatfrån pågår ettlöpande arbete med att förbättra bådegrund- och vidareutbildning samtfortbildning bland personalen.Utgångspunkten för detta arbete är attledningen för respektive enhet i samrådmed den anställde skall erbjuda honomeller henne olika slagsvidareutbildning utifrånorganisationens behov av kompetens m.m.Vidare- och fortbildningen ärhuvudsakligen av tre slag. Denvanligaste utbildningen är den som ärkriminalvårdsspecifik till sinkaraktär. Därutöver förekommerupphandling av uppdragsutbildningarfrån universitet och högskolor samtstöd till anställda som på egetinitiativ studerar på högskola elleruniversitet motsvarande magisternivå.En del i strategin förpersonalutbildningen är också att denså långt möjligt skall anpassas efterde behov som finns på de olika lokalaenheterna.Vad särskilt gäller motionärernasbegäran i motion A317 om möjlighet tillutbildning i frågor om andra kulturerhar utskottet inhämtat frånKriminalvårdsstyrelsen att sådanamoment finns inlagda igrundutbildningen. Vidare har t.ex. förpersonalen vid anstalten Kumla, inomramen för de redovisademöjligheterna till lokalt förankradutbildning, anordnats utbildning medsådan inriktning. EnligtKriminalvårdsstyrelsen bör också denökade rekryteringen av personal medutomnordisk bakgrund kunna bidra tillökad förståelse och kunskap om olikagrupper av intagna.Utskottet delar motionärernasuppfattning att det är viktigt attkriminalvårdens personal erhåller såvälgrundutbildning som fortbildning. Detär också viktigt, vilket anförs i en avmotionerna, att fler unga kanrekryteras till kriminalvården. Somframgått ovan bedriver kriminalvårdenett omfattande arbete helt i linje medvad som efterfrågas av motionärerna.Regeringen har också framhållit attkriminalvården bör prioritera dessafrågor.Utskottet kan även instämma i vadmotionärerna i motion A317 särskiltanför om behovet av ökad kunskap hospersonal inom kriminalvården avseendeandra kulturer m.m. Som anförts ingårsådana moment i grundutbildningen.Utskottet vill också framhålla de ökademöjligheter till höjning av personalenskunskapsnivå inom olika områden somblivit möjliga genom att utbildningenmer och mer skall anpassas till de kravsom förhållandena på respektive enhetställer på kompetens hos personalen.Ett positivt exempel på detta, i nuefterfrågat avseende, är deutbildningsinsatser som har genomförtsvid Kumlaanstalten. Utskottetförutsätter också attKriminalvårdsstyrelsen fortlöpandehåller sig underrättad om vilka behovav utbildning som finns inomorganisationen i stort och vid behovinitierar nödvändiga insatser.Sammanfattningsvis kan utskottet intese att det skulle finnasanledning till några uttalanden frånriksdagens sida. Motionerna Ju311,Ju424 och A317 avstyrks i nu berördadelar.Översyn av kriminalvårdensresursutnyttjandeI motion Ju311 (c) begärs en översyn avfördelningen mellan administration ochverksamhet inom kriminalvården för attutvärdera om resurserna utnyttjaseffektivt och i motion Ju340 (v) begärsen översyn av vilka ekonomiskakonsekvenser införandet av nyaalternativa påföljder har fått förfrivårdens ekonomi samt vilkakonsekvenser detta kan få vad avserfördelningen av resurser inomkriminalvården.Regeringen gav den 10 september 1998Riksrevisionsverket (RRV) i uppdrag attgranska kriminalvårdensresursutnyttjande. Den 1 juni 1999redovisade RRV uppdraget i rapportenEffektivare kriminalvård - Enhinderanalys (RRV 1999:27). I rapportenbehandlar RRV en rad olika frågor omhinder i kriminalvårdens verksamhet.Bland de frågor som tas upp är styrningoch uppföljning, resultatstyrning ochannan ekonomistyrning, styrningen motverksamhetsmål, resursutnyttjande ochorganisationsstrukturer. RRV fann irapporten brister i bl.a. styrningenoch riktade också kritik mot denuppföljning som sker.Mot bakgrund av RRV:s kritik harkriminalvården vidtagit en rad olikaåtgärder för att effektiviseraverksamheten. Ett antalorganisationsförändringar har bl.a.genomförts i detta syfte. Den störstaförändringen har gjorts på denregionala nivån därregionmyndigheterna, som framgått ovan,avskaffats och ersatts av en nyorganisation för uppföljning ochtillsyn. Vidare har en nyplacerarorganisation medsamordningsansvar inrättats vilketberäknas bidra till ett effektivareplatsutnyttjande på häkten ochanstalter.I regleringsbrevet för harKriminalvårdsstyrelsen fått i uppdragatt redovisa utvecklingen inom den nyalokala organisationen. Redovisningenskall ske i enlighet med vad som angavsi regleringsbrevet för budgetåret 1998.Kriminalvårdsstyrelsen skall dessutomredovisa effekterna av den nya centralaorganisationen. Enligt regleringsbrevetför skallKriminalvårdsstyrelsen även fortsättaatt arbeta med tidigare uppdrag om attutveckla formerna för redovisning,uppföljning och utvärdering avverksamheten. Utvecklingsarbetet skallredovisas i årsredovisningen för år2001.Det kan här finnas anledning attnämna att regeringen i åretsbudgetproposition (utg.omr. 4 avsnitt4.4.2) presenterar ett nytthelhetsperspektiv som bl.a. innebär attregeringen i samband med störreförändringar inom rättsväsendet bedömeroch för redovisar vilkaeffekter förändringarna får för andramyndigheter och samhället i övrigt.Förslaget ligger i linje med etttillkännagivande som utskottet gjordevåren 2000 (bet. 1999/2000:JuU11, rskr.210 och 211).Vad gäller frivården bör ocksåpåminnas om de effekter den s.k.normaliseringsprincipen har förverksamheten. byggersvensk kriminalvård pånormaliseringsprincipen som innebär attde dömdas sociala behov skalltillgodoses inom ramen för samhälletsallmänna välfärdssystem på samma sättsom gäller för alla andra medborgare.Detta innebär att en person som intesjälv kan tillgodose sina behov ellerfå dem tillgodosedda på annat sättskall bistås av i denkommun som har ansvaret för honom ellerhenne. Detta gäller också när denbehövande är intagen i fängelse.RRV konstaterade i sin ovan nämndarapport att det dåliga genomslaget förnormaliseringsprincipen är ett hinderför effektiv kriminalvård. Så sent somi konstaterade i sittslutbetänkande, Vägvalet - Dennarkotikapolitiska utmaningen (SOU2000:126), att normaliseringsprincipen,såvitt avser missbrukare inomkriminalvården, inte har etttillräckligt genomslag. Orsaken berorenligt kommissionen, liksom RRV,framför allt på kommunernas ovilja attbekosta vård och behandling.Som utskottet redovisat ovan harkriminalvården, bl.a. mot bakgrund avde synpunkter som RRV lämnade efter singranskning, genomfört en radgenomgripande förändringar bådeavseende organisation och verksamhet.Kriminalvården har också i uppdrag atttill regeringen redovisa bl.a.utvecklingen och effekterna av devidtagna åtgärderna samt att utvecklaformerna för redovisning, uppföljningoch utvärdering av verksamheten.Utskottet anser mot bakgrund av degenomgripande förändringar som skett avkriminalvårdens organisation under desenaste åren att kriminalvården bör gesarbetsro för att få organisationen attfungera fullt ut. Någon ytterligareutvärdering av kriminalvården kandärför inte förordas. I vart fall börden utvärdering av förändringarna somkriminalvården skall redovisa iårsredovisningen för avvaktasinnan någon ny granskning övervägs.Motion Ju311 avstyrks i denna del.Utskottet vill härutöver, medanledning av vad som anförs i motionJu340 om en översyn av vilka ekonomiskakonsekvenser införandet av nyaalternativa påföljder har fått förfrivårdens ekonomi m.m., erinra om attdet ankommer på respektive lokalkriminalvårdsmyndighet att bedöma ochavgöra hur resurserna skall fördelas påde olika enheterna. Som utskottettidigare redovisat har fr.o.m. den 1oktober inletts enförsöksverksamhet med intensifieradeoch mer struktureradefrigivningsförberedelser. Inte minstfrivården kommer att ta en aktiv del idetta arbete. Försöksverksamhetenkommer, som också nämnts, attutvärderas av Brottsförebyggande rådetoch regeringen har angett att den nogakommer att följa frivårdens arbeteframöver. Utskottet vill inte föregripavare sig genomförandet avförsöksverksamheten eller den kommandeutvärderingen av denna.Sammantaget innebär det anförda attutskottet också avstyrker motion Ju340i nu behandlad del.Brottsförebyggande rådet, m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs förBrottsförebyggande rådets (BRÅ)resultat under verksamhetsåret 2000.Utskottet delar regeringens bedömningatt BRÅ i allt väsentligt uppfyllt deverksamhetsmål som ställts upp för år2000 samt att myndigheten fortsätteratt utvecklas positivt. I avsnittettar utskottet vidare ställning tillvilka prioriteringar som bör liggatill grund för BRÅ:s verksamhet underår 2002. Utskottet behandlar också ettantal motionsyrkanden rörande och verksamhet, åtgärdermot rasistiska och nazistiska brottsamt åtgärder för att bygga bortbrott. Utskottet hänvisar i dessadelar bl.a. till genomförda reformersamt pågående arbete inom BRÅ. Mot denbakgrunden avstyrker utskottetsamtliga motionsyrkanden. Jämförreservationerna 39-42.InledningBrottsförebyggande rådet () är ettstabsorgan under regeringen och ettexpertorgan inom rättsväsendet. Rådetsövergripande mål är att främjabrottsförebyggande insatser genomutvärdering, kunskapsutveckling,informationsspridning ochutbildningsinsatser inom detkriminalpolitiska området. Härigenomskall rådet bidra till att minskabrottsligheten och öka människorstrygghet. Viktiga inslag i verksamhetenär att ta fram underlag till regeringenoch rättsväsendets myndigheter föråtgärder och prioriteringar i detkriminalpolitiska arbetet, utvärderingav vidtagna åtgärder samt stöd tilllokalt brottsförebyggande arbete. BRÅfördelar också de medel som finns påanslaget Bidrag till brottsförebyggandearbete.Två rådgivande organ är knutna tillBRÅ. Dels en referensgrupp förrättsväsendet, som skall ge förslagtill prioriteringar av rådetsforsknings- och utvecklingsarbete ochskapa ökade kontakter mellan praktisktoch vetenskapligt verksamma inomrättsväsendet, dels en vetenskaplignämnd med representanter från olikaämnesområden som har betydelse förBRÅ:s verksamhet (kriminologi,sociologi, ekonomi, m.fl.).BRÅ:s arbetsuppgifter finns närmarereglerade i förordning (1997:1056) medinstruktion för Brottsförebygganderådet.ResultatuppföljningI budgetpropositionen redovisarregeringen resultat med enuppdelning på verksamhetsområdenalokalt brottsförebyggande arbete,forsknings- och utvecklingsverksamhet,informations- och förlagsverksamhetsamt officiell statistik förrättsväsendet. Verksamhetsområdenasammanfaller i stort sett med deverksamhetsmål som formulerades irådets regleringsbrev för år 2000.Här redovisas BRÅ:s resultat enligtsamma uppdelning. I samband medverksamhetsområdet lokaltbrottsförebyggande arbete redovisasäven användningen av de anslagna medlenför bidrag till brottsförebyggandearbete.BRÅ:s arbete att på olika sättstimulera lokalt brottsförebyggandearbete har skett dels genom att rådetspersonal deltagit vid ett stort antalkonferenser, seminarier ochutbildningsdagar på lokal och regionalnivå, dels genom att rådet beviljatekonomiskt stöd till brottsförebyggandeprojekt och till kommuner för attinrätta lokala råd eller motsvarandesamarbetsorganisationer.Antal projekt beloppÅr som beviljats (kr)ekonomiskt stöd1999104 7 293 475200097 7 360 000Under erhöll BRÅ mångaansökningar om ekonomiskt stöd förolika projekt. Enligt BRÅ är dettapositivt, eftersom det visar på ettstort engagemang. finns deten risk för att många av de projekt somerhåller stöd blir för små för attkunna utvärderas och bidra tillkunskapsuppbyggnad. Rådet har därförändrat de riktlinjer som gäller föransökningar om ekonomiskt stöd.Målsättningen är att medlen i högreutsträckning skall användas för attstödja projekt som kan bidra tillkunskapsutveckling inom vissaprioriterade områden. Totalt erhöll 97projekt ekonomiskt stöd ,och det beviljade beloppet uppgicksammanlagt till ca 7,4 miljoner kronor.Härvid prioriterades ansökningar somavsåg verksamheter inom skolans område,bostadsområden, kvinnofrid,föräldrastöd samt projekt för attförebygga upprepad utsatthet för brott.Ett särskilt prioriterat område varbrottsförebyggande åtgärder i deutsatta storstadsområden som angetts iregeringens storstadspolitik (prop.1997/98:165, bet. 1998/99:AU2, rskr.34). Totalt beviljades ca 2,1 miljonerkronor till projekt istorstadskommunerna, bl.a. tillkvinnofridsprojekt ochföräldrastödsprojekt. Ett annat områdesom särskilt prioriterades varbrottsförebyggande åtgärder i och ianslutning till skolan. Under år 2000har t.ex. ett projekt pågått som syftattill att framställaundervisningsmaterial för lärare så attfrågor om brott, trygghet, etik ochmoral samt de principer som det svenskarättssystemet bygger på skall kunnaintegreras i undervisningen.Vidare prioriterades ansökningar omstöd för inrättande av lokalabrottsförebyggande råd ellermotsvarande samarbetsorganisationer.BRÅ beviljade startbidragtill 37 kommuner och regionalt stöd föratt bygga upp lokala brottsförebygganderåd i länet till fem regioner.Verksamhetsmålet att inrätta lokalabrottsförebyggande råd ellermotsvarande organisationer i tvåtredjedelar av landets kommuner har nuuppfyllts.Externa forskare har anlitats fördokumentation, uppföljning ochutvärdering av finansierade projekt.Vidare har BRÅ, för att utvecklametoderna i det brottsförebyggandearbetet, gjort särskilda satsningar ifem kommuner. Insatserna har i storutsträckning bestått av kartläggningoch problemanalys i syfte att stimuleraett problemorienteratbrottsförebyggande arbete. Satsningarnahar publicerats i fyra rapporter somhar lagts ut på BRÅ:s hemsida.BRÅ:s erfarenheter från lokaltbrottsförebyggande arbete harsammanställts i en serie om sex idé-och tipsböcker.Vad gäller verksamhetsmålet att BRÅskall utgöra ett centrum för forsknings-och utvecklingsverksamheten inomrättsväsendet kan det noteras att rådetdrivit sammanlagt 40 projekt med dennainriktning . Åtta avprojekten har rört utvärderingar ochuppföljningar av reformer elleråtgärder inom rättsväsendet, exempelviskriminaliseringen av bruk av narkotika,närpolisverksamheten,frigivningsförberedelser inomkriminalvården och medling. Tolv av demhar rört statistik ochbrottsutvecklingen, bl.a. IT-relateradbrottslighet och brottsligheten blandniondeklassare, medan sju har rörtbrottsförebyggande arbete i skolan ochi storstädernas ytterområden. Övrigaprojekt har gällt våldsbrott, brott medrasistiska inslag, brottsoffer, våldmot kvinnor, organiserad brottslighetoch återfall i brott.Verksamhetsmålet avseende forskningoch utveckling går även ut på attresultaten av BRÅ:s verksamhet skallspridas och nyttiggöras hos målgrupperoch användare. Detta sker inom ramenför rådets informations- ochförlagsverksamhet. De projekt som BRÅdriver resulterar i rapporter,promemorior och andra skrifter somhuvudsakligen sprids genom försäljning,men också kostnadsfritt till en gruppav nyckelpersoner och myndigheter.Under år 2000 publicerades 28rapporter. Försäljningen av trycktarapporter och antalet fastaprenumeranter ökade respektive21 % jämfört med året innan. Allarapporter finns tillgängliga på BRÅ:swebbplats. BRÅ gav vidare , samt arrangerade och medverkadei konferenser och seminarier. Ökadeansträngningar gjordes för att viamedierna sprida kunskap om brott ochbrottsförebyggande arbete, bl.a. genomett mer strukturerat pressarbete ochfler pressmeddelanden.Vad slutligen gällerverksamhetsområdet officiell statistikför rättsväsendet är målet attstatistiken skall vara av god kvalitet,tillförlitlig, relevant ochlättillgänglig. förekomdet allvarliga störningar iproduktionen av statistik, vilketmedförde förseningar.