bet · GP01FÖU2 · 2001-11-22 00:00:00 — För vissaförband kommer det enligt utskottets bedömning attfinnas begränsningar i förbandens operativa förmågaäven efter år 2004.Såvitt utskottet erfarit kommer emellertidsamtliga beslutade förband inte att varafärdigorganiserade , utan först ett antal årsenare. Detta gäller i första hand några av de heltnya förbandstyperna, t.ex. luftburen bataljon, IT-säkerhetsförband och NBC-förband, vilka beräknas attorganiseras på sikt.Utskottet ansåg vid sin behandling av proposition1999/2000:30 Det nya försvaret, att innebörden avvissa av de i propositionen aviserade nyaförbandstyperna var oklar. Regeringen borde därföråterkomma med ett förtydligande över vilka nyaförbandstyper som bör organiseras och vilkaoperativa behov de avser att tillgodose. En sådanredogörelse ha nu lämnats av regeringen, vilken heltmotsvarar utskottets önskemål.Utskottet är inte främmande för att endifferentiering av stridsflygdivisionernasberedskap, t.ex. på det sätt som förordas i motionFö9 (yrkande 9 i denna del), övervägs i denfortsatta planeringen, om det visar sig att dentotala flygtidsproduktionen inte gör det möjligt attupprätthålla tillräckligt hög beredskap inomsamtliga stridsflygdivisioner. En sådan åtgärd kanbidra till att sänka kostnadstrycket. Regeringensoch Försvarsmaktens överväganden bör dock avvaktas.I kommittémotion Fö10 (fp) anser motionärerna att detemellertid är occeptabelt att den luftburnabataljonen inte är organiserad förrän efter år 2010.I inriktningsbeslutet våren anfördeutskottet (bet. 1999/2000:FöU2) bl.a. följande vidsin behandling av helikopterförbanden:Utskottet konstaterar att flertalet avFörsvarsmaktens nuvarande helikoptrar kommer attbehöva ersättas . kommer med nödvändighet att bli färreän . De nuvarande förbanden bör därför utgåoch efterhand ersättas med ett färre antalförband med i huvudsak ny helikoptermateriel. Enstruktur med två helikopterbataljoner bör kunnaligga till grund för planeringen.Anskaffningen av nya helikoptrar sker inomramen för ett nordiskt samarbete. Det innebär attSverige inte fullt ut förfogar över besluten omvilka typer respektive när nya helikoptrar kommeratt introduceras i Försvarsmakten. Det är enligtutskottets mening därför för tidigt att nu uttalasig om det finns ekonomiska och praktiskaförutsättningar att anskaffa attackhelikoptrarunder perioden fram - än mindre omdet är möjligt att sätta uppattackhelikopterförband.Ett antal förutsättningar måste förstklarläggas innan kan ta ställning tilldetta. Regeringen bör emellertid redovisa läget iolika avseenden i samband med nästaförsvarsbeslut.Av regeringens redogörelse framgår att det inte ärpraktiskt eller ekonomiskt möjligt att forcera enorganisering av det luftburna förbandet, särskilt omdet skall vara utrustat med stridshelikoptrar.Tidpunkten när förbandet är operativt i sin helhetstyrs av leveranstakten av nya helikoptrar.Utskottet avstyrker därför yrkande 14 i den aktuellamotionen.I kommittémotion Fö255 (kd) av m.fl.aktualiseras olika frågor som Försvarsmaktensberedskapssystem i vid bemärkelse. Bland annatframhålls att Försvarsmakten skall ha en sådanstyrka, sammansättning, beredskap och gruppering attden kan verka förtroendeskapande och krigsavhållandevid säkerhetspolitiska kriser, särskilt i vårtnärområde. Det måste ha förmågan att möta krav påflexibilitet inför olika typer av hot.Försvarsmakten har för utskottet redogjort försitt nya beredskapssystem. Beredskapssystemet äruppbyggt så att olika krigsförband - med uppgift attlösa skilda uppgifter - kan organiseras i olikatidsperspektiv. Förbandens beredskap anpassas efterde säkerhetpolitiska bedömningarna. Utskottet villdock framhålla att förbandens stridsberedskap attmöta t.ex. väpnat angrepp är väsentligt lägre äntidigare, då huvuddelen av Försvarsmakten kunde varamobiliserad . Den sänktaberedskapen att möta väpnat angrepp ligger helt ilinje med och regeringenssäkerhetspolitiska överväganden. Det är utskottetsbedömning att Försvarsmaktens beredskapssystem iallt väsentligt motsvarar vad motionärernaeftersträvar i yrkandena 6 och 11.I samma kommittémotion (yrkandena 12 och 13)aktualiserar motionärerna frågan ombrigadutbildningsssystemet och den därmedsammanhängande bemanningen av nationellaskyddsstyrkor och tillväxtförband.Det s.k. förbandsomsätttningssystemet behandladeriksdagen i försvarsutskottets betänkande1999/2000:FöU2 s. 78 och 79, varvid följandeframhölls av utskottet:Regeringen anser att markstridskrafterna skallha hög förmåga till väpnad strid. Vapenverkan,rörlighet och skydd bör vidareutvecklas liksomförmågan till underrättelseinhämtning ochledningskrigföring. De operativt rörligamarkstridsförbanden bör enligt regeringeninriktas mot en struktur som omfattar enarmédivisionsstab med tillhörande förband, blanddem bl.a. jägar-, fallskärmsjägar- ochluftvärnsbataljoner. Vidare bör sexarmébrigadledningar, sexton mekaniseradebataljoner, sex stadsskyttebataljoner samtunderstödsförband m.m. skapas. Med dennaorganisatoriska inriktning jämte en omläggning avutbildningssystemet för markstridsförbandenkommer fyra armébrigader att kunna organiserasomedelbart efter en mobilisering.- - -Under förutsättning att det nyautbildningssystemet förverkligas och utbildningenges erforderliga resurser, bedömer utskottet attmarkstridskrafternas beredskap och förmåga tillväpnad strid kommer att förbättras jämfört medrådande läge.Utskottet erinrar om att det nyautbildningssystemet, och därmed samman-hängandeförbandsomsättningssystem, var en förutsättning föratt markstridskrafternas beredskap och förmåga tillväpnad strid skulle förbättras.I propositionen anser regeringen att antaletinryckande totalförsvarspliktiga som fullgörvärnplikt bör reduceras somFörsvarsmaktens omstrukturering slutförs, dvs.2002-2004. Regeringen anser därför attFörsvarsmakten bör inrikta sin planering mot att15 350 totalförsvarspliktiga rycker in ,ca 16 000 under 2003-2004 och 17 000-18 000 fr.o.m.2005. De relativt låga utbildningsvolymerna kommerenligt regeringens mening att underlättaFörsvarsmaktens förändringsarbete som debidrar till att finansiera de nya förmånerna förtotalförsvarspliktiga. Efter det att Försvarsmaktensomstrukturering avslutats anser regeringen att detfrån 2005 bör vara möjligt att öka antalettotalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt, vilketi sin tur ger goda effekter på förbandsutbildningenoch på rekryteringsbasen för den internationellaverksamheten.Utskottet bedömer - i motsats till vad som anförsi kommittémotion Fö10 (fp) yrkande 18 - att den avregeringen angivna grundutbildningsvolymen ärotillräcklig för att fullt ut förverkliga detutbildningssystem som beslutats. Antalet som fullgörvärnplikt skulle behöva vara betydligt högre än detsom nu planeras. De operativt rörliga förbandenkommer med av regeringen angiven målsättning därmedatt få en något lägre beredskap och operativ förmågatill väpnad strid än vad som var avsikten.Detta innebär såvitt utskottet kan bedöma attomläggningen av utbildningssystemet förmarkstridsförbanden inte kan realiseras underperioden 2002-2004.Strävan att förverkliga ambitionerna på dettaområde har sålunda fått stå tillbaka för andraangelägna ändamål. Det finns en målkonflikt mellan åena sidan att förverkliga utbildnings- ochförbandsomsättningssystemet och å andra sidan att inärtid underlätta Försvarsmaktens förändringsarbeteoch att finansiera de nya förmånerna förtotalförsvarspliktiga. Utskottet anser att delångsiktiga konsekvenserna måste övervägas djupareän vad som är möjligt. Utskottet är därför inteberett att nu uttala en uppfattning i ärendet.Utskottet återkommer till frågan inom ramen för sittuppföljnings- och utvärderingsarbete.När det gäller artillerifunktionen anser regeringenatt det finns skäl att göra en bredare analys av denframtida funktionen för indirekt eld. Försvarsmaktenbör i budgetunderlaget redovisa en plan förfunktionens fortsatta utveckling. En sådanredovisning bör förutom moderna artillerisystem ävenomfatta andra system för indirekt eld och ta sinutgångspunkt i utvecklingen mot det framtidanätverksbaserade försvaretRegeringen bedömer vidare att luftvärnsförmåganmed nuvarande planering nedgår på . Dettabehöver dock enligt regeringens uppfattning inteinnebära att den samlade luftförsvarsförmågan nedgåri motsvarande grad. Det är viktigt attluftvärnsfunktionen placeras in i sitt operativasammanhang och betraktas i ett samlatluftförsvarsperspektiv. Regeringen anser attnuvarade underlag inte utgör en tillräcklig grundför en rimligt säker bedömning av vårluftförsvarsförmåga på . Försvarsmaktenskall lämna förslag till den samladeluftförsvarsförmågans fortsatta utveckling.Utskottet kan ansluta sig till regeringensbedömning om behovet av en bredare analys avfunktionen indirekt eld.Utskottet ansluter sig också till regeringensuppfattning att det inte går attsäkert bedöma om vår framtida samladeluftförsvarsförmåga kommer att vara tillräcklig. Detär angeläget att detta klarläggs mot bakgrund av dekrav på operativ förmåga i detta avseende somFörsvarsmakten alltid skall ha.Utskottet förutsätter därför att regeringensuccessivt återkommer till medredovisningar, dels avseende tillämpningen av detbeslutade utbildningssystemet, dels avseendefunktionen indirekt eld, dels den samladeluftförsvarsförmågan, t.ex. i budgetpropositionernadock senast inför försvarsbeslutet år 2004.Mot bakgrund av vad utskottet anfört avstyrkerutskottet motionerna Fö6 yrkande 13, Fö9 yrkandena 4och 9 (i denna del), Fö10 yrkandena 14 och 18 samtFö255 yrkandena 6 och 11-13.Nationella skyddsstyrkorUtskottet behandlar här vad regeringen utan förslagi propositionen (s. 151-154) har anfört omnationella skyddsstyrkor. Utskottet behandlar ocksåmotionerna Fö5 (m) yrkandena 1 och 2, Fö6 (kd)yrkande 12, Fö207 (m) samt Fö246 (m).Utskottets förslag i korthetUtskottet förutsätter att regeringenåterkommer till med förslag tillutformning av de nationella skyddsstyrkorna.Utskottet föreslår därför att motionernaFö5 (m) yrkandena 1 och 2, Fö6 (kd) yrkande12, Fö207 (m) samt Fö246 (m) avslås.PropositionenRegeringen redovisar att den i propositionen Det nyaförsvaret (prop. 1999/2000:30) framhållit attterritorialförsvaret, hemvärnet och vissa andradelar av det militära försvaret borde organiserassom nationella skyddsstyrkor och utgöra en del avinsatsorganisationen. Vad gäller de nationellaskyddsstyrkornas uppgifter framförde regeringen ipropositionen att de med varierande beredskap skallha förmåga att skydda befolkningen ochinfrastrukturen samt att stödja de operativainsatsförbanden. Regeringen påpekar att ävenförsvarsutskottet i betänkandet Det nya försvaret(bet. 1999/2000:FöU2) framhöll att det utöver deoperativt rörliga markstridsförbanden måsteorganiseras mer lokalt bundna markstridsförband.Utskottet ansåg dock att skyddsstyrkornas närmareuppgifter, utformning, ledning och beredskap varoklara.Försvarsmakten har till regeringenredovisat de nationella skyddsstyrkornas närmareutformning m.m. Försvarsmakten har anmältatt arbetet med att analysera skyddsstyrkornasslutliga utformning kommer att fortsätta och att ettförslag till utveckling av dessa förband i ettlängre perspektiv kommer att redovisas förregeringen . Regeringen konstaterar attdetta är en process som måste framskrida i takt medutvecklingen av insatsorganisationen i dess helhet.De nationella skyddsstyrkornas uppgifter bör enligtregeringens uppfattning vara territoriellt bundna,och förbanden skall inte ha förmåga till operativrörlighet. I den insatsorganisation som riksdagenhar beslutat fram ingår följande förbandi de nationella skyddsstyrkorna.Förband AntalMilitärdistriktsstab 4Norrlandsjägarbataljon 2Markstridsbataljon 12Marin basskyddsbataljon 2Marin bevakningsbataljon 3Bevakningsförband 5Hemvärnsbataljon 170I underlaget redovisarFörsvarsmakten vilka uppgifter som de nationellaskyddsstyrkorna kan medverka i. Beroende på hurskyddsstyrkorna organiseras och utrustas kan dessaenligt Försvarsmakten i olika hög grad medverka vidinsatser mot t.ex. en luftlandsatt angripare. Omförbanden utrustas med system för indirekt eld ochluftvärnsrobotar skulle en luftlandsatt angriparekunna bekämpas av dessa styrkor i ett inledandeskede.Regeringen anser att det är viktigt attambitionsnivån för dessa förband anpassas till deuppgifter de har att lösa. Skyddsstyrkorna skallkunna skydda viktig infrastruktur och stödja deoperativa insatsförbanden. Förbanden skallföljaktligen förses med materiel anpassad till dessauppgifter. Förbandens begränsade uppgifter talarenligt regeringen för att de inte skall förses mednågon tyngre utrustning och därmed inte ha någonstörre operativ rörlighet.I detta sammanhang uppmärksammar regeringen fråganom stadsskytteförbandens förbandstillhörighet.Försvarsmakten har i sitt underlag den 15 maj 2001föreslagit att samtliga stadsskytteförband skalltillhöra de nationella skyddsstyrkorna. Enligtregeringen bör det dock övervägas att ställa olikakrav på förbandens förmåga. Vissa stadsskytteförbandbör ges sådana uppgifter och ha sådan utrustning attdet är lämpligare att placera dem i de operativainsatsförbanden och därmed övas och utrustas föroperativa uppgifter, medan andra bör tillhöra denationella skyddsstyrkorna.Hemvärnet är enligt regeringen genom sin storanumerär och tillgänglighet en av de viktigastedelarna i de nationella skyddsstyrkorna. Med sinhöga beredskap kan hemvärnet både lösa uppgifter vidväpnat angrepp och stärka samhället vid svårapåfrestningar i fred. Vidare utgör hemvärnsförbandenmed sin spridning över hela landet en grund förfolkförankringen och försvarsviljan. För närvarandefinns ca 69 000 hemvärnsmän. Trots Försvarsmaktensansträngningar att rekrytera personal till hemvärnethar det visat sig svårt att nå målet 90 000. Antalethemvärnsmän har snarare minskat. Regeringen anseratt det finns relevantare sätt att beskriva behovetav hemvärns-resurser än i antalet personer.Hemvärnets volym borde i stället uttryckas i ettvisst antal förband, t.ex. bataljoner. En sådandefinition av hemvärnet kan innebära att vissa avförbanden inte alltid kommer att vara bemannadefullt ut beroende på variationer i antalethemvärnsmedlemmar. Förutsättningarna för atttillströmningen till hemvärnet kommer att öka i enanpassningssituation bedöms som goda. Regeringenanser därför att detta kan accepteras.Vad gäller ledningen av de nationellaskyddsstyrkorna framhåller regeringen följande.Militärdistrikten leder den territoriellaverksamheten på regional nivå. Militärdistriktenbestår av militärdistriktsstaber ochmilitärdistriktsgrupper. Militärdistriktsgruppernasuppgift är främst att svara för utbildning avhemvärnsförbanden, stödja de frivilligaförsvarsorganisationerna samt att samverka på lokalnivå med t.ex. kommuner. Vad gällerledningsförhållanden i övrigt skall förbanden i denationella skyddsstyrkorna kunna underställasOperativa insatsledningen, militärdistrikt ellerannat förband ur de operativa insatsförbanden.Hemvärnsförbanden leds normalt av militärdistrikten.I fråga om de nationella skyddsstyrkornasberedskap framför regeringen attmilitärdistriktsstaberna inklusivemilitärdistriktsgrupperna svarar för den initialaledningsförmågan med ordinarie personal. Igrundberedskap kan militärdistrikten sålunda medbegränsad uthållighet leda insatser inom ramen förbl.a. stöd till samhället. För en mer uthålligledning krävs förstärkning med viss stödpersonal urandra delar av Försvarsmakten. I samband med högreberedskapsgrader och ett väpnat angrepp krävsförstärkning med krigsplacerad stabspersonal ochbetjäningsförband. Regeringen anser därmed attmilitärdistrikten i olika beredskapslägen kan ha enlämpligt avvägd bemanning, både vad gäller antal ochsammansättning.Regeringen påpekar att hemvärnsförbanden har högberedskap. Delar av hemvärnsförbanden kan med mycketkort varsel sättas in i bevaknings- ochskyddsuppgifter och även ställas till samhälletsförfogande vid framför allt räddningstjänst. Övrigaförband i de nationella skyddsstyrkorna harhuvudsakligen uppgifter i samband med ett väpnatangrepp. De kan därmed ha en lägre beredskap sominnebär att de skall kunna lösa vissauppgifter.Regeringen framhåller vad gällerpersonalförsörjningen till de nationellaskyddsstyrkorna att yrkesofficerare i huvudsakkommer att bemanna chefsbefattningar vid förbandenoch militärdistriktsstaberna. Enligt regeringen börreservofficerare i större utsträckning än tidigarebemanna chefsbefattningar i hemvärnsförbanden. Godaförutsättningar borde finnas att rekryterareservofficerare från nedlagda krigsförband.Huvuddelen av den värnpliktiga personalen överförsfrån de operativa insatsförbanden, s.k.överföringsvärnpliktiga. Vidare kommer de frivilligaförsvarsorganisationerna att få till uppgift attförse bl.a. hemvärnsförbanden med personal medförplägnads-, lednings-, sambands-, transport- ochsjukvårdskompetens. De frivilligaförsvarsorganisationerna kommer också att ha enviktig roll som instruktörer för frivilligbefälsutbildning samt under en anpassning medåtertagning av förband.Nyrekrytering av personal till frivilligaförsvarsorganisationer och hemvärn kommer enligtregeringen att bli en central fråga för denationella skyddsstyrkornas förmåga. För attsäkerställa möjligheten till rekrytering samt attkunna vidmakthålla nödvändig kompetens är det enligtregeringens mening nödvändigt att Försvarsmaktenställer höga krav på duglighet på de förbandsenhetersom ingår.MotionernaI Moderata samlingspartiets kommittémotion Fö5 (m)av m.fl. framhålls attdistriktsförsvaret bör utgöras av territoriellt(luft, sjö och mark) bundna förband (bl.a. de s.k.nationella skyddsstyrkorna) som skall finnastillgängliga över hela landet. Distriktsförsvaretskall bestå av ledningsstaber,Norrlandsjägarbataljoner, markstridsbataljoner,basskyddsbataljoner och hemvärnet. Samtligaförband eller enheter är mobiliserande.Frivilligrörelsen skall utgöra en rekryteringsgrundoch bas för distriktsförsvaret. Därmed säkerställsden folkliga förankringen somdetta ger en mer effektiv och flexibel organisation.Denna rekrytering kompletteras med personal som avolika skäl har lämnat insatsförsvaret. Beroende påtyngdpunkt i uppgifter och lokala förhållanden skallförbanden anpassas till storlek och utrustning.Tillsammans med de operativa insatsförbanden skallenligt motionärerna distriktsförsvaret delta iförsvaret vid väpnat angrepp, hävdande avterritoriell integritet och stöd till det civilasamhället vid svåra påfrestningar. De skall vidväpnat angrepp mot skydda viktiginfrastruktur och stödja de operativainsatsförbanden (yrkande 1).En huvudman bör enligt motionärerna förordnas medodelat ansvar för verksamhetsledning ochterritoriell ledning för distriktsförsvaret. Därmedsäkerställs en samlad men för varje uppgift välanpassad utveckling av förbandens organisation,verksamhet och förmågor (yrkande 2).I kommittémotion Fö6 (kd) av ÅkeCarnerö m.fl. framålls att har beslutatatt territorialförsvar, hemvärn och vissa andradelar av dagens militära försvar skall organiserassom nationella skyddsstyrkor och utgöra en del avinsatsorganisationen. Dessa skyddsstyrkor skall haförmåga att skydda befolkning, samhällsfunktioneroch infrastruktur mot begränsade luftrörligainsatsstyrkor och sabotageförband samt biträda vidskydd och reparation i anslutning till insatser medfjärrstridsmedel. De skall även ha förmåga attstödja de operativa förbanden.Försvarsutskottet förutsatte (bet. 1999/2000:FöU2Det nya försvaret (s. 83) att regeringenåterkommer med fördjupat underlag vad gäller skyddetav viktiga totalförsvarsanläggningar samt denationella skyddsstyrkornas närmare uppgifter,utformning, ledning och beredskap.Fördröjningen av de nationella skyddsstyrkornasutformning riskerar att få en hämmande effekt pårekrytering och utbildning. Den närmare utformningenav hur vårt territorialförsvar skall utgöra en vitalresurs över ytan kommer ej att behandlas i sambandmed höstens försvarsbeslut. anserdärför att regeringen skall återkomma med en tydligredovisning av de nationella skyddsstyrkornasorganisation och förmåga (yrkande 12).Rolf lämnar i motion Fö207 (m) förslag omkorttidsutbildning av värnpliktiga, för överförandetill hemvärnet, vid t.ex. Dalregementsgruppen.Enligt motionären skulle man i de regioner och i delän som saknar utbildningsförband kunna startakorttidsutbildningar. På så vis skulle man enligtmotionären utveckla folkförankringen av försvaret.Berit framhåller i motion Fö246 (m) viktenav att det svenska hemvärnet bör ha möjligheter attrekrytera och utbilda nya medlemmar, såväl kvinnorsom män, som är beredda att göra en insats för attupprätta säkerhet och trygghet och att rädda andravärden för invånare.Utskottets ställningstagandeUtskottets uppfattning i bet. 1999/2000:FöU2 (s. 83)att det utöver operativt rörliga markstridsförband -vilka skall kunna genomföra väpnad strid i helalandet - var att det måste organiseras även merlokalt bundna markstridsförband. De nationellaskyddsstyrkorna skall med varierande beredskap haförmåga att skydda befolkningen och infrastrukturensamt att stödja de operativt rörliga förbanden.Territorialförsvarsförband, hemvärnsförband ochvissa andra delar av dagens militära försvar bordeenligt utskottet inordnas i denna organisation.Utskottet ansåg att det fanns osäkerheter om hurskyddet av viktiga totalförsvarsanläggningar bordeordnas. De s.k. nationella skyddsstyrkornas närmareuppgifter, utformning, ledning och beredskap ansågsännu oklara. Utskottet förutsatte därför attregeringen återkom med fördjupat underlag i dessafrågor senast i samband med det kommandeförsvarsbeslutet.Regeringen har i sin redovisning utan förslaganmält att ett arbete pågår i Försvarsmakten med attanalysera skyddsstyrkornas slutliga utformning. Ettförslag till utveckling av dessa förband kommer attredovisas för regeringen våren 2002.I Moderata samlingspartiets kommittémotion Fö5lämnas förslag till organisationen av ettdistriktsförsvar (yrkande 1) och till ledning avdistriktsförsvaret (yrkande 2). I Kristdemokraternaskommittémotion Fö6 yrkande 12 begärs en tydligredovisning av de nationella skyddsstyrkornasorganisation och förmåga. I motion Fö207 (m) lämnasförslag om korttidsutbildning av värnpliktiga föröverförande till hemvärnet, t.ex. vidDalregementsgruppen, medan i Fö246 (m) det lämnassynpunkter på att det svenska hemvärnet bör hamöjligheter att rekrytera och utbilda nya medlemmar.Utskottet konstaterar att det underlag somutskottet tidigare begärt ännu inte föreligger.Utskottet förutsätter därför att regeringen snaraståterkommer till efter det attFörsvarsmakten lämnat förslag till utformningen avde nationella skydsstyrkorna. Det är angeläget attregeringen följer upp utskottets begäran om enfördjupad redovisning. Regeringen pekar ipropositionen på att framtida konflikter i storutsträckning kommer att beröra stadsmiljö.Stadsbebyggelsen med sin komplicerade infrastrukturrymmer många svårigheter. Utskottet vill medanledning av detta erinra om attstadsskyttebataljonerna enligt beslutingår i de operativt rörliga förbanden. Närregeringen återkommer bör redovisningen ocksåinkludera i vilken mån de nationella skydsstyrkornabör ha någon form av operativ rörlighet. Utskottetutgår också från att frågor av det slag som väcks imotionerna övervägs i det fortsatta arbetet med attorganisera de nationella skyddsstyrkorna. Medanledning av det anförda avstyrker utskottetmotionerna Fö5 (m) yrkandena 1 och 2, Fö6 (kd)yrkande 12, Fö207 (m) samt Fö246 (m).AnpassningUtskottet behandlar här vad regeringen ipropositionen (s. 42 och 43, 119-126 och139-142) utan förslag har anfört omanpassning. Utskottet behandlar ocksåmotionerna Fö6 (kd) yrkande 7, Fö8 (mp)yrkandena 1 och 5, Fö9 (m) yrkande 15 samtFö12 (v) yrkande 15.Utskottets förslag i korthetUtskottet förutsätter att regeringenfortsätter att utveckla rapporteringen omanpassningsplaneringen och att den lämnar enmer utförlig redovisning av förmågan tillanpassning inför varje nyförsvarsbeslutsperiod eller näromvärldsförändringar kräver detta. Utskottetanser också att regelverket redan i dagmedger goda möjligheter att finansieraskyndsamma åtgärder för anpassning.