bet · GO01MJU18 · 2001-05-15 00:00:00 — Skyddet för vissa djur- och växtarter och deraslivsmiljöer Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01MJU18Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI proposition 2000/01:111 föreslår regeringen attriksdagen antar förslagen till ändringar imiljöbalken m.fl. lagar som lagts fram ipropositionen. Förslagen har utformats i samarbetemed och och återges ibilaga 1. Lagförslagen återges i bilaga 2.Med anledning av propositionen har tre motionermed totalt nio yrkanden väckts. Förslagen imotionerna återges i bilaga 1.BakgrundI och med medlemskap i blev rådetsdirektiv /43/EEG av om bevarandeav livsmiljöer samt vilda djur och växter (art- ochhabitatdirektivet) och rådets direktiv /409/EEG avden om bevarande av vilda fåglar(fågeldirektivet) bindande för landet. Enligt dessadirektiv skall livsmiljöer och djur- och växtarterskyddas bl.a. genom skapandet av ett europeisktnätverk av skyddade områden - Natura 2000. Nätverketär EU:s bidrag till förverkligandet av intentionernai bl.a. och konventionen ombiologisk mångfald och skall vara klart år 2004.Direktiven innebär dels ett områdesskydd, dels ettartskydd. Syftet är framför allt att bibehålla elleråterställa en gynnsam status för bevarande av vissatyper av livsmiljöer och för populationer av vissaarter av vilda djur och växter.Natura 2000, sådant det beskrivs i art- ochhabitatdirektivet, byggs upp i tre etapper. I etapp1 skall medlemsländerna till föreslåett antal naturområden där de berörda arterna ellernaturtyperna förekommer. Tillsammans skall dessaområden rymma en så stor del av arternas ellernaturtypernas totala utbredning att ett gynnsamttillstånd för dem kan bibehållas, alternativtåterställas, när områdena skyddas. I etapp 2 antarkommissionen en lista över områden avgemenskapsintresse, efter samråd med respektivemedlemsland. Under den avslutande etapp 3 skallrespektive land, efter det att kommissionen harantagit listan över områden av gemenskapsintresse,vidta de åtgärder som behövs för att bevara denaturtyper och arter som nämns i bilagor till art-och habitatdirektivet och som förekommer i dessaområden. Åtgärderna skall svara mot naturtypernasoch arternas ekologiska behov. När etapp 3 äravslutad är Natura 2000 i direktivets meninggenomfört.Bestämmelser som gör det möjligt att uppfylladirektivens krav fanns i den svenska lagstiftningenredan före medlemskapet i EU. Bestämmelserna finnsnu huvudsakligen i och jaktlagen(1987:259) samt i förordningen (1998:1252) omområdesskydd enligt m.m.,artskyddsförordningen (1998:179) ochjaktförordningen (1987:905). haremellertid funnit att direktiven inte är korrektgenomförda i den svenska lagstiftningen. Regeringenå sin sida har ansett att det befintliga regelverketär tillräckligt för att direktivens krav skalltillgodoses, men att de svenska bestämmelserna intealltid är lika detaljerade som direktiven.I propositionen redovisas förslag till delagändringar som behövs för att det inte skall rådanågon tvekan om att art- och habitatdirektivet ochfågeldirektivet genomförs korrekt i den svenskalagstiftningen.Propositionens huvudsakliga innehållFör att genomföra vissa krav i art- ochhabitatdirektivet (direktiv /43/EEG) ochfågeldirektivet (direktiv /409/EEG) föreslåslagändringar. I huvudsak syftar ändringarna till attmed ett tillståndsförfarande göra det nödvändigt attpå det sätt som direktiven kräver bedömaverksamheter och åtgärder som kan äventyra skyddetför vissa djur- och växtarter och deras livsmiljöer.Det rör sig om arter och livsmiljöer som gemenskapenhar intresse av att skydda och som ingår i etteuropeiskt ekologiskt sammanhängande nät av områden(Natura 2000).Ändringarna innebär att verksamheter får påbörjasoch åtgärder får vidtas först efter det att man harförvissat sig om att bevarandet av arterna ochlivsmiljöerna inte äventyras. Om en verksamhet elleråtgärd kan antas på ett betydande sätt påverkamiljön i ett särskilt skydds- eller bevarandeområde,måste tillstånd sökas. Tillstånd får lämnas, ombevarandet av den berörda arten eller livsmiljöninte skadas eller störs på ett sätt som strider motdirektivens syfte. Under vissa angivnaförutsättningar får en sådan verksamhet eller åtgärdändå tillåtas. I så fall krävs att regeringen prövarfrågan.De ändringar och förtydliganden som föreslås berörsåväl som andra lagar enligt vilkaverksamheter och planer för verksamheter prövas.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli2001. I det s.k. art- och habitatdirektivet samt ifågeldirektivet ställs vissa krav på medlemsländernanär det gäller kontrollen av verksamheter ochåtgärder som kan äventyra skyddet för vissa djur-och växtarter samt deras livsmiljöer. I dettabetänkande behandlas regeringens proposition2000/01:111 med förslag till de ändringar ochförtydliganden i och en rad andra lagarsom behövs för att det inte skall råda någon tvekanom att dessa direktiv genomförs korrekt i densvenska lagstiftningen. Tre följdmotioner har väcktsmed anledning av propositionen. Utskottettillstyrker regeringens förslag och föreslår attsamtliga motionsyrkanden avslås.I betänkandet finns sex reservationer. Regeringen () föreslår iproposition 2000/01:111 att antarregeringens förslag till1. lag om ändring i ,2. lag om ändring i lagen (1966:314) omkontinentalsockeln,3. lag om ändring i rennäringslagen (1971:437),4. lag om ändring i ledningsrättslagen(1973:1144),5. lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149),6. lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429),7. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet,8. lag om ändring i (1987:10),9. lag om ändring i jaktlagen (1987:259),10. lag om ändring i minerallagen (1991:45),11. lag om ändring i fiskelagen (1993:787),12. lag om ändring i lagen (1998:812) medsärskilda bestämmelser om vattenverksamhet. I detta sammanhang behandlar utskottet nedanuppräknade motioner i vilka föreslås att riksdagenfattar följande beslut.2000/01:MJ34 av ():1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av attantalet Natura 2000-områden utökas.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om behovet av ändringari skyddsreglerna.3. beslutar om ändring i 4 kap. 1 §, 7kap. 28 b §, 8 kap. 1 §, enligt vad i motionenanförs.2000/01:MJ35 av m.fl. (m):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att det måste finnasväldokumenterad grund för inrättande av Natura 2000-områden.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att bevisbördanskall ligga på myndigheterna att visa att ett tänktNatura 2000-område behöver skyddas och inte omväntatt markägarna måste bevisa att normalmarkanvändning inte leder till negativmiljöpåverkan.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att markägarna skallkompenseras med intrångsersättning motsvarande denekonomiska förlust markägaren lider vid införande avrestriktioner i markanvändningen.2000/01:MJ36 av m.fl. (c):1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om samråd mellanmyndigheter och markägare.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att markägare måsteges skälig ersättning i form av mark ellerekonomiska medel för miljöinsatser vid bildandet avolika typer av reservat.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att ansvarsfråganför skador på mark och skog som angränsar tillreservat måste lösas. Skyddet för särskilda skydds- ochbevarandeområdenUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker förslagen i regeringensproposition. Vidare avstyrker utskottet ettmotionsyrkande (m) om att beslutandemyndighet skall ange vilka restriktioner somskall gälla för ett Natura 2000-område då detinrättas och ett motionsyrkande (fp) ombehovet av ändring av bl.a. skyddsreglerna imiljöbalken.Gällande bestämmelserEnligt gällande bestämmelser får regeringen förklaraett naturområde som särskilt skyddsområde, omområdet enligt fågeldirektivet är särskiltbetydelsefullt för skyddet av vilda fåglar. Ettområde som av kommissionen pekats ut som ett områdeav intresse för gemenskapen skall regeringenförklara utgöra ett särskilt bevarandeområde enligtart- och habitatdirektivet. I lagtexten kallas dessaområden för särskilda skyddsområden och särskildabevarandeområden.PropositionenDet skall krävas tillstånd för att bedriva enverksamhet eller vidta en åtgärd som på ettbetydande sätt kan påverka miljön i sådananaturområden som omfattas av art- ochhabitatdirektivet och fågeldirektivet. Tillstånd fårlämnas endast om verksamheten eller åtgärden ensameller tillsammans med andra pågående eller planeradeverksamheter eller åtgärder inte kan skada delivsmiljöer eller befaras på ett betydande sättstöra bevarandet av de arter i områdena som skyddetavser. Tillstånd behövs inte för verksamheter elleråtgärder som direkt hänger samman med eller ärnödvändiga för skötseln av områdena.Tillstånd för en verksamhet eller åtgärd fårlämnas trots att den skadar eller orsakar enstörning av betydelse för miljön i området, om detsaknas alternativa lösningar och verksamheten elleråtgärden behövs av tvingande orsaker som har ettväsentligt allmänintresse. För tillstånd krävs ocksåatt förlorade miljövärden kompenseras.Hushållningsbestämmelserna i 4 kap. miljöbalkenkompletteras med en bestämmelse om att användning avmark och vatten inte får komma till stånd, om denomfattar verksamheter eller åtgärder som skullestrida mot reglerna om särskilda skydds- ochbevarandeområden. Därmed blir direktivens skyddskravgällande också i samband med den prövning avmarkanvändningsfrågor som sker enligt en rad andralagar än miljöbalken.Av övergångsbestämmelser till lagen framgår attlagändringarna inte innebär att varje verksamhet sompåbörjats innan ändringarna träder i kraft måsteunderkastas en ny tillståndsprövning.Naturområden som bör beredas skydd enligt art- ochhabitatdirektivet och fågeldirektivet skallförtecknas enligt 7 kap. 27 § och därmedskyddas på samma sätt som de särskilda skydds- ochbevarandeområdena.MotionerAtt införa ett generellt krav på markägarna att sökatillstånd för verksamheter som potentiellt kanpåverka miljön förskjuter beviskravet från myndighettill markägare hävdas det i motion MJ35 (m) yrkande2. Det blir markägaren som i alla lägen måste kunnavisa att tänkta verksamheter och åtgärder intepåtagligt påverkar miljön. Med det föreslagnasystemet blir det för markägaren ett stortosäkerhetsmoment om vilka restriktioner som gäller.Enligt motionen bör myndigheten klart ange derestriktioner som skall gälla för området, ochbevisbördan bör därför läggas på myndigheterna attvisa att ett tänkt Natura 2000-område behöverskyddas.Motion MJ34 (fp) uppställer krav på förbud mot attbedriva verksamhet eller vidta åtgärder som kan ledatill skadliga effekter på ett särskilt skydds- ellerbevarandeområde. Det bör sakna betydelse om enverksamhet eller åtgärd förekommer på själva områdeteller utanför. Vad som skall förbjudas ärverksamheter och åtgärder som långsiktigt kanbefaras leda till varaktig skada på områdets natur-och kulturvärden (yrkande 2 delvis). Vidareframställs yrkande om lagändringar (yrkande 3). Ienlighet härmed anser motionären att möjligheternatill undantag i vissa fall frånhushållningsbestämmelserna i 4 kap. 1 § andrastycket bör begränsas så att de skallgälla endast under förutsättning att de inte stridermot EG-förordning eller direktiv eller motriksintresse. Vad därefter avser reglerna i 7 kap.28 b § första stycket 2 omförutsättningarna för tillstånd anser motionären attdet i lagtexten skall anges att med begreppetstörning särskilt avses habitatfragmentering.Slutligen anser motionären att sådana föreskriftersom meddelas med stöd av 8 kap. 1 § första stycketmiljöbalken om förbud mot att bl.a. döda viltlevande djur inte skall hindra sådant dödande,fångande m.m. som sker för att fastställa artensskyddsbehov.Utskottets ställningstagandeSom framhålls i propositionen skall de krav somställs i art- och habitatdirektivet återspeglas iden svenska lagstiftningen. I enlighet härmedstadgas i den föreslagna lydelsen av 7 kap. 27 §miljöbalken således att det av förteckningen över denaturområden som bör beredas skydd enligt direktivenskall framgå vad som föranlett att området hartagits upp och enligt vilket direktiv detta harskett. Markägaren torde därmed få en klaruppfattning om vad som föranlett skyddet. Om detfinns en sannolikhet för att en verksamhet elleråtgärd skulle kunna få betydande konsekvenser tillnackdel för miljön i ett särskilt skydds- ellerbevarandeområde, blir således den som avser attutöva verksamheten eller vidta åtgärden skyldig attse till att den nödvändiga bedömningen görs och attfå den prövad. får tillåtaverksamheten eller åtgärden först efter att haförvissat sig om att den är förenlig med direktivet.Detta innebär inte att varje fysisk påverkan påområdet eller varje störning som påverkar områdetkommer att medföra krav på tillstånd, men genomförslaget kommer den som planerar en verksamheteller en åtgärd att behöva göra de bedömningar somavses i art- och habitatdirektivet och redogöra fördetta i sina ansökningar om tillstånd. Utskottetinstämmer i regeringens förslag till regler om etttillståndsförfarande för markanvändningen isärskilda skydds- och bevarandeområden och avstyrkermotion MJ35 (m) yrkande 2 i den mån den inte kananses tillgodosedd med det anförda.De i motion MJ34 (fp) yrkande 3 föreslagnalagändringarna är inte närmare motiverade menhuvudsyftet synes vara att säkerställa att deaktuella EG-direktiven genomförs på ett korrekt sätti svensk lagstiftning. Såvitt utskottet kan bedömaär syftet med motionen i huvudsak tillgodosett genomregeringens förslag om tillståndsprövning av vissaverksamheter och om kriterierna för denna prövning.Det i motionen framlagda förslaget till lydelse avberörda paragrafer kräver dessutom i vissa delarytterligare lagteknisk bearbetning för att kunnaläggas till grund för ett beslut av . I dendel motionsyrkandet avser 7 kap. 28 b § och 8 kap. 1§ konstaterar utskottet dessutom att denav regeringen föreslagna lagtexten jämtemotivuttalanden fullt ut torde medge en tillämpningsom motsvarar motionärens önskemål.Utskottet tillstyrker regeringens förslag i nuaktuella delar och avstyrker motion MJ34 (fp)yrkande 2 delvis och yrkande 3.Prövningen av frågor om tillståndUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i regeringensöverväganden om reglerna förtillståndsprövningen och avstyrker en motion(fp) om att det i vissa fall skall krävas enutökad miljökonsekvensbeskrivning.PropositionenEnligt en ny paragraf, 7 kap. 29 b § ,skall frågor om tillstånd som avses i 7 kap. 28 a §prövas av i det län där det berördanaturområdet finns. Om tillstånd för verksamheteneller åtgärden prövas enligt andra bestämmelser imiljöbalken, skall den tillståndsmyndigheten ocksåpröva enligt 7 kap. 28 b §. Samråd skall då ske medlänsstyrelsen i det län där naturområdet finns.I bestämmelserna om tillståndsprövning avmiljöfarliga verksamheter, vattenverksamheter samttäkter, jordbruk och andra verksamheter skallhänvisas till skyddet för skydds- ochbevarandeområdena. Detta skall göras i balkensprövningsbestämmelser.Miljöbalkens bestämmelser ommiljökonsekvensbeskrivningar kompletteras så att detklart framgår att en sådan beskrivning skall ingå ien ansökan om tillstånd enligt bestämmelserna omsärskilda skydds- och bevarandeområden. Vidare görstydligt att en miljökonsekvensbeskrivning alltidskall innehålla de uppgifter som behövs förprövningen enligt bestämmelserna om särskildaskydds- och bevarandeområden. Enmiljökonsekvensbeskrivning som upprättats enbart förprövningen enligt de särskilda bestämmelserna omskydds- och bevarandeområden behöver endastinnehålla de uppgifter som behövs för denprövningen. I sådana fall behöverkungörelsebestämmelserna endast tillämpas i denutsträckning som behövs för prövningen eller om detannars är lämpligt.Miljöbalkens bestämmelser om förfarandet vidtillståndsprövning skall kompletteras med angivandeatt tillståndsmyndigheten med eget yttrande skallöverlämna frågan om tillåtligheten till regeringensavgörande. Överlämnande skall ske om tillstånd fören verksamhet eller åtgärd inte kan meddelas tillföljd av bestämmelserna i 7 kap. 28 b § ochmyndigheten bedömer att det finns skäl att få fråganom tillstånd prövad enligt 7 kap. 29 §.En hänvisning till skyddet för skydds- ochbevarandeområdena görs i bestämmelser omtillståndsprövning och förutsättningar för tillståndi lagen (1966:314) om kontinentalsockeln,rennäringslagen (1971:437), ledningsrättslagen(1973:1144), anläggningslagen (1973:1149),skogsvårdslagen (1979:429), lagen (1984:3) omkärnteknisk verksamhet, jaktlagen (1987:259),minerallagen (1991:45), fiskelagen (1993:787) ochlagen (1998:812) med särskilda bestämmelser omvattenverksamhet.MotionenI motion MJ34 (fp) yrkande 2 delvis anförs attFolkpartiet är positivt tillmiljökonsekvensbeskrivningar och att sådana måsteföregå alla beslut som kan få inverkan på miljön,men att det i vissa fall inte är tillräckligt med enmiljökonsekvensbeskrivning. Det gäller i de fall ettbeslut i hög grad kan komma att påverka ett särskiltskydds- eller bevarandeområde. I de fallen måste detenligt motionen föreskrivas att en utökadmiljökonsekvensbeskrivning skall företas.Utskottets ställningstagandeDet är i motionen inte närmare angivet vilkaytterligare uppgifter en utökadmiljökonsekvensbeskrivning skall innehålla.Utskottet konstaterar emellertid att regeringensförslag i denna del innebär att enmiljökonsekvensbeskrivning skall göras i ärenden omtillstånd för en verksamhet eller åtgärd som kanantas komma att påverka miljön i ett särskiltskydds- eller bevarandeområde och att en sådanmiljökonsekvensbeskrivning alltid skall innehålla deuppgifter som behövs för att pröva ansökningen omtillstånd utifrån de förutsättningar som gäller förde särskilda skydds- och bevarandeområdena. kan bedöma är därmed syftet med motionMJ34 (fp) i behandlad del tillgodosett genomregeringens förslag.Kompensationsåtgärder, artskyddetm.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslag omatt den tillståndssökande i vissa fall skallbekosta kompensationsåtgärder och att kom-plettera bestämmelserna om bemyndigande attmeddela föreskrifter för artskyddet. Dettainnebär bl.a. att om tillstånd beviljas fören verksamhet eller en åtgärd som skadar denskyddade livsmiljön eller på ett betydandesätt stör bevarandet av den skyddade arten,skall sökanden vara skyldig att bekosta dekompensationsåtgärder som behövs om det intekan anses orimligt. Vidare innebär det attbemyndigandet i 8 kap. 1 § attmeddela föreskrifter om skydd för djur- ochväxtarter kompletteras så att det ocksåomfattar föreskrifter om förbud att störavilt levande djur och att skada ellerförstöra sådana djurs fortplantningsområdenoch viloplatser samt att bestämmelserna i 5 §jaktlagen (1987:259) kompletteras med ettbemyndigande att meddela närmare föreskrifterom förbudet att ofreda viltet och omvillkoren för att trots förbudet vidtaåtgärder i syfte att motverka skador av vilt.Ersättning på grund avskyddsåtgärderUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i vad regeringen anförtom ersättning vid ingripanden av det allmännaoch avstyrker två motionsyrkanden (m och c)om intrångsersättning m.m. samt ettmotionsyrkande (c) som berör ansvarsfråganvid skador på skog och mark som angränsartill ett reservat.PropositionenBestämmelserna i 31 kap. om ersättningvid ingripanden av det allmänna skall kompletterasmed angivandet att en fastighetsägare har rätt tillersättning på grund av beslut som innebär att marktas i anspråk eller att pågående markanvändning inomberörd del av en fastighet avsevärt försvåras.Ersättning skall betalas endast om tillstånd för enverksamhet eller åtgärd har vägrats eller förenatsmed särskilda villkor.En följdändring görs i bestämmelserna omackumulerad skada i 14 kap. 8 § (1987:10).MotionerEnligt motion MJ35 (m) yrkande 3 bör ett Natura2000-område inte inrättas förrän den beslutandemyndigheten tydligt anger vilken restriktion somkommer att gälla för markanvändningen. Restriktioneni användningen skall sedan medföra rätt tillersättning för markägaren motsvarande den ekonomiskaförlust han lider. I motion MJ36 (c) hävdas att närstaten pekar ut vissa områden som särskiltbevarandevärda måste markägaren ges skäligersättning för de miljöinsatser som han gör. Dettakan ske genom ekonomisk kompensation eller genom attersättningsmark erbjuds (yrkande 2). Risken förangrepp från exempelvis insekter och vattenskadortill följd av annorlunda utdikning är större ireservat än i skog som används i näringsverksamhet.Det är viktigt att det klart och tydligt framgår vemsom har ansvar för de skador som kan uppstå (yrkande3).Utskottets ställningstagandeI samband med miljöpolitiska propositionuttalade sig utskottet och om principernaför ansvaret vid bevarandet av skyddsvärda områdenm.m. (1990/91:JoU30 s. 255). Regeringen kom därefteratt hänvisa till dessa principer i motiven tillmiljöbalken (prop. 1997/98:45, bet. 1997/98:JoU20).Uttalandet innebär i korthet att ansvaret för attsäkerställa den biologiska mångfalden inte fårbegränsas till att bli en fråga om statensekonomiska resurser för intrångs- ochinlösenersättningar. En princip, parallellt medPolluter Pays Principle, borde utformas därförvaltande av naturen och den biologiska mångfaldenblir ett normalt inslag i verksamheten och som inteförutsätter statliga bidrag. Utskottet ansåg attalla har ett ansvar för att bevara biologiskmångfald och att också det ekonomiska ansvaret bördelas av alla. Med detta synsätt fordrades enligtutskottet alltså regler, enligt vilka samhället viss grad kompenserar markägare och andrarättighetsinnehavare, som grundas på bl.a.naturvårdsskäl. kom i enlighet meduttalandena att i korthet innebära att rätt tillersättning föreligger vid beslut om nationalpark,naturreservat, kulturreservat, biotopskyddsområde,vattenskyddsområde samt föreläggande och förbudenligt den s.k. samrådsparagrafen (12 kap. 6 §).Innebär ett sådant beslut att mark tas i anspråkeller att pågående markanvändning inom berörd del aven fastighet avsevärt försvåras betalas ersättningför intrånget. Ersättning betalas också vid vissaundersökningar och vid föreläggande omstängselgenombrott m.m. En eventuell ersättningskall emellertid alltid minskas med ett belopp sommotsvarar vad fastighetsägaren är skyldig att tålautan ersättning.De av regeringen i förevarande propositionpresenterade förslagen är som inledningsvisframhållits föranledda av behovet av att tydliggörabestämmelserna i det svenska regelverket.Lagändringarna är inte ägnade att öka det allmännasmöjligheter att försvåra markanvändning. Såsom ocksåpåpekas i propositionen har de nya bestämmelsernainga andra direkta rättsverkningar för markägare änatt den som planerar att på sin mark driva enverksamhet eller vidta en åtgärd måste göra enbedömning av konsekvenserna för bevarandet i områdetav de skyddade djur- och växtarterna eller deraslivsmiljöer. Den i 31 kap. föreslagnaföljdändringen i ersättningsbestämmelserna innebäratt till de ovan redovisade fallen då ersättning kankomma i fråga läggs rätten till ersättning ominskränkningen i markanvändningen grundas påbestämmelserna om särskilt skydds- ochbevarandeområde. Sådana inskränkningar görs inomramen för en tillståndsprövning, och ersättningutgår därvid om tillstånd vägrats eller förenats medsärskilda villkor. De nu aktuella motionerna synesinte innehålla några preciserade motförslag till deersättningsbestämmelser som propositioneninnefattar. Utskottet avstyrker motionerna MJ35 (m)yrkande 3 och MJ36 (c) yrkande 2.När det gäller kravet i motion MJ36 (c) yrkande 3vill utskottet därutöver hänvisa till att destatliga bidragen för åtgärder mot skogsskador m.m.avskaffades i samband med skogspolitiskabeslut, i likhet med övriga bidrag som finansieradesmed skogsvårdsavgiftsmedel.