bet · GO01SoU12 · 2001-03-27 00:00:00 — Detta kan leda till både bättre ochbilligare lösningar. Utskottet ansåg dock att kravetatt statliga utredningar alltid skall redovisa vilkakonsekvenser deras förslag får för människor medfunktionshinder är att gå för långt med tanke på demånga olika funktionshinder som finns och de olikaaspekter de aktualiserar. De aktuella motionernaavstyrktes därmed. Utskottet vidhöll dennauppfattning också i betänkande 1998/99:SoU11.I proposition 1992/93:159 Stöd och service tillvissa funktionshindrade anförde statsrådet att detsjälvklart är viktigt att föräldrar medfunktionshinder ges stöd och hjälp i olika former såatt de kan fungera i föräldrarollen. Följandeanfördes (s. 66-67):Efter lagrådsgranskningen har frågan uppkommit omhur funktionshindrade föräldrar till små barn skallfå behövlig hjälp med att sköta sitt barn. Under denförsta tiden i ett barns liv är barnet känslomässigtoch praktiskt taget totalt beroende av någon vuxenoftast en förälder. Först gradvis kan barnetutveckla en uppfattning om sig självt och relateratill andra personer. Det är därför viktigt förbarnets utveckling att det kan fåsina grundläggande behov tillgodosedda av bara ettfåtal vuxna personer. Om någon av föräldrarna harpersonlig assistent är det enligt min meningnaturligt att assistenten, om han eller hon ärlämpad därtill, under barnets första tid ävenhjälper föräldern med den omvårdnad av barnet somhan eller hon inte kan ge själv. Det skall givetvisinte uteslutas att barnet kan ha behov av andraeller ytterligare insatser. Det är stödets karaktärav en nära personlig relation som bör vara avgörandeför om insatsen skall ges av förälderns personligaassistent eller på annat sätt. Det går inte attnärmare specificera när ett barn når en sådan mognadatt det kan klara nära relationer utanför enbegränsad krets. Bedömningen av hur länge vissomvårdnad av barnet bör anses ingå i föräldernspersonliga assistans måste göras i varje enskiltfall. - - -Jag vill i detta sammanhang mer allmänt berörafrågan om funktionshindrade föräldrar och derassituation. Det är självfallet viktigt att föräldrarmed funktionshinder ges stöd och hjälp i olikaformer så att de kan fungera i föräldrarollen.Enligt min uppfattning har frågan om situationen förfunktionshindrade föräldrar uppmärksammatsi alltför liten utsträckning. Det är angeläget attkunskapen om funktionshindrade föräldrars situationoch behov av samhällsstöd utvecklas. Jag avserdärför att senare återkomma till regeringen medförslag om ett särskilt initiativ i frågan, medsyfte att öka kunskapen inom området.Vid utskottets behandling av propositionen,betänkande 1992/93:SoU19, berördes inte denna fråga.Socialstyrelsens Allmänna råd 1994:1 behandladefrågan om föräldrar med omfattande funktionshinderunder ett särskilt avsnitt. Här anfördes (s. 53):En funktionshindrad förälder, som har personligassistans, kan behöva assistans i olika situationerför att klara den praktiska skötseln av barnet,inklusive det merarbete i hushållet som det innebäratt ha ett barn. Om den funktionshindrade föräldernexempelvis behöver hjälp för att byta blöjor ellerkläder på sitt barn eller om barnet skall lyftas påett sätt föräldern inte själv klarar av, då gerassistenten den praktiska hjälp som behövs.Behovet av personlig assistans i föräldrarollenvarierar efterhand som barnet växer och utvecklasoch är störst i barnets liv.Personlig assistans till en förälder ersätter intebarnomsorg och annat stöd som barnet själv kanbehöva.I Allmänna råd 1998:6 anförsföljande under rubrik Föräldrar med svårafunktionshinder (s. 26-27):Om en funktionshindrad förälder har personligassistent är det naturligt att assistenten, om haneller hon är lämpad därtill, under barnets förstatid även hjälper föräldern med den omvårdnad avbarnet som han eller hon inte kan ge själv. Det kangälla sådan praktisk omvårdnad om barnet som t.ex.vid amning och blöjbyten. Barnets behov kansjälvfallet motivera andra eller ytterligarestödinsatser. Personlig assistans till föräldernersätter inte barnomsorg och annat stöd som barnetsjälvt kan behöva.Behovet av personlig assistans i föräldrarollenvarierar efter hand som barnet växer och utvecklasoch är störst i barnets liv.Det är stödets karaktär av en nära personligrelation som bör vara avgörande för om insatsenskall ges av förälderns personliga assistent ellerpå annat sätt. Bedömningen av hur länge vissomvårdnad av barnet bör anses ingå i föräldernspersonliga assistans måste avgöras i varje enskiltfall.Genom Amsterdamfördraget infördes en ny artikel 13 iFördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen(EG-fördraget) som ger rådet befogenhet att, inomramen för de befogenheter fördraget ger gemenskapen,vidta lämpliga åtgärder för att bekämpadiskriminering på grund av kön, ras, etnisktursprung, religion eller övertygelse,funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Medstöd av denna artikel antog den 29juni 2000 ett direktiv om genomförandet av principenom likabehandling av personer oavsett deras raseller etniska ursprung (2000/43/EG) och den 27november 2000 ett direktiv om inrättande av enallmän ram för likabehandling i arbetslivet(2000/78/EG). Det förstnämnda direktivet behandlardiskriminering på grund av ras eller etnisktursprung och det andra direktivet behandlardiskrimineringsgrunderna religion eller övertygelse,funktionshinder, ålder och sexuell läggning.Direktiven utgör en del av ett "anti-diskrimineringspaket" som består av direktiven ochdessutom ett gemenskapens handlingsprogram motdiskriminering (2001-2006) som på olika sätt skallkomplettera direktiven. Handlingsprogrammet antogsav den 27 november 2000.I proposition 1999/2000:79 om en nationellhandlingsplan för handikappolitiken gjorderegeringen bedömningen att en försöksverksamhet medpersonligt stöd till brukare med funktionshinderborde inledas i handikapporganisationernas regi.Regeringen anförde bl.a. följande (s. 91):Handikapporganisationerna har en lång tradition avatt på olika sätt stödja och hjälpa sina medlemmaroch deras närstående. Det kan vara genompsykosocialt stöd, personliga besök, rådgivning,information, kunskapsför-medling och direktutbildning. Vissa organisationer kan också bistå medviss juridisk hjälp och rådgivning.Det finns således en mängd olikastödformer, både från samhällets sida och från olikaintresseorganisationers. Efterfrågan på kvalificeratoch tillräckligt stöd av detta slag är emellertid såväl dokumenterat att ett brukarstöd, byggt påhandikapporganisationernas medverkan, bör kunnaskapa utrymme för ökad valfrihet för den enskildeoch komplettera andra liknande insatser.Enligt regeringens uppfattning är utredarensförslag om personligt stöd till brukare medfunktionshinder och till brukarstödscenterintressant, eftersom det bygger påhandikapporganisationernas egen aktiva medverkan.Organisationernas oberoende ställning i förhållandetill huvudmännen bör därvid vara en tillgång isammanhanget liksom de möjligheter till samarbeteorganisationerna emellan som förslaget ger utrymmeför. Regeringen finner därför att övervägande skältalar för att brukarstöd till personer medfunktionshinder bör prövas i en försöksverksamhet.Handikapporganisationerna själva bör komma överensom hur organisationen och lokaliseringen avbrukarstödet bör se ut och vem som skall varaansvarig för verksamheten. En successiv utbyggnadbör ske med tanke på att behovet av kompetentapersoner är stort och troligen inte går atttillgodose genast. Försöksverksamheten bör ävensyfta till att undersöka vilken utbildning depersoner behöver som skall ge stödet. Erfarenheterfrån andra brukarstyrda verksamheter bör tas tillvara. I detta sammanhang bör också prövas hur denkompetens som samlas i brukarstödsverksamheten kantas till vara i utformningen av det nationellaprogram för kompetensutveckling som föreslås iavsnitt 8.7. - - -I skrivelse till (skr. 1998/99:125) harregeringen angett några områden som enligtregeringens mening särskilt bör uppmärksammas vidkommande fördelning av stöd ur Allmänna arvsfonden.Ett sådant område är personligt brukarstöd.Försöksverksamhet med syfte att pröva hur ett sådantstöd, byggt på egen erfarenhet av funktionshinder,kan utformas, organiseras, administreras ochfinansieras. Verksamheten bör följas upp ochutvärderas.Utskottets bedömningHandikappolitiken är ytterst en fråga om demokrati.Samhället måste, enligt utskottets mening, bygga påinsikten om att alla människor är lika mycket värda,har samma grundläggande behov och skall behandlasmed samma respekt, att mångfald berikar, att varjemänniska med sin kunskap och sin erfarenhet är entillgång för samhället. Det innebär att alla skallha lika rätt och lika möjligheter att bestämma översina liv och få sina önskemål respekterade.Utskottet vidhåller att de nationella målen förhandikappolitiken som ställt sigbakom bör fortsätta att gälla och avstyrker därmedförslaget i motion So354 (c) yrkande 1 omytterligare mål för handikappolitiken.Utskottet vidhåller också att den nationellahandlingsplanen för handikapp-politik omfattar allapersoner med funktionshinder således även personermed dolda funktionshinder. Tillgängligheten innebärinte enbart fysisk tillgänglighet till lokaler ochverksamheter utan också att t.ex. allergiker fårökade möjligheter att röra sig fritt i olikamiljöer. Det innebär även att planera en verksamhet,t.ex. skolundervisning, så att den fungerar för enperson med dyslexi liksom att ge personer medtalsvårigheter den tid de behöver för att tala.Vidare innebär det att t.ex. personer med läs- ochskrivsvårigheter skall kunna få del avsamhällsinformation. För att förverkliga likamöjligheter för alla måste tillgängligheten varaintegrerad och utformad så att den som ärfunktionshindrad inte blir beroende av andra.Särlösningar bör undvikas så långt som möjligt.Utskottet vill åter betona att frågor om bemötandehar stor betydelse för många grupper. Motion MJ844(c) yrkande 4 är därmed i huvudsak tillgodosedd.Utskottet delar inte bedömningen i motion So299 (m)yrkandena 1 och 3 (delvis) varför denna avstyrks.Utskottet avstyrker vidare motion So215 (kd) om endelegation för samordning av handikappolitiken medhänvisning till det arbete som sedan mars 1998bedrivs av den nationella samordningskommittén förhandikappfrågor.Mot bakgrund av att regeringen aviserat att denavser att se över formerna för hurhandikapperspektivet tydligare skall beaktas ikommittéer och utredningar är motion So348 (s)tillgodosedd.Funktionshindrade föräldrar har självklartmöjlighet att erhålla assistans så att de kanfungera i föräldrarollen. Utskottet anser inte attdet behövs något initiativ från sida medanledning av motionerna So214 (m) och So299 (m)yrkande 3 (delvis). Motionerna avstyrks.Handikappombudsmannen har i uppdrag att bygga uppett nationellt tillgänglighetscenter för att drivapå och följa myndigheters, kommuners och andraorgans utvecklingsarbete inomtillgänglighetsområdet. I arbetet förutsättsHandikappombudsmannen ha nära kontakter medhandikapporganisationerna. Utskottet anser inte attmotion So538 (fp) yrkande 6 bör föranleda någotinitiativ från sida. Motionen avstyrks.Utskottet konstaterar att har i uppdragatt tillsammans med ochföreträdare för handikapporganisationerna utredaformerna för de lokala handikapporganisationernasinsyn och inflytande i plan- och byggärenden.Uppdraget skall redovisas senast den 29 juni 2001.Inte heller motion So538 (fp) yrkande 7 bör därmedföranleda något initiativ från sida.EU har antagit ett direktiv om inrättandeav en allmän ram för likabehandling i arbetslivet(2000/78/EG). Direktivet behandlar bl.a.diskrimineringsgrunden funktionshinder. EU har ocksåantagit ett handlingsprogram mot diskriminering(2001-2006). Motion So232 (s) är därmed delvistillgodosedd.I motion So500 (s) begärs projektverksamhet medinriktning på anhörigutbildning. Utskottetkonstaterar att handikapporganisationerna har enlång tradition av att på olika sätt stödja ochhjälpa sina medlemmar och deras närstående. Dettasker genom psykosocialt stöd, personliga besök,rådgivning, information, kunskapsförmedling ochdirekt utbildning. Vissa organisationer kan ocksåbistå med viss juridisk hjälp och rådgivning.Utskottet konstaterar också att regeringen idecember 2000, med anledning av den nationellahandlingsplanen, har beslutat att avsätta 10miljoner kronor ur Allmänna arvsfonden förförsöksverksamhet med att utveckla brukarstödet.Avsikten är att avsättasammanlagt . Motion So500 (s) ärdärmed i viss mån tillgodosedd.Bemötande m.m.MotionerI motion So383 av m.fl. (kd) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om dolda handikapp ochpersonlig assistans (yrkande 16). Motionärerna anserdet viktigt att försäkringskassorna och kommuneninnehar den rätta kunskapen och kompetensen avseendedolda handikapp, speciellt vid bedömningen av om enperson är i behov av personlig assistans. ärdetta en stor brist och många t.ex. psykiskthandikappade har inte fått tillgång till personligassistans, anförs det.I motion So540 av m.fl. (kd)begärs tillkännagivande om behovet avutbildningsmaterial om dolda handikapp (yrkande 2).Kristdemokraterna föreslog i sitt budgetförslagökade bidrag till kommunerna för att de bl.a. skullerymma en satsning på dolda handikapp.I motion So468 av () yrkas attriksdagen begär att regeringen låter utreda deneuropsykiatriskt funktionshindradeslevnadsomständigheter (yrkande 1). Vidare begärstillkännagivande om att beakta sambanden mellanneuropsykiatriska störningar och kriminalitet(yrkande 2). Motionären anför att stödet som barnoch vuxna med neuropsykiatriska funktionshinder är ibehov av involverar många av samhälletsstödfunktioner: , skolan,vuxenutbildningen, , barn- ochvuxenpsykiatrin, missbrukarvården, kriminalvårdenm.fl.I motion So230 av () begärstillkännagivande om att en översyn görs avintegritetsskyddet för handikappade personer.Motionären anför att på ett mycket positivtsätt slår vakt om den personliga integriteten. Motbakgrund av detta är det mycket anmärkningsvärt atthandikappade personer inte tycks åtnjuta ettintegritetsskydd i sitt hjälpbehov av t.ex.färdtjänst.I motion T427 av m.fl. (v) begärs attregeringen tillsätter en utredning omfunktionshindrade kvinnors utsatta situation enligtvad i motionen anförts om behovet av en kartläggningoch förslag till åtgärder (yrkande 2). Motionärernaanför att det råder en stor tystnad kring våld ochsexuella övergrepp mot funktionshindrade kvinnor.Det finns inga av motionärerna kända svenska studierom detta. Motionärerna vill att en bred undersökninggenomförs för att i möjligaste mån kartlägga våldoch sexuella övergrepp mot funktionshindradekvinnor. Huvudansvaret för en sådan utredning börläggas på . Handikapprörelsen,, ,kvinnojourerna och Rikskvinnocentrum är självklaraexperter i en sådan utredning.Bakgrund och tidigare behandlingI proposition 1999/2000:79 om en nationellhandlingsplan för handikapppolitiken gör regeringenbedömningen att ett nationellt program med en klarförankring i de handikappolitiska principerna börligga till grund för kompetensutvecklingsinsatsernapå lokal och regional nivå. försärskilt utbildningsstöd (Sisus) bör utarbeta och haansvar för programmet på central nivå. Tillprogrammet bör det knytas ett råd med företrädareför berörda intressenter. Sisus bör i samråd medStatens kvalitets- och kompetensråd och andraintressenter ta fram ett utbildningsunderlag förstatsförvaltningen i handikappolitiska frågor.Särskilda medel bör avsättas för en flerårigsatsning på kompetensutveckling för personal inomolika samhällsområden kring frågor som rör bemötandeav personer med funktionshinder. Sisus bör fådisponera fr.o.m. år 2001t.o.m. för att stödja olika modellprojektför kompetensutveckling.Regeringen har tillkallat en särskild utredare attse över statens stöd i specialpedagogiska frågor(dir. 2000:9). Utredaren skall förbereda ombildandetav i skolan() till en ny myndighet för statens stöd ispecialpedagogiska frågor. Vad gäller verksamhetensinriktning anförs bl.a. att för elevgrupper medlättare eller mer vanligt förekommande svårigheterskall insatserna inriktas mot att sprida kunskap,exempelvis genom mer generell kompetensutvecklingoch informationsinsatser.En parlamentarisk kommitté har tillkallats meduppdrag att utreda frågor om ansvar och påföljderför psykiskt störda lagöverträdare (dir. 1999:39).Kommittén skall bl.a. ta ställning till hurpåföljdsregleringen för de psykiskt stördalagöverträdarna skall utformas, lämna förslag tillhur ansvaret för den rättspsykiatriska vården skallfördelas samt överväga hur behovet avrättspsykiatrisk vård, såväl i öppna som i slutnaformer, för intagna i kriminalvårdsanstalt bästtillgodoses. Uppdraget skall redovisas senast vidutgången av 2001.I betänkande 1999/2000:SoU14 behandlades flera motioner omfunktionshindrade kvinnors utsatthet. bedömning av konsekvensernaav ändringar i socialtjänstlagen för våldsutsattakvinnor, Årsredovisning 1999 (mars2000):Socialtjänstlagens ändring innebär attsocialnämnden bör verka för att kvinnor som är ellerhar varit utsatta för våld eller andra övergrepp ihemmet får stöd och hjälp för att förändra sinsituation.En kartläggning efter den korta tid som förflutitvisar att införande av 8a § i socialtjänstlagenendast i begränsad utsträckning har påverkatsocialtjänstens arbete med våldsutsatta kvinnor.Satsningar har inte varit genomgripande och de harframför allt rört planering, samverkan och vissutbildning. Även en del attitydförändringar och ökadlyhördhet kan märkas. är dock mycketberoende av personligt engagemang hos individer(s.k. eldsjälar).Förändringar som har vidtagits har heller inte istörre utsträckning påverkat jourernas uppfattningom insatser. I viss omfattning berordock avsaknaden av förändring på att insatser tillstöd för våldsutsatta kvinnor redan har vidtagitstidigare eller i vissa fall (PM, dnr62-615/2000).Utskottet gjorde följande bedömning (s. 100):Av redovisningen ovan framgår att regeringen påolika sätt har uppmärksammat problemet med kvinnorsutsatthet i allmänhet. Utskottet vill särskiltmarkera att de funktionshindrade flickornas ochkvinnornas situation inte får glömmas bort i dessasammanhang. Utskottet anser - i likhet medmotionärerna - att det är angeläget att kartläggariskerna för att dessa flickor och kvinnor utsättsför våld och andra övergrepp. Det är vidarebetydelsefullt att utveckla olika former avförebyggande och stödjande åtgärder liksom frågan omrättsskydd för denna grupp funktionshindrade.Åtgärder för kunskapsspridning är viktigt. Utskottetförutsätter att regeringen följer frågan noga iarbetet rörande våld mot kvinnor. Något initiativfrån sida med anledning av motionerna - -- behövs emellertid inte.Utskottet godkände också i betänkandet målen förhandikappolitiken. Där ett av målen är jämlikhet ilevnadsvillkoren för flickor och pojkar, kvinnor ochmän med funktionshinder.Utskottets bedömningUtskottet anser att kompetens och kunskap rörandebemötande av funktionshindrade samt tanken med dehandikappolitiska målen är viktiga på allasamhällsnivåer och därför ständigt bör hållaslevande. Utskottet tillstyrkte ibudgetbetänkande 2000/01:SoU1 att Statens institutför särskilt utbildningsstöd (Sisus) tillfördesytterligare resurser för att utvecklautbildningsunderlag för statsförvaltningen ihandikappolitiska frågor och för att stödja olikamodellprojekt för kompetensutveckling. Utskottet harinhämtat att programarbetet nu är i gång vid Sisusoch att första ansökningstillfället för projektmedelför kompetensutveckling löper ut ,vilket innebär att de första projekten kan komma igång . Utskottet anser att motionernaSo230 (c), So383 (kd) yrkande 16 och So540 (kd)yrkande 2 därmed är i huvudsak tillgodosedda.Med anledning av motion So468 (kd) vill utskottetbetona vikten av de kompetensutvecklingsinsatser somnu planeras och de utvecklingsprojekt som Sisuskommer att stödja. Utskottet bedömer vidare att detsom tas upp i motionen kommer att belysas av denparlamentariska kommittén som utreder frågan omansvar och påföljder för psykiskt stördalagöverträdare. bör inte ta någotinitiativ på området. Motionen avstyrks.Utskottet konstaterar att regeringen på olika sätthar uppmärksammat problemet med kvinnors utsatthet iallmänhet. Utskottet vidhåller att defunktionshindrade flickornas och kvinnornassituation inte får glömmas bort i dessa sammanhang.Utskottet utgår från att regeringen noga följerfrågan. Något initiativ från med anledningav motion T427 (v) yrkande 2 behövs därmed inte.HandikappombudsmannenMotionerI motion So354 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attHandikappombudsmannen bör utses av (yrkande 4). Motionärerna anser attHandikappombudsmannens ställning bör stärkas.Motionärerna har i en annan motion lagt fram förslagom en sammanhållen lagstiftning och envidareutveckling av detta blir en sammanhållenombudsmannafunktion som utses av . I ettförsta steg bör utses avriksdagen på samma sätt som JO utses.I motion A811 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande om färdtjänst för kvinnor (yrkande13). Motionärerna anför att Handikappombudsmannenhar begärt in samtliga domar i färdtjänstmål under1998 från länsrätterna. Antalet bifall tillfärdtjänsttillstånd är påtagligt lägre för kvinnorän män i de två äldsta åldersgrupperna.Handikappombudsmannen kan inte utesluta att detfinns könsdiskriminerande faktorer i domstolarnastillämpning av färdtjänstlagen. Motionärerna anseratt regeringen bör uppdra åt Handikappombudsmannenatt analysera orsakerna till detta förhållande ochatt regeringen därefter bör återkomma till riksdagenmed förslag.Bakgrund och tidigare behandlingKonstitutionsutskottet har i betänkande 2000/01:KU3med anledning av motioner från allmänna motionstiden2000 föreslagit ett tillkännagivande till regeringenom att en utredning bör tillsättas med uppgift attundersöka om det finns förutsättningar för att slåsamman några av eller samtligaombudsmannainstitutioner som är underställdaregeringen till en ombudsmannaorganisation.Utskottet anförde följande (s. 13):Utskottet vill åter framhålla den särställning somRiksdagens ombudsmän har. Någon anledning attifrågasätta JO:s ställning och verksamhet anserutskottet inte att det finns.När det gäller frågan om att föra ihop de ombudsmänsom är underställda regeringen till enombudsmannaorganisation anser utskottet tiden nuvara mogen att utreda frågan. Enligt utskottet börsåledes en utredning tillsättas med uppgift attundersöka om det finns förutsättningar för att slåsamman några av eller samtliga dessaombudsmannainstitutioner till en institution. Fråganom huvudmannaskapet för dessa ombudsmän måste,enligt utskottet, ses i ljuset av de uppgifterombudsmännen tilldelas. Enligt utskottet börriksdagen, med anledning av motionerna - - - som sinmening ge regeringen detta till känna.Riksdagen följde utskottet (rskr. 2000/01:33,2000/01:34 och 2000/01:35).I regeringens skrivelse 2000/01:59 om en nationellhandlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet,homofobi och diskriminering anför regeringen att denavser att i tilläggsdirektiv ge utredningen som hartill uppgift att utreda ett utvidgat skydd motdiskriminering (N 2001:01) i uppdrag att se överuppgifter och ansvarsområden för ombudsmänunderställda regeringen. I detta uppdrag kommer ävenatt ingå att överväga om ett liknande skydd motdiskriminering på andra samhällsområden änarbetslivsområdet som föreskrivs i EG-direktivet omlikabehandling oavsett ras eller etniskt ursprungskall införas även beträffandediskrimineringsgrunderna kön, funktionshinder, ålderoch sexuell läggning. I skrivelsen anförs vidare attbl.a. mot bakgrund av det arbete som inleds medatt genomföra de båda EG-direktiven motdiskriminering samt vad i olika sammanhanghar uttalat om diskrimineringslagstiftningen ochombudsmännen, är det lämpligt att låta utredningensom har till uppgift att utreda ett utvidgat skyddmot diskriminering överväga möjligheterna att slåsamman några eller samtliga ombudsmän som ärunderställda regeringen till en institution.