bet · GO01FiU20 · 2001-05-31 00:00:00 — I förra årets vår-och budgetpropositioner fortsattesatsningen på pensionärerna.Bostadstillägget och det särskildabostadstillägget höjdes ytterligaresamtidigt som den tidigare tillfälligahöjningen av pensionstillskottetpermanentades. Vidare höjdes detsärskilda grundavdraget för pensionärer iinkomstbeskattning.Regeringen föreslår i vårpropositionenatt bostadstillägget justeras uppytterligare. Vidare bör ett s.k.äldreförsörjningsstöd för äldreinvandrare införas. Stödet skall utgåtill äldre invandrare som inte uppfyllerdet s.k. bosättningskravet förfolkpension och därför ärhänvisade till socialbidrag för sinförsörjning. Som utskottet redovisattidigare föreslår regeringen också attdet införs ett förbehållsbelopp inomäldreomsorgen.Utskottet vill i sammanhanget ocksåpeka på att de satsningar som görs ochplaneras inom vården och omsorgen är avutomordentligt stor betydelse, inte minstför äldre och pensionärer. Till exempelgynnas framför allt de äldre avförbättringen av tandvårdsstödet och denytterligare förstärkning av stödet somföreslås i vårpropositionen. Somredovisades ovan, under rubrikenOffentliga bidrag bidrar till en jämnarefördelning, går en stor del av deoffentliga tjänsterna inom vården ochomsorgen till personer i de högreåldersgrupperna.Saneringen av de offentliga finansernaoch demografinUtskottet har vid flera tillfällenbehandlat budgetkonsolideringens effekterpå fördelningen i samhället (senast ibet. 2000/01: FiU1). Enligt utskottetsuppfattning fanns det inte någotalternativ till saneringen av deoffentliga finanserna. Den var nödvändigför att återställa förtroendet för svenskekonomi och få ned de höga räntor somallvarligt dämpade tillväxtkraften, inteminst i de mindre och medelstoraföretagen. Den var också nödvändig föratt säkra den framtida välfärden. redovisat tidigare står Sverigeinför en stor demografisk utmaning genomatt andelen äldre i befolkningen ökar.För att klara av den påfrestning somdetta kommer att innebära på deoffentliga sy- stemen krävs ettöverskott i de offentliga finansernaunder de närmaste åren.Enligt utskottets mening är det ocksåviktigt att inse att de senaste årenkraftiga uppgång i den svenska ekonomintill en ganska stor del beror på detfaktum att nu har sanerat deoffentliga finanserna och etablerat ettöverskott. En symboliskt viktig händelseoch ett tydligt bevis för den härutvecklingen är, som utskottet nämnttidigare, att nivån på de svenskaobligationsräntorna under det senasteåret legat på ungefär samma nivå som detyska obligationsräntorna.Överskottsmålet i de offentligafinansernaI motion Fi20 kritiserar Folkpartietliberalerna regeringen för att inte hanågon klar politik när det gälleröverskottet i de offentliga finanserna.Överskottet borde vara av BNP2002 för att skapa en buffert för sämretider, enligt motionärerna.Som utskottet framhållit tidigare ärsunda offentliga finanser ett mycketviktigt ekonomiskt politiskt mål för attbl.a. säkra en god välfärd, minskaklyftorna och klara de framtidapåfrestningarna till följd av dedemografiska förändringarna. Utskottetvill i sammanhanget erinra om attbudgetpolitiken styrs av två övergripandemål: de sammantagna offentliga finansernaskall visa ett överskott på av BNPöver en konjunkturcykel, och de statligautgifterna skall hållas inom de uppsattautgiftstaken.I samband med ekonomiskavårproposition fastställdes målen för deoffentliga finanserna fram t.o.m. 2001.Till följd av den pågåendekonsolideringen av statsfinanserna och dedå relativt svaga ekonomiska utsikternabeslutades om en infasning av målet föratt dämpa eventuella negativa effekter påsamhällsekonomin. skulle deoffentliga finanserna vara i balans. För1999 bestämdes att överskottet skulleuppgå till av BNP. Åren 2000 och2001 skulle överskottet uppgå till 1,5 %respektive av BNP. I anslutning tillbudgetpropositionen höjdesambitionen, och målet höjdesfrån tidigare till av BNP. Isamband med budgetpropositionen för 2001bestämdes att överskottet skullevara 2,5 %.Utskottet kan konstatera atterfarenheten av de preciseradebudgetmålen är mycket god. Målen har utansvårighet uppnåtts och även överskridits.År 1998 visade de offentliga finansernaett överskott på av BNP och 1999blev överskottet av BNP, vilket är2,övermålet . uppgicköverskottet till jämfört med måletpå . väntas, enligt prognosernai vårpropositionen, ett överskott på 3,jämfört med målet på . Sammantagethar de offentliga finanserna under desenaste fyra åren, 2001 inräknat, gettett överskottet utöver de uppsatta målenpå 6,5 procentenheter.Denna framgångsrika utveckling harbidragit till att pressa ned denoffentliga skulden, sänka räntenivån isamhället och därmed ävenräntekostnaderna i budgeten. Detta har isin tur bl.a. skapat utrymme för desenaste årens satsningar påsysselsättningen, vården, skolan ochomsorgen och de nya reformer som föreslåsi vårpropositionen. Det är utskottetsövertygelse att förutsättningarna för attnå målen skulle ha varit mycket sämre medde budgetalternativ som t.ex. Folkpartietliberalerna presenterat för den aktuellaperioden.Utskottet vill i anslutning till dennadiskussion erinra om att målet föröverskottet är av BNP, menatt regeringen i vårpropositionen angeratt målet kommer att prövas i samband medatt budgetpropositionen lämnas tillriksdagen i höst.Ett för allaI utskottets betänkande med anledning avbudgetpropositionen (2000/01:FiU1) behandlades den storafördelningspolitiska utmaning som liggeri att minska klyftorna i samhället ochantalet personer som är marginaliserade.Enligt utskottets mening ger ekonomisktillväxt bättre förutsättningar för ökadrättvisa. Tillväxten i sig är däremotingen garanti för rättvisa, utan för attminska klyftorna i samhället krävs enaktiv politik för rättvisa. Målet börvara att människors livsval inte skallbegränsas av bakgrund eller kön. Allaskall ha samma rätt och möjlighet tillvård, utbildning och omsorg. Vidare måstealla former av diskriminering upphöra.Invandrare, flyktingar och de som bott iSverige i många generationer skall geslikartade möjligheter i livet.Även om mycket återstår att göra har desenaste årens tillväxt gjort det möjligtatt vidta åtgärder inom en rad områden;t.ex. har initiativ tagits för att ökaförutsättningarna för en långsiktigthållbar integration. Inom bl.a.arbetsmarknads- och utbildningsområdetpågår en rad olika insatser för att ökainvandrarnas möjligheter att delta iarbetslivet. Olika fördelningsanalyservisar att barnfamiljer och då särskiltensamstående föräldrar, ungdomar ochinvandrare fortfarande har det sämre nuän . En radåtgärder har vidtagits för att förbättrasituationen för dessa grupper ochytterligare förslag lämnas ivårpropositionen. Andra studier visar attdet finns strukturella faktorer som göratt vissa samhällsgrupper har störretillgång än andra till utbildning, högainkomster och en god välfärd. fortfarande betydligt vanligare attbarn till föräldrar med högre utbildningstuderar vidare, än att barn tillföräldrar med lägre utbildning gör det.Det är bl.a. i detta perspektiv somregeringens satsningar på ökat antalplatser på högskolor och universitet,och ett reformeratstudiemedelssystem skall ses.Studier som bl.a. regeringen genomförtvisar att lönespridningen i ökadenågot under senare delen av 1990-taletefter att ha minskat . Till följd av den ekonomiskakrisen i början av 1990-taletmarginaliserades vissa grupper. Tillexempel har antalet människor som ärlångtidsarbetslösa, långtidssjuka ellerberoende av socialbidrag ökat. För att motverka detta måstebl.a. marginaleffekter av olika slagminskas så att det bättre lönar sig attstudera och arbeta. Därmed minskar riskenför att människor fastnar isocialbidragsberoende ochlångtidsarbetslöshet. Beslutet om attinföra maxtaxa i förskoleverksamheten ochbarnomsorgen är ett exempel på åtgärdersom bidrar till att minskamarginaleffekterna. Sänkning avmarginalskatterna genom höjningen av denedre skiktgränsen för statliginkomstskatt och den påbörjadekompenseringen av egenavgifterna är andraexempel. Till följd av förslagen ibudgetpropositionen och deytterligare förslag som framförs ivårpropositionen sänks också marginaleffekterna i de familjepolitiska stöden.I vårpropositionen redovisas engenomgång av fördelningsprofilen avförslagen om maxtaxa, förändringarna iföräldra- och arbetslöshetsförsäkringen,förbättrat studiebidrag, höjtbostadstillägg för pensionärer ochförsörjningsstödet för äldre invandrare.Förslagen har sammantagna en gynnsamfördelningsprofil och gynnar framför alltlåg- och medelinkomsttagare. Dessutomgynnas kvinnor mer än männen avförslagen.OECD:s BNP-statistikModerata samlingspartiet ochKristdemokraterna använder i denpolitiska argumentationen något de kallarför tillväxt- eller välfärdslista.Vad det handlar om är den statistik somOECD sammanställer avköpkraftskorrigerade BNP-uppgifter percapita. har, enligt t.ex.Moderata samlingspartiets motion Fi17,halkat ned från en 4:e plats i början av1970-talet till en 22:a plats i slutet av1990-talet.Som utskottet påpekat vid tidigarebehandlingar (senast i bet. 2000/01:FiU1) är statistik så osäker bör vara mycket försiktig med att draalltför långtgående slutsatser avuppgifterna. Möjligheten till jämförelsermellan länderna är mycket begränsad,enligt bl.a. egna uppgifter.Dessutom har måttet stora brister sommått på den ekonomiska välfärden.Även valet av tidsperiod är avavgörande betydelse för resultatet.Arbetarrörelsens Ekonomiska Råd (AER) hari en rapport (nr 5 2000) visat att om istället 1947 används som utgångsår och1997 som slutår och BNP per innevånare ieldrarna används somvälfärdsmått blir resultatet en allmän,mycket kraftig utjämning mellan . placeringar ändradesunder perioden från plats sex till platsåtta. ökade nivå frånnästan till av Förentastaternas nivå.Utskottet kan konstatera att svenskekonomi tappat i relativ position underframför allt två perioder - under andra hälften av 1970-taletoch . Den absolutstörsta nedgången kom då BNP föll somflera andra länder fortsatte att ha enpositiv tillväxt.Sveriges relativa position förbättrasDe har emellertid Sverigestillväxt varit högre än genomsnittet isåväl som EU, sominflationen varit en av de lägsta i industrivärlden. Detta innebär att Sverigesrelativa position har förbättrats.Utskottet vill erinra om att en hög,uthållig ekonomisk tillväxt är en viktigdel av regeringens ekonomiska politik.Det bör också tilläggas att tillväxtenskall vara ekologiskt hållbar.Utskottet vill i sammanhanget passa påatt kort redogöra för en vidareutvecklingav den köpkraftskorrigerade BNP-statistiken som ,, tar fram. har bl.a.undersökt den köpkraftskorrigeradeproduktionsnivån för olika regioner inomEU-länderna under perioden 1994-1996.Resultatet visar på en ganska storskillnad mellan de fattigaste och rikasteregionerna i flertalet länder. Denstörsta spridningen finns enligt Eurostati (inklusive östra ),där skillnaden i BNP per invånare(köpkraftskorrigerat) mellan denfattigaste och den rikaste delen avlandet uppgick till omkring 140indexenheter. Näst störst var spridningeni (drygt 95 indexenhetersskillnad), följt av (drygt 90indexenheter), (80indexenheter) och (omkring 75indexenheter). Enligt uppgifterär det land som har den minstaspridningen mellan olika regioner.Skillnaden mellan den region med lägstBNP per capita och den med högst BNP percapita uppgick till ungefär 30indexenheter. I likhet med BNP-mått är även beräkningarbehäftade med stora statistiska problem.Men enligt utskottets mening kan man ändådra följande, för svenskt vidkommande,viktiga slutsats: de regionala klyftornai förefaller vara betydligtmindre än i flertalet övriga länder i EU.Utskottet vill i likhet med vidtidigare behandlingar också erinra om attdet finns andra undersökningar som kankomplettera mått och därmed bidratill att fördjupa diskussionen omekonomisk välfärd. En sådan undersökningär den rapport om utvecklingsnivån ivärlden som FN:s utvecklings- ochbiståndsorgan, UNDP, publicerar varje år.En annan intressant rapport, därperspektivet visserligen är någotsnävare, är ESO:s (Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi) undersökningmed titeln (Ds2000:23). Rapporten är en s.k.benchmarkstudie över ochinnehåller en jämförelse mellan Sverigeoch andra länder när det gällerutvecklingen i tolv olikasamhällssektorer - makroekonomi,arbetsmarknad, näringsliv, utrikeshandel,investeringar, skatter, utbildning,forskning, IT-sektorn, infrastruktur,hälso- och sjukvård,socialförsäkringssektorn,fördelningspolitik samt miljö- ochenergifrågor. position jämförtmed förhållandena i ,, , ,, och harundersökts för totalt 155 olikaindikatorer. Siffrorna avser framför allt1998, men i vissa fall är dock detstatistiska underlaget äldre. Kortfattatvisar resultaten i rapporten att Sverigetotalt sett klarar sig bra. I 67 av de155 indikatorerna placerar sig påförsta eller andra plats. När det gällersektorer som hälso- och sjukvård,socialförsäkringar, inkomstfördelning ochIT-sektorn ligger tillövervägande delen över den genomsnittliganivån i undersökningen.En annan undersökning, där perspektivetär ännu något snävare och framför alltbehandlar närings- och företagsklimatet,är den jämförande studie avnäringspolitiken som Näringsdepartementetpublicerar. Årets rapport avnäringspolitiken 2001 (DS2001:20) gör enbedömningen av utvecklingjämfört med andra vad avserindikatorer inom t.ex. områdenafungerande marknader och effektivkonkurrens, tillväxt- ochinnovationsorienterad FoU-politik,kompetensutveckling i näringslivet,arbetsmarknad, lönebildning ochtransportförsörjning. I korthet visarresultaten att hamnar på den övretredjedelen i rangordningen i 27 av de 45olika indikatorer som undersökts. Endasti tre fall placerar sig i dentredjedel av länder som har den sämstautvecklingen. Jämfört med den studie somgjordes har förbättratsin position i 14 indikatorer medanpositionen försämrats i 5 indikatorer.JämställdhetCentrala mål i den ekonomiska politikenär rättvisa och jämställdhet. Även om vii har kommit långt medjämställdheten mellan män och kvinnor ijämförelse med andra länder, återstårmycket att göra. Vårt samhälle ärfortfarande till stora delar styrtutifrån manliga normer. Arbetsmarknadenär alltjämt mycket könsuppdelad ochkvinnors arbete är ofta lägre värderat.Kvinnor har sämre karriärmöjligheter,sämre lön och mindre makt som en följd avatt de är kvinnor. För att bryta dettamaktmönster måste den övergripandeekonomiska politiken få ett ännutydligare genusperspektiv än i dag.Välfärden och jämställdheten är intimtförknippade med varandra. Det är inte enslump att länder som , ,och är mer jämställda ände flesta andra länder. Det är denutbyggda generella välfärden och den högaförvärvsfrekvensen för kvinnor som hargett möjligheter till detta.Kvinnors och mäns lika värde och rätttill egen försörjning skall vara ensjälvklarhet i . En egen inkomstär förutsättningen för fria ochsjälvständiga val i vardagen. Det skallaldrig accepteras att kvinnors kunskaperoch erfarenheter värderas lägre.Politiken måste därför med kraft inriktaspå kvinnors rätt till arbete med rättvisalöner, en väl utbyggd gemensam sektor,kvinnofrid samt en strategi för att fåjämställdhet på alla områden och flerkvinnor på olika beslutsnivåer.De reformer som utskottet redovisatovan, som t.ex. den stegvis reformeradebarn- och familjepolitiken, satsningarnapå skola, vård och omsorg och programmenför att öka sysselsättningen och minskaarbetslösheten, är väsentliga steg iutvecklingen mot en större rättvisa ochökad jämställdhet mellan män och kvinnor.En avgörande del i jämställdhetspolitikenär att motverka löneskillnader på grundav kön. Utskottet vill i anslutning tilldetta bl.a. erinra om att beslutade om en skärpning avjämställdhetslagen. Den nya lagen ärtydligare och skall mer effektivtmotverka att lön sätts efterkönstillhörighet på den svenskaarbetsmarknaden.Utskottet vill också erinra om attregeringens utgångspunkt i jämställdhetsarbetet är att såväl den politiska somden verkställande delen avregeringsarbetet skall genomsyras av ettjämställdhetsperspektiv. Till exempelgäller att olika förhållanden och villkorför kvinnor och män skall synliggöras,att varje fråga skall prövas ur ettjämställdhetsperspektiv och attkonsekvenserna av hur förändringar kantänkas utfalla för kvinnor respektive mänskall analyseras.Utskottet vill i sammanhanget ocksåerinra om att det inför varje viktigregelförändring i skatte- ochtransfereringssystemet iRegeringskansliet genomförs en analys avde olika åtgärdernas fördelningseffekter.I frågor som rör budgeten och denekonomiska politiken arbetar regeringenmed könsperspektivet på flera olika plan.Sedan 1999 har en arbetsgrupp medrepresentanter från bl.a. olikadepartement och myndigheter arbetat medatt ta fram metoder för att könsuppdelauppgifter för ett antal anslag ibudgeten. I samband därmed harStatistiska centralbyrån (SCB) tillförtsökade resurser för att ta fram nödvändigtstatistiskt underlag för könsuppdelningav anslag. I startgroparna ligger nu ettprojekt inom om attintegrera könsperspektivet i den statligabudgetprocessen. Projektet skall pågåunder 2001 och syftet är bl.a. attutarbeta förslag till struktur för detfortsatta jämställdhetsarbetet ibudgetprocessen, att visa hur en kopplingkan göras mellan mål, budget ochresultatredovisning samt att utveckla enstrategi för uppföljning och utvärderingav jämställdhetspolitiken.Utskottet vill understryka attjämställdhet berör alla samhällsområden.Jämställdhet handlar om rättvisa ochfördelning av ekonomisk och politiskmakt. Det handlar om demokrati, om attvärdera kvinnor och män lika. Därför ärdet också viktigt att genusperspektivetblir en naturlig del i budgetprocessenoch i finansplanen. För att nå ettsolidariskt, rättvist och jämställtsamhälle är det nödvändigt att det ibeslutsunderlagen finnskonsekvensanalyser utifrån ettgenusperspektiv.Utskottet anser sammanfattningsvis attjämställdhet är en fråga med högstaprioritet. Mycket återstår att göra.Utskottet ser positivt på att regeringenarbetar med att på olika sätt införlivakönsperspektivet i budgetprocessen och iden ekonomiska politiken samt att ivvrigt utveckla jämställdhetsarbetet. (s), (v) och (mp) i samarbeteUtskottet tillbakavisarKristdemokraternas angrepp i motion Fi18på och degröna. En redovisning av resultaten iekonomin duger bra som svar påKristdemokraternas attack: Tillväxten harvarit historiskt hög under de senasteåren, sysselsättningen stiger kraftigtoch arbetslösheten sjunker, inflationenoch räntenivåerna är låga, de offentligafinanserna och bytesbalansen visar storaöverskott och medborgarnas realinkomsterstiger starkt.Regeringens och de bäggesamarbetspartiernas mål är att undermandatperioden försöka skapa en så storuppslutning som möjligt för en politikför full sysselsättning. Som tidigareberör samarbetet i vårpropositionen femområden - ekonomi, sysselsättning,rättvisa, jämställdhet och miljö. mening ger samarbetet ensignal till omvärlden att det finns enpolitisk majoritet för en ekonomiskpolitik som är inriktad på fullsysselsättning, rättvis fördelning, ettoffentligt överskott om av BNP överen konjunkturcykel och prisstabilitet.Samarbetspartierna står bakomriktlinjerna för den ekonomiskapolitiken, budgetpolitiken, utgiftstakeni tilläggsbudgeten för 2001.Med hänvisning till vad som anförts ovanavstyrker utskottet förslagen imotionerna Fi17 (m) yrkandena 1, 7 och10-16, Fi18 (kd) yrkandena 1, 2 delvisoch 5, Fi19 (c) yrkandena 1, 6-11 och13-14, Fi20 (fp) yrkandena 1, 10, 11,13-16, 18-23 och 25 samt Fi33 (m).1.4 Den ekonomiska och monetära unionenUtskottets förslag i korthetEnligt utskottets meningen finns detingen anledning att nu ompröva tidigarebeslut om att inte införa euron iSverige. Utskottet delar ocksåregeringens uppfattning ibudgetpropositionen att ett eventuelltsvenskt deltagande i måste ha ettbrett folkligt stöd, och frågan därförskall prövas av svenska folket i enfolkomröstning. Därmed är det inteheller aktuellt att delta i deteuropeiska växelkurssamarbetet ERM2.Jämför reservationerna 2 (m, kd, fp)och 3 (c).MotionernaI motion Fi17 av m.fl. (m)framhålls att svenskt företagande behöveren stabil valuta. En växande osäkerhet omden svenska kronan försvårar för demindre och medelstora företagen som sökervinna nya marknader utanför landet. Enekonomisk politik som följs av sjunkandekronvärde urholkar välfärden ochsnedvrider förutsättningarna för nyttföretagande till förmån för de storaföretag som genom sänkt kronkurs får ökadkonkurrenskraft. Mot denna bakgrund ärdet av yttersta vikt att tar fulldel i samarbetet om den gemensammavalutan. Euron bör möjligt blisvensk valuta, enligt motionärerna.Sverige bör därför fatta beslutom fullt deltagande i valutasamarbetet.Omedelbart efter ett positivt beslutskall inträda i ERM2 (yrkande 8).I motion Fi18 av m.fl. (kd)anförs att bör delta i EMU-samarbetet fullt ut. Vidare bör enfolkomröstning genomföras.Folkomröstningen bör föregås avöverläggningar mellan ledarna församtliga riksdagspartier. Av tidsskäl ärdet ej möjligt att genomföra enfolkomröstning . Mycket talar därför,enligt motionärerna, för att enfolkomröstning bör vänta till efter valet2002. Det bör också i en folkomröstningendast finnas två alternativ - ja tilldeltagande i och nej till deltagandei EMU. En förhandling om en svenskanslutning till ERM2 bör tas upp snarastefter det att svenska folket sagt ja tillEMU - detta för att minska tiden mellanansökan och fullt deltagande i (yrkande 3).I motion Fi20 av m.fl.(fp) framhålls att ett EMU-medlemskapökar förutsättningarna för en god ochstabil svensk tillväxt. Priserna sjunkersom en följd av ökade prisjämförelser ochdärmed ökad konkurrens. Det tjänarsvenska konsumenter på, liksom svenskaföretag och deras anställda. Sammantagetökar det svenska välståndet, och merresurser blir tillgängliga för såvälprivat konsumtion som offentligtfinansierad vård, skola och omsorg.Vidare får genom medlemskapetinsyn och beslutsrätt i bl.a. det s.k.Eurorådet och i ECB. Ett av de mestuppmärksammade besluten om svenskekonomisk politik ärregeringspartiets principiella ja tillEMU. Men inte heller i vårpropositionensfinansplan nämns detta. regeringhar alltså ännu inte åstadkommit någonofficiell avsiktsförklaring om var denstår i frågan om och EMU. Enligtmotionärerna är det viktigt att fastställer en tidtabell förinträdet i EMU:s s.k. tredje fas. Det börske i fem steg. Regeringen avger enskriftlig avsiktsförklaring tillriksdagen där dess EMU-politik ochtidtabell redovisas. En nationellövergångsplan görs upp och genomförs såsnabbt som möjligt. En folkomröstning omEMU bör genomföras så snart som möjligtefter valet . Efter ett ja ifolkomröstningen tas en förhandling uppmed om svenskt inträde iERM2, och bör sikta på att gå medi EMU efter ett ja ifolkomröstningen, dvs. (yrkande 17).Finansutskottets ställningstagandeI slutet av 1997 beslutade attSverige inte skulle införa EU:sgemensamma valuta, euron, när den s.k.tredje etappen av EMU inleddes den1 (prop. 1997/98:25, bet.1997/98:FiU9, rskr. 1997/98:75).Riksdagen beslutade attSverige bör hålla dörren öppen för etteventuellt framtida deltagande ivalutaunionen, och om det efter den1 bedöms lämpligt attSverige deltar, skall frågan underställassvenska folket för prövning.Enligt utskottets mening finns detingen anledning att nu ompröva beslutetfrån att inte skall införaeuron. Utskottet delar regeringensuppfattning i vårpropositionen att ettbeslut om ett svenskt deltagande i valutaunionen måste ha ett brett folkligt stödoch att frågan därför skall underställassvenska folket för prövning i enfolkomröstning. Utskottet delar ocksåregeringens uppfattning att det förnärvarande inte heller är aktuellt attdelta i det europeiskaväxelkurssamarbetet ERM2.Utskottet vill i anslutning till dettaerinra om att regeringen tillsatt enkommitté om stabiliseringspolitikensförutsättningar vid ett svensktdeltagande i valutaunionen. Utredningenanalyserar bl.a. finanspolitikens rolloch finanspolitikens olika instrument. Isammanhanget analyseras också behovet avoch konsekvenserna av s.k. buffertfonderav den typ som finns i .