bet · GO01KU17 · 2001-05-15 00:00:00 — Skadelidandes rätt att ta del av uppgifter urnedlagda förundersökningar samt andra frågor omoffentlighet och sekretess Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01KU17Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI proposition 2000/01:109 Skadelidandes rätt att ta del avuppgifter ur nedlagda förundersökningar, m.m.föreslår regeringen att antar de förslagtill ändringar i sekretesslagen (1980:100), irättegångsbalken samt i bötesverkställighetslagen(1979:189) som lagts fram i propositionen.Regeringens förslag återges i bilaga 1 ochlagförslagen i bilaga 2. Inga motioner har väcktsmed anledning av propositionen.Under den allmänna motionstiden väcktes ettantal motioner som gäller offentlighet ochsekretess. Förslagen i motionerna återges i bilaga1. I betänkandet behandlar utskottet regeringensförslag i proposition 2000/01:109 Skadelidandes rättatt ta del av uppgifter ur nedlagdaförundersökningar, m.m. Regeringen föreslår bl.a.att nya bestämmelser införs i 9 kap. 17 §sekretesslagen (1980:100) innebärande att enskadelidande som är i behov av uppgifter i avslutadeförundersökningar för att kunna få anspråk påskadestånd eller på bättre rätt till egendomtillgodosett skall ges möjlighet att trots sekretessfå del av uppgifterna. Rätten till insyn föreslåsockså gälla i andra avslutade brottsutredningarenligt 23 kap. och i avslutadeutredningar enligt 31 § lagen (1967:167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare.Möjligheten att få del av uppgifter skall gälla ävenför den som övertagit den skadelidandes rätt. Vidareföreslås en ändring i , som innebäratt den underrättelse om att ett beslag kan kommaatt hävas, som skall sändas till den person somgjort anspråk på beslagtagen egendom, också skallinnehålla upgift om hos vem beslaget gjorts.Möjligheten till undantag från sekretessen i dettafall föreslås framgå av sekretesslagen. Slutligenföreslås en ändring i bötesverkställighetslagen(1979:189) som innebär att om det uppstår ettöverskott vid uppbörd av böter skall överskottetbetalas tillbaka till den bötfällde bara om detuppgår till . Lagändringarna föreslåsträda i kraft . Utskottet tillstyrkerregeringens förslag.I betänkandet behandlar utskottet också motionerfrån den allmänna motionstiden som gälleroffentlighet och sekretess. Utskottet avstyrkersamtliga motioner. I ärendet finns en reservation(v, mp) och ett särskilt yttrande (fp). I proposition 2000/01:109 föreslås att antarregeringens förslag till1. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),2.3. lag om ändring i rättegångsbalken,4.5. lag om ändring i bötesverkställighetslagen(1979:189).6. motionstiden2000/01:K216 av () vari yrkas:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten av öppenhet ioch offentlighet av obduktionsprotokoll då enstatschef eller statsminister mördas.2. begär att regeringen återkommer medförslag som medför att offentligheten, i den meningsom framförs i motionen, stärks då statschef ellerstatsminister mördats.3. tillkännager för regeringen som sinmening att obduktionsprotkoll skalloffentliggöras.2000/01:K251 av () vari yrkas:Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslagtill sådan ändring av lagstiftningen att berördaforskare kan få relevant information ur ochMUST:s arkiv.2000/01:K291 av m.fl. (v) variyrkas:2. tillkännager för regeringen som sinmening att de forskare som fått uppdrag inomHumanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådetsforskningsprogram om militär underrättelse- ochsäkerhetstjänst bör placeras i högsta möjliga av detre säkerhetsklasser som anger tillgången tillsekretessbelagt material.3. tillkännager för regeringen som sinmening att den bör överväga möjligheterna att genomändring av gällande regler, eller genom särskildadirektiv, förkorta handläggningstiderna vid militäraunderrättelse- och säkerhetstjänsten vidFörsvarsmaktens högkvarter för ärenden som rörforskningsprogrammet.4. tillkännager för regeringen som sinmening att den bör ge enhetliga direktiv för lagringoch förvaring av hemliga uppgifter samt derashantering efter forskningsprogrammets slutförande.5. tillkännager för regeringen som sinmening att tidsgränserna bör preciseras då detgäller tillgången till arkivmaterial för forskareinom forskningsprogrammet.6. tillkännager för regeringen som sinmening att personer som företräder den verksamhetsom forskningen gäller bör lösas från tystnadspliktgentemot forskare inom forskningsprogrammet.2000/01:K306 av m.fl. (v) vari yrkas:2. begär att regeringen samlat redovisarvilka konsekvenser det svenska EU-medlemskapet harhaft för den svenska offentlighetsprincipen.2000/01:K307 av m.fl. (v) vari yrkas:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningatt hemligstämplingen av vårt landsambassadrapporter om mänskliga rättigheter snarasthävs.2000/01:K316 av () vari yrkas:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om att skydda poliser ioffentliga register.2000/01:K341 av m.fl. (c) variyrkas:6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att göra det svårareatt ändra sekretessbestämmelser.8. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om kraftfulla insatserför att värna offentligheten i den egna hanteringenav EU-ärenden.2000/01:K394 av () vari yrkas:Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslagtill ändring av sekretsslagen i enlighet med vad imotionen anförs om tillgång till skatteregister förskattebrottsenheterna.2000/01:K397 av m.fl. (c) vari yrkas:15. beslutar att 7 kap. 16 § isekretesslagen upphävs.2000/01:Ju929 av m.fl. (m) vari yrkas:6. beslutar om ändring i sekretesslageni enlighet med vad som anförs i motionen. Skadelidandes rätt att ta del avuppgifter ur avslutadeförundersökningar m.m.,underrättelser enligt 27 kap. 8 §rättegångsbalken, m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antarregeringens förslag till lagändringar.Skadelidandes rätt att ta del av uppgifter uravslutade förundersökningar m.mGällande bestämmelserI 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) finns reglerom sekretess i förundersökning m.m. till skydd förenskilda intressen. Enligt paragrafen gällersekretess - om inte annat följer av 9 kap. 18 § -för uppgifter om enskildas personliga ellerekonomiska förhållanden i ett antal myndighetersolika verksamheter som har anknytning tillbrottsutredningar av olika slag. Sålunda gällersekretess i bl.a. utredning enligt bestämmelserna omförundersökning i brottmål, i angelägenhet som avseranvändning av tvångsmedel i sådant mål eller i annanverksamhet för att förebygga brott, i angelägenhetsom avser registerkontroll och särskildpersonutredning enligt säkerhetsskyddslagen samt iåklagarmyndighets, polismyndighets,skattemyndighets, Statens kriminaltekniskalaboratoriums, eller Kustbevakningensverksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga,utreda eller beivra brott.Våren 1999 genomfördes genomgripande förändringari lagstiftningen rörande polisens register. Isamband med dessa ändringar ändrades ocksåbestämmelsen i 9 kap. 17 § sekretesslagen. Ändringeninnebar att skaderekvisitet i paragrafens förstastycke ändrades från ett s.k. rakt till ett s.k.omvänt skaderekvisit. Vid rakt skaderekvisit gällersekretess endast om det kan antas att den enskildeeller någon honom närstående lider skada eller menom uppgiften röjs. Vid ett omvänt skaderekvisitgäller sekretess om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att utlämnandet vållarskada eller men för den enskilde, dvs. presumtionråder för sekretess.I 9 kap. 18 § sekretesslagen finns vissa väsentligaundantag från sekretessen enligt 9 kap. 17 §. Enligt9 kap. 18 § första stycket 1 gäller sekretessen inteåklagarens beslut huruvida åtal skall väckas, beslutom att förundersökning inte skall inledas samtbeslut om att förundersökning skall läggas ned.Enligt punkt 2 är handläggningen i ärenden omstrafföreläggande eller föreläggande om ordningsbotinte underkastade sekretess, och enligt punkt 3gäller detsamma, uppgift som avser omhändertagandeenligt 13 § andra stycket polislagen.Vilka uppgifter om den misstänkte som bliroffentliga när beslut fattas om att enförundersökning skall läggas ned eller om att åtalinte skall väckas m.m. skiftar till följd av olikadatasystem och rutiner. I vissa fall anges denmisstänktes fullständiga identitet i beslutet och iandra fall endast den misstänktes namn. Detförekommer också brottsutredningar där ingauppgifter alls lämnas om den misstänkte. Deuppgifter som en skadelidande kan få tillgång tillom den misstänkte genom att ta del av beslut enligt9 kap. 18 § första stycket 1 sekretesslagen varierarsåledes.PropositionenDet har enligt regeringen kunnat konstateras attändringen i 9 kap. 17 § sekretesslagen har medförtförsämrade möjligheter för skadelidande att ta delav uppgifter i förundersökningar som de kan ha behovav för att kunna ta till vara sin rätt. har lagändringen bl.a.fått till följd att enskildas intresse av eneffektiv och rationell skadereglering allvarligtförsvåras. Bland annat har det skapats storasvårigheter för försäkringsbolagen att i många fallta ställning i ersättningsfrågan. Den uppkomnasituationen är enligt regeringens mening oacceptabelför den enskildes vidkommande. Enligt regeringensbedömning är den situation som uppkommit av akutkaraktär. Regeringen finner det motiverat att nuföreslå en begränsad reform för att utvidgaskadelidandes rätt till insyn iförundersökningsförfarandet m.m. i vissa avseenden.Enligt regeringen finns ett behov av att förbättraskadelidandes möjligheter att ta del av uppgifter urbrottsutredningar för att kunna ta till vara sinrätt till skadestånd m.m. Enligt regeringen börbegreppet skadelidande användas. Begreppet omfattaralla dem som tillfogats skada oavsett om detta harskett på grund av brott, i samband med brott ellerutan att brottslig gärning föreligger. Då det skullemedföra betydande praktiska och lagtekniskasvårigheter att, inom ramen för dettalagstiftningsprojekt, låta en förbättrad rätt tillinsyn omfatta även pågående förundersökningarbegränsas regeringens förslag till att avse endasträtt till insyn i avslutade förundersökningar.Skadelidande kan ha behov av att få ut uppgifteräven ur andra brottsutredningar änförundersökningar. Regeringen anser att även s.k.förutredningar, primärutredningar enligt 23 kap. 3 §tredje stycket och förenklade utredningar enligt 23kap. 22 § bör omfattas avförslaget. Förutsättningarna för insyn i dessa fallbör vara att utredningen avslutats på annat sätt änmed beslut att väcka åtal, strafföreläggande ellerföreläggande av ordningsbot.Under vissa förutsättningar får en utredningrörande brott inledas enligt 31 § lagen (1964:167)med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdarenär någon kan misstänkas för att ha begått brott. Även den som är under femtonår är skadeståndsrättsligt ansvarig för person-eller sakskada som han eller hon vållat. Enskadelidande kan således ha samma behov av att fådel av uppgifter ur en avslutad brottsutredningenligt 31 § lagen med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare som ur en brottsutredning enligträttegångsbalken. Regeringen anser att den som liditskada skall få möjlighet att ta del av uppgifternaockså ur en sådan utredning när den avslutats.Den som övertagit ett anspråk på skadestånd m.m.torde, enligt regeringen, ha ett lika tungt vägandeintresse som den som lidit skadan av att få del avuppgifter ur en brottsutredning för att kunna tatill vara sin rätt. Regeringen anser därför att ävenden som övertagit den skadelidandes rätt skall gesmöjlighet till insyn i brottsutredningen.Brottsutredningar innehåller inte sällanintegritetskänsliga uppgifter och andra uppgiftervars röjande kan orsaka skada eller men för bådeallmänna och enskilda intressen. Enligt regeringensmening är det mot den bakgrunden inte rimligt attinföra en generell rätt till insyn för skadelidandei förundersökningen. I stället bör det ställas kravpå att den skadelidande verkligen är i behov av deefterfrågade uppgifterna som hänsyn tastill eventuella motstående intressen. Den situationdär det i första hand bör finnas en rätt för enskadelidande att få del av uppgifterna är, enligtregeringen, när han eller hon är i behov av dem föratt kunna få ett anspråk på ersättning för skada,som uppkommit vid den i förundersökningen eller iannan brottsutredning utredda händelsen,tillgodosett. Exempelvis kan en skadelidande habehov av att få veta vem som vållat en skada för attkunna vända sig till denne med sitt anspråk,antingen direkt eller via domstol. Är denskadelidandes försäkringsbolag inblandat ärutbetalningen av försäkringsersättningen inte sällanberoende av att bolaget får tillgång till vissaupplysningar ur förundersökningen. En skadelidandekan också ha behov av att få ut uppgifter för attkunna göra gällande bättre rätt till viss egendom.Sådana omständigheter bör enligt regeringen ledatill att uppgifterna kan lämnas ut. Regeringenföreslår därför att rätt till insyn skall föreligganär den skadelidande behöver uppgifterna för att fåett anspråk på skadestånd eller på bättre rätt tillviss egendom tillgodosett.Den omständigheten att en skadelidande har ettberättigat behov av efterfrågade uppgifter bör dockinte alltid medföra att uppgifterna får lämnas ut.En avvägning bör, enligt regeringen, ske mellan denskadelidandes behov av uppgifterna och motståendeintressen av att uppgifterna inte röjs.Uppgifter om enskildas personliga och ekonomiskaförhållanden av det slag som diskuteras skyddasav sekretessen i 9 kap. 17 § sekretesslagen. När enskadelidande har ett berättigat behov av uppgifter ien avslutad utredning bör han eller hon kunna få delav uppgifterna utan hinder av sekretess. För attinte allvarligt skada enskilda intressen anserregeringen att uppgifterna dock inte bör lämnas utnär det bedöms vara av synnerlig vikt för den somuppgifterna rör, eller dennes närstående, att deinte röjs.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag.Underrättelser enligt 27 kap. 8 §rättegångsbalkenGällande bestämmelserEnligt 27 kap. 8 § skall ett beslagav sådan egendom som någon framställt anspråk påinte hävas förrän efter det att den somframställt anspråket underrättats om att så kommeratt ske. Därigenom har den som framställt anspråketgetts en möjlighet att själv väcka talan om bättrerätt till egendomen, innan den lämnas tillbaka tillden hos vilken beslaget skedde. Bestämmelsen träddei kraft . Syftet med att införaunderrättelseskyldigheten var att stärkamålsägandens rätt och ge denne ökade praktiskamöjligheter att få sin rätt prövad.PropositionenDet omvända skaderekvisitet i 9 kap. 17 §sekretesslagen har medfört att en målsägande somvill framställa anspråk på ett föremål som tagits ibeslag i vissa fall har nekats att få information omidentiteten på den hos vilken beslaget gjorts.Därmed har målsäganden inte kunnat ta till vara sinrätt på det sätt som var avsikten medunderrättelseskyldigheten.Regeringens förslag ger en skadelidande möjlighettill insyn i avslutade förundersökningar. Med stödav detta förslag skulle skadelidande, i de fallbeslaget hävs i anledning av att förundersökningenläggs ned eller beslut fattas om att åtal inte skallväckas, kunna få upplysning om hos vem beslagetgjorts. En mer praktisk och ändamålsenlig lösningför dessa fall synes enligt regeringens meningemellertid vara att bestämmelsen omunderrättelseskyldighet i 27 kap. 8 §rättegångsbalken kompletteras på så vis att det ibestämmelsen anges att underrättelsen skallinnehålla uppgift om hos vem beslaget har gjorts.Enligt 1 kap. 2 § sekretesslagen får uppgift förvilken sekretess gäller enligt denna lag inte röjasför enskild i annat fall än som anges isekretesslagen eller i lag eller förordning tillvilken sekretesslagen hänvisar. Kompletteringen i 27kap. 8 § kräver därför enhänvisning i sekretesslagen.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag.En särskild reglering av möjligheten att lämnaut uppgifter till enskilda rörandetrafikolyckorGällande bestämmelserI 2 kap. 8 § trafikförordningen (1998:1276) angesatt en trafikant som med eller utan skuld haft del ien trafikolycka skall stanna kvar på platsen. Påbegäran av någon annan som haft del i olyckan ellervars egendom skadats vid olyckan skall trafikantenuppge namn och adress samt lämna upplysningar omhändelsen. Om egendom har skadats och ingen ärnärvarande som kan ta emot uppgifter ochupplysningar skall trafikanten möjligtunderrätta den som lidit skada eller polis. Harnågon person skadats och är skadan inte obetydligskall trafikanten möjligt underrätta polis.PropositionenNär en trafikant i enlighet med regleringenunderrättar polisen om att han haft del i entrafikolycka där egendom eller person skadats ansesde lämnade uppgifterna normalt vara skyddade enligt9 kap. 17 § sekretesslagen. De lämnas därför inte uttill den skadelidande, vilket av många haruppfattats som orimligt. Regeringen delar denuppfattningen. En trafikants upplysning till polisenom att han orsakat en skada leder inte alltid tillatt en brottsutredning enligt 23 kap.rättegångsbalken görs. För denna situation krävsenligt regeringen en annan lösning än den tidigareföreslagna för att den skadelidande skall fåmöjlighet att tillvarata sin rätt.Regeringen föreslår att utan hinder av sekretesseni 9 kap. 17 § sekretesslagen skall polisen påbegäran av enskild som lidit person- eller sakskadavid en trafikolycka få lämna uppgift om identitetenhos en trafikant som haft del i olyckan.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens bedömning ochtillstyrker regeringens förslag.Bötesverkställighetslagen (1979:189)Gällande bestämmelserEnligt 1 § bötesverkställighetslagen (1979:189)skall bötesstraff verkställas genom uppbörd ellerindrivning. Enligt 5 § skall överskott viduppbörd återbetalas såvida överskottet inte avräknasmot andra böter. Återbetalning skall ske oavsettbeloppets storlek. Överskott vid inbetalningar avböter kan uppstå av flera skäl. Ett av de vanligastefallen är att överskott uppstått när utländsk valutaväxlats till svenska kronor.PropositionenÅterbetalning av böter är förenat med kostnader förRikspolisstyrelsen. Genomsnittlig kostnad peråterbetalningsärende enligt nuvarande rutiner är 90kr inom landet och till utlandet. Kostnadenför återbetalning är således inte helt obetydlig.Mot den bakgrunden framstår det enligt regeringensmening som rimligt att ha en nedre gräns för näråterbetalning inte behöver ske. Gränsen bör sättasså att kostnaden för återbetalningen står i rimligproportion till det belopp som skall betalastillbaka. Liknande bestämmelser finns på fleraställen i skattelagstiftningen, exempelvis i 5 kap.6 § lagen (1984:151) om punktskatter ochprisregleringsavgifter. Enligt den bestämmelsenskall återbetalning ske endast om beloppet uppgårtill . Regeringen föreslår attåterbetalning av överskott på bötesbelopp skall skeendast om överskottet uppgår till minst 50 kr.Med hänsyn till de låga belopp det här är fråga omfinner regeringen det inte motiverat att införa ensärskild regel om att överskott som orsakats av feli myndighets handläggning skall betalas tillbakaäven om beloppet är lägre än , något som skulleförutsätta en särskild klagomöjlighet. Regeringenföreslår därför att återbetalning inte heller skallbehöva ske i sådana fall.Utskottets ställningstagandeRegeringen föreslår att återbetalning av överskottpå bötesbelopp endast skall ske om överskottetuppgår till minst 50 kr.Om uppbörd inte har lett tillfull betalning skall böternaenligt 6 §bötesverkställighetslagen(1979:189) lämnas tillindrivning. Regeringen fårenligt paragrafen föreskrivaatt indrivning inte behöverbegäras för ett ringa belopp.Av 25 §bötesverkställighetsförordningen(1979:197) framgår attindrivning inte behöver begärasför en fordran som understiger100 kr om indrivning inte krävsfrån allmän synpunkt. Enreglering, liknande den avregeringen föreslagna, som ärtill den bötfälldes fördelfinns således. Med hänsynhärtill samt till att utskottetdelar regeringens bedömningtillstyrker utskottet denföreslagna ändringen ibötesverkställighetslagen.Motioner från den allmännamotionstidenSkydd för poliser i offentligaregisterUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker motionen om ändring isekretesslagen för att skydda poliser ioffentliga register.MotionenI motion 2000/01:K316 av () hemställsatt tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att skydda poliser ioffentliga register. Uppgifter i passregister och imånga andra register är offentliga. I dessaoffentliga register kan medborgare hämta uppgiftersåsom foto, namnteckning och andra uppgifter om enenskild person. Uppgifterna kan användas ibrottsligt syfte, t.ex. mot polisman eller dennesfamilj. Det lagliga skyddet för en polisman ochdennes anhöriga måste, enligt motionären, stärkasför att minska möjligheten att genom hot eller påannat sätt skrämma polismannen eller hans/hennesanhöriga till tystnad. Uppgifter i offentligaregister som gäller en polisman bör, enligtmotionären, omgärdas av en större sekretess än vadsom är fallet. När någon begär uppgifter frånett offentligt register om en polisman bör kontrollske. Dessutom bör polismannen i fråga underrättas.Gällande bestämmelser, m.m.Enligt 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen (TF) skall varjesvensk medborgare till främjande av ett frittmeningsutbyte och en allsidig upplysning ha rätt attta del av allmänna handlingar. Rätten att ta del avallmänna handlingar får enligt 2 kap. 2 § TFbegränsas endast om det är påkallat med hänsyn tillbl.a. intresset av att förebygga och beivra brott(punkt 4) och skyddet för enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden (punkt 6).Begränsningen av rätten att ta del av allmännahandlingar skall anges noga i bestämmelse isekretesslagen eller i annan lag som sekretesslagenhänvisar till. Efter bemyndigande i sådanbestämmelse får dock regeringen genom förordningmeddela närmare föreskrifter om bestämmelsensgiltighet.Enligt 7 kap. 15 § första stycket 1 sekretesslagengäller sekretess i verksamhet som avserfolkbokföringen eller annan liknande registrering avbefolkningen och, i den utsträckning regeringenföreskriver det, i annan verksamhet som avserregistrering av betydande del av befolkningen, föruppgift om enskilds personliga förhållanden, om detav särskild anledning kan antas att den enskildeeller någon honom närstående lider men om uppgiftenröjs. Regeringen har i 1 b § sekretessförordningen(1980:657) föreskrivit att folkbokföringssekretessengäller för bl.a. det centrala passregistret ochkörkortsregistret.Enligt 7 kap. 11 § fjärde stycket sekretesslagengäller sekretess i myndighets personaladministrativaverksamhet för uppgift om enskilds personligaförhållanden, om det kan antas att den enskildeeller någon honom närstående utsätts för våld ellerannat allvarligt men om uppgiften röjs. Vidaregäller, i den utsträckning regeringen föreskriver,sekretess i personaladministrativ verksamhet hosmyndighet där personalen särskilt kan riskera attutsättas för sådant men, för uppgift om enskildsbostadsadress, hemtelefonnummer och personnummer, omdet inte står klart att uppgiften kan röjas utan attden enskilde eller någon honom närstående lider men.Enligt 1 a § sekretessförordningen (1980:657) gällersekretess i personaladministrativ verksamhet föruppgift om enskilds bostadsadress, hemtelefonnummeroch personnummer, om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att den enskilde ellernågon honom närstående lider men, hos bl.a.domstolar, polismyndigheter, åklagarmyndigheter ochkriminalvårdens myndigheter.I proposition 1993/94:165 föreslogs att 7 kap. 11 §fjärde stycket sekretesslagen skulle få sinnuvarande lydelse. I propositionen skriverregeringen bl.a. följande:Man får emellertid inte glömma bort att för deallra flesta offentliganställda är uppgifter omhemadress och telefonnummer helt harmlösauppgifter ur integritetssynpunkt. Vissayrkesgrupper är emellertid mer utsatta för hotoch trakasserier än andra. Som exempel kan nämnaspolisen, åklagare, domare, socialtjänstpersonaloch kronofogdar.