bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — I södraSerbien byggs spänningen åter upp på ett enligtutskottets mening oroväckande sätt mellankosovoalbanska väpnande grupper och serbisk polisoch militär. Albanska beväpnande grupper haretablerat sig i den demilitariserade zonen på denserbiska sidan av gränsen till Kosovo, somursprungligen etablerats för att hålla jugoslaviskmilitär borta från Kosovo. Det finns stora riskermed de ökade spänningarna som följer på de albanskaväpnande gruppernas framfart, och en aktiv politikfrån det internationella samfundets sida är enligtutskottets uppfattning nödvändig för att förhindraatt konflikten tar sig än våldsammare uttryck ochleder till ökad instabilitet i regionen. Ytterligareett orosmoln är den bräckliga politiska processenmellan och vad gäller delstatensstatus inom ser med oro på de alltmer nationalistiskaströmningar som kommit till uttryck i Montenegroshuvudstad och menar att en splittring avFörbundsrepubliken skulle kunna fålångtgående och smärtsamma konsekvenser för regioneni dess helhet.Enligt utskottets uppfattning fyller ochEU:s engagemang i och för västra en viktigkonfliktförebyggande och konflikthanterandefunktion. Det svenska engagemanget på börenligt utskottets mening vara omfattande ochlångsiktigt. Utskottet menar även att EU:sstabilitetspakt för västra utgör ett stortoch viktigt åtagande för regionens framtid. Paktenspelar även en viktig roll för multietniskt ochgränsöverskridande samarbete. Det förblir enligtutskottets mening angeläget att EU erbjuder ettEuropaintegrationsperspektiv för Bosnien och deandra länderna i regionen. Det är på densäkraste garantin för fredlig samlevnad i regionen.5.2.1 AllmäntMotionernaCenterpartiet beskriver i partimotion 1999/2000:U402(c) yrkande 14 hur det slutmöjliggjort ett öppet och förtroendefullt samarbetei . I byggandet av en alleuropeisksäkerhetsordning utgör EU, samt Nato, PFF ochEAPR de centrala institutionerna. Motionärerna menaratt bör arbeta aktivt för att denframväxande europeiska säkerhetsordningen hållsöppen för alla länder som uppfyller grundläggandekrav på demokrati och mänskliga rättigheter. Vidareär det nödvändigt att säkerhetsordningen inkluderarbåde och Ryssland.I partimotion 1999/2000:Fö28 (fp) yrkande 7 och iden likalydande kommittémotionen 2000/01:U413 (fp)yrkande 8 anför att det kalla krigetsslut och har givitförutsättningar för fredligt och förtroendefulltsamarbete mellan och alla dess grannar iEuropa. utgör inget militärt hot motnågot annat självständigt land i , även om deninterna utvecklingen inger betydande oro.Motionärerna fäster stor vikt vid att allaeuropeiska forum står öppna för ett demokratisktRyssland på samma villkor som för andra europeiskastater.Efter söker ett flertal länder ivårt närområde nya säkerhetspolitiska lösningar,framhålls det i motion 2000/01:U414 (kd), menfortfarande finns det ingen klar struktur för dennordiska och alleuropeiska säkerheten. Det är högtid att europeiska ledare gemensamt arbetar fram enall-europeisk säkerhetsstruktur för 2000-talet(yrkande 10).Europas förmåga vad gäller förebyggande avkonflikter och effektiv krishantering måsteförstärkas. måste i större utsträckningsjälvt bättre kunna hantera europeiska konflikteroch försöka lösgöra sig från beroendet av amerikanskvälvilja.Det europeiska samarbetet är i grund och botten ettfredsprojekt. Det säkerhetspolitiska samarbetet bördärför vara en naturlig del av Europasamarbetet. Medden pågående östutvidgningen finns möjligheter attupprätta ett enat och fredligt . Strävan frånolika länder i Öst- och att blimedlemmar har en generell stabiliserande ochsäkerhetsfrämjande effekt. Denna strävan böruppmuntras och stödjas.Framtida hot mot säkerheten i börföreträdesvis lösas och hanteras gemensamt inom ettutvidgat EU (yrkande 11). EU bör inom ramen för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken upprättaen effektiv krishanteringsförmåga, med såväl civilasom militära inslag. Gemensamma styrkor skall snabbtkunna sättas in vid konflikter inom och,efter beslut av eller utifrånfolkrättsligt godtagbara kriterier, även utanförEuropa. För att detta skall kunna fungera effektivtmåste den säkerhetspolitiska samordningen inom EUförbättras, såväl vad gäller den militära som dencivila krishanteringsförmågan.Utskottets övervägandenDet slut har givit upphov till engenomgripande säkerhetspolitisk omdaning i Europa.Efter det att medborgarna i Central- och Östeuropaunder 1989 och 1990 rest sig mot de styrandekommunistiska partierna, har länderna kunnat gå övertill demokrati och marknadsekonomi. Den järnridå somända sedan slut hade delatEuropa revs definitivt i och med Sovjetunionensupplösning och upphörande. Ett antalstater, bl.a. de baltiska, har vunnit nationellsjälvständighet. De stora förändringar som Europahar genomgått harövervägande varit positiva - vår kontinent är i dagsäkrare och mer ekonomiskt välmående än kanskenågonsin tidigare. har den ekonomiskatransitionen i många fall visat sig vara mödosam ochförenad med svåra sociala problem. Det fornaJugoslaviens upplösning har resulterat i degrymmaste krig som utspelats på europeisk mark efterdet , och det kommer att ta mångaår och kräva stora ansträngningar av detinternationella samfundet innan fred och försoningråder på västra , och blev 1999 medlemmar iNato, och en rad andra länder i Central- ochÖsteuropa har ansökt om medlemskap. Natos samarbeteinom Partnerskap för fred har utvecklats från ettsätt att hantera de f.d. Warszawapaktsländernasmedlemskapsambitioner till ett brett säkerhets- ochförtroendeskapande samarbete. Händelserna på västraBalkan har också drivit på den institutionellasäkerhetspolitiska utvecklingen i . Genominsatserna i och Kosovo harNato, i samverkan med icke-Natomedlemmar, kommit attägna sig alltmer åt krishantering utanförNatoländernas egna territorier.USA:s närvaro i är av stor betydelse förstabiliteten i , inklusive Östersjöregionen.Utskottet vill framhålla betydelsen av att dentransatlantiska länken förblir vital inom ramen fören all-europeisk säkerhetsordning. Utskottet serpositivt på att det vid iNice bekräftades att uppbyggnaden av den europeiskakrishanteringsförmågan skall bygga på ett närasamarbete med Nato.Organisationen för säkerhet och samarbete i () har förstärkt sin betydelse somsäkerhetspolitisk aktör. har på flera håll iEuropa framgångsrikt verkat konfliktförebyggande,och organisationen har också utvecklat sitt arbeteför demokrati och mänskliga rättigheter samt fredoch försoning efter konflikter. Det ligger dock isakens natur att framgångsrika konfliktförebyggandeinsatser inte ges stor uppmärksamhet, varför OSSEfyller sina för europeisk säkerhet viktigafunktioner delvis i skymundan.EU har varit av grundläggande betydelse för attvaraktigt trygga stabilitet och säkerhet i Europa.Med Amsterdamfördraget förstärktes den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), och EU harsuccessivt tagit på sig en större roll när detgäller krishantering i . Denna utvecklingbekräftades och förstärktes ytterligare medNicefördraget i december år 2000.Sveriges militära alliansfrihet ger godamöjligheter att utveckla förtroendefulla relationeroch samarbete för ökad säkerhet. FN har detövergripande ansvaret för internationell fred ochsäkerhet, och säkerhetspolitiska agerandegrundar sig på . I det breda europeiskasäkerhetssamarbete som vuxit fram efter det kallakriget är en aktiv deltagare. Medlemskapet iEU har stor betydelse för vår säkerhetspolitik.Sverige fäster vidare stor vikt vid och hardeltagit i flera av organisationens insatser i fält.Det praktiskt inriktade samarbetet i Östersjöområdetutgör ett annat viktigt säkerhets- ochförtroendeskapande verktyg. Vi bistår bilateralt debaltiska staternas konsolidering som självständiganationer. Samarbete sker med Nato inom ramen förPartnerskap för fred (PFF) och (). Vidare har vi deltagit medtrupp i och deltaräven i KFOR-styrkan i Kosovo. har vidflera tillfällen, senast i betänkande 1998/99:UFöU1,ställt sig bakom denna aktiva politik, inriktad påatt bygga gemensam säkerhet i genomsamarbete.Utvecklingen i har - i kraft av landetsstorlek och dess status som permanent medlem i FN:ssäkerhetsråd - en avgörande betydelse för säkerheteni . Demokratisering och övergång tillmarknadsekonomi har tyvärr visat sig vara mermödosamt i än i många av de central- ochösteuropeiska länderna. Det är av största betydelseatt inte isoleras i förhållande till övrigaEuropa. Ett stabilt, demokratiskt samt socialt ochekonomiskt välmående i fredligt ochförtroendefullt samarbete med väst är en nödvändigbyggsten i en framtida alleuropeisksäkerhetsordning. Inom ramen för EU:s gemensammautrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) har en gemensamstrategi antagits för relationerna med Ryssland.Samtidigt måste samma krav på demokrati och respektför de mänskliga rättigheterna som ställs på andraländer också gälla för . De väpnadestridigheter som pågår i och den ryskamilitärens agerande där inger stor oro. Omvärldenhar ett ansvar att påtala de kränkningar som skett iTjetjenien. Det måste stå klart för attsituationen beträffande de mänskliga rättigheterna ilandet i hög grad påverkar dess relationer medomvärlden. En förutsättning för att samarbetet medRyssland skall utvecklas till sin fulla potential äratt konflikten i löses genomförhandlingar.Utvidgningen av EU har enligt utskottetsuppfattning en viktig stabiliserande verkan iEuropa. Medlemskapet i EU förutsätter respekt för dedemokratiska fri- och rättigheterna. Detta har enstabiliserande effekt på dessa länderssamhällsbyggen och en konfliktförebyggande verkan.Dessutom kommer dessa länder i och med ett EU-medlemskap att integreras i det sy-stem förkrishantering som är under uppbyggnad inom ramen förEU, vilket även detta har en stabiliserande verkan.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionerna1999/2000:U402 (c) yrkande 14, 1999/2000:Fö28 (fp)yrkande 7, 2000/01:U413 (fp) yrkande 8 samt2000/01:U414 (kd) yrkandena 10 och 11 kan besvaras.5.2.2 Europeiska unionenMotionernaMotionären bakom motion 1999/2000:U409 (m) yrkande 1framhäver fredstanken bakom EU:s grundande. Tackvare den europeiska ekonomiska integrationen har denhistoriska motsättningen mellan ochTyskland kunnat överbryggas och nya demokratier iGrekland, och har kunnatkonsolideras. är utvidgningen österut till def.d. socialistländerna EU:s centrala uppgift. EU:sstyrka är att det har möjlighet att agera inom detvida säkerhetsbegreppets alla delar, från ekonomiskintegration och politiskt samarbete till militärkrishantering. Endast ömsesidigaförsvarsförpliktelser faller utanför EU.I yrkande 2 framhålls vikten av att framtidasäkerhetspolitiska lösningar i inkluderar enbevarad transatlantisk länk. En stark transatlantisksolidaritet står inte i motsats till ett ökateuropeiskt ansvarstagande för den egna säkerheten.I partimotion 1999/2000:U417 (mp) menar länderna i behöver ta ett ökat ansvar föratt hantera konflikter i sin egen region. Denviktigaste komponenten i en europeisksäkerhetsordning bör vara den aktivt förebyggandeoch konfliktlösande verksamheten. Om en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik inom EU fortsätter attutvecklas, bör denna fokuseras på att skapa civilaoch förebyggande instrument, anför iyrkande 1.Motionären bakom motionerna 1999/2000:U507 (m) yrkande 1 och1999/2000:U604 (m) yrkande 1 anser att regeringenintagit en oklar inställning till EU:s möjligheteratt genomföra s.k. Petersbergsuppgifter (humanitäraoch fredsfrämjande insatser). i Kölnslog fast att beslut om sådana insatser skall fattas"i enlighet med principer". Den svenskaregeringen har dock valt att göra den snävaretolkningen att detta förutsätter ett mandat frånsäkerhetsrådet. Händelserna på - bl.a. Kinasveto mot en förlängning av FN:s fredsbevarandestyrka UnpredepUnpredep i - har visat attlåsningar i säkerhetsrådet kan uppstå. Beslut av EUatt genomföra sådana insatser måste fattasenhälligt, vilket innebär att varje medlemslandförfogar över ett veto i sådana frågor.I motionerna 1999/2000:U507 (m) yrkande 2 och1999/2000:U604 (m) yrkande 2 kräver motionärernanatt denna vetorätt utnyttjas med största möjligarestriktivitet av den . När ensådan insats beslutats gemensamt av EU, står detSverige fritt att ta ställning till om det villdelta med trupp.I partimotion 1999/2000:Fö28 (fp) yrkande 5 lyfterFolkpartiet fram frågan om en europeiskkrishanteringsförmåga inom EU. Vid toppmötet i det fast att en militärkapacitet för krishantering skulle byggas upp, ochvid mötet i fastställdeskonkreta mål för en sådan styrka. måste påalla sätt medverka till att en sådankrishanteringsförmåga byggs upp inom EU, anserFolkpartiet. Motionärerna finner dock att Sverigesnarast har agerat bromskloss i frågan.En europeisk krishanteringsförmåga måste vidareskapas i fullt samarbete och förtroende med ,menar . EU och Nato har båda sinarespektive och kompletterande funktioner att fylla idet europeiska säkerhetsbygget. Hänsyn tillalliansfrihetens hanterande på hemmaplan får integöra att motsätter sig en närmare relationtill Nato, framhålls det i yrkande 6.I motion 1999/2000:Fö36 (mp) yrkande 5 anförMiljöpartiet att saknar en civilkrishanteringsförmåga att sätta in innanmotsättningar utvecklats till väpnade konflikter.Den mest effektiva krishanteringsförmågan är denkonfliktförebyggande politiken. bör därmedmedverka till att inrätta institutioner för attutveckla och föreslå konfliktförebyggande politiskainsatser inom det europeiska samarbetet.I den enskilda motionen 1999/2000:U405 (m) yrkande 4lyfts kärnvapenprogram fram som ett hot motinternationell fred och säkerhet. hari dag rörliga långdistansrobotar, och det finnsuppgifter om att man har provsprängt en neutronbomb.De hot som utfärdat mot görsituationen särskilt allvarlig. Motionären begär attSverige agerar inom ramen för EU:s gemensammautrikes- och säkerhetspolitik för att bemöta dekinesiska hoten.Moderaterna framhåller i motion 1999/2000:U607 (m)yrkande 3 att situationen i södra är gynnsamför tillväxt och stabilisering av demokratin, ävenom krigen i och ger skäl till oro. Föratt respekten för de mänskliga rättigheterna ochdemokrati skall bli bestående är det viktigt attbygga upp strukturer som främjar och kontrolleraratt utvecklingen går i rätt riktning. börbilateralt och genom EU betona vikten av att sådanastrukturer byggs upp. kan här utgöra enförebild, och ett utbyte med organisationen skullekunna finansieras av EU-biståndet.Sveriges deltagande i EU:s militära dimensionstrider, enligt motion 2000/01:U402 (v), mot våralliansfrihet. Därför bör regeringen i förhandlingmed de övriga medlemsstaterna i EU kräva att Sverigeskall stå utanför den militära dimensionen ochdärmed erhålla ett undantag i enlighet med (yrkande 6). Om inte erhåller ett undantagfrån det militära samarbetet bör varje svensktdeltagande i EU:s militära insatser varasanktionerat av FN eller (yrkande 7).Flertalet EU-länder är ju också medlemmar i ,påpekas det i motionen. Dessutom är knutettill Nato genom sitt deltagande i PFF. Men PFF-medlemskapet kan motverka intresse av attvår alliansfrihet uppfattas som konsekvent ochstabil av omvärlden. Därför bör intemedverka i PFF utan i stället verka för att detförsvarspolitiska samarbetet utvecklas inom ramenför FN och/eller (yrkande 10).Centern konstaterar i partimotionen 2000/01:U404 (c)att EU beslutat att bidra till internationell fredoch säkerhet i enlighet med principerna i FN:sstadga. EU betonar att harhuvudansvaret för bevarandet av internationell fredoch säkerhet. En förstärkt krishanteringsförmåga kandock inte ersätta den amerikanska politiska ochmilitära närvarons betydelse, som är stor inte minstför stabiliteten i norra inklusiveÖstersjöregionen (yrkande 21).I motionen sägs vidare att den civilakrishanteringsförmågan kommer att ställa höga kravpå samtliga EU:s medlemsländer att identifiera vilkaprofessionella yrkesgrupper som kan komma att tas ianspråk. Det är likaså viktigt att frågan om hurdessa skall kunna frigöras vid internationellakriser hanteras. Den civila krishanteringen får intebara bli ord, utan måste få ett reellt innehåll(yrkande 22).I motion 2000/01:U413 (fp) yrkande 6 anförs att eneuropeisk krishanteringsförmåga måste skapas i fulltsamarbete med och att EU och Nato därvid harkompletterande roller att fylla. Den transatlantiskalänken är en hörnpelare i den europeiskasäkerhetsordning som är under uppbyggnad. EUskall inte ta över uppgifter som Nato har bättremöjligheter till och är bättre lämpat att sköta.I motion 2000/01:U501 (m) framhålls att det iordförandeskapets slutsatser från står:"Unionen kommer att bidra till internationell fredoch säkerhet i enlighet med principerna i Förentanationernas stadga. Unionen erkänner att Förentanationernas säkerhetsråd har huvudansvaret förbevarandet av internationell fred och säkerhet." Densvenska regeringen har ändå valt att kräva konkretaFN-mandat för att EU skall kunna agera. Enligtmotionärerna skulle en sådan åtstramning avHelsingforsmötets beslut, som den svenska regeringensökt göra, hindra EU från att agera i humanitäranödlägen, som det i Kosovo, där ettsäkerhetsrådsmandat uppenbart och med orättblockeras (yrkande 1).Motionärerna menar vidare att det är bra attregeringen engagerat sig i EU:s civilakrishantering. Däremot får fokuseringen på civilkrishantering inte leda till att tvekar omden militära krishanteringen, som är enförutsättning för humanitär hjälp. Civilkrishantering försvåras eller omöjliggörs utan enmilitär krishanteringsförmåga inom EU (yrkande 3).Att flagga för att kan komma att användasitt veto sänder helt fel signaler om viljaatt delta i fredssamarbetet. Det vore mycket bättreom vikten av att stärka EU:s förmåga att agera förfred och säkerhet underströks. deltagande iolika operationer av militär krishantering bestämmerSverige självt. Det behövs inga veton för attSverige skall kunna avgöra sitt eget deltagande(yrkande 4).I motion 2000/01:U511 (mp) yrkande 17 begärs att detskall vara en prioriterad fråga för att inomEU driva att säkerhetssamarbetet inte skalldefinieras i enbart militära termer utan också isociala, ekonomiska och ekologiska termer.I ett flertal yrkanden begärs att det görs olikasatsningar under det svenska ordförandeskapet i EU.Detta sker i motion 2000/01:U503 (c, v, kd, mp) iyrkande 1 (god samhällsstyrning i Aseanländerna),yrkande 2 (rimliga arbetsvillkor ochorganisationsfrihet i Aseanländerna), yrkande 4(större öppenhet och minskad korruption iAseanländerna), yrkande 5 (effektivarenarkotikabekämpning i Aseanländerna), yrkande 6(insatser mot sexhandel i Aseanländerna) och yrkande7 (överföring av miljökunskaper till Aseanländerna);motion 2000/01:U509 (m) yrkande 1 (utvidgningen avEU); motion 2000/01:U513 (m) yrkande 1 (säkerställagenombrott i utvidgningsförhandlingarna) och yrkande3 (snabbinsatsförmåga på ); motion2000/01:U632 (fp) yrkande 1 (påtryckningar påregimen i ); motion 2000/01:U633 (fp) yrkande 1(demokratisk och fredlig utveckling i );motion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp) yrkande 4(mänskliga rättigheter i ), yrkande 5 (mänskligarättigheter i ), yrkande 6 (dödsstraffeti ), yrkande 7 (kritik av ); motion2000/01:U641 (c, m, v, kd, mp, fp) yrkande 2 (EU:srelationer med ); motion 2000/01:U654 (s)(kurdernas situation i ), motion 2000/01:U658(fp) yrkande 6 (kvinnors ohälsa m.m. i tredjevärlden) samt motion 2000/01:K398 (fp) yrkande 1(utvidgningen av EU) och yrkande 2 (slutföra såmånga förhandlingskapitel som möjligt).I motion 2000/01:MJ838 (mp) begärs dels attregeringen under ordförandeskapet inom EUkontinuerligt förankrar sitt arbete i (yrkande 2), dels att regeringen iförberedelsearbetet inför samt under genomförandetav ordförandeskapet skapar en mötesplats för olikaaktörer i samhället (yrkande 11).Utskottets övervägandenMotionerna 1999/2000:U409 (m) yrkandena 1 och 2,1999/2000:U417 (mp) yrkande 1, 1999/2000:U507 (m)yrkandena 1 och 2, 1999/2000:U604 (m) yrkandena 1och 2, 1999/2000:Fö28 (fp) yrkandena 5 och 6, samt1999/2000:Fö36 (mp) yrkande 5, 2000/01:U501 (m)yrkande 4 samt 2000/01:U402 (v) yrkandena 6, 7 och10 rör olika rör olika aspekter på den gemensammakapacitet för krishantering som håller på att byggasupp inom EU.Utskottet konstaterar inledningsvis att Europeiskaunionen numera förfogar över ett brett spektrum avutrikespolitiska instrument inom de tre pelarna. Föratt de skall bli så effektiva som möjligt är det ärviktigt att instrumenten utnyttjas på ett samordnatsätt. EU:s vida register av möjliga åtgärder gör detsärskilt viktigt att unionen definierarsäkerhetsbegreppet på ett brett sätt. Vid sidan avtraditionella säkerhetspåverkande faktorer ingår idet breda säkerhetsbegreppet frågor som gällerrespekten för demokrati och de mänskligarättigheterna, rättsstatsprincipen samt miljöfrågor.Amsterdamfördraget, som trädde i kraft ,innebar bl.a. att det mellanstatliga samarbetet inomdet säkerhets- och utrikespolitiska områdetstärktes. På förslag av och infördesde s.k. Petersbergsuppgifterna som en av unionensuppgifter. Enligt artikel 17 p. 2 iMaastrichtfördraget, i dess lydelse enligtAmsterdamfördraget, skall dessa omfatta humanitärainsatser och räddningsinsatser, fredsbevarandeinsatser och insatser med stridskrafter vidkrishantering inklusive fredsskapande åtgärder. Förnärvarande pågår ett intensivt arbete inom EU föratt bygga upp en förmåga att utföra fredsfrämjandeinsatser. Toppmötet i klargjordeatt arbetet inom EU handlar om krishantering. Vidarefastslogs att EU skall agera i enlighet medprinciperna i . Vid sitt möte iHelsingfors fastställde strukturer och konkreta mål för den gemensammakrishanteringskapaciteten. Utskottet har tidigare,bl.a. i betänkande 1998/99:UU10, ställt sig bakomregeringens politik för att bygga upp en bredkrishanteringskapacitet inom EU. Europeiska rådetuppdrog vid sitt möte i ,under det portugisiska ordförandeskapet, åt EU:sministerråd att inrätta en kommitté för civilkrishantering. Vid Europeiska rådets nästa möte iFeira konstaterade rådet att arbetehade utförts när det gäller framhöll även att medlemsländernaerkänt vikten av att förbättra samstämmighet ocheffektivitet i EU:s agerande när det gällerkonfliktförebyggande. Vid Europeiska rådets möte iNice fastställde medlemsländernaetablerandet av en krishanteringskapacitet inom EUmed civila och militära komponenter. Utskottetvälkomnar de beslut som har fattats och de åtgärdersom vidtagits.Utskottet menar således att det är viktigt att EUstärker sin förmåga att förebygga och hanterakonflikter. Det är viktigt att framhålla att EU:skrishanteringskapacitet endast till en del ärmilitär till sin natur. Inte minst det senastedecenniets erfarenheter från västra harillustrerat behovet av förebyggande åtgärder ochbetydelsen av att insatser sätts in på ett så tidigtstadium som möjligt. Erfarenheterna från och Kosovo har också visat vilkenavgörande betydelse de civila komponenterna har vidgenomförandet av fredsbevarande insatser. Mot denbakgrunden har varit pådrivande för att EUskall utveckla en gemensam civilkrishanteringsförmåga, parallellt med den militära.Utskottet noterar med tillfredsställelse att dettaarbete har gjort framsteg under de finska,portugisiska och franska ordförandeskapen och att enmekanism för civil krishantering, liknande den förmilitära insatser, är under utformning inom EU. Detär likaså viktigt att EU stärker och utvecklar dekonfliktförebyggande instrument man förfogar över.I sammanhanget bör det understrykas att desäkerhetspolitiska frågorna i inte begränsastill EU. Arbetet för stabilitet och säkerhet iEuropa sker med hjälp av ett kompletterande ochömsesidigt stödjande nätverk av organisationer ochstater. Förutom EU bör , liksom Natooch samarbetet med partnerländerna inom EAPR och PFFframhållas. Vidare kvarstår FN:s övergripande ansvarför internationell fred och säkerhet.Nato har genom bl.a. insatserna i och Kosovo blivit en central aktör närdet gäller militär krishantering på den europeiskakontinenten. Den militära krishanteringskapacitetsom EU nu håller på att bygga upp skall inteinnebära onödig och dyrbar dubblering.