bet · GP01AU1 · 2001-11-29 00:00:00 — anser att revisorernas förslagär otillräckligt och att i stället bör begäraatt regeringen återkommer med förslag till hur deotraditionella medlen kan infogas i ordinarie anslag.Utskottets ställningstagandeGemensamt för de otraditionella insatserna var att desyftade till att förnya och effektiviseraarbetsmarknadspolitiken inom ramen för de övergripandenationella målen för ökad sysselsättning och minskadarbetslöshet. Avsikten var att pröva lokala insatser påområdet. Utskottet har i olika sammanhang uttryckt enpositiv hållning till tanken att det inomarbetsmarknadspolitiken finns möjlighet till en merflexibel medelsanvändning. Dessvärre har deotraditionella projekten i stor utsträckning haft ettför svagt arbetsmarknadspolitiskt fokus, oklara mål ochsyften, oklar fördelning av ansvar och beslutanderättsamt kännetecknats av bristfällig uppföljning.Generellt sett har det funnits en för svag kopplingmellan de otraditionella insatserna och de effekt- ochverksamhetsmål som satts upp för denarbetsmarknadspolitiska verksamheten. Utskottet serallvarligt på kritiken.De otraditionella insatserna tillkom i slutet av1980-talet och svarade initialt mot ett behov av frihetvid sidan av de hårt regelstyrdaarbetsmarknadspolitiska programmen. Regelförenklingaravseende programmen har genomförts ochprogramstrukturen är mer ändamålsenlig och motsvararbehoven hos de arbetssökande för att bli gångbara påarbetsmarknaden. infördes ett nyttarbetsmarknadspolitiskt program - projekt medarbetsmarknadspolitisk inriktning. Detta program har ihuvudsak ersatt de "vanliga" otraditionella medlen.Projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktningregleras i förordningen (2000:634) omarbetsmarknadspolitiska program. Med sådant projektavses insatser som sker i samverkan mellanlänsarbetsnämnden och andra aktörer på arbetsmarknadenoch inte kan anordnas inom ramen för de övrigaprogrammen men inte heller strider mot bestämmelsernaom andra program (31 §). skall ingåöverenskommelse med den som skall samverka om ettprojekt med arbetsmarknadpolitisk inriktning.Länsarbetsnämnden skall därvid särskilt beakta attprojektet är förenligt med de huvuduppgifter för denarbetsmarknadspolitiska verksamheten som anges i 3 och4 §§ förordningen (2000:628) om denarbetsmarknadspolitiska verksamheten. Överenskommelsenskall innehålla uppgifter om projektets syfte, innehålloch omfattning, formerna för länsarbetsnämndensmedverkan i projektet, hur projektet skall finansieras,avtalat projektstöd till den som i samverkan medlänsarbetsnämnden anordnar projektet och hur projektetskall följas upp och utvärderas. I förordningen(2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program stadgasockså att projekt inte får användas till ersättning somavser försörjning av den som deltar i projekt (32 §).Den totala medelsramen för otraditionella insatserhar omfattat andra ändamål än projekt, t.ex. förhöjdadagsverkskostnader i samband med anställningsstöd ochreseersättning vid arbetsmarknadsutbildning. Det ärbara projekt som ersätts av det nya programmet. Övrigaändamål finansieras under andra anslagsposter.AMV har i regleringsbrevet för ålagts attinkomma med en återrapport om projekten medarbetsmarknadspolitisk inriktning vad avser formerna avprojekt, antalet deltagare, vilka målgrupper somdeltagit i projekten, kostnaden per deltagare samt deresultat som uppnåtts i form av övergångar till arbete,utbildning eller andra arbetsmarknadspolitiska program.För att förbättra internkontrollen av projektverksamhetfärdigställdes ett nytt IT-stöd fördet nya programmet.Genom de förändringar som regeringen har genomförthar grunden för kritiken avseende otraditionellaåtgärder till stor del fallit bort. Utskottet utgårifrån att regeringen för en fortlöpande dialog med AMSom hur kvaliteten i verksamheten kan förbättrasytterligare och att de bedömningar som ligger tillgrund för revisorernas kritiska granskning beaktas idet fortsatta arbetet. ser utskottet däremotinte behov av ett tillkännagivande enligt revisorernasförslag. Utskottet avstyrker revisorernas förslag (yrk.1 och 2) samt motionerna 2000/01:A9 (kd), 2000/01:A10yrkande 1 i denna del (c) och 2000/01:A11 (fp).Utskottet behandlar förslag om ökaddecentralisering av arbetsmarknadspolitiken, samordningmellan olika aktörer i arbetsmarknadspolitiken ochresursfördelningsmodeller i följande avsnitt omArbetsmarknadsverkets organisation.3. organisationm.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet ställer sig bakom de förändringar regeringenbeslutat om rörande styrelseformen iArbetsmarknadsverket (AMV). Motioner medanknytning till frågor om AMV:s organisationavstyrks. Jämför reservationerna 5 (m), 6 (m,kd, c, fp) och 7 (c).I detta avsnitt behandlas regeringens skrivelse2000/01:142 organisation,motioner som är väckta med anledning av skrivelsen samtmotioner med anknytning till frågor om , väckta under den allmänna motionstidendenna höst.BakgrundArbetsmarknadsverket består av () och 20 länsarbetsnämnder. AMS är chefsmyndighetför länsarbetsnämnderna. Varje länsarbetsnämnd är enegen myndighet inom (). Ilänsarbetsnämnderna ingår den offentligaarbetsförmedlingen och arbetslivstjänster.Både AMS och länsarbetsnämnderna har ledningsformenstyrelse med fullt ansvar. med fullt ansvarutgör det högsta ledningsorganet vid respektivemyndighet. Såväl generaldirektören för AMS somrespektive länsarbetsdirektör för länsarbetsnämndernahar i en sådan organisation till uppgift att sköta denlöpande verksamheten enligt sina styrelsers direktivoch riktlinjer.AMS har i skrivelse till regeringen i slutet av förraåret föreslagit att myndigheten AMS ochlänsarbetsnämnderna slås samman till en gemensammyndighet. AMS ansåg att den nuvarande organisatoriskaordningen medförde en otydlig styrning av verksamhetenoch ansvaret för denna. Detta äventyrade enligt AMSallvarligt effektiviteten, kvaliteten, enhetlighetenoch rättssäkerheten hos myndigheten.I proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning imedborgarnas tjänst behandlas frågor om myndigheternasledningsformer (bet. 1997/98:KU31). Det är regeringensjälv som, utan hörande av , avgör vilkenledningsform som skall tillämpas i myndigheter. De treledningsformerna är styrelse med fullt ansvar, styrelsemed begränsat ansvar och enrådighetsverk.Ledningsformen styrelse med begränsat ansvar ansågs hasitt värde inte minst som forum för demokratisk insynoch medborgerligt inflytande och den ansågs kunna varaatt föredra i flera sammanhang, bl.a. där bredd ochmångfald är önskvärd i verksamheten eller där samsynoch samordning med andra myndigheter är av särskildvikt. med fullt ansvar förverksamheten bör övervägas främst för myndigheter somarbetar under affärsliknande förhållanden eller har enverksamhet som innebär stort finansiellt ochsjälvständigt ansvar.SkrivelsenLedningsformen vid länsarbetsnämnderna bör enligtregeringen ändras till styrelse med begränsat ansvar.Landshövdingen bör även fortsättningsvis varastyrelsens ordförande. Förändringen bör genomföras den1 januari 2002.Arbetsmarknadspolitiken utgör en viktig del i detregionala samspelet för utveckling och tillväxt. Detfordras därför enligt regeringen en regionalorganisation som säkerställer den nationella politikenoch har möjlighet att göra prioriteringar utifrånlokala och regionala förutsättningar.Ansvarsfördelningen i AMV är otydlig. Vid både AMSoch länsarbetsnämnderna finns styrelser med fulltansvar. Styrelsen för AMS utgör myndighetens ledningoch den ansvarar inför regeringen för verksamhetenenligt de mål som har satts upp. Kravet på en merstrategisk, samordnad och effektiv styrning av AMV kanbli svårare att genomföra om även länsarbetsnämndernaleds av styrelser med fullt ansvar.AMV har en omfattande och komplex verksamhet med storgeografisk spridning. Verksamheten har stor bredd ochmångfald och för att lyckas med uppdraget krävs ensamordning och en samverkan med flera andramyndigheter, parter och organisationer på såväl centralsom regional och lokal nivå. Arbetsmarknadspolitikeninnebär också många beslut som rör individer ochföretag. Att säkerställa den demokratiska insynen ochdet medborgerliga inflytandet är därför särskiltangeläget. Regeringen har bedömt att det lämpligastesättet att säkerställa insyn och inflytande är att detinom verket finns en regional myndighetsnivå medtydligt uppdrag från AMS. Länsarbetsnämnderna skalldärför finnas kvar som egna myndigheter. För att skapabättre förutsättningar för en tydligare styrning ochansvarsfördelning inom AMV skall styrelseformen ändrastill styrelser med begränsat ansvar.Länsarbetsnämndernas uppgift kommer även ifortsättningen att vara att leda, samordna och utveckladen arbetsmarknadspolitiska verksamheten i länet ochse till att den bedrivs effektivt.När det gäller ledningsformen styrelse med begränsatansvar är huvudregeln att myndighetschefen skall varaordförande i styrelsen. Regeringen anser att det börgöras ett avsteg från denna huvudregel så attlandshövdingen även fortsättningsvis skall varaordförande i länsarbetsnämndens styrelse.För att tydliggöra AMS roll som chefsmyndighet vidstyrningen av verksamheten inom verket samt för att tafasta på det regionala och lokala inflytandet anserregeringen att AMS skall kunna delegera frågor föravgörande till respektive länsarbetsnämnd.Regeringen avser att noggrant följa utvecklingen ochlåta utvärdera resultatet av de företagna ändringarnaefter för att därefter ta ställning till hur denfortsatta styrningen av AMV lämpligen bör ske.Motioner väckta med anledning av regeringensskrivelseI kommittémotion 2000/01:A22 framförsförslaget att AMS och länsarbetsnämnderna bör slås ihoptill en myndighet. En hänvisning görs till förslag iandra motioner om en mer genomgripande omläggning avsvensk arbetsmarknadspolitik. En sådan förändringgenomförs dock inte på , sägs det i motionen ochdet finns därför anledning att fästa största vikt vidde grundläggande styrningsproblem som finns vid dagensmyndighet. Dagens styrningsproblem inom AMV leder tillbrister i effektivitet, kvalitet, enhetlighet ochrättssäkerhet. Vikten av lokalt inflytande och lokalförankring skall enligt på intet sättbagatelliseras, men det är inte en fråga ommyndighetens formella organisation utan snarare enfråga om arbetssätt och myndighetskultur.I kommittémotion 2000/01:A21 yrkar Kristdemokraternaatt begär att regeringen gör en total översynav AMV:s och AMS organisation och arbetssätt. Regeringens åtgärd att ändra styrelseformenför länsarbetsnämnderna till styrelse med begränsatansvar är en halvmesyr. Genom åtgärden kommer man inteåt problemet med otydlig styrning, ineffektivitet ochbyråkrati i organisationen. Det är knappast troligt attförändringen leder till en tydligare ledning och därmedstörre effektivitet menar vidare.Översynen bör få en sådan inriktning att AMS får entydligare stabsfunktion med möjlighet till ytterligarerationaliseringar. Ett mindre antal program kan ledatill att administrationen centralt i AMS och inomlänsarbetsnämnderna minskar. Förmedling av arbete skallprioriteras. Arbetsmarknadspolitiken är ett tydligtnationellt ansvar. Det är dock på den lokala nivån manhar den kunskap som leder till största möjligaeffektivitet. AMV:s struktur på lokal och regional nivåsamt samarbetet med olika aktörer bör övervägas noga. Isammanhanget bör också utredas hur bemanningsföretagoch andra aktörer både kan utveckla och kompletteraarbetsförmedlingsverksamhet.Centerpartiet föreslår i kommittémotion 2000/01:A19 attriksdagen begär att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag om hur det lokala och regionalaansvaret för arbetsmarknadspolitiken skallutformas. ställer sig negativt till attstyrningen av AMV centraliseras. En tydligareuppdelning av ansvaret i AMV kan åstadkommas genom attstärka länsarbetsnämndernas ansvar och omfördelaresurser från AMV centralt till länsarbetsnämnderna. Enmajoritet av tillsättningen av lediga tjänster påarbetsmarknaden sker genom informellainformationskanaler, vilket visar att det behövs enstark lokal kännedom om efterfrågan på arbetsmarknaden.En modell för fördelning av resurser bör utgå ifråndels antalet arbetslösa, dels hur länge enarbetssökande i genomsnitt går arbetslös och delsutifrån ett antal individuella faktorer (främsttidigare utbildning). Denna fördelning bör varahuvuduppgiften för AMV, inte att göra sig till tolk förvilka arbetssätt som bäst lämpar sig i olika delar avlandet.Det bör vara möjligt att i större omfattning samordnainsatser av olika aktörer inom arbetsmarknadspolitikenoch därigenom öka effektiviteten i AMV:s arbete lokaltoch regionalt. Arbetsförmedling, socialtjänst, hälso-och sjukvård samt utbildningssystem bör samverka. Ettsådant arbetssätt förutsätter att den lokala ochregionala styrningen av arbetet är starkt. I motionenhänvisar till att ien rapport ansett att styrningen av AMV bör varaföremål för en större utredning innan en omorganisationsker.Folkpartiet anser i kommittémotionen 2000/01:A20 attnuvarande AMS bör ersättas med en ny myndighet som gesen roll med tyngdpunkt på myndighetsutövning ochtillsyn och som främjar en bättre fungerandearbetsmarknad. Delar av "servicefunktionen" iarbetsmarknadspolitiken, som arbetsförmedling ochyrkesutbildning kan privatiseras, eller genomföras avandra aktörer som utbildningsföretag, komvux,folkhögskolor etc. En rad nya aktörer ges möjlighet attväxa fram såsom privata arbetsförmedlingar, branschvisaarbetsförmedlingar, kanske i fackförbundsregi, privatautbildningsföretag, ideella föreningar, kooperativ,nätverk och nya bemanningsföretag. Någon form avstatlig förmedling bör dock finnas i glest befolkadeeller arbetsmarknadssvaga områden i Sverige.Förmedlingsverksamhet måste bedrivas utifrån lokalaförhållanden.Åtskilliga arbetslösa kommer säkert också framöveratt behöva ekonomiskt stöd för att öka sin"anställbarhet". Till det kommer att det i ett systemmed privata förmedlingar kan finnas behov av attfinansiera avgiften för själva jobbsökningen för mersvårplacerad arbetskraft. Den arbetslösa bör få en"omställningspeng", vars storlek beror på vilkastatligt finansierade insatser som anses behövas föratt den arbetslöse skall få nytt arbete. Denbedömningen är en myndighetsuppgift.Förutom en liten central stabsfunktion hos den nyamyndigheten bör det finnas ett nät av kontor överlandet, s.k. jobbkontor. Den främsta uppgiften förjobbkontoren bör vara att fatta beslut omomställningspengen. Till myndighetsuppgiften skallockså höra att auktorisera de aktörer påarbetsmarknaden hos vilka omställningspengen kananvändas, och att upphandla s.k. jobbgarantiprogram förlångtidsarbetslösa. En sådan jobbgaranti bör gälla förpersoner som är socialbidragsberoende på grund avarbetslöshet. Ett särskilt efterstöd bör utgå till demsom blivit utförsäkrade från arbetslöshetsförsäkringen.Dessa hänvisas till en bemanningspool som sköts av ettuthyrnings- eller bemanningsföretag.Liknande synpunkter förs också fram i Folkpartietsmotioner A389 (yrk. 1) och Sf400 (yrk. 3 i denna del)som väckts under den allmänna motionstiden. Förslagetom omställningspeng förs även fram i Folkpartietsmotion So637 (yrk. 9).Motioner väckta under den allmänna motionstidenI partimotion A323 (yrk. 4 i denna del) anförModeraterna att en ny effektiv myndighet som ersätterAMS bör inrättas. Förmedling av arbete som kan skötasbättre eller lika bra av andra aktörer än staten skallges möjlighet att i fri konkurrens göra detta. Lokalaarbetsförmedlingar kan avknoppas från AMV.Rekryteringsföretagen kan hjälpa nya grupper avarbetssökande och bemanningsföretagen kan vidga sinaverksamhetsfält. Genom dessa åtgärder sammantagna kanarbetsmarknadspolitikens förvaltningskostnaderreduceras kraftigt. Skattemedel som därmed frigörs kananvändas till insatser till de arbetslösa som är istörst behov av stöd. Den nya arbetsmarknadsmyndighetenskall vara regeringens expertmyndighet iarbetsmarknadsfrågor. Den skall ansvara för attgodtagbara förmedlingstjänster erbjuds över helalandet, administrera schabloniseradearbetsmarknadspolitiska stöd som flytt- och starta-eget-bidrag samt bedriva den ytterstamyndighetsutövning som fordras för att fördela medelsom anslås över statsbudgeten för övriga insatser.Myndigheten skall också ha till uppgift att identifierayrken och branscher där det kan uppståflaskhalsproblem. AMS övervakningsansvar överarbetslöshetsförsäkringen liksom administration ochbeslut om lönebidrag bör flyttas tillförsäkringskassorna.Folkpartiets motioner väckta , A389 (yrk. 1), Sf400 (yrk. 3 i denna del)och So637 (yrk. 9) har redovisats ovan.Agneta och (båda s) påtalar imotion A291 de regionala skillnaderna påarbetsmarknaden och anser att en noggrann analys börgöras vid fördelningen av arbetsmarknadspolitiska medeloch vid bedömningen av vilken typ av utbildning somkrävs för att möta arbetslivets behov även lokalt.Göran () föreslår i motion A281 (yrk. 1-5)att AMS läggs ned. En arbetsgaranti skulle kunnainföras där kommunen åläggs att ordnaarbete till den arbetslöse. En s.k. kompetenspeng börinföras och privata entreprenörer bör i huvudsak skötaden kommunala jobbgarantin.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill inledningsvis framhålla att AMV:sledningsform, som nämnts ovan, beslutas av regeringen.Det är således inte en fråga som faller underriksdagens prövning. Utskottet skall dock berörafrågan, främst med anledning av de motioner som väcktsi ärendet.RRV har kunnat notera brister iverksamhetsstyrning inklusive uppföljning ochinternkontroll på olika nivåer inom AMV. RRV menar attett effektivt genomförande av arbetsmarknadspolitikenkräver att chefsmyndighetens befogenheter och ansvarses över och klargörs (RRV 2001:15 s. 53). Även enintern utredning hos AMS visar att den nuvarandeorganisationen av verket bidrar till osäkerhet istyrningsfrågorna, primärt mellan AMS ochlänsarbetsnämnderna.Arbetsmarknadspolitiken har under de senaste årenlagts om mot en tydligare tillväxtfrämjande inriktning.Samtidigt har insatserna för dem som har det svårastatt få ett arbete stärkts. De arbetsmarknadspolitiskainsatserna måste inriktas på kärnuppgifterna (seutskottet under .Förutsättningarna för tillväxt och sysselsättning serolika ut i olika delar av landet. Människors utbildningoch kompetens, utbud och efterfrågan på arbete, närhettill infrastruktur och marknader, tillgång tillriskkapital och social service, företagsstrukturer ochtraditioner av företagande är sådant som kan skiljaväsentligt mellan olika regioner. En viktigutgångspunkt för att kunna ta till vara dessaskillnader på ett strategiskt sätt är att politiken kananpassas till lokala och regionala förhållanden.Politiken måste också stimulera samverkan och samarbetemellan olika sektorer och aktörer för att de åtgärdersom genomförs skall vara så välinriktade och effektivasom möjligt (prop. 1999/2000:98, bet. 1999/2000:AU7).Liksom regeringen anser utskottet att det ärangeläget att det finns en regional organisation sombåde säkerställer den nationella politiken och harmöjlighet att göra prioriteringar utifrån lokala ochregionala förutsättningar. Det fortsatta arbetet medtillväxtavtalen understryker betydelsen av detta. Ettbibehållande av länsarbetsnämnderna som egnamyndigheter säkerställer den så viktiga demokratiskainsynen och det medborgerliga inflytandet, såsomregeringen också framhållit. I förordning (2001:623)med instruktion för som träder ikraft den 1 janauri 2002 regleras närmarebefogenheterna för respektive styrelser. De ändringarson skett i instruktionen innebär att en del av detansvar och de uppgifter som tidigare låg pålänsarbetsnämndernas styrelser nu flyttats tilllänsarbetsdirektörerna. Styrelsen skall dock avgöra dearbetsmarknadspolitiska frågor inom länet som AMSbestämt i sin arbetsordning eller i särskilda beslut.Länsstyrelserna samordnar statlig och kommunalverksamhet i länet. De har till uppgift att stimuleranäringslivets utveckling med mål bl.a. att skapa nyaarbeten. De har ett planeringsansvar förinfrastrukturfrågor och bevakar mångfalds- ochjämställdhetsfrågor i länet. Den speciella kompetenssom landshövdingarna besitter i egenskap av statensföreträdare i regionala sammanhang bör tas till varaäven i fortsättningen. Utskottet stöder med anledningav vad som anförts här regeringens beslut att låtalandshövdingen även fortsättningsvis vara ordförande ilänsarbetsnämndernas styrelse.I några motioner ifrågasätts värdet av de åtgärderregeringen vidtagit beträffande myndighetsledningeninom verket. Utskottet vill framhålla att den kritiksom i olika sammanhang framförts mot AMV vad gällerekonomistyrning, internkontroll och oklarheter i AMSroll som chefsmyndighet också måste åtgärdas på andraplan. I skrivelsen nämns som exempel utveckling avcontrollerfunktioner på olika nivåer inom verket,användandet av verksamhetsplaner som ett instrument attklargöra vilken verksamhet som skall bedrivas, vilkaprioriteringar som skall göras etc. Också fördelningenav resurser har betydelse i sammanhanget. Regeringenhar aviserat att den avser att göra en utvärdering avde företagna ändringarna . En sådanutvärdering vore värdefull anser utskottet.Sammanfattningsvis innebär det anförda att utskottetavstyrker motion 2000/01:A22 (m).I motioner från såväl som Folkpartietlämnas förslag om stora förändringar avseende AMV.Utskottet vill påminna om att en avarbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgifter är attstödja dem som har det svårast att få arbete. Sådrastiska förändringar som dessa partier föreslår kanvara svårförenliga med arbetsmarknadspolitikensfördelningspolitiska mål. Det är heller interealistiskt att tro att offentligarbetsförmedlingsverksamhet kan bedrivas på etteffektivt sätt enbart i glest befolkade ellerarbetsmarknadssvaga regioner som förordar.Därmed är inte sagt att specialistförmedlingar ellerprivata arbetsförmedlingar skulle sakna betydelse förutvecklingen på arbetsmarknaden. Utskottet delar inteheller uppfattning om en reformeringav AMS. Motionerna 2000/01:A20 (fp), 2000/01:A21 (kd),A281 yrkandena 1-5 (m), A323 yrkande 4 i denna del (m),A389 yrkande 1 (fp), Sf400 yrkande 3 i denna del (fp)och So637 yrkande 9 (fp) avstyrks.I några av motionerna (se också referat underföregående avsnitt) förespråkas en decentralisering avarbetsmarknadspolitiken. Utskottet har redan varit innepå denna fråga och betonat vikten av att denarbetsmarknadspolitiska verksamheten anpassas tillskilda förutsättningar och behov i olika delar avlandet. I förra årets budgetbetänkande (bet.2000/01:AU1 s. 18) redovisades innehållet i en - Erfarenheter av svensk arbetsmarknadspolitik(stencilserie 2001:1). Sammanfattningsvis kan sägas attrapporten utmynnar i att det är för tidigt att säga omfördelarna eller nackdelarna med ökad decentraliseringöverväger. Å ena sidan kan man på lokal nivå ha bättreinformation som leder till att de lokala aktörernafattar mer välgrundade beslut än vad centrala aktörerskulle göra. Å andra sidan finns det risk för att manpå den lokala nivån bortser från att besluten kan hakonsekvenser också utanför den egna regionen. Utskottetefterlyste och efterlyser alltjämt mer forskning påområdet. Motion 2000/01:A10 yrkande 1 i denna del (c)och 2000/01:A19 i denna del (c) avstyrks därmed.Utskottet kan konstatera, med anledning av vadCenterpartiet anfört om samverkan, attRiksförsäkringsverket, ,och har ett gemensamt uppdrag atttillsammans utveckla samverkan för att stödja individeri behov av rehabilitering att komma in i och tillbakatill arbete. Det samarbete som sker inom ramen förstorstadssatsningen kan också nämnas i sammanhanget.Motion A19 i denna del (c) och A10 yrkande 2 (c)avstyrks.Centerpartiet lämnar i ett par motioner förslag tillny resursfördelningsmodell för AMV.Fördelningen av resurser till respektive län skerefter en fördelningsnyckel som AMS centralt upprättat.Varje enskild länsarbetsnämnd har sedan en egenfördelningsnyckel som anpassats till de lokalaförhållandena. Arbetsförmedlingskontoren förhandlar medlänsarbetsnämnderna och erhåller ett anslag förverksamhetsåret.I AMS fördelningsmodell för vägs olikakriterier samman.