bet · GO01SfU11 · 2001-03-27 00:00:00 — Sålunda avstyrker utskottetmotion /01:Sf24 yrkande 7.Hets mot homosexuellaUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om hets mot homosexuella.Jämför reservationerna 6 (v, c, mp) och 7(kd).Gällande rättDet finns inte i lagstiftningen någon bestämmelse omhets mot homosexuella som direkt motsvarar den omhets mot folkgrupp.Inte heller i grundlagarna finns någrabestämmelser som direkt tar sikte på homosexuella,homosexualitet eller sexuell läggning över huvudtaget. Däremot har homosexuella, liksom andragrupper i samhället, ett indirekt skydd genom bl.a.stadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformen som angeratt den offentliga makten skall utövas med respektför alla människors lika värde och för den enskildamänniskans frihet och värdighet.Brottsbalken (BrB) innehåller ett fåtalbestämmelser som direkt tar sikte på att ge ettsärskilt skydd åt personer med homosexuell läggning.Den som smädar annan genom kränkande tillmäle ellerbeskyllning eller genom annat skymfligt beteende mothonom döms för förolämpning (5 kap. 3 § BrB). Iprincip får förolämpning inte åtalas av annan änmålsägande. gäller emellertid attförolämpning med anspelning på homosexuell läggningfår åtalas av åklagare om målsäganden angett brottettill åtal och åtal av särskilda skäl anses påkallatur allmän synpunkt (5 kap. 5 § BrB). I förarbetenatill bestämmelsen uttalades att avsikten med regelnvar att markera att samhället tydligt tar avståndfrån olika slag av fördomsfullt uppträdande mothomosexuella. Det skall tilläggas att förolämpningkan utgöra såväl tryckfrihets- somyttrandefrihetsbrott.Att bland allmänheten uppmana till våld ellerandra brottsliga gärningar mot homosexuella kanockså vara straffbart som uppvigling enligt 16 kap.5 § BrB. Uppvigling kan vara straffbar också somtryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott.Enligt 16 kap. 9 § BrB döms en näringsidkare som isin verksamhet diskriminerar någon på grund av hanseller hennes ras, hudfärg, nationella eller etniskaursprung, trosbekännelse eller homosexuella läggninggenom att inte gå honom eller henne till handa på devillkor näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar iförhållande till andra för olaga diskriminering.Bestämmelsen gäller även för vad som brukar kallasden offentliga servicesektorn, dvs. huvudsakligenanställda hos stat, kommun och landsting.Bestämmelsen i 29 kap. 2 § 7 BrB omdiskriminerande motiv som straffskärpningsgrundskall också nämnas. Bestämmelsen innebär attdomstolarna vid påföljdsbestämningen skall ta hänsyntill om motivet för brottet varit att kränka enperson, en folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner på grund av ras, hudfärg, nationellt elleretniskt ursprung, trosbekännelse eller annanliknande omständighet. Enligt förarbetena omfattarbestämmelsen fall där ett motiv för brottet varitatt kränka någon på grund av dennes sexuellaläggning.Den 1 maj 1999 trädde en lag (1999:133) om förbudmot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuellläggning i kraft. Det redogörs ovan för denna lag(avsnittet Ombudsmännen samtdiskrimineringslagstiftningen). Genom den nya lageninfördes även ett nytt ombudsmannainstitut,Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuellläggning (HomO).MotionerMotionärerna bakom motion 2000/01:Sf18 av BirgittaCarlsson m.fl. (c) anser att det finns starka skälsom talar för en kriminalisering av hets mothomosexuella (yrkande 1). Bland annat anförs attmänniskor bör göras medvetna om att det förekommerhets och diskriminering mot homosexuella.I motion 2000/01:Sf22 av m.fl. (v)yrkande 6 anförs att lagen om hets mot folkgrupp börutvidgas så att den även omfattar hets mot någonperson på grund av dennes sexuella läggning.Motionärerna pekar på att en kommande lag bör varaså utformad att den också inkluderar bisexuella.I motion 2000/01:Sf25 av m.fl. (kd)yrkande 10 anförs, när det gäller frågan omkriminalisering av hets mot homosexuella, attavvägningen mellan å ena sidan religions- ochyttrandefriheten och å andra sidan behovet avskydd för minoriteter görs med omsorg i sambandmed kommande lagstiftning. Lagstiftningen fårinte utformas så att det inte blir möjligt attoffentligt diskutera olika livsstilar ochlivsåskådningar, menar motionärerna.Utskottets ställningstagandeI sitt yttrande lyfter framatt det i ett betänkande omyttrande- och tryckfrihetsfrågor behandlade ettantal motioner som gällde frågan om förbud mot hetsmot homosexuella m.fl. (bet. 2000/01:KU9).Konstitutionsutskottet redovisade att Kommittén omstraff-ansvar för organiserad brottslighet, m.m. isitt betänkande Organiserad brottslighet, hets motfolkgrupp, hets mot homosexuella, m.m. (SOU 2000:88)som avlämnades föreslagit att hetsmot homosexuella kriminaliseras. hänvisat till att 1999 årsdiskrimineringsutredning har i uppdrag att behandlafrågan om användningen av begreppet sexuell läggningi lagstiftningen. Utskottet anförde mot bakgrund avatt begreppet sexuell läggning diskuterats ikommittébetänkandet att det på goda grunder kundeantas att frågan om huruvida kriminaliseringen bordeavse andra sexuella läggningar skulle komma attbehandlas under beredningsarbetet avseendebetänkandet. godtogutskottets bedömning (prot. 2000/01:55).Konstitutionsutskottet gör inte nu någon annanbedömning. Ett tillkännagivande till regeringen ifråga om lagstiftning mot hets mot homosexuellaeller hets på grund av någons sexuella läggning ärsåledes enligt mening intepåkallat.Socialförsäkringsutskottet ser ingen anledning attgöra någon annan bedömning änkonstitutionsutskottet, och motionerna 2000/01:Sf18yrkande 1 och 2000/01:Sf22 yrkande 6 avstyrks.Vidare förutsätter utskottet att avvägningar avden typ som påtalas i motion 2000/01:Sf25 yrkande 10kommer att uppmärksammas vid den pågåendeberedningen och finner därför ingen anledning tillett tillkännagivande. Motionsyrkandet avstyrks.Begreppet rasUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkande om- begreppet ras.Jämför reservation 8 (mp).MotionI motion 2000/01:Sf24 av () yrkande 6 anförs attMiljöpartiets motion Begreppet ras ilagstiftningen, 1996/97:K535, om attomdefiniera de delar av författningen där ordetras förekommer bifölls, men har ännu integenomförts. Det finns inte någon vetenskapliggrund för att dela upp människor i skilda raseroch därför ingen anledning att användabegreppet ras i författningstexter.Motionärerna begär ett tillkännagivande förregeringen om att genomföra beslutet att tabort ordet ras från svensk författningstext.Utskottets ställningstagandeVåren 1998 behandlade ettmotionsyrkande om att ordet ras borde utmönstras urall lagstiftning (bet. 1997/98:KU29).Konstitutionsutskottet påpekar i sitt yttrande då konstaterade att ordet ras förekommer påflera håll i svensk lagstiftning men att detta sågott som uteslutande gäller författningar somgrundas på internationella konventioner ellerförfattningar som grundas på EG-direktiv. Det vardärför inte möjligt för att, sommotionärerna begärt, då besluta att utmönstra ordetras ur all lagstiftning. Konstitutionsutskottetdelade emellertid motionärernas uppfattning attanvändningen av ordet ras i författningstexterriskerade att underblåsa fördomar. Regeringen bordedärför i internationella sammanhang verka för attordet ras, använt om människor, i så storutsträckning som möjligt undviks i officiellatexter, i likhet med vad som också förordats i enresolution av från år 1996.Regeringen borde också göra en genomgång av i vilkenutsträckning begreppet ras förekommer i svenskaförfattningar, som inte grundas på internationellatexter, och där så är möjligt föreslå en annandefinition. Vad anfört gavriksdagen som sin mening regeringen till känna(rskr. 1997/98:185).Regeringen beslutade atttillkalla en särskild utredare att göra en översynav lagstiftningen om olaga diskriminering m.m. (dir.1999:49). I uppdraget ingick en översyn av frågan omhur termen ras används i lagstiftningen. Utredningenskall enligt tilläggsdirektiv (dir. 2001:14) intelängre ha till uppgift att lämna konkreta förslagtill författningsändringar eller andra åtgärder.Utredningen skall i stället övergripande redovisasina resultat och ställningstaganden i de frågoruppdraget nu omfattar samt lämna förslag tillinriktning på det fortsatta arbetet i dessa frågor.Uppdraget skall redovisas senast den 8 juni 2001.Anledningen till begränsningen av uppdraget ärenligt direktiven att regeringen avser att geutredningen som har att utreda ett utvidgat skyddmot diskriminering (N 2001:01) i uppdrag att studeramöjligheterna till en mer generell lagstiftning motdiskriminering som omfattar alla eller flertaletsamhällsområden eller diskrimineringsgrunder. Idenna översyn skall 1999 årsdiskrimineringsutrednings ställningstaganden ingåsom ett underlag.Enligt regeringens skrivelse (skr.1999/2000:75) med redogörelse för behandlingen avriksdagens skrivelser till regeringen har Sverigeäven i internationella sammanhang, bl.a. iEuroparådet, framfört synpunkten att termen ras börutmönstras. Regeringen förklarade i skrivelsen sinavsikt att även verka för en utmönstringav termen i internationella sammanhang.I detta sammanhang kan nämnas att 1999 årsförfattningsutredning i betänkandet Vissagrundlagsfrågor (SOU 2001:19) valt i sitt förslagtill ny lydelse av 1 kap. 2 § regeringsformen attinte använda begreppet ras, bl.a. med hänsyn tillatt begreppet numera inte kan anses vetenskapligtförankrat. I stället används orden "hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung".Med hänsyn till de åtgärder som vidtagits och tilldet pågående och aviserade utredningsarbetet ärenligt mening ett nytttillkännagivande till regeringen om en utmönstringav ordet ras ur all lagstiftning inte påkallat.Socialförsäkringsutskottet delar denna bedömningoch avstyrker följaktligen motion 2000/01:Sf24yrkande 6.Övriga frågor om diskriminering iarbetslivetUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkande om övriga frågor om diskriminering iarbetslivet.Jämför reservationerna 9 (c), 10 (fp) och 11(mp).MotionernaI två yrkanden i motion 2000/01:Sf18 av BirgittaCarlsson m.fl. (c) behandlas frågan om likabehandling av alla individer och grupper isamhället, och framför allt på detarbetsmarknadspolitiska området (yrkandena 2 och 3).Bland annat anförs att flera åtgärder bör vidtas föratt arbetsgivare skall lära känna den kompetens somutomnordiska medborgare besitter.I motion 2000/01:Sf23 av m.fl. (fp)yrkande 4, delvis, tar motionärerna upp frågan omutbildningssatsningar riktade till arbetsförmedlareoch annan personal vid AMV. Motionärerna finneruppdragets utformning otillfredsställande. De anseratt åtgärder och program behövs så att myndigheternatar del av erfarenheter från den diskrimineradesvardag.I motion 2000/01:Sf24 av () yrkande 11 anförs attett krav på att arbetsplatser med fler än tioanställda skall ta fram mångfaldsplaner börinföras i lagstiftningen.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att arbetet med att motverka ochförebygga rasism, främlingsfientlighet, homofobi ochdiskriminering är av yttersta vikt och bör bedrivasi alla delar av samhället. Grunden för detta arbeteutgörs av den allmänna politiken. Den nationellahandlingsplanen som presenteras i regeringensskrivelse är ett steg i detta arbete.I dag förbjuds diskriminering i arbetslivet iflera olika lagar (jfr avsnittet Ombudsmännen samtdiskrimineringslagstiftningen ovan). De olikaombudsmännen mot diskriminering verkar somtillsynsmyndighet vad gäller lagarnas efterlevnad.Arbetsgivaren har också en skyldighet att bedrivaett målinriktat arbete för att aktivt främja etniskmångfald i arbetslivet. Med etnisk mångfald iarbetslivet menas i lagen lika rättigheter och likamöjligheter i fråga om arbete, anställningsvillkorsamt utvecklingsmöjligheter i arbetet oavsett etnisktillhörighet. DO har rätt att vid vite förelägga enarbetsgivare att lämna uppgifter för att DO skallkunna bedöma om arbetsgivaren följer lagen. Vidarekan DO hos begäravitesföreläggande för en arbetsgivare att fullgörasina skyldigheter att vidta aktiva åtgärder. Defackliga organisationerna har fåttmotsvarande befogenheter om DO väljer att inte göranågon vitesframställan. Med hänsyn till de vidtagnaåtgärderna finner utskottet ingen anledning till etttillkännagivande i frågan och avstyrker motion2000/01:Sf18 yrkandena 2 och 3.Angående s.k. mångfaldsplaner har utskottettidigare vid beredning av ett liknande yrkandeuttalat att arbetsgivare i offentlig sektor bör varaföredömen vad gäller strävan att nå ökad mångfald påarbetsplatserna. I detta sammanhang redovisade ävenutskottet att regeringen uppdrog åt samtligastatliga myndigheter som lyder underregeringen att upprätta handlingsplaner för attfrämja mångfald bland de anställda (bet.1999/2000:SfU10). Det bör även noteras att det iskrivelsen aviseras, vilket utskottet tagit upptidigare i betänkandet, att den utredning som hartill uppgift att utreda ett utvidgat skydd motdiskriminering (N 2001:01) bl.a. kommer att få iuppdrag att se över möjligheterna till en generelldiskrimineringslagstiftning, ombudsmännensansvarsområde samt en eventuell sammanslagning avnågra eller samtliga av ombudsmännen. Utskottetförutsätter att i den mån en förändring avlagstiftningen mot diskriminering i arbetslivet kanbli aktuell kommer detta att framkomma iutredningen. Med det avstyrker utskottet motion2000/01:Sf24 yrkande 11.Enligt skrivelsen skall regeringen under våren2001 ge AMS ett särskilt uppdrag om bl.a.utbildningssatsningar riktade mot arbetsförmedlareoch annan personal inom AMV rörande såvälmekanismerna bakom diskriminering som de gällandereglerna på området. Genomförandet av uppdragetskall samordnas med pågående aktiviteter inom ramenför DO:s utbildningssamarbete med AMS. Utskottetförutsätter att de berörda gruppernas perspektiv ocherfarenheter kommer att tas till vara i dettauppdrag och finner inga skäl till etttillkännagivande i frågan. Utskottet avstyrkermotion 2000/01:Sf23 yrkande 4 delvis.KönsperspektivUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkande om könsperspektiv.Jämför reservation 12 (v).MotionI motion 2000/01:Sf22 av m.fl. (v)yrkande 3 anförs att könsperspektivet måste få ettstörre genomslag i frågor som rör rasism,främlingsfientlighet och homofobi. Framför allt ärdetta angeläget i det kommande arbetet. Motionärernamenar att könsperspektivet saknas i redogörelsen iskrivelsen.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det är viktigt att på olika visbeakta könsperspektivet i arbetet mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering.Uttryck för rasism eller homofobi, liksomdiskriminering, kan drabba kvinnor och män i olikautsträckning och på olika vis. Detta är ettperspektiv som också finns med i regeringensskrivelse. I den uttalas bl.a: "är detviktigt att påpeka att könsperspektivet måstegenomsyra det integrationspolitiska arbetet ochåtgärder mot rasism, homofobi m.m. i betydligtstörre utsträckning än vad som varitfallet." Huvudsyftet med motion 2000/01:Sf22 yrkande3 synes således redan vara uppfyllt, och utskottetavstyrker därför yrkandet.Bisexuella, transsexuella ochtransvestiterUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkande om bisexuella, transsexuella ochtransvestiter.Jämför reservation 13 (v).MotionMotionärerna bakom motion 2000/01:Sf22 av KalleLarsson m.fl. (v) yrkande 4 anser att ävenbisexuella och transpersoner bör omfattas av dennationella handlingsplanen mot rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering.De menar att det är viktigt att inte osynliggörabisexuella och transpersoner som också drabbas avfördomar och diskriminering.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att arbetet med att motverkadiskriminering t.ex. på grund av sexuell läggningbör ske genom en rad olika insatser på olika nivåeroch inom en rad olika delar av samhället. Detta ärockså den syn som genomsyrar handlingsplanen.Vad det gäller den fråga om bisexuella som tas uppi motionen, vill utskottet erinra om att de frågorsom skrivelsen är inriktad på är ".rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering pågrund av etnisk tillhörighet och sexuell läggning".Bisexualitet är en sexuell läggning och bisexuellaomfattas sålunda av handlingsplanen.Angående transpersoner är utskottets uppfattningatt vissa distinktioner först måste göras. I dettasammanhang vill utskottet skilja på transsexualitetoch transvestism.Transsexualitet har inget med personens sexuellaläggning att göra, utan berör könsidentiteten. Entranssexuell person har en könsidentitet som ärmotsatt det kroppsliga kön som han eller hon är föddtill. Den transsexuella personen kan t.ex. varaheterosexuell, homosexuell, bisexuell eller asexuell(utan sexuell lust). Det kan vara värt attunderstryka att det är en fråga om identitet - omt.ex. ett könsbyte är genomfört eller inte spelaringen roll. Eftersom detta sålunda är fråga omkönstillhörighet är diskriminering på grund avtranssexualitet att betrakta som könsdiskrimineringoch faller, givet de avgränsningar som gjorts iskrivelsen, utanför handlingsplanen. Det kan nämnasatt Ombudsmannen mot diskriminering på grund avsexuell läggning (HomO) anser att: "Transsexualitetanses inte vara en fråga om sexuell läggning utan omkönstillhörighet och faller därför underJämställdhetsombudsmannens (JämO) ansvar och inteunder HomO:s".Transvestism är i sin tur ett sexuellt beteende.Transvestiten får en positiv upplevelse av att kläsig i det motsatta könets kläder. Men personenskönsidentitet är ändock med det kroppsliga kön haneller hon är född till.Avgränsningar av olika typer är alltid nödvändigaoch vissa frågor hamnar utanför den här behandladehandlingsplanen. Utskottet vill emellertidunderstryka att det inte ser mindre allvarligt pådessa frågor. Utskottet noterar i detta sammanhangatt statsrådet vid överlämnandet av handlingsplanentill yttrade att handlingsplanen inte ären "slutprodukt" och att man skulle återkomma bl.a.till frågan om transsexuella.Med det ovan sagda avstyrker utskottet motion2000/01:Sf22 yrkande 4.Informationssatsningar och evenemangmot rasism, främlingsfientlighet,homofobi och diskrimineringUtskottets förslag i korthetRiksdagen avslår motionsyrkanden om- informationssatsningar m.m.Jämför reservationerna 14 (v), 15 (fp) och 16 (mp).MotionerI motion 2000/01:Sf21 av de () yrkande 1 anser motionären att det finns ettbehov av samhälleliga informationsinsatser om allaolika genom historien och i nutid förekommandeodemokratiska samhällen och samhällssystem.Motionären nämner särskilt en samladinformationsinsats om de brott mot mänskligarättigheter som begåtts i den kommunistiskaideologins namn. Denna fråga tas även upp i motion2000/01:Sf23 av m.fl. (fp) yrkande 2.Motionärerna anser i detta yrkande att brottinspirerade av kommunismen bör inkluderas i arbetetmed Levande historia och Forum mot intolerans.Motionärerna bakom motion 2000/01:Sf22 av KalleLarsson m.fl. (v) yrkande 1 anser att statens rolli arbetet med de frågor som tas upp ihandlingsplanen måste förändras. De eftersträvar entydlig uppdelning mellan vad som är statens uppgiftoch vad som är partiers, frivilligorganisationersmed fleras uppgifter. Motionärerna framhåller attstaten inte bör ha en roll som opinionsbildare.Detta bör i stället ligga på bl.a. partier ochfrivilligorganisationer. Statens uppgift bör istället vara att motverka orsakerna till uppkomstenav rasism, främlingsfientlighet och homofobi.I yrkande 7 i samma motion anför motionärerna attsatsningen på en stiftelse som skall inrättas undernamnet Artister mot nazister bör avvisas. Derasuppfattning är att det inte är verkningsfullt attdriva arbetet mot bl.a. rasism i form av kampanjereller jippon.I motion 2000/01:Sf24 av ochYvonne Ruwaida (mp) yrkande 12 anser motionärernaatt en tydlig eurocentrism genomsyrar skrivelsen.Varken kolonialismens illgärningar eller aktuellafolkmord, t.ex. i , uppmärksammas.Motionärerna föreslår en satsning på forskning ochutbildningsprojekt som belyser kolonialismenskonsekvenser och aktuella folkmord.Motionärerna anför även i yrkande 14 i sammamotion att s.k. NGO:er, non-governmentalorganizations, bör få i uppdrag att driva ettantirasistiskt center och fond, och i yrkande15 i samma motion att en återkommandekonferens mot rasism och diskriminering böranordnas.Utskottets ställningstagandeI sitt yttrande framhåller konstitutionsutskottetatt utskottet behandlade ett parmotionsyrkanden om att regeringen skulle tainitiativ till en omfattande nationellinformationsinsats om kommunismens illdåd (bet.1999/2000:KU2). Motionärerna hänvisade bl.a. tillskriften Om detta må ni berätta om nazismens offer.Konstitutionsutskottet redovisade att olikapolitiska initiativ tagits för ettprojekt liknande Levande historia som skulle geupplysning om förbrytelser som begåtts avkommunistiska regimer. Under en frågestund iriksdagen gavstatsministern beskedet att frågan bereddes iRegeringskansliet i avvaktan på planeradepartiledaröverläggningar . Dessaöverläggningar som genomfördes under februari 1999ledde emellertid inte till någon överenskommelsemellan de politiska partierna.Konstitutionsutskottet hänvisade vidare till attSkolverket fått i uppdrag att stödja och stimuleraundervisningen i nutidshistoria och att vidtastödåtgärder för att stimulera utveckling avundervisning i nutidshistoria med särskildtyngdpunkt på demokrati och mänskliga rättighetersamt de brott som begåtts av totalitära regimer.Vidare hänvisades till att Stiftelsen omkommunismens brott mot mänskligheten bildats i mars1999 och till att Socialdemokraterna beslutatavsätta pengar till en egen upplysningsinsats isamarbete med ABF och . Slutligen redovisades att statsministerGöran i ett svar under en frågestund hänvisat till de nämndapartiledaröverläggningarna där man funnit att detsaknades stöd för att med hjälp av staten bedriva enkampanj i den aktuella frågan. Att sprida upplysningom och ta avstånd från kommunismens brott var enligtstatsministern en uppgift för förtroendevalda och depolitiska partierna.Konstitutionsutskottet hänvisade i sin bedömningtill dessa initiativ som var ägnade att i olikaavseenden sprida kännedom om förbrytelser sombegåtts av kommunistiska och andra totalitäraregimer. Enligt utskottets mening fanns det motdenna bakgrund ingen anledning för utskottet attföreslå någon åtgärd från sida iöverensstämmelse med motionerna. gör inte nu någon annanbedömning. Utskottet är således fortfarande inteberett att föreslå någon åtgärd med anledning avmotionsyrkandena om informationsinsatser om brottsom begåtts av kommunistiska och totalitära regimer.Socialförsäkringsutskottet instämmer i detta ochmotionerna 2000/01:Sf21 yrkande 1 och 2000/01:Sf23yrkande 2 avstyrks.Konstitutionsutskottet säger vidare i sittyttrande att staten enligt regeringsformen har ettansvar för att verka för att demokratins idéer blirvägledande inom samhällets alla områden. ske genom stöd till t.ex. partier ochfrivilligorganisationer. För att förändra devärderingar som utgör grund för rasism,främlingsfientlighet, homofobi och diskrimineringbehövs insatser från många håll.Konstitutionsutskottet delar regeringens uppfattningatt det är angeläget att åtgärder vidtas för attfrämja och utveckla frivilligorganisationernasarbete och skapa förutsättningar för kontinuitet ideras verksamhet. I likhet med regeringen anserkonstitutionsutskottet att det bör avvaktas vilkaformer och vilken inriktning ett framtida forum förLevande historia kommer att ha samt i vad mån andracentrala aktörer kan tillgodose de angelägna behovsom finns för att arbetet mot rasism,främlingsfientlighet och homofobi skall bli såeffektivt som möjligt. ansermot denna bakgrund inte att ett tillkännagivandetill regeringen om ett uppdrag till denantirasistiska rörelsen att driva ett antirasistisktcenter med årlig konferens eller om statens roll ihandlingsplanen är påkallat.Socialförsäkringsutskottet har ingen anledning attgöra någon annan bedömning änkonstitutionsutskottet. Motionerna 2000/01:Sf22yrkande 1 och 2000/01:Sf24 yrkandena 14 och 15avstyrks.Vidare måste de i motion 2000/01:Sf24 yrkande 12angivna illgärningarna naturligtvis uppmärksammas, iolika sammanhang.