bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Iupphandlingssektionens fortsatta arbete ingår bl.a.utveckling av metoder för kvalitetssäkring, systemför kvalitetsuppföljning och metoder för interninformationsspridning. I remissvaret framhållsvidare att rutinerna för diarieföring kan behövautvecklas och att en förstudie på området genomförs.Ett successivt arbete med riktlinjer förupphandlingsverksamheten pågår.I remissvaret hänvisas till att varjedepartementschef är ansvarig för upphandlingarnainom departementets verksamhetsområde. Omdepartementen skall ha en skyldighet att besluta isamråd med förvaltningsavdelningen urholkasdepartementens möjlighet att ta ansvar för sinaupphandlingar. En samrådsskyldighet i fråga omupphandlingar av större värden skulle dock kunnainföras när det gäller val av upphandlingsform ochförfrågningsunderlag.Upphandlingarna av ,och bör enligtremissvaret sättas i sitt sammanhang. De gjordes iskilda skeden av fusionsprocessen.Frågan om sammanslagningen av med mycket kort varsel åter aktuell i slutet avår 1998. Ett tidigare försök hade misslyckats pågrund av den offentlighet som gavs åt förhandlingen.Det var därför angeläget med en så hög grad avsekretess som möjligt i det inledandeförhandlingsskedet. Det var fråga om en mycket storaffär även i globalt perspektiv. Tillgångarna eftersammanslagningen var i storleksordningen 300miljarder kronor. Den norska sidan ställde krav påatt den svenska sidan skulleta ställning till om den var intresserad av att gåvidare. I den uppkomna situationen bedömdes det frånsvensk sida nödvändigt att anlita eninternationell investmentbank som rådgivare.Upphandlingen bedömdes i denna situation kunna skesom direktupphandling med förfrågan till endast enbank. Valet föll på somkontaktades och börjadearbeta efter muntlig överenskommelse.Samtidigt inleddes med hjälp av en anlitad juridiskrådgivare förhandlingar med om denärmare villkoren. Resultatet av dessa förhandlingarkom till uttryck i en offert som kom in tillNäringsdepartementet och avtalundertecknades . Avsiktsförklaringen omfusionen presenterades ochdärigenom upphörde behovet av sekretess. Avtal omsammanslagningen undertecknades ochsamtidigt avslutade sitt arbete.Att sekretess rådde med stöd av 6 kap. 2 §sekretesslagen är enligt remissvaret uppenbart.Förhandlingarna mellan företrädare för de svenskaoch norska regeringarna fortsatte och i ettbesvärligt läge anlitades Monitor för enbrådskande strategisk analys som från svensk sidaansågs nödvändig. I detta fall fanns behov avsekretess för att skydda den svenskaförhandlingspositionen. Tre utvalda företag inbjödskomma med anbud. Offert inkom från Monitor den 31maj 1999 och efter muntlig överenskommelse påbörjadeMonitor sitt arbete och avslutade det iaugusti 1999. Formellt avtal skrevs den 23september.Schroders upphandlades som rådgivare ifråga om försäljning av aktier i det nyasammanslagna bolaget sedan ett antal utvalda förtaginbjudits att inkomma med anbud. påbörjadesitt arbete och ett formellt avtal slötsefter förhandlingar . Den 10 decemberavslutade bolaget sitt arbete.Näringsdepartementet bedömde att upphandlingarnaav och omfattades av detundantag för finansiella tjänster som anges i 5 kap.1 § upphandlingslagen, vilket innebär att tjänsternaär undantagna från lagen i sin helhet. BeträffandeMonitor gjordes bedömningen att med hänsyn tillrådande sekretess kunde förhandlad upphandling skeenligt 6 kap. 2 § upphandlingslagen. I samtliga fallbedömdes att kravet på affärsmässighet i 1 kap. 4 §upphandlingslagen var tillgodosett.När det gäller upphandlingen av att dokumentationen var otillräcklig.Regeringskansliet vill när det gäller undantaget förfinansiella tjänster framhålla att innebörden avundantagsregeln är mycket omdiskuterad och någonvägledning från finns inte. Oklarhetråder om bestämmelsens räckvidd. När det gällerGoldman saknar det dock betydelse omundantaget är tillämpligt eller inte. Eftersom detenligt uppfattning ärfullständigt klart att upphandlingen omfattas avsekretess blir enligt 1 kap. 3 § upphandlingslagenendast bestämmelserna i 6 kap. tillämpliga påupphandlingen och synnerliga skäl fanns fördirektupphandling enligt 6 kap. 2 §upphandlingslagen.Det är bestämda uppfattning attstatens ekonomiska intressen tillvaratagits på etttillfredsställande sätt helt i enlighet medintentionerna med upphandlingslagen och dessallmänna krav på affärsmässighet. Upphandlingarnahar också skett enligt vad som är brukligt ibranschen. Transaktionsersättningen är en ibranschen bruklig ersättningsform för ett utförtarbete. Affären skulle genomföras eftersom denskulle vara mycket förmånlig för värdet på Telia.Den framförhandlade arvodesnivån understiger vad somär normalt vid jämförbara affärer. Ersättningsformenbör enligt kunna väljas endastefter noggrann analys av lämpligheten i detsärskilda fallet.Det råder enligt inte någottvivel om att senast den 18oktober 1999 blev juridiskt förpliktad att betalaersättningen. Fusionen var ett faktum. Det förelågsåledes en klar och förfallen fordran. Att staten ien sådan situation skulle utnyttja sin särskildaställning för att uppnå ekonomiska fördelar är inteförenligt med god affärsetik och skulle kunna ledatill att statens förtroende som affärspartnerurholkas.I ett till remissvaret fogat utlåtande revisorer ()framhålls att överlåtelser av större företag oftasker under pressade tidsramar. För att minskariskerna för informationsspridning görs normalt eninledande affärsanalys i en mindre krets hosinitiativtagaren. När beslut fattats måste mansnabbt mobilisera en projektorganisation som skallutföra en stor mängd arbetsuppgifter. Ett sätt atthantera oförutsedda händelser är att engagerarådgivare som förfogar över en tillräckligt stororganisation som har egna specialister och egenerfarenhet av komplexa frågor och projektledning isamband med transaktioner. Den krets där strategiskaföretagsfrågor kan diskuteras öppet är ofta mycketbegränsad. Tendensen till tillväxt genom förvärveller fusioner har medfört ökad användning avinvestmentbanker och andra transaktionsrelateradekonsulter. Investmentbanker har specialkompetensgenom sina möjligheter att finansiera affärer menframför allt genom sitt kontaktnät med potentiellainvesterare, ofta djupgående branschkunskap, storkännedom om de finansiella marknaderna och ett stortekonomiskt och finansiellt kunnande.Sekretess på upphandlingsstadiet är i regel avyttersta vikt. Upphandlingen måste därför ofta varabegränsad och endast riktas mot ett fåtalpotentiella rådgivare, som dessutom inte får befinnasig i intressekonflikt. Det förekommer också att ettuppdrag utan upphandling lämnas direkt till enrådgivare av vilken uppdragsgivaren har tidigaregoda erfarenheter och som kan inleda arbetet snabbtpå grund av sin redan befintliga kunskap omföretaget.Det är av största vikt att uppdragsgivaren har enallmän utgångspunkt i fråga om rådgivningensinnehåll och omfattning. Eftersom rådgivningenvarierar beroende på situationen vid varje enskildtransaktion och påverkas av oförutseddahändelser är det svårt att på förhand bestämma detexakta uppdraget. Detta påverkar osäkerheten områdgivarnas insatser och därför upphandlas denna typav rådgivning med utgångspunkt i vissa förutbestämdakriterier som ofta är generella för branschen.Undersökningar indikerar att av allacorporate finance-uppdrag avseende börsnoteringarbaseras på success fee.Ett annat sakkunnigutlåtande som åberopas avRegeringskansliet har avgetts av advokaten vid advokatfirman . görbedömningen att det skulle ha avvikit från numeraetablerad praxis i stora företagsaffärer omNäringsdepartementet inte anlitat en välrenommeradinvestmentbank som rådgivare vid sammanslagningenmellan och . Han framhållervidare att det är fast branschpraxis medtransaktionsarvode i samband med sådana uppdrag ochatt enligt hans uppfattningskulle ha haft mycket svårt att avvika från rådandebranschpraxis. Nivån på det med transaktionsarvodet synes enligt utlåtandetinte avvika påtagligt från vad som normaltförekommer i branschen vid transaktioner av denaktuella digniteten.När det gäller skyldigheten att betala uttransaktionsarvodet anser att det skullefinnas betydande risk för s.k. badwill omNäringsdepartementet som företrädare för svenskastaten skulle begära att ex gratiaskulle reducera eller helt avstå från sitttransaktionsarvode. Det är särskilt känsligt för enstat eftersom ett kraftfullt framställt krav i dettaavseende kan uppfattas som ett förtäckt hot om attandra uppdrag inte kan förväntas ommotparten inte tillgodoser kravet. Det kan inteheller uteslutas att ett sådant agerande skulle ledatill att andra investmentbanker kan förhålla sigtveksamma till uppdrag från svenska staten och bolagdär staten har ett betydande inflytande.Justitieombudsmannen , Länsrätteni , Kammarkollegiet, Industriförbundet ochFöretagarnas understryker attRegeringskansliet har en viktig roll som förebildför andra myndigheter på upphandlingsområdet.Ekonomistyrningsverket ställer sig frågande tillkritiken för brister i dokumentationen närdirektupphandling () anser atttillvägagångssättet vid Regeringskanslietsupphandlingar som det presenterats kännetecknas avstora brister vad gäller iakttagandet avupphandlingslagens bestämmelser. Särskilt allvarligaär avsaknaden av fullständiga och tydligaförfrågningsunderlag, bristen påkonkurrensutnyttjande, åsidosättande avdokumentationskravet och avsaknaden av undertecknadeavtal. De av genomfördaupphandlingar som redovisas i rapporten uppvisarmycket allvarliga brister i efterlevnaden avupphandlingslagens bestämmelser. NOU konstaterar attRiksdagens revisorers slutsatser i huvudsak stämmeröverens med nämndens uppfattning. Enligt NOU:suppfattning talar mycket för att undantaget förupphandling av finansiella tjänster med hänsyn tillförarbetena, ingressen till tjänstedirektivet ochuttalandena i NOU:s ärende om liknande tjänster(AssiDomän) tolkas så att de tjänster som skallundantas skall ha ett nära samband med utgivning avvärdepapper och andra finansiella instrument. NOUuppfattar inte att de nu aktuella tjänsterna har ettsådant samband.Bestämmelserna i 6 kap. upphandlingslagen skalltillämpas på upphandling som omfattas av sekretess.Det innebär att det krävs ett skriftligt ochfullständigt förfrågningsunderlag, att infordrandeav anbud skall ske och att konkurrens på marknadenskall utnyttjas. Enligt EG-direktivet 93/36/EEG omsamordning av förfarandet vid offentlig upphandlingmåste sträng restriktivitet uttryckligen gällabeträffande undantagen. har i flerasammanhang påpekat att den upphandlande enheten harbevisbördan för att förutsättningar förelegat föratt tillämpa undantagsbestämmelserna.Sammantaget talar informationen som NOU kunnat tadel av att upphandlingen borde skett i enlighet med5 kap. upphandlingslagen eller, i det fallsekretesskäl kan åberopas, 6 kap. upphandlingslagen.NOU instämmer vidare i revisorernas bedömning attupphandlingslagens krav på brådska sannolikt intevar uppfyllt vid upphandlingen av Monitor. Att inteha tid att ta fram ett skriftligtförfrågningsunderlag och att endast kontakta tretänkbara leverantörer vid en upphandling som uppgårtill är enligt NOU inteförenligt med kravet på utnyttjande av befintligkonkurrens i 1 kap. 4 § upphandlingslagen. NOU anserdet inte uteslutet att departementet på grund avbristande planering hamnat i tidsbrist och därförinte hunnit göra en regelrätt upphandling. NOU anseratt valet av leverantör borde motiveras tydligare änvad departementet gjort genom hänvisning till attföretaget hade störst kompetens. Av hänsyn tillproportionalitetsprincipen är det enligt NOU viktigtatt kompetenskraven så långt möjligt preciserar dennivå som anses erforderlig för uppdraget.När det gäller upphandlingen av till ettsammanlagt belopp om 18,2 miljoner kronorutarbetades inte något skriftligt underlag utan treföretag valdes ut och erbjöds lämna anbud. NOUframhåller att en upphandling som innehåller olikatyper av tjänster inte kan undantas i sin helhetfrån upphandlingsreglernas tillämplighet på grund avett inslag av tjänster som inte omfattas. De delarav upphandlingen som omfattar rådgivning ochassistans vid upphandling av aktörer vidaktieförsäljning i det sammanslagna bolaget omfattasenligt NOU:s bedömning sannolikt inte av någotundantag.Sveriges advokatsamfund noterar den uppenbaramotsägelse som föreligger i fall en upphandling somenligt 1 kap. 3 § upphandlingslagen omfattas avsekretess inte får sekretessbeläggas på grund avbestämmelserna i 6 kap. samma lag. Samfundet kaninte heller se att sekretesslagen lägger någothinder mot att enligt 6 kap. 2 § första stycketsekretessbelägga inte bara anbud gällande vissupphandling utan också andra handlingar, om det kanantas att deras offentlighet skulle åsamka detallmänna skada, t.ex. i den formen att en planeradfusion spricker. I sådana fall borde också självaexistensen av en anbudstävling kunna hemlighållasför andra än de i tävlingen deltagande.Samfundet vill peka på ett antal omständighetersom skulle kunna anföras till försvar förNäringsdepartementets beslut att göra endirektupphandling av med stöd avundantagsregeln i upphandlingslagen. sida har man endast bristfälligt kunnaförklara de skillnader som föreligger mellantjänste- och försörjningsdirektiven beträffandeundantaget för finansiella tjänster. Vid etttillfälle används uttrycket intermediary servicesmen inte heller det uttrycket är närmare förklarat.En sökning i databas för rättspraxisvisar att domstolen ännu inte haft anledning attbidra till tolkningen av uttrycket "finansiellatjänster" i tjänstedirektivet. En ytterligareanledning till missförstånd vid tolkningen avupphandlingslagen i fråga om undantaget förfinansiella tjänster uppkommer därigenom att ordet"securities" på ett ställe i den officiella svenskaöversättningen av tjänstedirektivet översatts medordet "säkerheter" medan på andra ställen denkorrekta översättningen "värdepapper" använts.Näringsdepartementet måste enligt samfundet alltsåha varit i god tro då man ansåg sig kunna vända sigdirekt till - och inte till någonannan - för att få råd angående den planeradesammanslagningen av det gäller avtalet med kansamfundet intyga att avtal av den typ som beskrivs irapporten - ofta benämnda engagement letters - ärvanligen förekommande och tämligen standardiserade ivad avser de allmänna villkoren. Det förhållandetatt inte självt skriftligenformulerat villkoren för uppdraget hindrar inte attdepartementet under förhandlingarnas gång har kunnatpåverka skrivningarna i den offert som kom in tilldepartementet . Att så faktisktockså skedde framgår av redogörelsen i rapporten,som också visar att departementet anlitat externjuridisk expertis för avtalsgranskningen. Kritikenmot för att inte tillräckligtaktivt ha deltagit i avtalets utformning verkardärför enligt samfundet ogrundad.Samfundet framhåller slutligen att en transactionfee på nivån för den ifinansvärlden oinsatte framstår somoproportionerligt stor i förhållande till ett arvodepå nivån för ett motsvarande, menresultatlöst arbete. Beloppet måste emellertidställas i relation till de arvodesnivåer som gällerför internationella finansiella transaktioner iallmänhet. De förefaller enligt samfundet inteavvika nämnvärt från vad som förekommit i sambandmed andra stora företagstransaktioner med svenskaföretag inblandade.Näringsdepartementets svar tillkonstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har vid flera tillfällenbegärt skriftliga uppgifter från Regeringskanslietom upphandlingen av konsulttjänster i samband medTelia-Telenor-fusionen.I ett svar , bilaga A 3.1.3,har från sida anförts attdepartementet inför sammanslagningen av ochTelenor för finansiell rådgivning anlitade samt för juridisk rådgivningdels Skadden, Arps, Slate, Meagher & Flom, delsFöretagsjuridik Nord & Co. Till betalades 86,4 miljonerkronor, till Skadden, Arps, Slate, Meagher & Flom6,1 miljoner i tre poster under april och maj 1999och till Företagsjuridik Nord 1,9 miljoner kronorplus moms i tre poster . Ingen av de trenämnda upphandlades i konkurrens. För skälen tilldetta hänvisas till en promemoria den 30 januari2001 från till Riksdagensrevisorer, bilaga A 3.1.4. I denna promemoriaframhålls att för kapitalmarknadernas förtroende fören företagsaffär är redovisningen av deninvestmentbank som analyserat och stått bakomaffären avgörande och på motsvarande sätt är, närdet gäller ett helägt statligt bolag, behovet avgenomlysning och objektivitet dessutom mycketviktigt gentemot skattebetalarna.Enligt promemorian är såväl vidföretagssammanslagningar som vid före-tagsuppköpsekretessen central. Information till aktiemarknadenom en planerad företagsaffär innan en bindandeöverenskommelse föreligger skulle försättaaktiemarknaden i en omöjlig värderingssituation. Såsnart en företagsaffär aktualiserats måste allaansträngningar göras för att på kortast möjliga tidslutföra förhandlingarna. Anlitande avinvestmentbanker och annan expertis måste ske medstor skyndsamhet och med stor omsorg föratt undvika att man gör förfrågan till banker ochandra experter som redan anlitats av motparten ellerkonkurrenter som kan ha intresse i saken.Generellt anlitas investmentbanker och andraexperter vid företagssammanslagningar på basis avmuntlig principöverenskommelse om de centralaarvodesvillkoren. Ett mer detaljerat avtal, ett s.k.engagemangsbrev undertecknas i ett relativt sentskede, ofta strax före affärens offentliggörande.Avtal sluts genom att uppdragstagaren bekräftaruppdraget med en påskrift.Goldman kontaktades av Näringsdepartementeti . Departementet hade noggrantanalyserat vilka investmentbanker som kunde komma ifråga. Principiellt kan sägas att endast ett fåtalinvestmentbanker verksamma i är stora nog förett sådant uppdrag. Mest avgörande för vem ellervilka som skall anlitas är att rådgivaren inte kanvara engagerad av någon annan som är inblandad i enviss affärssituation. I det aktuella fallet stod detklart att både och och det norskaSamferdsdepartementet hade engagerat ett antalrådgivare och det återstod för Näringsdepartementetsdel några få kvalificerade och tillgängliga föruppdraget att välja på. Branschen förinvestmentbanker uppvisar en enhetlig avtalsstrukturoch arvodesprinciperna är väl kända och likformiga.Goldman ursprungligen begärda ersättningsnivåförhandlades ned till en nivå påtagligt under vadarvodesstatistiken visar.Ett första utkast engagemangsbrev med sedvanligutformning översändes till frånGoldman och utomståendejuridisk expertis anlitades för att granska avtalet.Juristerna föreslog att staten nu borde utnyttja sinstyrkeposition och framförhandla en generellstandardförbättring för uppdragsgivare i relationtill investmentbanker delvis i syfte att etablera enbättre standard på marknaden. Så skedde också.Den 18 januari översändes ytterligare ett utkastinnan enighet uppnåddes. Även om man var överensuppkom ingen bindande förpliktelse för staten förrändet slutliga engagemangsbrevet undertecknades den 18mars 1999. Avtalet kunde när som helst sägas uppfrån statens sida utan angivande av skäl.Tjänsterna omfattades av sekretess enligt 6 kap. 2§ sekretesslagen. Det saknades möjlighet att göra ensedvanlig offentlig upphandling på grund avsekretesskravet. Därtill kom den mycket snävatidsplanen. Direktupphandling var nödvändig eftersomdet förelåg synnerlig brådska orsakad avomständigheter som inte kunnat förutses. Dessutomavsåg upphandlingen finansiella tjänster i sambandmed omsättning av värdepapper enligt 5 kap. 1 §andra stycket 5 upphandlingslagen.Fusionen var genomförd . Den 17december beslutade den svenska och norska regeringenatt upplösa det sammanslagna bolaget . Ettsärskilt avvecklingsavtal slöts . Ianslutningen till uppdelningen av Newtel uppdrogNäringsdepartementet åt Företagsjuridik Nord & Coatt granska uppdragsavtalet med föratt bedöma huruvida det fanns skäl att krävaåterbetalning av hela eller delar avtransaktionsersättningen. I en PM den 20 januari2000 föreslogs från Företagsjuridiks sida att ingenåtgärd skulle vidtas.I ett svar harNäringsdepartementet redovisat upphandlingar isamband med förberedelser inför bl.a. börsnoteringenav Newtel, bilaga A 3.1.5.För förberedelserna till börsnoteringen av , ,, , ClearlyGottlieb, , n3prenör AB, Citigate Dewe Rogerson. Besluten att antaofferter av Clearly , ochn3prenör fattades av styrgruppen försammanslagningen av och upphandlades för ettuppdrag som avsåg försäljning av aktier i det nyaTelia-Telenor och ersättningen uppgick till 18,2miljoner kronor. ansåg attupphandlingen gällde en sådan finansiell tjänst somomfattades av undantagsbestämmelsen i 5 kap. 1 §andra stycket 5 upphandlingslagen men tillämpadekonkurrensupphandling. Enligt en promemoriaupprättad inom den 13 maj 1999tillfrågades , och Lazard.Carnegie avböjde. Enligt en upphandlingsredogörelsesom lämnats in till i november 1999inhämtades anbud däremot under hand från J.P.Morgan, , ,, och Schoders. EnligtNäringsdepartementets svar till utskottet den 8 marsvar konkurrenterna till de sistnämndajämte . Efter ingående diskussionermed och drogs slutsatsen attSchroders kvalitetsmässigt var att föredra.Schroders påbörjade arbetet ochavslutades . påbörjadeenligt remissvar till Riksdagensrevisorer arbetet och arbetetavslutades . Avtal tecknades i juni1999.Monitor Company Europe upphandlades fören brådskande strategisk analys som ansågs nödvändigi rådande besvärliga förhandlingsläge rörandesammanslagningen av . Enligt enpromemoria direktupphandladesuppdraget efter en muntlig förfrågan till tretänkbara konsultfirmor med särskild inriktning påtelekom. Övriga tillfrågade var ConsultingGroup och . Akten iärendet innehåller bara anbud från Monitor ochMercer.Företagsjuridik Nord anlitades efterdirektupphandling . Skälen för attföretaget direktupphandlades var enligtNäringsdepartementet samma som gällde förupphandlingen av upphandlades i konkurrens med CartaCorporate Advisors och (som avböjdeatt lämna offert) för ett uppdrag junitill . Enligt Näringsdepartementetssvar till den 8 mars 2001fick ersättning dels den 20 oktober 1999med exkl. moms, dels med exkl.moms . Närmare information omformerna för denna upphandling saknas eftersomNäringsdepartementet inte kunnat återfinna akten iärendet.Enligt svar den 8 mars 2001inbjöds vid upphandlingen av investmentbanker förförsäljningen av aktier skriftligen 19 banker attpresentera sin syn på ett antal frågeställningarsamt offerera arvode för rådgivning, placering ocherforderliga garantier i samband med placeringen. Enanalys och rankning av de skriftligapresentationerna och de begärda arvodena gjordesutifrån ett antal bestämda utgångspunkter. Däreftergjordes muntliga presentationer från deinvestmentbanker som lämnat de främsta skriftligapresentationerna. Förhandlingar om arvode och övrigavillkor genomfördes därefter med ett begränsat antalinvestmentbanker. De internationella ledarbankerna,och ,de s.k. Global Coordinators, utsågs den 2 juli 1999och de nordiska investmentbankerna EnskildaSecurities, och utsågs den 26oktober 1999. De svenska och norska staternaträffade en överenskommelse omdet nordiska bankkonsortiet. Överenskommelseninnebar bl.a. att en norsk och två svenskainvestmentbanker skulle leda det nordiskabankkonsortiet för börsnoteringen av /Telenor.I en promemoria frånstatsekreteraren i ,bilaga A 3.1.6, har som svar på åtta frågor frånkonstitutionsutskottet anförts när det gällerGoldman att det rent tidsmässigt - trotsbrådskan - funnits möjligheter att tillfråga flerarådgivare eftersom rådgivarföretagen har beredskapför att svara på förfrågningar med kort varsel. Attutöka kretsen medför dock alltid en ökad risk förspridning av information och därmed ökad risk förläckage. Risken var påtaglig och de rentaffärsmässiga skälen för att tillfråga ytterligarerådgivarföretag kunde vid den avvägning som alltidmåste göras inte överväga det starkasekretessbehovet. Vad gäller affärsmässigheten ärdet bedömning att detslutligen framförhandlade rådgivaravtaletsutformning knappast hade blivit särskilt annorlundaom kretsen tillfrågade hade vidgats. Urvalet avrådgivare var mycket begränsat.