bet · GO01AU10 · 2001-05-10 00:00:00 — Rätt att arbeta till Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01AU10Redogörelse för ärendetI detta ärende behandlas regeringens förslag iproposition 2000/01:78 Rätt att arbeta till och sex motioner som väckts med anledning avpropositionen. I ärendet finns också en motion somväckts under den allmänna motionstiden hösten 2000.Förslagen i propositionen grundar sig på enpromemoria som upprättats inomNäringsdepartementet, Rätt att arbeta till . I promemorian finns förslag om en ny,tvingande bestämmelse i lagen om anställningsskydd(LAS) om rätt att kvarstå i anställningen till 67års ålder, rätt till livränta till ålderenligt lagen om arbetsskadeförsäkring och om enhöjning av åldersgränsen för läkarvårdsersättning,tandvårdsersättning respektive ersättning försjukgymnastik från 65 till 67 år.Arbetsmarknadsutskottet har berettsocialförsäkringsutskottet och socialutskottettillfälle att yttra sig över propositionen ochmotionerna. Yttrandena återfinns i bilaga 3.BakgrundDet nya ålderspensionssystemetI beslutade om reformeraderegler för ett nytt ålderspensionssystem (prop.1997/98:151 och 152, bet. 1997/98:SfU13 och SfU14,rskr. 1997/98:315 och 320). Reformen bygger på enöverenskommelse mellan fem av partier (s,m, kd, c och fp). Genom reformen har det skapats ettålderspensionssystem som är mer följsamt mot densamhällsekonomiska och demografiska utvecklingen.Grunden för den enskildes pensionsskydd är även iframtiden ett obligatoriskt offentligt system somomfattar såväl ett standardskydd enligtinkomstbortfallsprincipen som ett grundskydd för demsom haft inga eller låga förvärvsinkomster.Grundskyddet finansieras med allmänna skattemedelmedan den inkomstgrundade pensionen äravgiftsfinansierad. Beräkningen av deninkomstgrundade ålderspensionen bygger på den s.k.livsinkomstprincipen, som innebär att i princip allapensionsgrundande inkomster under livet har betydelse för pensionsnivån.Tillgodoräknad pensionsrätt utgör av denpensionsgrundande inkomsten upp till 7,5inkomstbasbelopp och av andra s.k. pensionsgrundandebelopp. Av pensionsrätten utgör 16 procentenheterpensionsrätt för inkomstpension och 2,5procentenheter pensionsrätt för premiepension. Någonövre åldersgräns för intjänande av pensionsrättfinns inte. Däremot kan inkomstgrundad ålderspensiontas ut tidigast fr.o.m. ålder.Den inkomstgrundade pensionen kompletteras med ettgrundskydd i form av garantipension för den som haftinga eller låga inkomster under förvärvslivet.Garantipensionen, som följer den allmännaprisutvecklingen, kan tas ut tidigast fr.o.m. denmånad då den pensionsberättigade fyller . Detinkomstgrundade pensionssystemet omfattar fullt utpersoner födda eller senare, medan personerfödda omfattas av de reformeradereglerna enligt en s.k. tjugondelsinfasning, sominnebär att de får ett i förhållande tillfödelseåret ökat antal tjugondelar av pensionen fråndet nya systemet och resterande delar från dettidigare ATP-systemet. För personer födda ellertidigare gäller i princip äldre bestämmelser.Ålder för avgångsskyldighet från anställningTidpunkten för när en arbetstagare är skyldig attavgå med ålderspension regleras inte i lagen omanställningsskydd (LAS). Denna tidpunkt kan istället framgå av kollektivavtal, enskilt avtaleller förordning. Den vanligaste åldern föravgångsskyldighet är . Regler om lägre ålderför avgångsskyldighet finns bl.a. inomFörsvarsmakten, för brandmän och flygledare samt påkulturområdet. Enligt en uppskattning som gjordes avden nedan nämnda Pensionsarbetsgruppen är det frågaom ca 40 000 personer.Enligt 33 § LAS behöver en arbetsgivare inte sägaupp arbetstagaren dåavgångsskyldighet inträder. I stället kan denarbetsgivare som vill att arbetstagaren skall lämnasin anställning när arbetstagaren uppnår den åldersom medför skyldighet att avgå ge arbetstagarenbesked om detta i förväg, s.k. förenklatförfarande. Om någon sådan avtalad ålder föravgångsskyldighet inte finns kan arbetsgivarentillämpa det förenklade förfarandet enligt enkompletterande åldersregel när arbetstagaren fyller67 år.Den tillsatta Pensionsberedningen väcktefrågan om tidpunkten för avgångsskyldighet medpension. Saken aktualiserades eftersom det inteskulle finnas någon övre åldersgräns för intjänandeav pension i ett nytt pensionssystem.Ålderspensionens storlek skulle därför påverkas avtidpunkten för pensionsuttaget, dvs. ju senaretidpunkt, desto högre pension. Pensionsberedningenföreslog att åldersgränsen i LAS skullehöjas från 65 till men att det ävenfortsättningsvis skulle vara möjligt att i avtalreglera tidpunkten för avgångsskyldighet.I enlighet med regeringens förslag hösten 1990beslutade att höja åldersgränsen föravgångsskyldighet enligt den kompletterandeåldersregeln i LAS från 65 till 67 år.Lagändringarna, som trädde i kraft ,innebar att en arbetstagare - om annat inte följerav enskilt avtal, kollektivavtal eller förordning -har rätt att fortsätta arbeta med bibehållet skyddmot uppsägning utan saklig grund fram till . Personer eller som uppnått denlägre ålder som medför skyldighet att avgå medålderspension har däremot ett svagareanställningsskydd såtillvida att de inte har rätttill längre uppsägningstid än en månad och inteheller företräde vid turordning.I november 1991 tillsattes den s.k.Pensionsarbetsgruppen, som bestod av representanterför samtliga riksdagspartier. I fråga om rätten attkvarstå i arbete efter ansåg gruppenatt det i ett pensionssystem med flexibelpensionsålder finns starka skäl för att ge deförsäkrade en möjlighet att fortsätta medförvärvsverksamhet högre upp i åldern än vad som ipraktiken är möjligt. Gruppen påpekade att vissayrkeskategorier är avgångsskyldiga , enligt gruppens uppskattning ca 40 000personer. Frågan diskuterades om arbetsmarknadensparter även fortsättningsvis borde få råda övertidpunkten för avgångsskyldigheten och om man utanlagstiftning kunde förvänta sig att parterna skullekomma att höja den mer eller mindre allmänna gränsenför avgångsskyldighet som ligger vid . Med ettkonstaterande att någon anpassning inte hade gjortsi kollektivavtalen och att man inte var beredd attlåta frågan bero med en vädjan till parternaföreslog pensionsarbetsgruppen att gränsen genomtvingande lagstiftning i två steg skulle höjas till67 år. Möjligheter till undantag skulle dock finnasbl.a. av säkerhetshänsyn.I den s.k. princippropositionen (prop.1993/94:250) ansåg regeringen dock att höjningen avåldersgränsen i första hand borde ske genom avtalmellan arbetsmarknadens parter. Om det skulle visasig att parterna inte senast i början av år 1996hade träffat sådana avtal borde det däremot blifråga om tvingande lagstiftning med möjlighet tillundantag för särskilda yrkesgrupper.I enlighet med princippropositionen tillsattes engenomförandegrupp med företrädare för de partier somstod bakom principöverenskommelsen. Efter samråd medGenomförandegruppen föreslog regeringen i 1997 årsbudgetproposition en senareläggning av tidpunktenför en eventuell tvingande reglering i LAS.Möjligheten för parterna att träffa avtal skulleförlängas till utgången av november månad 1997.Anledningen till detta anstånd var dels densituation som då rådde på arbetsmarknaden, delsståndpunkten att frågor om avgångsskyldighetregleras smidigare i kollektivavtal än genomtvingande lagstiftning.I en departementspromemoria, (Ds 1999:39), ladesdet förslag om höjd ålder föravgångsskyldighet. I promemorian konstaterades atten ändring av avtalen inte hade kommit till stånd.Det var därför nödvändigt att reglera frågan genomlagstiftning.Enligt promemorian kan det diskuteras hur en sådanlagstiftning skall utformas, vilket var anledningentill att några olika alternativ redovisades,nämligen en1) helt tvingande bestämmelse,2) tvingande bestämmelse med lagstadgade undantag,3) huvudregel om rätt att kvarstå i anställningentill men möjlighet till undantag genomkollektivavtal under vissa förutsättningar,4) delvis tvingande lagstiftning,5) ändring av avtalen genom lag.I promemorian stannade man för alternativ 5, vilketskulle genomföras med en ny bestämmelse i LAS, 32 a§, om att avtal som föreskriver en avgångsskyldighetmellan 65 och skall sakna verkan i den delenoch att det i stället enligt dessa avtal skall gällaen avgångsskyldighet vid fyllda . I promemoriankonstaterades att den föreslagna förändringen kankomma att påverka parternas pensionsavtal även iandra delar än som avser åldersgränserna. Parternaborde därför ges att anpassa avtalen. Ipromemorian, som alltså lades fram ,föreslogs att ändringen skulle träda i kraft den 1januari 2001.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag om en ny tvingandebestämmelse i LAS om rätt att stanna kvar ianställningen till . Bestämmelsen skallträda i kraft . Enligt enövergångsbestämmelse skall kollektivavtal somingåtts före lagens ikraftträdande gälla trots dennya tvingande bestämmelsen fram till dess attavtalet löpt ut, dock längst till och med utgångenav . Åldersgränsen i LAS för när enarbetstagare endast har rätt till en månadsuppsägningstid och inte längre har företrädesrättföreslås bli höjd från 65 till . Den nuvaranderegeln som ger möjlighet att viss-tidsanställa enperson som pensionerats ändras så att tidsbegränsadanställning blir möjlig först . Påmotsvarande sätt föreslås att de nuvarandeföreskrifterna i den s.k. PISA-förordningen, somreglerar tidpunkten för avgångsskyldighet för vissaarbetstagare med icke-statlig anställning, tillämpasutan hinder av den nya regeln i LAS till dess attkollektivavtalet på det statliga området, PA-91,löpt ut, dock längst till utgången av år 2002.Den nuvarande åldersgränsen för rätt tillläkarvårdsersättning, tandvårdsersättning respektiveersättning för sjukgymnastik föreslås bli anpassadtill ändringen i LAS så att det blir möjligt för deberörda yrkesgrupperna att arbeta upp till 67 årsålder.En person som arbetar och är försäkrad försjukpenning efter att ha fyllt 65 men inte ochtill följd av arbetsskada får sin arbetsförmåganedsatt skall ha rätt till livränta enligtbestämmelserna i lagen om arbetsskadeförsäkring.Ersättningen skall kunna betalas ut längst till denmånad då personen fyller 67 år.I övrigt innehåller propositionen bedömningar ifråga om behovet av anpassningar av åldersgränsernadels för rätt till arbetslöshetsersättning och förmöjligheten att delta i arbetsmarknadspolitiskaprogram m.m., dels vad avser sjukpenning,rehabiliteringsersättning och förtidspension. Idessa avseenden föreslås inte några förändringar.I det följande behandlar utskottet de olikafrågorna i separata avsnitt. Utskottet uppehållersig huvudsakligen vid de frågeställningar somberörts i de väckta motionerna. I detta betänkande föreslår arbetsmarknadsutskottetatt antar regeringens förslag iproposition 2000/01:78 Rätt att arbeta till . Förslagen lämnas mot bakgrund av det nyapensionssystemet och den överenskommelse somträffats mellan de partier som står bakompensionsreformen. Innebörden är att en arbetstagareskall ges möjlighet att fortsätta med förvärvsarbetehögre upp än vad som varit möjligt.Genom en ny tvingande regel i lagen omanställningsskydd (LAS) ges en arbetstagare rätt,men inte skyldighet, att stanna kvar i anställningentill . Det kommer fortsättningsvis inteatt vara möjligt att träffa avtal omavgångsskyldighet . Lagen föreslås trädai kraft . Enligt enövergångsbestämmelse skall kollektivavtal somingåtts före ikraftträdandet trots den nya regelngälla fram till dess att avtalet löpt ut ellerlängst till utgången av . En motsvarandeövergångsbestämmelse föreslås i fråga omföreskrifter om avgångsskyldighet som följer av dens.k. PISA-förordningen.Bestämmelsen i LAS som ger möjlighet tilltidsbegränsad anställning av den som pensioneratseller fyllt ändras så att sådan anställningblir tillåten först vid ålder.Anställningsskyddet förstärks även på det sättet attåldersgränsen för när en arbetstagare endast harrätt till en månads uppsägningstid och inte längrehar företrädesrätt höjs från 65 till 67 år.En person som drabbas av en arbetsskada efter attha fyllt 65 men inte skall ha rätt tilllivränta enligt bestämmelserna i lagen omarbetsskadeförsäkring. I enlighet medsocialförsäkringsutskottets yttrande i ärendetföreslår utskottet en övergångsbestämmelse som angeratt den nya regeln inte skall tillämpas påersättning som avser tid före ikraftträdandet.I fråga om socialförsäkringssystemet i övrigtföreslås inga förändringar av nu gällandeåldersgränser. Några förändringar föreslås inteheller i fråga om arbetslöshetsförsäkringen och dearbetsmarknadspolitiska programmen.För att göra det möjligt också för läkare,sjukgymnaster, tandläkare och tandhygienister attfortsätta förvärvsarbeta höjs åldersgränserna från65 till för rätt till ersättning enligt lagenom läkarvårdsersättning, lagen om ersättning försjukgymnastik och lagen om allmän försäkring. Medanledning av en motion föreslår en utskottsmajoritet(m, kd, c, fp, mp) att dessa åldersgränser i nästasteg avskaffas helt. Regeringen bör återkomma medett sådant lagförslag. Mot detta reserverar sigföreträdarna för Socialdemokraterna ochVänsterpartiet.Vänsterpartiet yrkar avslag på flertalet avförslagen i propositionen bl.a. med hänvisning tillvissa och traditionen på svenskarbetsmarknad att låta parterna bestämma villkorengenom kollektivavtal. anser att deregler som berörs i propositionen bör anpassas flexibel pensionsålder mellan 55 och 70 år.I ärendet finns också ett yrkande avVänsterpartiet om upphävande av den LAS-regel somgäller och som innebär attsmåföretag får göra vissa undantag från turordningenvid uppsägning. Utskottsmajoriteten (m, kd, c, fp,mp) föreslår att motionen avslås.Vänsterpartiet följer upp sin motion ireservationer. En gemensam reservation avföreträdarna för Socialdemokraterna ochVänsterpartiet stöder kravet attturordningsundantaget upphävs. 2000/01:78 vari yrkas1. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1982:80) omanställningsskydd2. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring3. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1993:1651) omläkarvårdsersättning4. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning försjukgymnastik.5. att antar regeringens förslag tilllag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring. 2000/01:A13 av m.fl. (kd) vari yrkas1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om rätt förlönebidragsanställda att arbeta till ålder.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en utredning om ettuthålligt arbetsliv.2000/01:A14 av m.fl. (c) variyrkas1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att lönebidragetskall utges upp till ålder.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om anpassningar isocialförsäkringssystemet beträffande sjukpenning,rehabiliteringsersättning och förtidspension.2000/01:A15 av () variyrkas tillkännager för regeringen vad imotionen anförs om att avskaffa åldersgränserna föratt erhålla läkarvårdsersättning,tandvårdsersättning och ersättning försjukgymnastik.2000/01:A16 av m.fl. (m) vari yrkasRiksdagen beslutar anta regeringens förslag till lagom ändring i lagen (1982:80) om anställningsskyddmed ändring av 32 a § i enlighet med vad som anförsi motionen.2000/01:A17 av m.fl. (v) vari yrkas1. avslår regeringens förslag tilländring i lagen om anställningsskydd gällandeavgångsskyldighet.2. beslutar att upphäva tidigare beslutom att arbetsgivare i företag med färre än tioanställda kan undanta två anställda vid upprättandetav turordningslista enligt LAS.3. avslår regeringens förslag till avtalom tidsbegränsad anställning när en arbetstagarefyllt 67 år.4. beslutar att återinföra krav på attcentral facklig organisation skall godkänna avstegfrån turordningslista vid uppsägning som berörperson äldre än 57 år.5. avslår regeringens förslag till lagom ändring i lagen om läkarvårdsersättning.6. avslår regeringens förslag till lagom ändring i lagen om ersättning för sjukgymnastik.7. avslår regeringens förslag till lagom ändring i lagen om allmän försäkring.2000/01:A18 av m.fl. (mp) vari yrkas1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om flexibelpensionsålder mellan 55 och 70 år.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att anpassa övrigalagändringar som föreslås i propositionen tillåldersspannet 55-70 år.Motioner från allmänna motionstiden2000/01:So539 av m.fl. (c) variyrkas7. begär att regeringen lägger framförslag om förändringar av de arbetsrättsligareglerna så att det blir möjligt att delta iarbetslivet till . Allmänna frågor med anknytning tillpensionssystemet och möjligheten attarbeta till ålderUtskottets förslag i korthetUtskottet avstyrker dels en motion (mp) omatt det bör införas en flexibel pensionsåldermellan 55 och och att de lagändringarsom behandlas i detta ärende bör anpassastill detta, dels en motion (kd) om att detbör tillsättas en utredning om ett uthålligtarbetsliv för att göra det möjligt att stannakvar i arbetslivet.Jämför reservation 1 (mp).MotionerKristdemokraterna påminner i sin kommittémotion A13om att partiet länge krävt att regeringen skallunderlätta för människor att delta påarbetsmarknaden på ett mer flexibelt sätt. Deframhåller att önskemålen om arbetstid ser olika utunder olika delar av livet. Detta borde återspeglasi en utökad frihet för var och en att välja tidpunktför pension. Propositionen är enligtKristdemokraterna ett steg i rätt riktning, men föratt i praktiken göra det möjligt för människor attkunna välja att arbeta längre krävs ett hållbartarbetsliv. Det måste vara möjligt att bedrivastudier av det aktiva arbetslivet ochdet måste vara möjligt att kombinera arbetslivet medett aktivt föräldraskap. anser attpartiets förslag om barnomsorgskonto ellervårdnadsbidrag skulle skapa bättre förutsättningar.Regeringen bör tillsätta en utredning om ettuthålligt arbetsliv (yrkande 1).I motion A18 hänvisar () tillMiljöpartiets kritik av det nya pensionssystemet,som partiet anser vara djupt orättvist eftersom desom av olika skäl behövt arbeta deltid,huvudsakligen kvinnor, får betydligt mindrepensionsrätt och slutlig pension än andra. Somligaär trötta och utslitna redan , medanandra har mycket att ge även . Därför börman ha en flexibel pensionsålder mellan 55 och 70 årmed rätt till garantipension från och med enåterinförd rätt till delpension. Partiet tar avståndfrån tanken på att höja den allmänna pensionsålderntill . I stället bör man genomarbetstidsförkortning och annan flexibilitet iarbetslivet göra det attraktivt för dem som faktisktvill fortsätta att arbeta i högre ålder. Denenskilde skall ha rätt att själv kunna välja attarbeta vidare och detta ända upp till ålder.De lagar som berörs i ärendet bör i enlighet meddetta anpassas till en flexibel pensionsålder mellan55 och (yrkandena 1 och 2).Socialförsäkringsutskottets yttrandeSocialförsäkringsutskottets yttrande innehållerinledningsvis en redogörelse för det nyaålderspensionssystemet. Utskottet framhåller att detrent allmänt är både angeläget och önskvärt att detskall vara möjligt för den som så vill att arbeta ivart fall till eftersom deninkomstgrundade ålderspensionen i det nya systemet,till skillnad från ATP-systemet, grundas pålivsinkomstprincipen. I och med övergången till detnya ålderspensionssystemet är det sannolikt attvissa personer kommer att vilja fortsätta attförvärvsarbeta även för att förbättrapensionen. Förslaget i propositionen är positivt iden meningen att det kommer att ge dessa människoren möjlighet att förbättra sin pension.Socialförsäkringsutskottet påpekar att det även ifortsättningen kommer att finnas en rätt tillgarantipension på samma sätt som , liksom förtidspension eller motsvarande för densom av medicinska orsaker blir arbetsoförmögen före65 års ålder. - Vad avser kravet i motion A18 om enflexibel pensionsålder mellan 55 och 70 årkonstaterar utskottet att inkomstgrundadålderspension kan tas ut , medangarantipension får tas ut fr.o.m. och dettaäven om den bara utges som en utfyllnad. Någonhögsta åldersgräns för att påbörja uttag avinkomstgrundad ålderspension eller garantipensionfinns inte, men pension betalas senast ut fr.o.m.den månad då den pensionsberättigade fyller omdenne inte begärt något annat.Socialförsäkringsutskottet påpekar att de nuredovisade åldersgränserna är helt i enlighet medriksdagens beslut när förslaget till ettnytt ålderspensionssystem antogs. Mot den bakgrundenoch då det reformerade ålderspensionssystemetinrymmer en hög grad av flexibilitet finnerutskottet inte skäl att ställa sig bakom kravet påen sänkning av pensionsåldern till 55 år.UtskottetUtskottet tar först ställning till () motion A18. Motionen utgår från Miljöpartietskritiska inställning till det redan beslutade nyaålders-pensionssystemet, medan propositionensförslag bygger på det nya systemet. mening kan det inte komma i fråga att nugå ifrån det i bred politisk enighet antagnaålderspensionssystemet. Med anledning av motionenskrav på en flexibel pensionsålder mellan 55 och 70år kan arbetsmarknadsutskottet liksomsocialförsäkringsutskottet konstatera att det nyapensionssystemet gör det möjligt att ta utinkomstgrundad ålderspension ,medan garantipension kan tas ut fr.o.m. ochdetta även om den bara utges som utfyllnad. Någonhögsta åldersgräns för att påbörja uttag avinkomstgrundad ålderspension finns inte, men pensionbetalas senast ut från den månad då denpensionsberättigade fyller om denne inte begärnågot annat. En hög grad av flexibilitet finnsalltså inbyggd i systemet. Utskottet delarsocialförsäkringsutskottets uppfattning att ensänkning av pensionsåldern till , som föreslåsi motionen, är uteslutet med hänsyn till att antaletpensionärer blir alltfler i förhållande till antaletyrkesverksamma och att stora pensionsavgångar kanförväntas . Som framhålls i yttrandetökar dessutom medellivslängden med den påföljden attpension för varje pensionär genomsnittligt settskall betalas ut under fler år. Andelenyrkesverksamma bör i stället öka, och framför alltbör de yrkesverksamma kunna vara kvar iförvärvslivet längre, vilket är en av huvudtankarnabakom den nu behandlade propositionen. Genom attminska hindren för dem som vill och kan arbetalängre än till kan även en kommandebrist på arbetskraft motverkas, vilket är av störstabetydelse för att inte tillväxten och välfärdenskall hotas . Med det anförda avstyrkerutskottet motion A18 yrkandena 1 och 2.Utskottet kan ansluta sig till stora delar av detsom framförs i motion A13 om attarbetslivet blir alltmer krävande och att människorsval att arbeta längre i praktiken förutsätter etthållbart arbetsliv. Liksom anserutskottet att arbetsmarknadens parter måste arbetaför att arbetslivets förutsättningar ställs irelation till människors begränsningar så att bådefysisk och psykisk förslitning motverkas. Utskottethar inte heller någon annan uppfattning i fråga ommöjligheterna att kombinera arbetsliv med familjelivoch fritid och om att kunna varva studier ocharbetsliv. Ohälsan i arbetslivet är ett stortproblem, och krafter måste satsas på att finnametoder att förbättra arbetsmiljön. I sammanhangetkan utskottet hänvisa till den öppna utfrågning somutskottet arrangerade för någon tid sedan för att fåen bättre bild av vad problemen består i. Medanledning av motionens krav på en utredning kanutskottet hänvisa till den arbetsgrupp inomNäringsdepartementet som har till uppgift att tafram en handlingsplan på arbetsmiljöområdet.Gruppen, som påbörjade sitt arbete i början av förraåret, består av tjänstemän inom Regeringskanslietoch experter från bl.a. . En referensgrupp medrepresentanter för arbetsmarknadens parter är knutentill gruppen. Gruppen har i en delrapport(Ds 2000:54) ställt samman statistik och olikaundersökningar om sambandet mellan långasjukskrivningar och den ökade stressen ocharbetsbelastningen i arbetslivet. Arbetsgruppensarbete har utgått från ett helhetsperspektiv. Enligtvad utskottet erfarit kommer gruppen att inom kortatt lägga fram sina förslag till regeringen i enslutrapport.