bet · GO01NU7 · 2001-03-20 00:00:00 — del av detta utvecklingsarbete sker ianslutning till den pågående översynen avorganisation och statens roll på den regionalanivån. Regeringen avser att återkomma med förslagunder . Beträffande de olikamyndigheternas medverkan i avtalsarbetet inledsen fördjupad dialog med flertalet av dessa underhösten 2000.I anslagsbetänkandet 2000/01:NU1 om utgiftsområde 24Näringsliv berördes tillväxtavtalen endastkortfattat i ett inledande avsnitt om mål ochresultat. Eftersom tillväxtavtalen inte är koppladetill något specifikt anslag och inga motioner omtillväxtavtal behandlades i anslagsbetänkandetinnehöll betänkandet i övrigt inga explicitaställningstaganden rörande tillväxtavtalen.Våren 1999 avslog ett antal motioner omtillväxtavtalen (bet. 1999/2000:NU13). Utskottetanförde att arbetet med regionala tillväxtavtal hargoda möjligheter att bli ett lyckat inslag inäringspolitiken. Utskottet ansåg att det finnsolika omständigheter som gör att tillväxtavtalen ären lämplig modell för den framtida regionalanäringspolitiken. Eftersom förutsättningarna förtillväxt och sysselsättning ser olika ut i olikadelar av landet måste politikens verktyg för attstödja en god utveckling anpassas till de olikaregionernas skiftande förutsättningar, sadeutskottet. Vidare måste politiken bättre stimulerasamverkan och samarbete mellan olika aktörer ochsamordning av resurser för att åtgärder skall blimer välriktade och effektiva. Näringslivetstillväxtmöjligheter är också till stor del beroendeav hur det omgivande samhället fungerar, varförpolitikens insatser på de lokala och regionalanivåerna måste bli kraftfullare för att en godutveckling i näringslivet skall uppnås, sades det.Utskottet underströk vidare vikten av attmiljöfrågorna lyfts fram som en drivkraft förutveckling och tillväxt i det fortsatta arbetet medtillväxtavtalen. Arbetet med den regionalanäringspolitiken och tillväxt-avtalen handlar om attge alla delar av landet möjligheter att utvecklasutifrån sina egna förutsättningar och på egnavillkor, anförde utskottet. Utgångspunkten är attbesluten skall fattas av dem som berörs, attansvaret skall tas lokalt och regionalt och att såmånga människor som möjligt skall engageras.Utskottet hade särskilt noterat det starkaengagemang som näringslivet på många håll har visatför arbetet med tillväxtavtalen. Utskottet uttryckteförståelse för farhågor som fördes fram i vissa dåaktuella motioner rörande kvinnors deltagande iarbetet med tillväxtavtalen. Av denutvärderingsrapport, Tillväxt i hela (Ds2000:7), som då hade presenterats framgickatt jämställdhetsperspektiv nästan helt saknades itillväxtavtalen; ett faktum som utskottet fann heltoacceptabelt. Utskottet utgick från att regeringenskulle komma att tillse att jämställdhetsfråganlyfts fram på ett mer påtagligt sätt än vad somdittills varit fallet. I en reservation (m, kd, fp)krävdes ett riksdagsuttalande dels avseende enavvaktande hållning till tillväxtavtalen, delsavseende att frågan om kvinnors deltagande i arbetetmed avtalen borde lyftas fram på ett mer påtagligtsätt än vad som dittills varit fallet.I den nyssnämnda utvärderingsrapporten redovisadeen tjänstemannagrupp inom ochberörda myndigheter följande iakttagelser ochslutsatser efter en genomförd granskning av deregionala tillväxtavtalen:- Alla län har gått framåt i arbetet med sinaregionala tillväxtavtal och vill fortsätta denprocess som avtalsarbetet startat. Arbetet bör gåvidare och utvecklas mot bakgrund av de erfarenhetersom är gjorda . Områdena jämställdhet ochekologiskt hållbar utveckling samt uppföljning ochutvärdering är viktiga i det fortsatta arbetet.- Näringslivets efterfrågan på offentliga tjänsterberör fler politikområden än den s.k. traditionellanäringspolitiken. De lokala förutsättningarna harstor betydelse för hur näringslivets behovformuleras.- Parterna i avtalsarbetet önskar kunna diskuteratillväxtfrågor i ett sammanhang, även om olika slagsåtgärder kan behöva hanteras i olikaplaneringsprocesser.- Utbildnings- och kompetensfrågor är högtprioriterade i tillväxtavtalen. De hanteras av ettstort antal aktörer inom både utbildnings- ocharbetsmarknadspolitikens områden. Analysen av hurolika intressen skall balanseras och hur utbud ochbehov skall kunna matchas bättre bör fortsätta.- Livsmiljön har i flertalet län framhållits somen viktig tillväxtfaktor, och betydelsen avkulturutbudet samt natur- och kulturmiljön har idetta sammanhang ofta betonats. Livsmiljöns roll somtillväxtfaktor i ett långsiktigt perspektiv behöverdock preciseras.- De regionala parterna upplever att detarbetsmarknadspolitiska målet att nedbringaarbetslösheten och den detaljreglering som finns förde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna begränsararbetsmarknadsorganisationens möjligheter att deltasom en aktiv part i den regionala näringspolitiken,vars tyngdpunkt ligger på tillväxt och merlångsiktigt ökad sysselsättning.- De regionala parterna anser att tvärsektoriellaförhandlingar om samfinansiering av åtgärderunderlättas om de förhandlande parterna har tillgångtill flexibla medel. De anser att regeringen ännuinte har fullföljt sina intentioner för attförverkliga den regionala näringspolitiken.- Den statliga budgetprocessen är endast delvisanpassad för att hantera långsiktiga,tvärsektoriella program som de regionalatillväxtavtalen.- Tvärsektoriella uppföljningar och utvärderingarkan endast utföras i mycket begränsad omfattning.- Den statliga budgetprocessen ochutvärderingssystemen bör analyseras för att utrönahur de bättre skall kunna svara mot tillväxtavtalensidé.- Det behövs tydligare information till länen omvad som sker med de olika förslagen tillregeländringar som de har lämnat.- Regelförslagen behöver ofta förtydligas. En idéär att den regionala nivån görs djupare delaktig iregelarbetet, t.ex. genom att svara för regionalakonsekvensstudier.Beträffande jämställdhetsperspektivet itillväxtavtalen sägs i rapporten att det på det helataget saknas ett sådant perspektiv även i den andraversionen av avtalen. Könsfördelningen ipartnerskapet är mycket ojämn i de flesta län. Detgäller både i fråga om enskilda personer ochrepresentanter för deltagande organisationer.Avtalen behöver alltså bli mycket bättre på dettaområde i alla län, sägs det i rapporten. Några länhar dock hunnit något längre än övriga - t.ex.Jämtlands, , ochÖstergötlands län. Flera län är starkt medvetna ombristerna i sina avtal, sägs det. De anger att dekommer att använda särskilda metoder förjämställdhetsanalyser och bedömningar av projekt ochhar också intensifierat arbetet på detta område.Jämställdhet och hållbar utveckling berörs i vissaav motionerna. I tillväxt-avtalen skall de tvåhorisontella målen jämställdhet och ekologiskhållbar utveckling integreras. Ett av kriteriernaför statlig medverkan i tillväxtavtalen är, somnämnts, att könsperspektivet skall beaktas iavtalets samtliga delar. Tillväxtavtalen harutvärderats med avseende påjämställdhetsperspektiven. Sommaren 1999presenterade Nordregio som nämnts en rapport,Regionala tillväxtavtal - utvärdering avförhandlingsprocessen i sju län och på central nivå,och har aspekten belysts i dentidigare nämnda rapporten (Ds 2000:7).Utvärderingarna har visat att bristerna är stora närdet gäller jämställdhetsaspekterna och attkönsfördelningen i partnerskapen är mycket ojämn ide flesta län. Regeringen utsåg därför i februari2000 , och tillpilotlän för ökad jämställdhet i tillväxtavtalen.Länen har fått i uppdrag att utveckla metoder förhur jämställdhetsperspektivet skall kunna stärkasoch införlivas i tillväxtavtalen. Erfarenheternafrån pilotverksamheten skall spridas till övrigalän. Någon ytterligare revidering av tillväxtavtaleni detta avseende anses, enligt uppgift frånNäringsdepartementet, inte vara nödvändig just nu.För att understryka hur viktigt det är att lyftafram miljöfrågorna som en drivkraft för utvecklingoch tillväxt har regeringen utsett tre pilotlän föratt utveckla dessa frågor inom tillväxtavtalen.Dalarna, och skall, tillsammansmed , utveckla metoder för hur detekologiska hållbarhetsperspektivet kan införlivasdels i processen med tillväxtavtalen, dels i deolika åtgärdsprogrammen. Erfarenheterna av arbetetskall spridas till övriga län. Det långsiktiga måletmed pilotlänen är att skapa ett större lokalt ochregionalt engagemang för hur en hållbar tillväxtskall formas. Det kortsiktiga målet medpilotverksamheten är att förbättramiljöintegrationen i nästa generationstillväxtavtal. Projektet skall vara klart den 1oktober 2001.Beträffande synpunkten i en motion om attregeringen skall följa upp hur kulturen tas tillvara i tillväxtavtalen kan noteras att grundtanken itillväxtav-talen är att regionerna själva har denbästa kunskapen om sina specifika förutsättningar.Många av länen har, enligt uppgift frånNäringsdepartementet, framhållit kulturen som ettviktigt område för att nå regional utveckling.Statsrådet besvarade i oktober 2000en interpellation (2000/01:8) av ()om kritik mot tillväxtavtalen, med ett innehållliknande den här aktuella motionen 2000/01:N204(kd). I sitt svar uppgav statsrådet att regeringenssammanvägda bedömning är att det finns goda skäl attvidareutveckla de regionala tillväxtavtalen och attnödvändiga förändringar skall vara genomförda i godtid innan nästa programperiod inleds år 2003.Regeringen anser det särskilt angeläget att se överoch förtydliga villkoren för den statliga delen avavtalens finansiering. Detta utvecklingsarbete börske i nära anslutning till den pågående översynen avden regionala näringspolitiska organisationen på den regionala nivån. Denregionalpolitiska utredningens slutbetänkande utgörockså ett viktigt underlag. Regeringen avser attåterkomma med förslag , uppgavstatsrådet.Vidare framhöll statsrådet attförutsättningarna för näringslivets medverkan ocksåmåste förbättras. Det finns platser där det fungerarbra, och de kan tjäna som goda exempel för andra.Den offentliga sektorn bör också överväga i vilkaskeden som näringslivets deltagande är mestväsentligt och där den ömsesidiga nyttan är störst.Statsrådet hänvisade till att det i den tidigarenämnda rapporten från Nordregio pekades på att storaframsteg har gjorts på . Utvärderarnakonstaterade att regeringen genom initiativet medtillväxtavtalen på mindre än har introduceratett nytt sätt att bedriva regionaltutvecklingsarbete i hela . De anser att ettbra samarbetsklimat har utvecklats och att det finnsett mycket stort engagemang hos många människor förden egna regionens utveckling. Processen har ocksålett till att det numera finns ett uttalat stöd föratt arbeta med tillväxtfrågor som tar utgångspunkt inäringslivets förutsättningar och behov, sadestatsrådet. Konsulterna konstaterar också att deregionala partnerskapen utgör ett fungerande forumför informationsutbyte mellan myndigheter, kommuneroch näringsliv. Statsrådet delade utvärderarnasuppfattning att det finns flera brister och attdessa på olika sätt måste åtgärdas. En förutsättningför att komma till rätta med några av de brister somrapporten pekar på är att få till stånd ett bättresektorsövergripande samarbete, uppgav statsrådet ocherinrade om ett möte som detdåvarande ansvariga statsrådet hade medcheferna för nationella myndigheter ochorganisationer som ansvarar för att genomföra dentillväxt- och sysselsättningsfrämjande politiken.Syftet var att få en redogörelse av deraserfarenheter och syn på arbetet med tillväxtavtalen.Vid mötet framkom att några av myndigheterna haranpassat såväl organisation som inriktning av sinverksamhet med anledning av tillväxtavtalen.Majoriteten ansåg att det går att göra betydligt merför att åstadkomma ett bättre samarbete med andranationella myndigheter och med den regionala nivån.Under hösten genomfördes inom regeringen en översynav de instruktioner och regleringsbrev som styrverksamheterna vid de aktuella myndigheterna.Enligt regleringsbrevet för är ett mål förverket att effektivisera och utveckla arbetet med deregionala tillväxtavtalen genom att successivtstärka sin roll som metodutvecklare, samverkanspartoch medfinansiär. Beträffande återrapportering sägsatt verket översiktligt skall redovisa hur verkethar medverkat till att utveckla arbetet med deregionala tillväxtavtalen. Vidare skall i ensärskild redovisning senast den 22 februari 2002rapportera sitt engagemang i form av insatser ochåtgärder inom ramen för regionala tillväxtavtal. Avsammanställningen skall bl.a. framgå vilka desamverkande parterna är, vilket eller vilka avmyndigheternas anslag som kommer i fråga samtbelopp.Näringsdepartementet presenterade i februari 2001en rapport om tillväxt-avtalen (Ds 2001:15), vilkenär den första i de uppföljningar som framöver avsesske . Inledningsvis säger statsrådet att förhoppningen är att rapporten skallstimulera till debatt och diskussion kring frågorsom är centrala för den regionala utvecklingen.Rapporten kommer också att utgöra ett underlag förutformningen av den fortsatta politiken inomområdet, inte minst avseende hur processen medtillväxtavtal skall se ut efter det att den förstaomgången av tillväxtavtalen är till ända ,sägs detUtskottets grupp för uppföljnings- ochutvärderingsfrågor, NUR, har låtit Riksdagensutredningstjänst göra en förstudie om regionalatillväxtavtal (PM , rev. ).Förstudien har anmälts inför utskottet i januari2001.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att de regionala tillväxtavtalenutgör ett positivt inslag i näringspolitiken.Arbetet med den regionala näringspolitiken ochtillväxtavtalen handlar om att ge alla delar avlandet möjligheter att utvecklas utifrån sina egnaförutsättningar och på egna villkor. Utgångspunktenär att besluten skall fattas av dem som berörs, attansvaret skall tas lokalt och regionalt och att såmånga människor som möjligt skall engageras.Utskottet har särskilt noterat det starka engagemangsom näringslivet på många håll har visat för arbetetmed tillväxtavtalen. Tillväxtavtalen präglas såledesav det underifrånperspektiv och den anpassning tillregionala och lokala förhållanden som efterfrågas inågra av de här aktuella motionerna.Som redovisats inleds nästa programperiod förtillväxtavtalen . Statsrådet i en interpellationsdebatt uppgett attregeringen ser det som väsentligt att villkoren förden statliga delen av avtalens finansieringdessförinnan ses över och att tillväxtavtalen skallvidareutvecklas i olika avseenden. I dettasammanhang vill utskottet beröra frågan om kvinnorsdeltagande i arbetet med tillväxtavtalen. Avrapporten om tillväxtavtalen framgår, som nämnts,att jämställdhetsperspektiv nästan helt saknas.Detta är helt oacceptabelt. Utskottet utgår från attregeringen till nästa programperiod kommer atttillse att jämställdhetsfrågan lyfts fram på ett merpåtagligt sätt än vad som varit fallet.Utskottet vill vidare understryka vikten av attmiljöfrågorna lyfts fram som en drivkraft förutveckling och tillväxt i det fortsatta arbetet medde regionala tillväxtavtalen. Av rapporten omtillväxtavtalen framgår att det finns brister idetta hänseende. Likaså bör kultur ses som ettviktigt område i tillväxtavtalen.Med det anförda avstyrks de här aktuellamotionerna i berörda delar.Särskilda branscherVidareförädling av skogsråvaraUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om ökadeinsatser för att främja en vidareförädling avskogsråvaran med hänvisning till vidtagnaåtgärder och pågående arbete. Jämförreservation 13 (v).MotionernaDet krävs ökade insatser för att främjavidareförädling av skogsråvaran, anförs det i motion2000/01:N275 (s). Det rör sig om insatser förmarknadsföring av materialet trä för att det skallbli ett miljömässigt och kretsloppsanpassatförstahandsval och om stöd till olika former avforskningsprojekt för att ta fram nyaanvändningsområden för träet och koppla ihopdesigner och arkitekter med träbranschen. Det behövsett sammanhållet program inom träbranschen sominriktar sig på att koppla ihop branschen, svenskadesigner, formgivare och olika utbildningsanordnare,säger motionärerna. De anser också att det behövsregionala , där nätverk och samverkankan främjas inom branschen.Ett nationellt program för ökad träanvändning ioffentligt byggande bör införas, anförs det i motion2000/01:N296 (s). Byggandet av offentliga lokaleroch flervåningshus i uppvisar en extremt lågträandel vid en internationell jämförelse, sägermotionärerna. De föreslår följande mål med ettnationellt program för träbyggande: ökadvidareförädling; säkrad och ökad sysselsättning;säkrad avsättning för svensk skog; värdesäkring avskogstillgångarna; förbättrad internationellkonkurrensförmåga; minskade negativa miljöeffekterfrån byggsektorn. I programmet bör, enligtmotionärerna, följande ingå: framtagande av direktivoch rutiner för offentlig upphandling; utredning avmöjligheten att använda trä i offentliga projekt;bedrivande av pilotprojekt inom den offentligasektorn; uppbyggnad av kunskap om skogs- ochträråvarors egenskaper och möjlighet till användningi byggandet inom högskole- ochuniversitetsutbildningar; utarbetande av ettkvantifierat mål för ökad träanvändning i svenskbyggsektor. Verket för innovationssystem ()bör ges i uppdrag att sprida teknik såväl tillindustrin som till brukare och kunder, inklusiveinformation om träkunskap och träprodukter, anförmotionärerna.Det skall vara en prioriterad uppgift för denstatliga näringspolitiken att understödja effektivalösningar inom logistiken för träindustriföretagenför att underlätta små och medelstora företagstillträde till marknaden, anförs det i motion2000/01:N252 (v). En ökad vidareförädling avskogsråvaran kan skapa många nya jobb i träindustrinoch därmed få en mycket positiv regionalpolitiskpåverkan, säger motionärerna. De påpekar att det ien ökad internationell konkurrens är angeläget attindustriföretagen, särskilt de små företagen,undersöker möjligheterna till gemensammatransportlösningar. Det är inte tillräckligt med godtillgång till en bra råvara, goda yrkeskunskaper,bra design och traditioner för att ökavidareförädlingen i svensk industri, utan de småträindustriföretagen måste också nå marknaden, sägermotionärerna. De menar att drivkraften till dennautveckling av logistiken måste finnas hosträindustriföretagen själva, men att staten genomsina näringslivsorgan bör bidra till att skynda påutvecklingen.I motion 2000/01:N253 (v) begärs - i likhet medden tidigare nämnda motion 2000/01:N296 (s) - attett nationellt program för ökad träanvändning vidoffentligt byggande skall införas. Trä är det endaförnybara byggmaterialet, och en ökad träkonsumtionhar inga negativa miljökonsekvenser, anförmotionärerna. Dessutom är trä ett extremtenergisnålt byggmaterial, sägs det. Den svenskaträbaserade industrin har goda förutsättningar attstärka sin position på den internationella marknadenför byggprodukter, menar motionärerna. De påpekaratt byggandet av offentliga lokaler ochflervåningshus i uppvisar en mycket lågträandel vid en internationell jämförelse. I Sverigefinns dock ett kunnande vad gäller stora byggnader iträ, och dessutom har träbroar utvecklats som ettnytt användningsområde för limträ. De svenskastatliga beställarna och har,enligt motionärerna, intagit en kallsinniginställning till träbroar, medan motståndet motstora byggnader i trä har minskat på den privatabyggmarknaden. Träkonstruktion bör alltid vara ettalternativ när nya offentliga byggnader och andrakonstruktioner skall byggas, anför motionärernaavslutningsvis.Tre tillkännagivanden begärs i motion 2000/01:N273(v), nämligen om möjligheterna att expandera denträbaserade skivindustrin, om att svenskskivindustri måste tillförsäkras sin träråvara tillett sådant pris att konkurrensneutralitet uppnås medmotsvarande industri i de nordiska länderna och omatt öka efterfrågan på avverkningsavfall (grot) i desvenska skogarna. Konsumtionen av träbaseradeskivmaterial ökar kraftigt i och i ,säger motionärerna, men påpekar att det krävs enökad produktionsvolym för att den svenska industrinskall kunna täcka en större del av den inhemskakonsumtionen av träskivor och förse möbel-och snickeriindustrierna med lämpliga skivprodukter.Beslut om nyinvesteringar uppskjuts emellertid pågrund av att skivindustrin inte kan tillförsäkraskonkurrensneutral träråvara, hävdar motionärerna. Deanser att skivindustrin hamnar i en ohållbarsituation visavi värmeverken, vars betalningsförmågaökar i takt med miljömotiverade oljeprishöjningar.De föreslår att regeringen skall finnalösningar på den rådande situationen som medfört attden svenska industrins träråvarukostnader ärväsentligt högre än för motsvarande industri i denordiska grannländerna. Det är vidare angeläget attuttaget av grenar och toppar efter slutavverkningaroch gallringar i skogen ökas; en verksamhet som förnärvarande inte är lönsam för vare sig skogsägaren,flisföretaget eller värmeverket, säger motionärerna.De anser att det är av intresse för skivindustrin,den enskilde skogsägaren och flisföretagen attvärmeverkens efterfrågan av avverkningsavfall - grot- ökar. Dessa båda frågor den träfiberbaseradeskivindustrins behov av konkurrensneutralitet vadgäller råvarukostnaderna och ett bättretillvaratagande av avverkningsresterna kan lösasmed samma åtgärd, menar motionärerna.Västra bör ges möjligheter att stärkaskogs- och träforskningen samt att vara ettdesigncentrum inom träförädlingsområdet, anförs deti motion 2000/01:MJ308 (kd). I jämförelse medangränsande län är såväl gymnasiala sompostgymnasiala utbildningsmöjligheter inom skogs-och träområdet små i , och den endahögskoleutbildningen finns inombyggnadsingenjörsområdet på och i , säger motionärerna. Regionenligger dock mycket långt framme inom viss forskning,bl.a. inom skogsindustriell kemiteknik och design.Motionärerna vill att det skall skapas ett nätverkoch en mötesplats för kontakter mellan skogs- ochträforskningen i regionen och skogsnäringen, inteminst för de små företagen. Regionen har godaförutsättningar att bli ett designcentrum inomträförädlingsområdet, anser motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog motioner omvidareförädling av skogsråvara liknande de häraktuella (bet. 1999/2000:NU13). Utskottet anfördeföljande i sitt ställningstagande:Utskottet intar samma ståndpunkt nu i frågan omvidareförädling av skogsråvara som utskottetgjort vid tidigare tillfällen då fråganbehandlats. Skogsindustrin har mycket storbetydelse för den ekonomiska utvecklingen iSverige och svarar för en betydande del av detsvenska exportnettot. I de delar av landet därskogsindustrin finns spelar den en väsentlig rollför sysselsättningen på de berörda orterna.För att skogsindustrin även framgent skallkunna bidra till att upprätthålla välståndet ärdet viktigt att konkurrenskraften inom densvenska skogsindustrin kan utvecklas. mening borde det vara möjligt för densvenska skogsindustrin att förskjuta inriktningenav exporten från rena råvaror mot mer förädladeprodukter. Detta kräver en hög kunskapsnivå inomindustrin. Den samhällsekonomiska vinst som enökad vidareförädling kan innebära framgår vid enjämförelse mellan sågverksindustrin ochmöbelindustrin av de tre variablerna åtgång avskogsråvara, sysselsättning och förädlingsvärde.Enligt uppgift från forskare vid Växjöuniversitet ligger dessa tre variabler försågverksindustrin på ca , ca 15 000personer och ca respektiveför möbelindustrin på ca , ca 14 000personer och ca . Utskottetförutsätter att regeringen på de sätt som ärmöjliga söker bidra till att en utveckling motökad vidareförädling främjas.Som redovisats pågår en rad program i samverkanmellan näringslivet och staten som på olika sättsyftar till att öka kunskapsnivån ochvidareförädlingen inom skogsindustrin. En del avdessa program har, som nämnts, haft vissasvårigheter att komma i gång. Enligt uppgift frånNäringsdepartementet har problemen dock nu ihuvudsak lösts. Utskottet vill i detta sammanhangunderstryka vikten av att de insatser som görsutformas i samverkan med industrin.