bet · GP01SFU1 · 2001-11-27 00:00:00 — Villkoren för en sådanreformering borde diskuteras mellan i första hand departier som står bakom pensionsreformen.På grund av osäkerheten i det statsfinansiellaläget bör taket i sjuk- och föräldraförsäkringenännu inte höjas.Kristdemokraterna framhåller att skatte-, avgifts-och bidragssystem samverkar. Särskilt högamarginaleffekter drabbar familjer med lågainkomster. För att minska bidragsberoendet bör departier som står bakom pensionsreformen gemensamtsöka finna en bred och långsiktigt hållbar lösningpå de skadliga marginaleffekterna i bl.a.socialförsäkringssystemet.VänsterpartietI motion Sf348 av m.fl. (v) yrkandena1-5 och 7 redovisas principer för det ekonomiskatrygghetssystemet och utredningar som bör komma tillstånd.Motionärerna framhåller att Sverigesvälfärdssystem omfördelar ekonomiska resursereffektivt över människors livstid, mellan kvinnoroch män samt mellan lågavlönade och högavlönade. Detberor på att systemet beskattar invånarnaprogressivt på hela inkomsten, medan förmånernaerbjuder inkomsttrygghet upp till ett bestämt taksamt att vissa förmåner är lika för alla, som t.ex.barnbidraget.Vänsterpartiet anser att varje förslag tillinförande av basinkomst skall avvisas. I stället ärdet viktigt att inkomstbortfallsprincipen ocharbetslinjen inom systemet för ekonomisk trygghetförsvaras.Regeringen bör tillsätta en utredning i syfte attåtgärda brister i täckningsgraden inom nuvarandeoffentliga system för ekonomisk trygghet samt föratt undersöka möjligheter till förenkling av demateriella reglerna.Motionärerna anser att individers utanförskapfrämst beror på orsaker som dåliga möjligheter tillutbildning och annan kompetensutveckling,rehabilitering, bristande tilltro till den egnaförmågan och få jobberbjudanden. Aktiva åtgärderinom det ekonomiska trygghetssystemet skall därförbedrivas utifrån målsättningen att stärka denenskildes arbetsförmåga.En marknadsekonomi måste kombineras med ettgeneröst offentligt välfärdssystem styrt avdemokratiskt valda politiker om någon form avjämlikhet skall kunna uppnås.Motionärerna vill behålla nuvarande ordning medett samordnat socialförsäkringssystem understatsbudgetens utgiftstak, men vad gällersocialförsäkringssystemen och budgetprocessen krävsen förändring så att statens inkomster kan användaspå ett effektivare sätt i syfte att stimuleraprevention och rehabilitering.Det är enligt motionärerna viktigt att aktivtmotverka att människor med utländsk bakgrundindirekt diskrimineras inom rådande system förekonomisk trygghet. För att kunna göra det krävsbättre kunskap på området. Regeringen bör tillsättaen utredning som kartlägger vilka materiella reglerinom ekonomiska trygghetssystem som i dagindirekt diskriminerar människor med utländskbakgrund.CenterpartietAgne m.fl. (c) anför i motion Sf245 att detbehövs en total översyn av helasocialförsäkringssystemet (yrkande 1).Många står utanför dagens socialförsäkringssystem.De som inte kommit in på arbetsmarknaden har varesig rätt till sjukpenning, a-kassa ellertjänstepension. Socialförsäkringssystemen är inteanpassade till de tillfälliga och mer osäkraanställningsformer som har blivit allt vanligareunder . Många utrikes födda ärdiskriminerade på arbetsmarknaden. Även studentermåste, under de perioder de står tillarbetsmarknadens förfogande, kunna få engrundläggande ekonomisk trygghet. sommånga står utanför de generellatransfereringssystemen förekommer ettöverutnyttjande.En utredning bör göra en genomgripande analys avframtidens behov och ge förslag till nödvändigaförändringar för att socialförsäkringarna skallanpassas till den nya tiden.Centerpartiet anser att trygghetssystemet börbygga på följande principer (yrkande 2):En grundläggande ekonomisk trygghet bör garanterassamtidigt som personen stimuleras att klara sin egenförsörjning. En stor del av tryggheten skall ligga isystemets konstruktion, med enkelhet, hållbarhet,tydlighet och förutsägbarhet. Motionärerna villskapa ett långsiktigt och hållbart trygghetssystemsom ger människor stort utrymme att påverka sin egenlivssituation. Risker som inte går att påverka måstespridas mellan individer så att alla människor kanfå en ekonomisk trygghet utifrån sina egna villkor.Ett långsiktigt hållbart trygghetssystem skallinte påverkas av hög- eller lågkonjunktur eller varakänsligt för demografiska förändringar. Detta ärsärskilt viktigt med hänsyn till denbudgetlagstiftning som reglerar nivån på de statligautgifterna genom utgiftstaket.För att ett framtida ekonomiskt trygghetssystemskall vara långsiktigt hållbart förutsätter det attdet finns en bred politisk majoritet i likhet medden överenskommelse som ingicks i samband medreformeringen av pensionssystemet.Trygghetssystemet skall bygga på arbetslinjen ochställa krav på att de som får ersättning aktivtskall söka arbete för egen försörjning. Det måsteskapas ekonomiska incitament för båda parter och dennödvändiga aktiviteten måste sättas in i ett tidigtskede. Genom att renodla trygghetssystemets olikaersättningsnivåer och skapa ett enhetligt systemblir det också mer förutsägbart för såväl denenskilde som för staten.Alla människor skall garanteras en ekonomiskgrundtrygghet som kompletteras med en obligatoriskinkomstbortfallsförsäkring.Det måste också finnas en koppling mellan deninsats i form av avgifter som den enskilde betalarin i systemet och den ersättning som man får ut närman anlitar försäkringen.FolkpartietLars m.fl. (fp) begär i motion Sf380yrkandena 1-4 tillkännagivanden om ensocialförsäkringsreform, om principerna försocialförsäkringarna samt om behovet av enblocköverskridande överenskommelse omsocialförsäkringarna.Motionärerna anser att försäkringsmässighetenmåste upprätthållas inom socialförsäkringarna. Detskall finnas ett direkt samband mellan inbetaldaavgifter och förmåner.Socialförsäkringarna skall vara utformade på ettsätt som motverkar utslagning och gynnarrehabilitering. Det skall alltid löna sig attarbeta. Försäkringarna skall innehålla en självrisksom motverkar överutnyttjande och stimulerar tillarbete och till en så kort försäkringsperiod sommöjligt.Försäkringarna skall vara autonoma och finansierasmed avgifter samt, för fördelningspolitiska inslag,med direkta statsbidrag. Försäkringssystemen skallhuvudsakligen finansieras med egenavgifter. Dettabidrar till att tydliggöra försäkringsmässigheten.Genom att försäkringarna lyfts ut ur statsbudgetenoch särredovisas ökas försäkringarnas legitimitet.Det är viktigt att taket i socialförsäkringarnasätts så att det stora flertalet inkomsttagaresinkomster ligger under taket. En övergång till"lönebasbelopp" betyder att förmåns- ochavgiftstaket räknas upp med standardstegringen isamhället.Motionärerna menar att ett socialförsäkringsskyddsom byggs upp efter dessa principer får en inbyggdföljsamhet mot samhällsekonomin av samma slag somdet nya pensionssystemet.Missbruk och fusk undergräver stödet för dengenerella välfärdspolitiken. Det är därför avgörandeför systemens fortsatta legitimitet att fusk ochmissbruk beivras och att systemen utformas ochunderhålls på ett sådant sätt som underlättar detta.Taket bör höjas till tio basbelopp för att såmånga inkomsttagare som möjligt skall omfattas avsocialförsäkringarna. Då minskar också behovet avegna privata försäkringar vid exempelvis sjukdom.Motionärerna anser att det behövs en breduppgörelse - av samma dignitet som den storapensionsreformen - mellan de partier som tror påförsäkrings-principen i välfärdspolitiken.Motionärerna föreslår att dagenssocialförsäkringar utformas som tre riktigaförsäkringar: en allmän pensionsförsäkring (nyapensionssystemet), en allmän sjukförsäkring(inklusive förtidspensionen) och en allmänarbetslöshetsförsäkring.Alla tre blir obligatoriska, men fristående frånstatens budget. Det blir "raka rör" mellan avgifteroch förmåner. Försäkringarnas oberoende tryggasgenom fonder. Administrationen överlåts tillautonoma styrelser. Ändringar av avgifter ellerförmåner skall bara kunna ske när det ärförsäkringsmässigt motiverat, aldrig för att statenbehöver pengar. Reglerna utformas så att det alltidfinns incitament att återgå till arbete, delta irehabilitering etc.Även i motion So637 yrkande 19 av . (fp) föreslås ett socialförsäkringssystemfristående från staten.MiljöpartietI motion Sf393 av m.fl. (mp)begärs i yrkandena 2-6 och 9 tillkännagivanden omsocialförsäkringssystemen.Motionärerna påpekar att den starka inriktningenpå förvärvsarbete och inkomst gör att mångamänniskor faller utanför eller mellan stolarna i det"generella välfärdssystemet", t.ex. arbetslösa,studenter, föräldralediga, projektanställda,personer med sociala problem, alla som är utanstadig inkomst. Motionärerna menar att målet medsocialförsäkringarna bör vara att ingen lämnasutanför. Rättigheten till trygghet skall baseras påatt vi är medlemmar i samhället, inte på vårposition i arbetslivet.Vidare anförs att nuvarandesocialförsäkringssystem bygger på ojämlikhet.Arbetslivet är ojämlikt ochinkomstbortfallsprincipen följer denna ojämlikhet.Löneskillnader finns fortfarande mellan könen,mellan personer av olika etnisk bakgrund, förfunktionshindrade och i olika samhällsklasser.Miljöpartiet vill därför ha om ettgrundtrygghetssystem med en värdig nivå.Grundskyddet, som skall gälla sjukförsäkring,föräldraförsäkring, pension och arbetslöshet, delasin i ett kortvarigt - med en viss koppling tillinkomsten - och ett långvarigt.I de kortvariga försäkringarna, upp till ,vill motionärerna höja garantinivåerna och ha enhögre procentuell ersättning vid låga än vid högreinkomster, ett s.k. "brutet tak". Den kortvarigaförsäkringen är att betrakta som en omställningefter det att man har haft ett arbete och dragit påsig kostnader som kanske inte med kort varsel kanminskas.I de långvariga försäkringarna, dit ävenpensionerna hör, skall ersättningen vara lika föralla, oavsett tidigare inkomst. Motionärerna angeratt det nya pensionssystemet medför en olösligkonflikt mellan målen om inkomstkoppling ochgrundtrygghet, vilket lett till dyrbara, krångligaoch svårbegripliga lösningar.Vidare kommer ett samlat grundtrygghetssystem attförenkla och effektivisera administrationen avsocialförsäkringarna.Enskilda motionerI motion Sf235 av och Kjell-ErikKarlsson (v) anförs att socialförsäkringssystemen äranpassade till ett samhälle där alla arbetar ellerstår till arbetsmarknadens förfogande. Dettamissgynnar dem som väljer att vara lediga undernågon , utöver semestern. Motionärernabegär ett tillkännagivande om att möjligheterna attutforma ett försäkringssystem som omfattar även demsom väljer en alternativ livsstil bör utredas. Dethandlar inte om att införa en grundtrygghetsmodell,vilket vore förödande, utan om att inte ständigtkräva att en försäkrad står till arbetsmarknadensförfogande.Under rubriken begärs i motionSf333 av Per m.fl. (m) yrkande 5 etttillkännagivande om att det, som ett av de förstastegen i att öppna för en globalmarknadsekonomi, bör skapas ettsocialförsäkringssystem med en grundtrygghet för demsom vill arbeta i och möjlighet att arbetasig in i socialförsäkringssystemet. kandetta vara ett privat försäkringssystem somkonkurrerar med eller kompletterar en statliggrundtrygghet.I motion Sf378 av m.fl. (s) anförsatt studerande måste ges möjlighet och ekonomiskaförutsättningar att bilda familj och skaffa barn.Motionärerna begär därför ett tillkännagivande omatt trygghetssystemens, särskiltföräldraförsäkringens, funktionssätt och effekterför studenter bör ses över.Utskottets ställningstagandeMålet för den svenska välfärdspolitiken är attutjämna skillnader mellan olika samhällsgruppergenom en solidariskt finansierad välfärd medgenerella system. Nedgången i den svenska ekonominoch den höga arbetslösheten som präglade 1990-talethar dock fått effekter både på välfärdens nivåer ochdess fördelning. Detta har bekräftats avKommittén Välfärdsbokslut, en grupp forskare somhaft regeringens uppdrag (dir. 1999:7) att göra ettbokslut över för att förbättrakunskapsunderlaget kring välfärdsutvecklingen förvägledning av den fortsatta socialpolitiken.I sitt slutbetänkande Välfärdsbokslut för 1990-talet (SOU 2001:79) anger kommittén bl.a. följande.Befolkningens levnadsförhållanden har genomgått ettflertal stora förändringar . Dettakommer främst till uttryck i att andelen avbefolkningen som har olika former av ofärdsproblemhar ökat. Vid sidan av ökad arbetslöshet och minskadsysselsättning har också arbetets villkor förändratsi flera avseenden. Negativa psykosocialaarbetsförhållanden och tidsbegränsade anställningarhar blivit vanligare. Allt större grupper harupplevt ekonomiska svårigheter och låga inkomster.På hälsans område finns i vissa fall tydligaförsämringar, framför allt när det gäller psykisktvälbefinnande. I fråga om varaktig ofärd konstaterasatt det långvariga socialbidragstagandet ökatväsentligt. Också förbättringar har skett:reallönerna har ökat snabbare, dödligheten fortsattsjunka, spädbarnsdödligheten nästan halverats, dockfrån en redan mycket låg nivå. Vidare harutbildningsnivån höjts. På andra områden ärvälfärden generellt sett på samma nivå som vidbörjan av decenniet: t.ex. när det gällerbefolkningens disponibla inkomster.Den viktigaste slutsatsen vad beträffar kön ochindividuella välfärdsresurser äratt de tydliga könsskillnaderna består. Kvinnor harsämre välfärd än män vad gäller ekonomi, arbete ochhälsa. Kvinnor har däremot längre livslängd, bättresocial förankring och något bättre utbildning.Sammantaget visar analyserna att kvinnor generelltsett inte drabbats hårdare än män av 1990-taletsekonomiska kris och förändringarna ivälfärdssystemen. Kommittén anser emellertid attensamstående mödrar framstår som en särskilt utsattgrupp, främst gäller detta försörjningssidan.Utrikes födda är en annan grupp som har haft storasvårigheter på arbetsmarknaden under 1990-talet.Utrikes födda är emellertid en mycket heterogengrupp där välfärdsnivåerna till stor del bestäms avursprungsland och vistelsetid i . Ungdomar ären tredje grupp där det redovisas en problematiskutveckling. Kommitténs analyser visar också att barnoch barnfamiljer har missgynnats av utvecklingenunder decenniet. För de äldre som grupp harvälfärden ekonomiskt sett utvecklats i positivriktning beroende på att nya pensionärsgrupper harrelativt hög ATP, men ur ett individperspektiv harde äldres välfärdsutveckling i många fall varitmindre gynnsam. I befolkningen som helhet har dedisponibla inkomsterna i stort sett inte ökat mellan1991 och 1999 medan hushållsinkomsterna för personeröver ökade för män och förkvinnor. Det innebär att skillnaden mellanäldre mäns och kvinnors inkomster har ökat underdecenniet.I betänkandet diskuterar kommittén avslutningsvisolika handlingsalternativ i vägvalet för denframtida välfärdspolitiken.På familjepolitikens område framstårfamiljestödets dimensionering som ett viktigt vägvalmot bakgrund av barnfamiljernas försämrade positioni inkomstfördelningen. Kommittén pekar särskilt påsvårigheten att upprätthålla en relativ standard förbarnfamiljerna i förhållande till andra grupper isamhället när bidragens nivå bestäms i kronor ochinte indexeras. Ett alternativt sätt att stödjabarnfamiljerna går via skattesystemet.Barnfamiljernas ekonomiska situation beror dockframför allt på arbetsmarknadsdeltagandet.När det gäller både arbetslöshetsförsäkringen ochsocialförsäkringarna finns enligt kommittén såvälgolv- som takproblem. Golvproblemen innebär att detfinns arbetslösa, gamla, sjuka och föräldraledigasom saknar ersättning från de allmänna systemen ochi stället får förlita sig på det behovsprövadesocialbidraget. Det som borde diskuteras är i vilkenutsträckning dessa problem kan lösas inom ramen försocialförsäkringssystemet och i vilken utsträckningdetta är problem som kan hanteras inom ramen för denaktiva arbetsmarknadspolitiken.Kommittén pekar också på att det faktum attalltfler försäkrade har inkomster över detförmånsgrundande taket innebär att alltfler saknaradekvat inkomstbortfallsskydd från den allmännaförsäkringen. Denna brist kan få långtgåendekonsekvenser för medborgarnas stöd försocialförsäkringen, eftersom allt större grupper påarbetsmarknaden kan komma att få förlita sig påprivata, individuella eller kollektivaförsäkringslösningar för att få ett gottinkomstbortfallsskydd. Det faktum att den socialaförsäkringen minskar i betydelse kan av vissanaturligtvis ses som önskvärt utifrånvärderingsmässiga eller andra överväganden. Ur ettindividperspektiv torde det vara önskvärt att delångsiktiga offentliga åtagandena under allaförhållanden klargörs att de olika alternativ som avhandlatshandlar om grundläggande och strategiska val i ettsocialpolitiskt modellperspektiv. Det är frågan omersättningarna skall vara generella ellerbehovsprövade, om socialförsäkringarna skall följainkomstbortfallsprincipen eller bara gegrundtrygghet och om försäkringarna för sjukdom ocharbetsskada skall bygga på generell elleryrkesspecifik (korporativ) riskspridning.Handlingsalternativen har också relevans för degrundläggande frågorna om fördelningen avvälfärdstjänsternas tillgänglighet och kvalitet.Utskottet noterar att Välfärdsbokslutskommitténsbedömning av den ekonomiska utvecklingen för äldreär i linje med vad som tidigare redovisats idepartementspromemorian Sämre för mig - Bättre föross (Ds 1999:5). Pensionärerna som kollektiv harsåledes ökat sin inkomststandard, både i realatermer och i förhållande till andra grupper, medanskillnaderna i ekonomiskt utfall för de enskildaindividerna är stora. Utskottet kan konstatera attåtskilliga förbättringar - särskilt för depensionärer som har de lägsta inkomsterna - hargenomförts , och även i årets budgetföreslås förbättringar för dessa grupper, bl.a.genom höjd kompensationsnivå i bostadstillägget ochhöjt särskilt grundavdrag vid beskattningen och ensärskild skattereduktion för pensionärer som skallutformas så att också pensionärer som inte betalarskatt kan få del av den. Här kan också nämnas attriksdagen beslutat att personer bosatta iSverige som är eller äldre skallgaranteras en viss lägsta levnadsnivå i form av ettäldreförsörjningsstöd. Med anledning avreformeringen av förtidspensioneringen fr.o.m. 2003har regeringen aviserat (prop. 2000/01:96) attfrågan om ersättning till personer som på grund avkraven på viss försäkringstid inte har rätt tillsjuk- eller aktivitetsersättning eller endast en lågsådan skall utredas och att regeringen avser attåterkomma till riksdagen.En särskild utredare har haft i uppdrag att göraen analys av de samlade effekterna av de allmännabarnbidragen, underhållsstödet och bostadsbidragettill barnfamiljerna samt pröva om familjestödet kangöras mer generellt, dvs. med minskademarginaleffekter men med bevarad eller ökadfördelningspolitisk träffsäkerhet.Familjeutredningen, vars uppdrag således inteomfattat en analys av föräldraförsäkringen, har isitt slutbetänkande Ur fattigdomsfällan (SOU2001:24) understrukit att familjepolitiken måstegrundas på en helhetssyn som innefattar bådeskatter, bidrag och avgifter. Betänkandet harremissbehandlats och regeringen avser att lämna enprincipproposition till riksdagen.Här kan också nämnas att en arbetsgrupp inomSocialdepartementet har haft till uppdrag att stödjaarbetet med att öka kunskaperna om mekanismernabakom födelsetalsutvecklingen. Arbetsgruppen harnyligen avgivit rapporten i fokus -från befolkningspolitik till ett barnvänligtsamhälle (Ds 2001:57). I rapporten anges attbarnafödandet har sjunkit dramatiskt men ändå ligger nära genomsnittet för EU.Barnafödandet har bara återhämtat sig marginellt detallra trots att arbetsmarknaden blivitväsentligt bättre och familjestöden i huvudsakåterställts. Det är till stor del kvinnor med lågutbildning och begränsad anknytning tillarbetsmarknaden som avstått från eller skjutit uppbarnafödandet. Många av dem har valt att skaffa sigmer utbildning. I rapporten anges att ett välfungerande familjestödssystem förefaller vara ennödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning föratt kvinnor och män skall få det antal barn de villha. Ett stabilt jobb som ger en hygglig inkomstförefaller vara ett grundläggande krav för de flestaför att vilja skaffa barn. Även jämställdhet ärviktig för barnafödandet.Utskottet, som nedan under utgiftsområde 12återkommer till familjepolitikens närmareutformning, vill dock redan här erinra om att desenaste årens ekonomiska återhämtning med ökadsysselsättning och reformer har gynnatbarnfamiljerna. Härtill kommer attföräldraförsäkringen förlängs med ytterligare enmånad på sjukpenningnivå . Samtidigtkommer garantinivån för sjukpenningdagarna enligtvad som föreslås i propositionen att höjas från 60till , och regeringen aviserar förslag omytterligare höjningar av denna nivå till 2003och till 2004. Också vidtagna åtgärderutanför utgiftsområde 12 får stor betydelse förbarnfamiljernas ekonomi, exempelvis införandet avmaxtaxa, dvs. en viss högsta avgift inomförskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen.Till följd av den kraftiga ökningen avsjukfrånvaron har flera åtgärdervidtagits. Här kan nämnas attSjukförsäkringsutredningen har haft i uppdrag attgöra en analys av sjukförsäkringen. I utredningensslutbetänkande Sjukfrånvaro och sjukskrivning -fakta och förslag (SOU 2000:121) föreslås bl.a.följande. Sjukförsäkringen, som fortfarande skallvara generell och offentlig, ges en merförsäkringsmässig utformning och organiserasfristående utanför den statliga budgeten. Ersättningskall grundas på inkomstbortfall, och taket börhöjas till 10 prisbasbelopp. Kompensationsnivån isjukförsäkringen bör även fortsättningsvis vara 80%.Vidare har utredningen för att utarbeta enhandlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet, , regeringens uppdrag (dir. 2000:92) attförutsättningslöst se över effektiviteten ochträffsäkerheten i sjukförsäkring, rehabilitering,förtidspension och arbetsskadeförsäkring samt iadministrationen av dessa system. föreslå hur försäkringssystem m.m. kan bli mereffektiva redskap för att minska sjukfrånvaron iarbetslivet. har i juni i årdelredovisat sitt uppdrag. I rapporten föreslåsbl.a. att taket för sjukpenninggrundande inkomsthöjs till 10 prisbasbelopp. Vidare anser utredningenatt strukturella reformer behövs för ett stabiltsjukförsäkringssystem, och utredningen kommer därföri det fortsatta arbetet att utgå från attsjukförsäkringen kan ges en mer försäkringsmässigutformning samt finansieras utanför den statligabudgeten. Utredningen skall slutredovisa sittuppdrag senast den 15 december 2001.Vad härefter gäller utskottets syn på principernaför socialförsäkringarna och de förslag som tas uppi motionerna vill utskottet anföra följande.Villkoren på arbetsmarknaden utvecklas ochförändras liksom samhället i övrigt, ochtrygghetssystemen måste därför ständigt utvecklasoch förnyas. Socialförsäkringarna skall enligtutskottet vara trygga, rättvisa och effektiva,vilket bäst uppnås genom en generell offentligförsäkring. Socialförsäkringarna skall dels gestandardtrygghet genom att ersätta inkomstbortfallupp till en viss nivå, dels ge ett grundläggandeskydd vid varaktig ohälsa för grupper som inte fåttfotfäste på arbetsmarknaden. Försäkringssystem som iförsta hand ersätter bortfall av inkomst har storafördelar framför försäkringar som enbart bygger påen ren grundtrygghetsprincip. Genominkomstbortfallsprincipen garanteras individen enbestämd standardnivå när han eller hon av olika skälinte kan försörja sig själv genom arbete, och dennaprincip bör enligt utskottets mening varautgångspunkten för försäkringsskyddet ävenframdeles. Förmåner från socialförsäkringarna skallges på lika villkor för alla och innehålla ettbetydande mått av utjämning mellan grupper som löperolika risk att drabbas av sjukdom och skada. Detförhållandet att i princip alla är med ochfinansierar försäkringsskyddet möjliggör enligtutskottets mening omfördelningar mellan olikagrupper och över livet. Vidare skall det finnasmöjligheter att kontrollera och begränsa samhälletskostnader för försäkringen.