bet · GP01FIU1 · 2001-11-09 00:00:00 — Genom vårt förslag ombarnomsorgskonto i kombination medetableringsfrihet och avdragsrätt förstyrkta barnomsorgskostnader kanföräldrar finna den barnomsorg som passarjust deras vardag vilket är viktigt inteminst från ett jämställdhetsperspektiv.Om inte barnomsorgen fungerar väl är detinte praktiskt möjligt att uppnå ettjämställt arbetsliv.Ny arbetslagstiftning ger ökat inflytandeöver arbetstiderna - nej tillcentraldirigerad arbetstidsförkortningArbetsmarknadslagstiftningen måste medgeflexibilitet för anställda och förarbetsgivare. Det kan till exempel gällafrågor om arbetstidens längd och arbetetsförläggning. En ökad individualisering avarbetstiden är både önskvärd ochnödvändig. Mer makt för den enskilde överarbetstid och arbetsliv är också enviktig kvinnofråga eftersom kvinnor i dagbär ett större ansvar för att arbets- ochfamiljeliv skall fungera. Efter en sådanreform blir det lättare för dem som såönskar att minska sin arbetstid.Möjligheterna förstärks genom deskattesänkningar vi föreslår. Därmedavvisar vi en allmän lagstadgadarbetstidsförkortning.Fördelarna med större inflytande överdet egna arbetet är inte bara attarbetsutbudet kan öka på frivillig väg,utan det leder också till en ökadtillfredsställelse och mindre stress.Bryt segregationenGrunden för integration är att människorhar makt över sin vardag genom egenförsörjning. Den missriktade politik somförhindrat och förbjudit människor attens söka arbete har berövat månganyanlända människor deras självkänsla,vilket lett till utanförskap från detsvenska samhället. Många människor haraldrig fått en chans att utöva sitt yrkepå den svenska arbetsmarknaden. På såsätt har också berövatsvärdefulla erfarenheter. Andra invandrarehar hållits borta från arbetsmarknadendärför att de fastnat i bidragsfällan.Avgörande för integrationen är attarbetsmarknaden öppnas för invandrare.Lägre skatt på arbete, minskademarginaleffekter och bättre villkor försmåföretagande är viktiga åtgärder föratt minska segregationen.Ny arbetsmarknadspolitik och effektivareförmedling av arbeteArbetsmarknadspolitiken skall stimuleratill arbete. Även skattepolitiken måsteutformas så att arbete premieras. För attråda bot på lokal arbetslöshet måste deregioner inom vilka man naturligen sökerarbete bli större, bl.a. genom bättrevillkor och möjligheter att arbetspendla.Förmedlingen av arbete måste blieffektivare. Privata bemanningsföretaghar visat att det går att få ocksågrupper som bedömts som svårplacerade iarbete. Dessa företag borde få spela enstörre roll vad gäller arbetsförmedling.De nuvarande arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna måste också ses över där enfriare individuell användning börövervägas.Arbetslöshetsförsäkringen börmoderniseras. En allmän obligatoriskarbetslöshetsförsäkring som till störredel än finansieras medegenavgifter bör införas. Därigenom fården enskilde ett verkligt val när detgäller den fackliga tillhörigheten ochhur man vill ordnaarbetslöshetsförsäkringen.En jämställd arbetsmarknadSverige är, med globala mått mätt, ettmycket jämställt land. Likafullt återstårmycket att göra för att bryta destrukturer som leder till att kvinnor ochmän har olika villkor och förutsättningaratt förverkliga sina drömmar och hamakten i sin vardag, just därför att deär kvinnor eller män.Nyligen kritiserades svenskjämställdhet hårt av ,som ser över efterlevnaden avkonventionen mot diskriminering avkvinnor.Kommittén påpekar att svenska kvinnorfortfarande tjänar , i genomsnitt, avvad männen gör och att gapet inte harblivit mindre . Inomden privata sektorn har kvinnor av platserna i företagsledningar. Mäninnehar av alla professurer. konstaterar att jämställdhetenalltså brister i Sverige.Enligt statistik från är bara6,av toppcheferna i kvinnor,att jämföra i och 14,i . Av 500 störstaföretag har bara åtta stycken en kvinnligvd.I EU:s riktlinjer försysselsättningspolitiken kritiserasSverige för att vi, trots högsysselsättningsgrad och väl utveckladjämställdhetspolitik, har en av de mestkönssegregerade arbetsmarknaderna.Vi anser att det är viktigt att påolika sätt integrerajämställdhetspolitiken i den ekonomiskapolitiken. Att varje individ, oavsettkön, skall ha likvärdiga möjligheter tillarbete, inkomst, företagande och maktöver sin egen ekonomi och livssituationkräver att också ett könsperspektivgenomsyrar den ekonomiska politiken. Destrukturer som byggts upp utifråntraditionella könsmönster måste brytas.Detta gäller såväl i arbetsliv,näringsliv som i beslutande församlingar.Könsuppdelad statistik är därvidlag enviktig informationskälla som underlag föranalys och beslut. Det är dock en felsynatt använda könsuppdelad statistikstatiskt för att beräkna hur olikaåtgärder och förändringar påverkarkvinnor som kollektiv och män somkollektiv, i syfte att lägga fram förslagsom leder till att det går att uppnåstatistiskt likvärdiga resultat. Detta ärett synsätt som leder till att rådandesamhällsstrukturer konserveras. Detfrämsta syftet med könsuppdelad statistikär att visa på systematiska skillnader såatt orsaken till sådana skillnader kanidentifieras och åtgärdas.Det är vår uppfattning att olikheten ärstörre mellan individer än mellan kvinnorsom grupp och män som grupp. Attidentifiera och förändra de strukturersom leder till att kvinnor och män gesvillkor utifrån könstillhörighet ärdärför den stora jämställdhetsutmaningen.Den könsuppdelade statistiken ger ossexempelvis information om att kvinnorgenerellt har lägre löner och kortaremedelarbetstid än män, liksom att de harhögre ohälsotal. Det är orsakerna bakomdetta som måste identifieras, analyserasoch åtgärdas.EU:s finansministrar rekommenderar iriktlinjerna för sysselsättningsstrateginSverige att ta nya initiativ för attminska den nuvarande könsobalansen påarbetsmarknaden. Den socialdemokratiskaregeringen lämnar denna rekommendationdärhän. Denna obalans på arbetsmarknadenär till stor del roten både till deorättvisa lönerna och bristen på makt ochinflytande över arbetstid ocharbetssituation. Dåliga arbetsvillkor ochlöner är symtom som inte bara kanlagstiftas bort, de måste bekämpas medförändringar av orsaken till problemen.För oss är frågan av avgörande betydelseoch vi har därför utarbetat en sådanstrategi. Huvudpunkterna i denna är:· Bryt de offentliga monopoleninom vården och skolan genom att öppnaför en mångfald av olika arbetsgivar.·· Bättre villkor försmåföretagandet. Förenklingar ochskattesänkningar på arbete har allmänverkan men störst betydelse förtjänsteverksamheter.·· Förena förvärvsarbete med ansvarför barn. Hushållstjänster tillöverkomligt pris och möjlighet tillbarnomsorg efter egna önskemål och behovdr viktiga hörnstenar för ökademöjligheter att förena arbetet medansvaret för barnen.·Bryt upp de offentliga monopolenEftersom den svenska arbetsmarknaden ilångt högre grad än i andra länder ärkönsuppdelad har den offentliga sektornsproblem också blivit ett hinder förjämställdhet. Det är kvinnor som drabbatsav sämre arbetsmiljö och sämrearbetsvillkor genom de yrkesval somföljer av traditionella könsmönster ochden offentliga monopoliseringen - isynnerhet av vård- och omsorgssektorerna.Många gånger är kvinnor utlämnade till enenda arbetsgivare med allt vad detinnebär av krav på anpassning, sämrelöneutveckling, mindre personligtinflytande och utan möjlighet att bytaarbetsgivare.Skillnader visar sig också isjukfrånvaron. Det är främst inom denoffentliga sektorn som de senaste årensökning av långtidsfrånvaron ägt rum,särskilt bland kvinnor. Offentligaarbetsplatser är ofta stora och anonyma.De är regelstyrda och lämnar lite utrymmeför de anställda att påverka ochförändra.Så länge tjänster inom vård, omsorg ochutbildning produceras inom offentligamonopol nekas många kvinnor möjlighetenatt pröva nya idéer, nya metoder ochandra, mindre byråkratiska,organisationsformer. Det är inte barajämställdhetsfientligt, det är ett stortresursslöseri. Det är betydandevälfärdsförluster som uppstår härigenom,dels genom att de som behöver tjänsterfår färre valmöjligheter och ett utbud avtjänster som på ett sämre sätt passar denenskildes behov, dels genom att deanställda inte får pröva möjligheten attta ett större ansvar.De erfarenheter som finns inom dessaområden där flera producenter tillåtitsoch där tidigare offentliga verksamhetergått över i annan ägo visar i många fallpå en betydligt större tillfredsställelseoch arbetsglädje hos dem som fått nyaarbetsgivare.En mångfald arbetsgivare och konkurrensom personalen är det bästa sättet attåstadkomma bättre löner för de mångakvinnor i yrken med lång utbildning som är underbetalda. Det ger flerkarriärvägar och möjligheter att arbeta iarbetsorganisationer som bättre tartillvara sina anställdas intressen.Verkligheten talar i detta fall sitttydliga språk. Lönenivåer ochlöneutveckling har jämförts mellanStockholm, och , därsjuksköterskor i nu har 16respektive högre lön än i Malmörespektive . Lönerna har ökat med34 % , vilket är det dubbla motMalmö.Bättre villkor för företagandeVillkoren för tjänsteföretagande måstebli bättre. Under ett helt sekel har bådeskattepolitik och näringspolitik varitinriktade mot varuproducerandestorföretag. Regelverken måste förenklasoch utgå från det faktum attkunskapsintensiva tjänsteverksamheter harandra förutsättningar och villkor.Skattesänkningar på arbete,regelförenklingar och skärpt konkurrensär förändringar som i sig är generellamen kommer att ha som störst betydelseför småföretagande i tjänstesektorn.Större mångfald i vården och skolaninnebär att kvinnor ges samma möjlighetersom män redan har att bli entreprenörerinom de verksamheter man faktiskt ärverksam. Dessa förslag beskrivs ihuvudsak i andra avsnitt.Särskilda insatser bör också riktas föratt stimulera och underlätta kvinnorsföretagande. Detta då de traditionelltinarbetade strukturerna alltför långsamtförändras. Den lyckosamma modellen medsärskilda affärsrådgivare för kvinnor,resurscentrum för kvinnors företagandeoch de s.k. kvinnolånen skall därföråterinrättas.Förena förvärvsarbete med ansvar för barnEtt absolut krav för ett jämställt ochmodernt arbetsliv är att det finns godamöjligheter för både kvinnor och män attförena sitt förvärvsarbete med ansvaretför barn och hushåll. ärarbetsmarknaden till stor del organiseradefter den rådande strukturen att kvinnanförutsätts ha huvudansvaret förhushållsarbete och barn. Barnomsorgen äri sin tur organiserad utifrån sammamodell.Kvinnor utför en större del avdet obetalda arbetet i hemmet. Dettabidrar till att kvinnor upplever enstörre press i arbetslivet. För att fåekvationen att gå ihop väljer mandeltidsarbete och yrkeskarriär påsparlåga.Genom att göra det möjligt för enstörre valfrihet i valet av barnomsorgges familjerna större möjligheter attsjälva fördela sin tid mellan arbete ochfamilj. Vi föreslår etableringsfrihetinom barnomsorgen, vilket innebär attstödet till barnomsorgen skall följa medtill den omsorgsform föräldrarna väljer.Styrkta barnomsorgskostnader görsavdragsgilla, vilket sänker kostnaden meden tredjedel. Det sänker den ekonomiskatröskeln till arbetsmarknaden och öppnarför en ännu större valfrihet förbarntillsyn. Våra partier har ocksåföreslagit ett barnomsorgskonto, ettkontantstöd som ökar barnfamiljernasekonomiska marginaler och därmed stärkerderas möjlighet att själva avgöra hurvardagen skall se ut.Vi vill också göra det möjligt förvanliga barnfamiljer att lösa uttidsekvationen och minska stressen ochpressen genom att kunna köpahushållstjänster. Delat ansvar innebärinte att hemarbetet försvinner! Vi villhalvera kostnaden för hushållsnäratjänster genom en skattereduktion på 50 %av arbetskostnaden. På så sätt uppmuntrasen vit och hederlig tjänstesektor som inte kan konkurrera med en svartsektor.De långsiktiga utmaningarnaAtt möta globaliseringenMänniskor, kapital och företag rör sig snabbt över nationsgränser och sökersig dit där förutsättningarna framstårsom mest gynnsamma. Uppgiften för denekonomiska politiken i vid mening är attge företag och hushåll sådanaförutsättningar att vi i kan mötade utmaningar som globaliseringeninnebär. måste varakonkurrenskraftigt när det gällerföretagande och kunskaper.Den tekniska utvecklingen tillsammansmed den finansiella integration som följtav avregleringar har förändratförutsättningarna både för företagandeoch för den ekonomiska politiken.Globaliseringen förstärker och fördjuparkontakterna mellan människor världenöver. Genom globaliseringen spridsupplevelser, kultur, värderingar ochkunskap. Alltfler människor kan ta del avnya upplevelser och möten. Detta innebärstora nya möjligheter för människor,regioner och länder. Globaliseringen harhärigenom bidragit till att demokratiseradet ekonomiska livet. Terroristattackernaskall inte få bryta allt det positiva somglobaliseringen medfört.Det terroristerna åstadkom, förutomögonblicklig död och förintelse, var attslå ett slag mot det öppna samhället ochmot strävan att öka kontakter nationer,människor, företag och organisationeremellan. Den ökade försiktighet och deökade kostnader som attackerna medförtkommer i varje fall att ledatill lägre världshandel och därmed lägretillväxt i världsekonomin. WTO harberäknat att världshandeln barakommer att öka , vilket är mycketlägre än då den steg med 12 %.För utvecklingsländerna var ökningen ännusnabbare , , eller tregånger snabbare än deras BNP-tillväxt.Deras andel av handeln med bearbetadeindustrivaror har ökat från 1990till år 2000.Eftersom det är livsviktigt för defattiga länderna att få handla medomvärlden kommer de försämradehandelsmöjligheterna att främst gå utöver fattiga länder och människor.Världsbanken beräknar att inte mindre än10 miljoner fler människor kommer attvara kvar i fattigdom som följdav att terroristattackerna dämpartillväxten i utvecklingsländerna. Afrikadrabbas värst.Terroristattackerna medförde att detkastades "grus i maskineriet", attkostnaderna för internationella kontakterav olika slag ökade. ser vieffekterna, hinder för handel ochtillväxt håller människor kvar ifattigdom.Både företagsekonomiska och ekonomisk-politiska beslut sker i eninternationaliserad värld under en meraöppen granskning . De testasmot kriterierna i en öppenmarknadsekonomi. Demokrati, öppnaekonomier och modern teknik ger nyamöjligheter att bekämpa några avmänsklighetens stora gissel - fattigdom,analfabetism, sjukdomar ochsvältkatastrofer. Det är ett gemensamtansvar att ta till vara dessa möjligheteroch inte låta kortsiktiga intressen styrautvecklingen. Vi bejakar globaliseringoch frihandel och vill medverkatill att forma goda spelregler till skyddför människor och miljö. En av 2000-talets stora utmaningar är att geglobaliseringen ett mänskligt ansikte,att låta alla vara delaktiga och fåskörda dess frukter.En följd av globaliseringen är attskattebaserna blir alltmer rörliga. Enförutsättning för det öppna samhället äratt människor, företag och kapital i allthögre grad kommer att kunna väljalokalisering. Att denna ökandeinternationalisering ännu inte lett tillstora flyttströmmar är inte ett argumentmot att denna fråga måste tas på störstaallvar. Särskilt utsatta för konkurrensär kapitalskatter, inkomstskatter förmänniskor med internationellt efterfrågadkompetens och vissa punktskatter. Ettoroande tecken är att sedan fleraår tillbaka i tiden har ennettoutflyttning av kvalificeradarbetskraft samt av de stora företagenshuvudkontor och forskningsverksamhet.Sverige behöver ha skatte- ochvälfärdssystem som är konkurrenskraftiga.Det är bara genom en god tillväxt i denprivata sektorn som det offentliga kan fåin skatteinkomster. Det innebär krav påhårdare prioritering i fråga om vilka deoffentliga åtagandena skall vara ochvilka skatter som kan finansieraoffentliga utgifter. måste ha ettföretagsklimat som gör vårt landattraktivt för huvudkontor, forskning ochnytt företagande.Ett led i det politiska arbetet på attmöta globaliseringen är arbetet på attgöra till världens mestkonkurrenskraftiga ekonomi. Under desenaste åren har det europeiskasamarbetet inte förmått realisera någrastörre steg om ens några mot detta mål.Sverige skall verka för att den inremarknaden präglas av dynamik och öppenhetgenom att nya områden öppnas förkonkurrens och företagande. Vi bör ocksåsom land gå i täten för att självagenomföra de åtgärder inom bl.a.arbetsmarknadens område som gemensamtföreslagits som steg på vägen mot ökadeuropeisk konkurrenskraft.Sverige har dragitnytta av vår export och internationellainriktning. Därför kan vi rimligen inteneka andra länder som vill öka sinutrikeshandel samma möjligheter. Sverigebör därför i olika internationellasammanhang, främst inom EU, verka för enökad öppenhet och nedrivande avhandelshinder av olika slag. Särskildhänsyn bör tas till de fattigasteländernas intressen. En ny WTO-rundamåste göras till ett stort steg i rättriktning.Samtidigt skall verka för attden internationella finansmarknadenkännetecknas av öppenhet ochinstitutionaliserat samarbete som gerstabilitet. Detta ställer krav både påVärldsbanken och IMF. bör vidaregå i täten för en större internationellskuldavskrivning riktad mot de länder ochregimer som genom politiska reformeruppfyller grundläggande krav för attkunna tillgodogöra sig värdet av en sådanåtgärd.Att bemästra en situation med färre barnoch fler äldreEn stor utmaning för ochflertalet utvecklade mogna industriländerär den demografiska utvecklingen. Ikorthet består denna av låga födelsetaloch en ökande andel äldre personer. Alltfärre i förvärvsarbetande åldrar kommeratt försörja alltfler som inte befinnersig i förvärvslivet. kommerförsörjningsbördan för personer iförvärvsaktiv ålder att öka inomEU.För del kan den demografiskautvecklingen belysas däri att närfolkpensionen infördes ochpensionsåldern varmedellivslängden . Skulle sammarelationer tillämpas på dagensmedellivslängd skulle pensionsåldern varadrygt 90 år.Den senaste långtidsutredningen pekarvisserligen på att befolkningen iförvärvsåldrarna ökar under dettadecennium men antalet arbetade timmarkommer snart att börja minska. Entvingande lagstiftning om kortarearbetstid skulle göra detta akut. Sverigehar ett visst försteg i förhållande tillde flesta av EU-länderna genom attpensionssystemet reformerats och gjortsmera flexibelt i förhållande tillsamhällsekonomi och demografiskutveckling.Den avgörande uppgiften är att föra enpolitik så att utvecklingen mot ettminskat arbetskraftsutbud kan brytas.Fler behöver arbeta längre för att inteskattebördan på den arbetandegenerationen skall bli orimlig. Med enpolitik som stimulerar tillväxt och ökatarbetsutbud bland fler kan de problem somförskjutningar i åldersstrukturen medförlättare mötas. Den försämring avsysselsättningen som kommer får inteleda till en politik som permanent förmänniskor bort från arbetsmarknaden.Långtidsutredningen räknar med attunder enbart deav demografin beroende kostnaderna försjukvården kommer att öka, och i ännuhögre grad gäller detta kostnaderna föräldreomsorg. Totalt sett kan det handlaom så mycket som av BNP till år 2030.I dagens penningvärde motsvarar det drygt60 miljarder kronor. Det är uppenbart attdetta ställer den ekonomiska politiken ivid mening inför stora utmaningar.Utredningen pekar också på att allamöjligheter bör utnyttjas för att ökaproduktiviteten i de offentligtfinansierade verksamheterna och attförbättringar kan nås via alternativadriftsformer, dvs. i praktiken denpolitik som våra fyra partier förordar.Hade välfärdslösningarna fått en meraflexibel lösning hade inte beroendet avde offentliga finanserna varit så stort.Pensionsöverenskommelsen utgör ett sättatt angripa frågan. Genom att det nyapensionssystemet gjorts mera flexibeltgentemot de ekonomiska förutsättningarnakan det lättare möta de påfrestningar somförändringar i demografin kan komma attinnebära. De principer som legat bakomreformeringen av pensionssystemet börvara vägledande även vid reformering avandra system.Vidare visar de demografiskaförändringarna att det bara är en starkbas i form av ett vitalt näringsliv ochen hög nivå på sysselsättningen i denprivata sektorn som kan bära uppvälfärdssystemen. Den viktigastepolitiska åtgärden för att klaravälfärdsåtaganden är därför att genäringslivet och företagandet så godaförutsättningar som möjligt. Dettainnebär färre regleringar och rimligareskattenivåer.Att bekämpa socialt utanförskap ochtudelningen av SverigeDet sociala utanförskapet tenderar attrota sig allt djupare i . Enminskad social rörlighet, en arbetslöshetbortom statistikens kolumner och envälfärdspolitik som ökar bidragsberoendeti stället för att öka möjligheterna attförsörja sig av egen kraft gör Sverigesegregerat och riskerar att klyva vårtsamhälle.På motsvarande sätt riskerar högarbetslöshet och det faktum atttillväxten är högre i vissa områden atttudela landet, både socialt ochregionalt. Detta kan bara förändras genomen högre tillväxt som är socialt,ekonomiskt och ekologiskt hållbar. Omfler arbetar och bidrar till ökadtillväxt växer det mer på alla håll ilandet. Också av sociala skäl är detbättre att människor, orter och regionerfår ökade möjligheter att växa av egenkraft än att de blir permanentabidragstagare.Den regionala tudelningen av landetvisar sig bl.a. ibefolkningsförändringar. I 200 av landets289 kommuner minskar befolkningen. Avtabell 3 framgår att befolkningen harminskat i glesbygd medan tätorterna ochlandsbygden däromkring haft ökande elleroförändrad befolkning. Det är självfalletnaturligt att människor flyttar i vårtland men statistiken visar attflyttströmmarna är kraftigt enkelriktade.Vissa delar av vårt land har intetillräcklig växtkraft på grund av enpolitik som urholkar regioners ochbygders möjligheter att utvecklas. Det ärväl att märka att flyttningen är särskiltframträdande i de kommuner där politikenvarit som mest inriktad på att motarbetaalternativ och mångfald, därförutsättningarna för företagande och nyajobb har urholkats till förmån för storaoffentliga insatser och kommunalaprojekt.Tabell 3. Befolkningsförändring 1990-2000Förändring, %Glesbygden -7,9Tätortsnära landsbygd -0,2Tätorter 4,9Källa: GlesbygdsverketBland tätorterna är det särskiltstorstäderna och universitetsorter somexpanderat medan bilden i övriga landetär mångtydig. Klart är attförutsättningarna för tillväxt ochutveckling inte är tillräckligt bra i deregioner som har låg skattekraft ochdrabbats av utflyttning. Även inomregioner och kommuner finns betydandeskillnader i skattekraft, vilketåterspeglar den sociala segregationen.Det måste finnas generellt godaförutsättningar för tillväxt ochutveckling i hela landet.En politik som har möjlighet att fåeffekt på den regionala utvecklingenmåste spänna över flera områden, intefrämst traditionell regionalpolitik. Dethandlar bl.a. om att vidga de lokalaarbetsmarknaderna - en nyckelfrågahärvidlag är förkortade restider - samtatt skapa bättre fungerandearbetsmarknader i fler delar av landet.En generell politik som stimulerar ochunderlättar företagande är också bra urregional synvinkel. Försörjningen medriskkapital är ett generellt problem förnyföretagande. I glesbygden är detta ettavgörande problem.En annan tudelning av det svenskasamhället sker efter socialaskiljelinjer. Det handlar framför allt omett socialt utanförskap som delvis följerav en invandrarpolitik som inte förmåttge nya svenskar möjligheter att med egenkraft hävda sig i det svenska samhället.Därför uppfattas ofta den socialatudelningen lätt som etnisk men handlarlikafullt om brister i den fördaarbetsmarknads- och välfärdspolitiken somdrabbar alla. Invandrare och människormed invandrarbakgrund har emellertiduppenbara svårigheter att komma in påarbetsmarknaden.Medan sysselsättningsgraden våren 2000låg på bland svenska medborgarevar den bland invandrare frånicke-EU-länder. Arbetslösheten låg på 5,1respektive 22 %.Även här är arbetsmarknadslagarna endel av problemet. En mer flexibellagstiftning, flexiblare lönebildning ochaktiva åtgärder mot diskriminering skulleunderlätta för dessa grupper att fåarbete och kunna försörja sig själva.Svenskundervisningen behöver ocksåförbättras.