bet · GP01NU3 · 2001-11-20 00:00:00 — Myndigheten har underhösten 2001 förstärkt sin ekonomifunktion ocharbetar med att kvalitetssäkra verksamheten.Vidare bedömer RRV att årsredovisning ochkoncernredovisning för för år 2000i allt väsentligt är rättvisande. Affärsverketsårsredovisning och koncernredovisning fick sammaomdöme för år 1999.Vissa kompletterande uppgifterI sin bedömning av regeringens resultatredovisning iföregående års budgetproposition uttryckte utskottet(bet. 2000/01:NU3 s. 20) sin tillfredsställelse medden omfattande uppföljnings- ochutvärderingsverksamhet som bedrivs på energiområdet.Ett betydande sakligt underlag för deenergipolitiska avgörandena börjar att växa fram,konstaterade utskottet, och i betänkandet åberopadesen utvärdering av effekterna av de kortsiktigaåtgärderna inom omställningsprogrammet som skäl förett politiskt ställningstagande om huruvidavillkoren för stängning av den andra reaktorn iBarsebäcksverket var uppfyllda.Utskottet framhöll i betänkandet vikten avpedagogisk och överblickbar information tillriksdagen. Det betonades från utskottets sida att itakt med ökande informationsmängder från den löpandeuppföljningen av programmet stiger också kraven påinformationen till . Utskottet påpekade attdet övergripande målet för politikområdetEnergipolitik hade en identisk formulering som måletför den underordnade delen Politik för ett uthålligtenergisystem (som i årets budgetproposition benämnsEtt långsiktigt uthålligt energisystem). uppfattning bör, sades det, en mer strikthierarkisk ordning föreligga mellan målen. Med dettamenades att de underordnade målen bör ha en merkonkret och uppföljningsbar utformning i förhållandetill målet för hela politikområdet.Utskottet anförde också att det finns ett behov avatt inordna resultatredovisningen inom både områdenaEnergimarknadspolitik och Politik för ett uthålligtenergisystem i en mer pedagogisk och distinktverksamhetsindelad struktur. Utskottet ansåg attregeringens sätt att redovisa resultaten förprogrammet Politik för ett uthålligt energisystemdels under rubrikerna Åtgärder på kort och långsikt, dels på anslagsnivå ledde till upprepningaroch i stället borde kunna utföras på ett mersammanhållet sätt. Här anförde utskottet att enmindre splittrad struktur och en lägredetaljeringsgrad i resultatredovisningen är meranpassad för informationsbehov. Entydligare verksamhetsindelning leder också till,påtalade utskottet, att regeringen kan redovisa sinegen bedömning av resultatredovisningen på ettbättre och ett för mer anpassat sätt.Utskottets ställningstagandeUtskottet vill först konstatera att en betydandeförbättring har skett i regeringensresultatredovisning till i enlighet med desynpunkter som utskottet framförde i samband medberedningen av föregående års budgetproposition.Resultatinformationen koncentreras nu till treverksamhetsområden - Elmarknadspolitiken, Övrigenergimarknadspolitik och Politik för ett uthålligtenergisystem - och under varje anslag ärinformationen strikt reducerad till syftet medanslaget och det anslagsmässiga utfallet.Ett bra verktyg i resultatuppföljningen - somockså har ingått i det budgetmässigautvecklingsarbetet inom omställningsprogrammet - ärnyckeltal vad beträffar t.ex. kostnaderna attåstadkomma ny elproduktion och minskad elanvändning.I budgetpropositionen återfinns den typen avnyckeltal i form av resultatindikatorer som inom detkortsiktiga programmet är uttryckta i t.ex.åstadkommen effekt och energimängd per insatt krona.Allmänt sett vill utskottet framhålla vikten av attresultatindikatorerna kommer till operativanvändning i resultatredovisningen och de slutsatsersom dras av analyserna. Utskottet anser att arbetetmed att utveckla resultatindikatorer bör fortsättaoch utvecklas inom ramen för ett eventuellt fortsattenergipolitiskt omställningsprogram. Även andraresultatindikatorer, och mer preciserade sådana,måste utarbetas i det fortsatta omställningsarbetet.Med det sagda vill utskottet ge uttryck för sinpositiva syn på att regeringen redovisarresultatindikatorer som ett instrument föruppföljningen i budgetpropositionen.Vad gäller utskottets närmare bedömning om de målsom satts upp för de tre verksamhetsområdena och deresultatindikatorer som används för att informera ommåluppfyllelsen vill utskottet anföra följande.Inom elmarknadspolitiken pågår utredningsarbetensom gör det svårt för utskottet att bedömamåluppfyllelsen. Här är både konkurrenssituationenoch prissättningen på elmarknaden för närvarandeföremål för analyser. Vidare skall Energimyndighetenutveckla resultat- och effektivitetsmått när detgäller tillsyn av nätverksamhet och utveckling avenergimarknaderna. Även behovet av att utvecklamarknadsbaserade instrument för att hanteraeffektknapphet betonas från regeringens sida. Isamtliga fall handlar det om åtgärder för attutveckla en effektiv elmarknad, ett nyckelord imålformuleringen på området, vilket indikerar attdetta mål ännu inte har nåtts. Här vill utskottetbetona vikten av att de fem resultatindikatorer somregeringen använder sig av vidareutvecklas, och ävenövervägs om de på bästa sätt förmår fånga inmåluppfyllelsen i en effektiv elmarknad. Det kanockså finnas behov av att konkretisera ochytterligare operationalisera målet förelmarknadspolitiken i syfte att göra detta lättareatt följa upp i form av t.ex. närmare bestämningarav innebörden av en säker tillgång på el ochinternationellt konkurrenskraftiga priser. I sambandmed behandlingen av den proposition om elmarknadensom regeringen har avlämnat till kandet finnas anledning för utskottet att återkommatill dessa frågor.De resultatindikatorer som används inom Övrigenergimarknadspolitik är pris- ochkonkurrensutvecklingen på naturgas- ochvärmemarknaden. Med hjälp av dessa indikatorer skallmåluppfyllelsen i form av ökad konkurrens ocheffektivitet på naturgas- och värmemarknadernabedömas. måste dessa indikatorer bedömasvara grova. Även här vill utskottet poängterabehovet av ytterligare konkretion ochoperationalisering för att enklare kunna avgöramåluppfyllelsen.När det gäller de energipolitiska åtgärderna påkort sikt inom området Politik för ett uthålligtenergisystem bedömer utskottet att deresultatindikatorer som används för att mätaeffekterna är relevanta. I fråga om att åstadkommaen minskad elanvändning, där målet är satt till 1,5TWh, uppgår reduktionen till ca 0,5 TWh.Beträffande bidraget från åtgärderna för effektivareenergianvändning noterar utskottet att insatserna ärsvårbedömda, då enbart kvalitativa uppgifter lämnasi propositionen. Regeringen bedömer att det kommeratt finnas behov av vissa statliga insatser för attfrämja en effektivare energianvändning även efter år2002, då de energipolitiska åtgärderna på kort siktupphör. Utskottet förutsätter att den arbetsgruppsom har tillsatts med uppgift att föreslå åtgärderför att främja en mer rationell användning av energiockså utarbetar lämpliga resultatindikatorer så attmåluppfyllelsen på ett bättre sätt än för närvarandekan avläsas.Ett långsiktigt uthålligt energisystem är den delav programmet som är inriktad på forskning ochintroduktion av ny energiteknik under sjuårsperioden1998-2004. I propositionen finns inga närmare,specificerade mål angivna för vare sigenergiforskningen, energiteknikstödet ellerintroduktion av ny energiteknik. Resultatet för detre områdena redovisas i form av anslagsutfall ochindikatorer för verksamhetens kvalitet och relevans.Utskottet kan konstatera att ett stort antalforsknings- och teknikutvecklingsprojekt är i gång,och att även nivån på näringslivets deltagande kananses vara tillfredsställande. Det handlar om ettlångsiktigt arbete, vars resultat inte kan avläsas inärtid. gäller att programmet nu pågått isnart , och sannolikt börjar det blimöjligt att se på utfallen av projekten. Cirka 1,8miljarder kronor har betalats ut tillenergiforskning och insatser för energiteknik sedanår 1998, och en större fokusering på resultatenmåste nu påbörjas. Även här är det önskvärt -särskilt med hänsyn till en eventuell fortsättningav programmen - att en ökad konkretion ges förmålsättningen för det långsiktiga programmet, ochatt specifika, uppföljningsbara mål sätts upp förenergiforskningen, energiteknikstödet ochintroduktion av ny energiteknik. En god grund för ensådan förhöjd ambitionsnivå finns, enligt utskottetsmening, i det omfattande metodarbete som pågåttunder och som bl.a. har redovisats irapporten för uppföljning och utvärdering av1997 års energipolitiska program (Ds 2000:14). Ensådan precisering är också viktig inför deställningstaganden som planeras omett eventuellt fortsatt energipolitisktomställningsprogram.Utskottet vill - i likhet med föregåendeår - påtala betydelsen av att regeringen noggrantföljer upp revisionens synpunkter påEnergimyndighetens årsredovisning. Energimyndighetentillhandahåller regering och riksdag det väsentligaunderlaget för att kunna bedöma utfallet av detenergipolitiska programmet. Revisionens betyg iEkonomistyrningsverkets s.k. EA-värdering avmyndigheten är inte tillfredsställande, ochutskottet noterar att Näringsdepartementetfortlöpande för en dialog med myndigheten om hur enförbättring skall åstadkommas.Riktlinjer för energipolitikenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden med kravpå en förändrad energipolitik. Utskottethåller fast vid tidigare uttalanden omenergipolitikens inriktning. Jämförreservation 2 (m, fp), reservation 3 (kd) ochreservation 4 (mp).PropositionenEnergipolitiken är inriktad på att skapaförutsättningar för effektiva energimarknader, godförsörjningstrygghet och långtgående hänsyn tillmiljö, hälsa och klimat. Detta görs huvudsakligengenom insatser inom de tre verksamhetsområdenaelmarknadspolitik, övrig energimarknadspolitik ochpolitik för ett uthålligt energisystem.Enligt riktlinjerna för energipolitiken skallkärnkraftsreaktorerna i stängas av. Den 30november 1999 stängdes den första reaktorn iBarsebäck. Den andra reaktorn skulle enligt 1997 årsenergipolitiska beslut ställas av före den 1 juli2001. Ett villkor för stängningen är emellertid attbortfallet av elproduktion kan kompenseras genomtillförsel av ny elproduktion och minskad användningav el. I föregående års skrivelse (2000/01:15)redovisade regeringen bedömningen att riksdagensvillkor för en stängning av den andra reaktorn iBarsebäck före inte var uppfyllda.Enligt villkoren får stängningen inte medförapåtagligt negativa effekter i fråga om elpriset,tillgången på el för industrin, effektbalansen ellermiljön och klimatet. Regeringen bedömde dock att enstängning kan genomföras efter det att erforderligaåtgärder fått genomslag senast före utgången av år2003. instämde - på näringsutskottetsförslag (bet. 2000/01:NU3 s. 29) - i regeringensställningstagande.Regeringen har i en skrivelseredovisat en förnyad prövning om förutsättningarnaför att stänga reaktorn. Utskottet behandlarskrivelsen och de motioner som väckts med anledningav denna skrivelse senare i betänkandet.MotionernaStatens roll bör inskränkas till att fastställa despelregler som skall gälla på marknaden i allmänhetoch i synnerhet spelreglerna vad gäller miljö,säkerhet och beredskap, heter det i motion2001/02:N213 (m). Energipolitikens mål skall varaatt främja en säker och konkurrenskraftig el- ochenergiförsörjning. Som ett komplement till detta målskall energiproduktionen klara högt uppställdamiljö- och säkerhetskrav, anför motionärerna. Imotionen uttalas att miljökraven måste vara baseradepå den generella miljöpolitiken och inte varauttryck för särregler för energisektorn.Huvudprincipen skall vara att det är marknaden som -på grundval av de spelregler som staten angeravseende säkerhetsaspekter och miljö - skall styraöver energiproduktionens sammansättning. Vidareriktar motionärerna kritik mot avvecklingen avkärnkraften. I motionen yrkas att riksdagsbeslutetom en förtida avveckling av kärnkraften skall rivasupp. Att avveckla säkra och miljövänligakärnkraftsreaktorer är att ta steg mot en ekologisktohållbar utveckling, sägs det. I stället börkraftföretagen fortsätta att driva kärnkraftverkenså länge de klarar de högt ställda säkerhetskraven.Enligt motionärerna leder den förtida avvecklingenav kärnkraften till allvarliga negativa konsekvenserför samhällsekonomin, miljön och jobben. I motionenpläderas också för att skallbörsintroduceras och privatiseras. Motionärernaanser att bör bli ett striktaffärsdrivande energiföretag som på likvärdigavillkor med andra företag offensivt deltar i denalltmer internationellt integrerade energimarknaden.I motion 2001/02:N225 (m) sägs att det finnsmycket starka skäl för att genomföra en bredmiljökonsekvensanalys av kommande effekter förmiljön av en kärnkraftsavveckling i Sverige.Motionärerna anser att inte klararuppställda mål för minskade koldioxidutsläpp vid enavveckling av kärnkraften. Det föreligger, hävdasdet, en klar opinion hos svenska folket mot enförtida avveckling av kärnkraften. Mot dennabakgrund menar motionärerna att det är rimligt atten ny folkomröstning får avgöra om befintligasvenska kärnkraftverk skall drivas så länge de ärmiljömässigt säkra och det är ekonomiskt motiverat.Sveriges energiförsörjning skall tryggas genom enlångsiktig och medveten energipolitik med fastaspelregler där inhemska förnybara energikällor ochbränslen utgör en växande bas, är temat i motion2001/02:N371 (kd). Den svenska kärnkraften skall,fortsätter motionärerna, fasas ut ur energisystemeti takt med att den kan ersättas med förnybar energi.I motionen uttalas att stängningen av den förstareaktorn i har lett till ökadekoldioxidutsläpp. Detta visar, anser motionärerna,att regeringen saknar en samlad klimatpolitisklinje. Beslutet om en avveckling avBarsebäcksreaktorerna innebär att regeringen och departier som står bakom energiuppgörelsen på ettmycket medvetet sätt bidrar till en negativutveckling av växthuseffekten, anförs det. Detta gårstick i stäv med det s.k. Kyotoprotokollet somSverige har godtagit, heter det. Motionärernasbudskap är att effekterna av stängningen borde habelysts i en miljökonsekvensbeskrivning innanbeslutet togs.I motion 2002/02:N253 (c) erinras om att frågan omterrordåd mot kärnkraftverk och riskerna medklyvbart material på villovägar diskuterades redanpå . Motionären konstaterar att dennadebatt nu aktualiseras på nytt efterterrorkatastrofen i . Slutsatsen imotionen är att arbetet med att avveckla vårasvenska kärnkraftverk måste intensifieras ochkraftinsatser måste vidtas för att alternativaenergikällor på allvar skall komma in på den svenskamarknaden.I motionerna 2001/02:N267 (fp) och 2001/02:N367(fp) anförs att en rationell energipolitik bästfrämjas genom fri handel och produktion av energi.Staten skall uppställa krav beträffande hälsa,säkerhet och miljö och kontrollera att kravenuppfylls samt främja forskning och utveckling. Någotförbud skall inte riktas mot någon specifik teknikför energiproduktion om den uppfyller miljö- ochsäkerhetskrav. I stället är det statens fundamentalauppgift, enligt motionärerna, att kontrollera attkraven uppfylls samt att främja forskning ochutveckling. Den politiska styrningen avenergiproduktionen måste förändras. Valet avenergiproduktion skall inte träffas genom politiskabeslut, lyder budskapet. I stället är detkonsumentstyrning och marknadsekonomi som skall rådainom de ramar miljökraven sätter. Alla typer avproduktionsanläggningar för energi kan därmedtillåtas, förutsatt att de uppfyller generella kravpå hälsa, miljö och säkerhet. Därför, anförs det,bör kärnkraften utnyttjas under hela sin tekniskaoch ekonomiska livslängd.Den svenska energipolitikens mål bör vara att inomramen för en ekologisk bärkraftig utveckling på kortoch lång sikt skapa förutsättningar för att förselandet med förnybar energi på ett sätt som medföratt bl.a. näringslivet ges konkurrenskraftigavillkor och hushållen rimliga totalkostnader, heterdet i motion 2001/02:N366 (mp). Kärnkraften skall,fortsätter motionärerna, avvecklas med enkombination av lagreglering (avvecklingslag) ochekonomiska styrmedel (skatt på kärnkraftsel).Kärnkraften skall, sägs det, avvecklas i enlighetmed folkomröstningsbeslutet, dvs. senast år 2010.För den fortsatta avvecklingen skall ekonomiskastyrmedel användas. Innebörden i detta är, enligtvad som uttalas i motionen, att reaktorägarna skallbetala sina fulla risk- och miljökostnader. Dettaskall ske genom förändringar i atomansvarighetslagenoch en successiv stegring av ansvarighetsgränsen såatt riskkostnaderna överförs på reaktorägarna.Vissa kompletterande uppgifterI lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (den s.k.kärntekniklagen) anges att den som har tillståndtill kärnteknisk verksamhet skall svara för att deåtgärder vidtas som behövs för att på ett säkertsätt hantera och slutförvara uppkommet kärnavfalloch använt kärnbränsle och att avveckla samt rivaanläggningar. Finansieringen av avveckling, rivningoch omhändertagande av använt kärnbränsle ochkärnavfall regleras i lagen (1992:1537) omfinansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m.m. Kärnavfallsfonden är den myndighet- och fond - som förvaltar avgiften för ochfonderingen av de pengar som skall bekostaavfallshanteringen. /01 fanns24,i fonden. äravgiften till fonden i ett grovt genomsnitt ca 1 öreper kilowattimme el från kärnkraftverken. Totaltbetalar kraftföretagen in 500-650 miljoner kronorper år till Kärnavfallsfonden, beroende på hurmycket elektricitet från kärnkraften som produceras.För att täcka oplanerade händelser, som medförkostnader som inte täcks av Kärnavfallsfonden, skallkraftföretagen även ställa säkerheter till staten.Säkerhetsbeloppen granskas och fastställs påsamma sätt som avgifterna. Det ankommer påRiksgäldskontoret att pröva kraftföretagenssäkerheter, som därefter skall godkännas avregeringen. Regeringen planerar enligt uppgift enöversyn av systemet för finansiering av framtidautgifter för slutförvaring av använt kärnbränsle.Riksdagens beslut (prop. 2000/01:43,bet. 2000/01:LU7) om ändringar iatomansvarighetslagen trädde i kraft den 1 april2001. Denna lag (1968:45) bygger på tvåinternationella konventioner. Den ena konventionenär Pariskonvention om skadeståndsansvar påatomenergins område, som föreskriver att innehavarenav en atomanläggning är ansvarig för atomskadoroberoende av vållande, dvs. innehavarens ansvar ärstrikt. Den andra konventionen är en antagentilläggskonvention till , sominnehåller regler om kompletterande statsansvar föratomskador. Innebörden i ändring är bl.a.att ansvarsbeloppet för innehavare av s.k.normalriskanläggningar höjdes från 175 miljoner till300 miljoner s.k. särskilda dragningsrätter, vilketmotsvarar ca . I den propositionsom låg till grund för beslutet anförde regeringenatt målsättningen är att ett obegränsat ansvar föranläggningsinnehavarna skall införas snarastmöjligt. Ett så långtgående ansvar strider dock motden nuvarande lydelsen av omskadeståndsansvar på atomenergins område.Konventionen är föremål för enomfattande översyn. De huvudfrågor som behandlasunder den pågående revideringen gäller bl.a.konventionens geografiska tillämpningsområde,ansvarsbelopp, obegränsat ansvar och definitionen avbegreppet "atomskada". Såvitt gäller frågan omobegränsat ansvar råder enighet omatt det i konventionen skall införas en regel sommöjliggör för konventionsstaterna att åläggaanläggningsinnehavare ett obegränsat ansvar.Revideringsarbetet beräknas vara slutfört under år2001.Atomansvarighetslagen ligger under lagutskottetsberedningsområde. I betänkandet om ändringar iatomansvarighetslagen reserverade sig företrädarnaför Moderata samlingspartiet, som bl.a. anförde attfrågan om ett höjt skadeståndsansvar måste kopplassamman med frågan om borttagande av skatten påproduktion av elektricitet från kärnkraft. Ävenledamöterna från i utskottetreserverade sig med hänvisning till att deföreslagna lagändringarna på ett olyckligt sättföregriper den pågående översynen avPariskonventionen och att konsekvenserna av ettutökat skadeståndsansvar inte går att överblickabl.a. vad gäller tillgänglig försäkringskapacitetoch effekter på konkurrensen på den internationellaenergimarknaden. I ett särskilt yttrande (fp)uttalades att med kraft motsätter sigtanken på ett obegränsat ansvar. Det är, sades det,i själva verket en genuint offentlig uppgift attsvara för det yttersta skyddet i samhället motnaturkatastrofer eller vid stora olyckor. Det kan,fortsatte representant, vara motiveratatt diskutera gränsdragningar mellan det offentligaoch det privata ansvaret i olika avseenden, men dåbör det inte enbart avse atomansvarighet utan ävenandra typer av stora olyckor eller naturkatastrofersåsom dammolyckor, stora översvämningar m.m. Vidarehänvisades även här till vikten av att beakta frågorom försäkringskapacitet, återförsäkringsmöjligheteroch internationell konkurrenskraft för verksamhet iSverigeUtskottets ställningstagandeUtskottet har vid tidigare tillfällen avvisatinvändningar mot energipolitiken - om detaljregleradoch styrd energimarknad - liknande dem som uttalasav företrädare för Moderata samlingspartiet imotionerna 2001/02:N213 och 2001/02:N225. Även imotionerna 2001/02:MJ521, 2001/02:N267 och2001/02:N367 från företrädare för sägsatt energipolitiken främjas genom en frienergiproduktion och att den politiska styrningen avenergiproduktionen måste förändras.Utskottet vill inledningsvis erinra om attavregleringen av el- och naturgasmarknaderna,införandet av ett marknadsbaserat system för attfrämja den småskaliga elproduktionen och uppdragettill att utvecklamarknadsmekanismer i syfte att säkerställaeffektbalansen i de södra delarna av landet ärexempel på att energiproduktionen sker på enenergimarknad i dess rätta bemärkelse. Samma synsättfinns inom omställningsprogrammet. Stöd ges tillutvecklandet av ny energiteknik och långsiktigenergiforskning där staten i ett inledningsskedemåste stå som ekonomisk garant för att vissainitialt kommersiellt olönsamma verksamheter kankomma till stånd. Men meningen är att resultaten påsikt skall vara sådana att tekniktillämpningarnaklarar kommersiella krav på marknaden. Här handlardet om ett statligt riskkapital som står tillförfogande för en teknikutveckling som måstebetecknas som mycket stor. Staten är pådrivande idenna omvandlingsprocess, och då bör också statenvara beredd att tillhandahålla ett stöd som kanutnyttjas i ett inledningsskede. Här finns även ettomfattande samarbete med industrin inom ramen föromställningsprogrammet.När det gäller kärnkraften så skall den avvecklasmed hänsyn tagen till de villkor som sattupp. Enligt utskottets uppfattning är det av störstavikt att kärnkraftsavvecklingen kan genomföras utanatt den leder till oacceptabla effekter för miljön.Inte heller får energipolitiken leda till sämrekonkurrensförutsättningar för den svenska industrin,särskilt den elintensiva industrin. Till frågan omstängning av återkommer utskottet i detföljande avsnittet i betänkandet.I likhet ifrågasätter Moderatasamlingspartiet strategiska roll iomställningsarbetet. I motion 2001/02:N213 (m)anförs att bör privatiseras ochbörsintroduceras. Utskottets uppfattning i dennafråga har kommit till uttryck ett flertal gångertidigare. är en viktig nationell resurspå energiområdet - inte minst i arbetet medomställningen av energisystemet - och har enekonomisk styrka som är av stort värde för bl.a. densvenska industrin som får tillgång till elektricitettill rimliga priser. Dessa skäl talar enligtutskottets uppfattning för att skallförbli i statlig ägo och vara ett verktyg ienergiomställningen.De riktlinjer för energipolitiken som förordas imotion 2001/02:N371 (kd) överensstämmer i betydandeutsträckning, enligt utskottets uppfattning, med deninriktning som ligger energipolitiskabeslut. När det gäller frågan om olikheter mellanländer i uttag av miljöskatter kan utskottetkonstatera att frågan är underövervägande i EU-arbetet, liksom iRegeringskansliet.I motion 2001/02:N253 (c) uttalas att efterterrorkatastrofen i måste arbetetmed att avveckla våra svenska kärnkraftverkintensifieras. Utskottet anser att risken förterrordåd mot kärnkraftverk är ett hot som måste taspå största allvar.