bet · GP01FÖU2 · 2001-11-22 00:00:00 — Regeringen bedömer att verksamheten somskall bedrivas vid den nya planeringsmyndigheten ochdet förändrade Styrelsen för psykologiskt försvarkommer att kräva mindre resurser än de resursbehovsom finns vid Överstyrelsen för civilberedskap och Styrelsen för psykologiskt försvar.Regeringen utvecklar i propositionen sin syn på enny planeringsstruktur.I likhet med utredningen betonar regeringen dens.k. ansvarsprincipen som innebär att utpekadansvarig myndighet skall ha ansvar i hela hotskalanfrån normal fredsverksamhet, extrema situationertill krigets krav. Bildande av en nyplaneringsmyndighet skall enligt regeringen därmedinte minska de s.k. sektorsmyndigheternas ansvar förkrishanteringsarbete inom ramen för sittansvarsområde.Som tidigare nämnts avvägs åtgärder som vidtas föratt möta svåra påfrestningar på samhället i fredinom respektive samhällssektor mot åtgärder somavser sektorns normala verksamhet och de vardagligapåfrestningar som där kan uppstå. Däremot avvägs deinte mot åtgärder som vidtas inom det civilaförsvaret för att möta de krav som ställs vid höjdberedskap. Åtgärderna inom det civila försvaretavvägs i stället mot varandra främst när det gällerfördelningen av det civila försvarets ekonomiskaplaneringsram.Regeringen anser i likhet med utredningen attökade satsningar på säkerhets- och beredskapsarbetetbör ske inom bl.a. den tekniska infrastrukturen.Elförsörjningen bör enligt utredningen ges högstaprioritet. Regeringen avser att närmarebehandla denna fråga.För att förbättra samhällets resursanvändning böråtgärder inom beredskapen mot svåra påfrestningar påsamhället i fred och höjd beredskap koordineras bådevad avser verksamhet och finansiering. I de fall enåtgärd genomförs för att förbättra förmågan vid ensvår påfrestning på samhället i fred och däråtgärden innebär en förbättring avförmågan vid höjd beredskap kan det därför övervägasom åtgärden skall kunna anslagsfinansieras genomomprioritering inom utgiftsområde 6 Totalförsvar.Utgångspunkten bör dock vara att utgiftsområde 6Totalförsvar finansierar beredskapsinvesteringar förhöjd beredskap. För övriga åtgärder skall något avde andra redovisade finansieringsalternativenväljas.Den bredare hotbilden liksom den fortgåendebolagiseringen och privatiseringen av delar avinfrastrukturen har medfört att det har blivitsvårare att avgränsa statens och kommunernas ansvari krishanteringsarbetet i förhållande till andraaktörers ansvar. Detta gäller inte minst vidgenomförandet av förebyggande och förberedandeåtgärder inför beredskapen mot svåra påfrestningarpå samhället i fred.Staten eller kommunerna bör dock inte ta på sigett generellt finansieringsansvar för alla deåtgärder som kan krävas för att möta denna typ avkrissituationer. Ett skäl till detta är attskadeverkningarna också av mycket allvarligakrissituationer kan begränsas, om grundläggandesäkerhetsåtgärder vidtas av den som är ansvarig fören verksamhet.Kommunerna får i enlighet med lagen (1994:1720) omcivilt försvar ersättning för de beredskapsåtgärderavseende höjd beredskap som genomförs i kommunen.Ersättningen, som uppgår till ca 166 miljoner kronorper år, betalas ut enligt den överenskommelse somfinns mellan staten och Svenska Kommunförbundet.Regeringen anser att överenskommelsen böromförhandlas.Regeringen avser att i propositionen våren 2002närmare beskriva hur planeringssystemet skallutformas för att tillgodose en planering somomfattar både svåra påfrestningar på samhället ifred och höjd beredskap.MotionernaModerata samlingspartiet har i en partimotion Fö9(m) bl.a. anfört att planeringen för det civilaförsvaret skall inriktas mot att kunna motverkahändelser som på ett allvarligt sätt kan komma attpåverka människors säkerhet och samhällets vitalafunktioner. Vidare anförs att alla samhällsresurserskall kunna utnyttjas över myndighetsgränserna närsamhället utsätts för kriser, katastrofer och svårapåfrestningar (yrkande 14 i denna del).Även i kommittémotion Fö2 (m) av . tas dessa frågor upp. I kommittémotionenframhålls bl.a. att resurserna och verksamheten,såväl civila som militära, också skall kunnaanvändas för att stödja samhället i andrasituationer än krig. Det är därmed naturligt att deresurser som behövs i fred också måste prövas mot defredstida behoven. Denna prövning sker mot olikapåfrestningar på samhället som i grunden inte harsitt ursprung i krigshot eller krig. Den utvecklingsom vi har sett och som vi serframför oss gör att gränsen mellan det fredstidabehovet av resurser som kan användas vid olikafredstida påfrestningar och de totalförsvarsresursersom anskaffas för krigsfara och krig är på väg attsuddas ut (yrkande 1).I kommittémotion Fö6 (kd) av m.fl. anförs attregeringen föreslår attinformationsberedskapsfrågorna skall överföras tillden nya planeringsmyndigheten med undantag avmedieberedskapsfrågor. betonar regeringenatt gränsdragningen mellan planeringsmyndighetensuppgifter och övriga myndigheters uppgifter måstevara tydlig. anser därför attfrågan om informationsberedskapens eventuelladelning bör prövas i samband med attorganisationskommittén behandlar hela den civiladelen av totalförsvaret (yrkande 8).I samma kommittémotion (Fö6) anförKristdemokraterna att för att myndigheternassäkerhets- och beredskapsarbete skall bli en del avett modernt och effektivt krishanteringssystem börden civila planeringsramen kunna disponeras för allade uppgifter som det säkerhetspolitiska lägetmotiverar. Den vidgade säkerhetssynen och denhelhetssyn som skall prägla samhällets satsningaroch åtgärder för att förebygga och hantera hot ochrisker i såväl fred som krig talar för att nuvarandefinansieringsprinciper bör ses över (yrkande 9).I kommittémotion Fö10 (fp) av och med anledning av remissynpunkterna påSårbarhets- och säkerhetsutredningens förslag attmed undantag för "vägrarfronten" bland de "drabbade"myndigheterna möttes utredningen av övervägandepositiva synpunkter. Enda undantaget från detta varÖverstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) somtillstyrkte sin egen nedläggning och den nyaplaneringsmyndigheten. anser att detvore olyckligt att inte ta steget fullt ut och lägganed såväl ÖCB, Styrelsen för psykologiskt försvaroch och skapa den nyamyndigheten under en ny ledning. Det skulle minskarevirtänkande och revirbevakande och leda tillförbättrad kostnadseffektivitet. Folkpartietliberalerna delar uppfattning idetta avseende (yrkandena 6 och 7).I kommittémotion Fö12 (v) av m.fl. framhållsatt bör ge regeringen i uppdrag att lämnaett förtydligande och föreslå åtgärder som möjliggöratt det civila försvarets planeringsram kan användasför att stärka beredskapen inför andra allvarligastörningar och kriser i samhället än krig i sambandmed den aviserade propositionen om det civilaförsvaret (yrkande 2). Vänsterpartietanser också att bör ge regeringen iuppgift att lämna ett förtydligande och föreslååtgärder som möjliggör att den civilaplaneringsramen kan användas för internationellakrishanteringsåtgärder i samband med den aviseradepropositionen om det civila försvaret (yrkande 3).I samma kommittémotion (Fö12) anför Vänsterpartietatt den föreslagna planeringsmyndighetens utformningoch befogenheter är av stor vikt för den framtidakrishanteringsstrukturen. När man gör en sådanomfattande ominriktning av samhälletskrishanteringssystem är det viktigt att riksdagenfår ta ställning till helheten, behovet avkompetenser och resurser och deras konsekvenser.Vänsterpartiet har inget i sak att erinra mot tankenatt lägga ner (). Men beslutet bör anstå till dess riksdagenkan ta ställning till helheten. Därför bör riksdageninte ta ställning för nedläggning av ÖCB nu utan närhela frågan återkommer till . Därför börutskottet föreslå att avslå förslaget attlägga ner ÖCB (yrkande 11). Utskottet bör ocksåföreslå att ge regeringen i uppdrag attåterkomma till med ett samlat förslag tillplaneringsmyndighet och i samband med detta föreslåvilka myndigheter eller delar av myndigheter som dåkan läggas ner (yrkande 12).I kommittémotion Fö256 (kd) tas också andra frågor upp.Kristdemokraterna framhåller att vid höjd beredskapär det kommunstyrelserna som är högsta civilatotalförsvarsmyndighet på lokal nivå. Avbudgetpropositionen framgår att det finns regionalaoch lokala skillnader vad gäller kommunernas förmågaatt hantera krisen i fred och under höjd beredskap.Kristdemokraterna anser därför att resurser måsteavsättas i syfte att skapa god förmåga tillkrishantering i samtliga kommuner (yrkande 2).I samma motion (Fö256) anför atti fredstid planlägger länsstyrelserna den egnakrigs- och krisverksamheten. Vid höjd beredskap ärdet länsstyrelserna som är högsta civilatotalförsvarsmyndighet inom länet. Det innebär attlänsstyrelserna leder och samordnar det civilaförsvaret. Det är viktigt att länsstyrelserna harresurser att identifiera, förebygga och möta nya hotoch sårbarheter (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeI motionerna Fö2 (m) yrkande 1, Fö6 (kd) yrkande 9,Fö9 (m) yrkande 14 i denna del samt Fö12 (v)yrkandena 2 och 3 aktualiseras frågor omresursanvändningen för att förebygga svårapåfrestningar och för det civila försvarets behov. motion framhålls att gränsen mellan det fredstidabehovet av resurser som kan användas för olikafredstida påfrestningar och de totalförsvarsresursersom kan anskaffas för krigsfara och krig är på vägatt suddas ut. Planeringen av det civila försvaretbör ske med utgångspunkt i detta. Liknandesynpunkter framförs i andra motioner såsom att dencivila planeringsramen bör kunna disponeras för allade uppgifter som det säkerhetspolitiska lägetmotiverar för att stärka beredskapen inför andraallvarliga störningar och kriser i samhället än förkrig.I propositionen tas dessa frågor också upp.Regeringen framhåller bl.a. att den bredarehotbilden, liksom den fortgående bolagiseringen ochprivatiseringen av delar av infrastrukturen, harmedfört att det har blivit svårare att avgränsastatens och kommunernas ansvar ikrishanteringsarbetet i förhållande till andraaktörers ansvar. Detta gäller inte minst när detgäller att förebygga och förbereda åtgärder införberedskapen mot svåra påfrestningar på samhället ifred.För att förbättra samhällets resursanvändninganser regeringen att åtgärder inom beredskapen motsvåra påfrestningar på samhället i fred och höjdberedskap bör koordineras både vad avser verksamhetoch finansiering. I de fall en åtgärd genomförs föratt förbättra förmågan vid en svår påfrestning påsamhället i fred och där åtgärden innebären förbättring av förmågan vid höjd beredskap kandet därför övervägas om åtgärden skall kunnaanslagsfinansieras genom omprioritering inomutgiftsområde 6 Totalförsvar.Utskottet instämmer helt i detta och är intefrämmande för att detta synsätt grundligt börövervägas när beredskapinvesteringar skallfinansieras inom utgiftsområde 6 Totalförsvar. Detär enligt utskottets mening rimligt att de resursersom anvisas för att bygga upp en beredskap införkrig och krigsfara, även skall kunna få användas föratt förebygga särskilt svåra påfrestningar påfredssamhället. Det innebär dock inte att resurserför investeringar för svåra påfrestningar påsamhället i fred som i första hand anvisas fördetta behov och därmed finansieras över andrautgiftsområden skall finansieras över utgiftsområde6 Totalförsvar.Regeringen avser att i propositionen våren 2002närmare beskriva hur planeringssystemet skallutformas för att tillgodose en planering somomfattar både svåra påfrestningar på samhället ifred och höjd beredskap. Utskottet utgår ifrån attdet i detta sammanhang övervägs vad utskottet nuanfört. liberalerna har underöverläggningarna i utskottet framhållit att även deinstämde i denna fråga.Vad utskottet nu anfört och med anledning avmotionerna Fö2 (m) yrkande 1, Fö6 (kd) yrkande 9,Fö9 (m) yrkande 14 i denna del samt Fö12 (v)yrkandena 2 och 3 bör som sin mening geregeringen till känna.I motionerna Fö10 (fp) yrkandena 6 och 7 samt Fö12(v) yrkandena 11 och 12 tas frågor upp som rör dennya planeringsmyndigheten.Utskottet har inget att invända mot regeringensförslag att lägga ner Överstyrelsen för civilberedskap och att en ny myndighetinrättas med samordnande planeringsuppgifter vadavser beredskap mot svåra påfrestningar på samhälleti fred och civilt försvar. Utskottet vill dock medanledning av detta anföra följande.Utskottet, som tagit del av kommittédirektiven(dir. 2001:84) En ny myndighet medplaneringsuppgifter för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och höjdberedskap, noterar att det i direktiven anges attutredaren skall vidta de åtgärder som krävs för attden nya myndigheten skall kunna inrättas den 1 juli2002. Utskottet förutsätter att så sker. ser det är det utomordentligt angelägetatt den nya planeringsmyndigheten kan starta upp sinverksamhet i omdelbar anslutning till attÖverstyrelsen för civil beredskap läggs ner.Utskottet anser också att det bör ankomma påriksdagen att besluta om inrättandet av den nyaplaneringsmyndigheten. Detta bör beslutamot bakgrund av den stora betydelsen myndigheten ochdess verksamhet får i den nya strukturen förkrishanteringen i samhället.Utskottet har tidigare i detta betänkandeförutsatt att regeringen i den aviseradepropositionen redovisar en samlad planför hur den nya reformerade strukturen -organisatoriskt och finansiellt - förkrishanteringen i samhället skall utformas.Utskottet utgår ifrån att regeringen i dettasammanhang lämnar förslag till om attinrätta den nya planeringsmyndigheten. Även förslagom tidpunkt när den nya planeringsmyndigheten skallinrättas bör då redovisas.Vad utskottet nu anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.Som framgått har utskottet inte haft något attinvända mot regeringens förslag om att lägga nerÖverstyrelsen för civil beredskap den 30 juni 2002och att en ny myndighet inrättas med samordnandeplaneringsuppgifter vad avser beredskap både motsvåra påfrestningar på samhället i fred och förcivilt försvar. Förslagen i motion Fö12 (v) att intenu lägga ner utani stället låta regeringen återkomma i fråganavstyrks sålunda. Utskottet anser sig heller intekunna tillstyrka motion Fö10 (fp) om att ävenStyrelsen för psykologiskt försvar och läggs ner för att av dessa ochÖverstyrelsen för civil beredskap bilda en nymyndighet. Motionerna Fö10 (fp) yrkandena 6 och 7och Fö12 (v) yrkandena 11 och 12 avstyrks därför avutskottet.I motion Fö6 (kd) yrkande 8 tas frågan upp omdelningen av informationsberedskapen mellan den nyaplaneringsmyndigheten och Styrelsen för psykologisktförsvar. Utskottet, som framhållerinformationsberedskapens särskilda betydelse, utgårifrån att regeringen tar hänsyn tillinformationsberedskapens betydelse i de fortsattadetaljövervägandena. Hur detta bör ordnas räknarutskottet med kommer att bli belyst i den aviseradepropositionen våren 2002.Något uttalande utöver vad utskottet ovan anförtanser utskottet inte nu vara påkallat. Motion Fö6(kd) yrkande 8 avstyrks därför av utskottet.I motion Fö256 (kd) aktualiseras frågor som rörlänsstyrelsernas och kommunernas förmåga samt derasresurser för att bl.a. kunna möta nya hot ochsårbarheter. Utskottet har på annan plats i dettabetänkande godtagit vad regeringen i propositionenanfört om att länsstyrelserna bör utöva sittområdesansvar genom att samordna planeringen införkriser och genom samordning och stöd till dekommuner och andra aktörer som berörs av en kris.Likaså har utskottet anslutit sig till vadregeringen anfört om att kommunerna måste ha ettplaneringsansvar för att förbereda hanteringen avallvarliga situationer och också ha möjlighet attinrätta särskilda krisledningsorgan för sådanasituationer.Utskottet kan också konstatera att av direktiven(dir. 2001:84) En ny myndighet medplaneringsuppgifter för beredskapen mot svårapåfrestningar på samhället i fred och för höjdberedskap framgår att den nya planeringsmyndighetensärskilt skall verka för att med bibehållande avansvarsprincipen stärka krishanteringsförmågan hoslänsstyrelser och kommuner.Utskottet utgår ifrån att i den aviseradepropositionen , som närmare kommer attbeskriva hur planerings- och finansieringssystemetskall utformas för att tillgodose en planering somomfattar både svåra påfrestningar på samhället ifred och höjd beredskap, kommer frågor av det slagsom tas upp i motionen att bli ordentligtgenomlysta. För ett ställningstagande i dessa frågorvill därför utskottet avvakta regeringens förslag iden aviserade propositionen våren 2002.Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionFö256 (kd) yrkandena 2 och 3.Försöksverksamhet med samverkanscentrum påGotlandPropositionenPå regeringens uppdrag har ,, , ,i och , medbistånd av , gemensamt belyst behovetav och möjligheterna att samordna sina resurser vidhantering av allvarliga olyckor och särskildasamhälleliga kristillstånd på Gotland.Myndigheterna föreslår att ett samgrupperatcentrum för samverkan inrättas på (GotSam).Lokalen föreslås vara permanent bemannad medtjänstemän från deltagande myndigheter och kommunen.Vidare föreslås att en femårig försöksverksamhetinleds där möjligheterna till olika former avsamverkan mellan myndigheterna kan prövas. Kostnadenberäknas till mellan sju och perår. Sårbarhets- och säkerhetsutredningen har i sittbetänkande tillstyrkt vad myndigheterna föreslagit.Även Försvarsberedningen har isin rapport struktur för ökad säkerhet -nätverksförsvar och krishantering (Ds 2001:44)tillstyrkt myndigheternas förslag.Regeringen anser att det är av intresse att prövaom den av myndigheterna föreslagna modellen medförbättre samordning och ett effektivareresursutnyttjande och avser att påbörja ensådan försöksverksamhet. Inom ramen för denna skallmyndigheterna återkomma till regeringen medförsökets närmare utformning.Efter initiativ av i länbedrivs där en liknande samverkanvid större olyckor (CeSam). Samordningen omfattarsåväl myndigheter som, med stöd av avtal, andraberörda intressenter.Enligt denna modell sker samgrupperingen först viden inträffad händelse. Deltagarna utbildas och övasdock kontinuerligt.Regeringen avser parallellt med GotSam låta följaden verksamhet som bedrivs i Uppsala.Utskottets ställningstagandeUtskottet ställer sig nu - liksom tidigare -positivt till att en regional försöksverksamhetgenomförs på . Utskottet välkomnar därför attregeringen avser att påbörja en sådan.Försvarspolitikens inriktningI detta avsnitt behandlar utskottet motionerna2000/01:Fö207 (m kommitté) yrkandena 1 och 2,2001/02:Fö9 (m parti) yrkande 1, 2001/02:Fö12 (vkommitté) yrkande 14, 2001/02:Fö223 (kd) och2001/02:Fö274 (m kommitté) yrkande 1. Något förslagav regeringen behandlas inte i detta avsnitt.Inriktning av försvarspolitikenUtskottets bedömning och förslag i korthetUtskottet anser att de tre tidigareriksdagsbesluten om försvars-politikensinriktning fattade under åren 1999 och 2000bör gälla även nästa försvarsbeslutsperiod,dvs. , varför utskottetföreslår att avslår motion2000/01:Fö207 (m) yrkandena 1 och 2.PropositionenInledningEnligt regeringen har det slut och deefterföljande årens internationella utvecklingresulterat i en omfattande reformering av densvenska försvarspolitiken. Utgångspunkten förreformprocessen är beslut i densäkerhetspolitiska kontrollstationen 1999 ochbeslutet om ändrad inriktning för totalförsvaret imars 2000. Processen med omställning avtotalförsvarets resurser i enlighet med denbeslutade inriktningen pågår enligt regeringen.För det första ersätts den tidigare fokuseringenpå invasionsförsvar av en inriktning mot ettmodernt, flexibelt och rörligt insatsförsvar. Iinsatsförsvaret skall verksamheten bedrivas ochresurserna utformas med en större bredd av hot somutgångspunkt.För det andra har en omfattandeinternationalisering inletts med syfte att skapaökad förmåga för internationell krishantering ochsäkerhetsfrämjande samarbete. De förband och systemsom behövs skall kunna användas såvälför att försvara landet som i internationellainsatser.En tredje grundpelare i reformen är ettanpassningstänkande som skall göra det möjligt att,utifrån en grundläggande försvarsförmåga och en bredkompetensbas, vid behov förstärka, utöka, reduceraeller på annat sätt förändra totalförsvaret för attmöta förändrade behov, såväl kvantitativt somkvalitativt.För det fjärde handlar det om att förbättramöjligheterna att utnyttja resurserna inomtotalförsvaret vid fredstida kriser.Framtida konflikters karaktärRegeringen pekar på att i västvärlden är detmilitära försvaret till övervägande del uppbyggt föratt skydda territoriet mot angrepp från en annanstat som använder sig av militära metoder.Skyddsåtgärder för andra typer av hot är däremotmindre utvecklade. Den militära utvecklingen i dennadel av världen präglas framför allt av tvåtrender. Dels handlar det om att öka användbarhetenav olika stridskrafter i första hand för att möta deökade kraven på förband till internationellakrishanteringsoperationer, dels är trenden attstridskrafterna tar ytterligare ett steg mothögteknologiska förband. Kostnaderna för attutveckla denna typ av stridskrafter är mycket höga,varför volymen förband minskar. Inriktningen är attförbättra ledningsförmågan och att olika typer avarmé-, marin- och flygstridskrafter skall agera iintegrerade stridsgrupper. Lednings- ochinformationsöverlägsenhet samt rörlighet och stridpå långa avstånd är några av de viktigaste inslageni denna utveckling. har bl.a.teknikutvecklingen möjliggjort att vapeninsatsernakan göras med långa skjutavstånd och med högprecision. Därmed minskar förlustrisken förangriparen. Det måste dock fortfarande konstaterasatt luftrummet fortsatt kommer att ha en storbetydelse i alla typer av militära konflikter.Ytterligare en trend är att framtida konflikter istor utsträckning kommer att beröra stadsmiljö.Stadsbebyggelsen med sin komplicerade infrastrukturrymmer många svårigheter som ytterligare komplicerasav den stora ansamlingen av människor - det är svårtatt utkämpa strid utan att befolkningen drabbas. Detär viktigt att både det militära och civilaförsvaret förbereds för dessa situationer, inteminst när det gäller s.k. strid i bebyggelse ochdess konsekvenser. Även våldsangrepp från icke-statliga aktörer i denna miljö kan leda till storakonsekvenser i form av döda, skadade och förstördegendom, något som vi upplevt alltför tydligt genomterrordåden i anser att begreppet asymmetri i dettasammanhang är ett tillstånd som uppstår när tvåförhållanden som är olika varandra möts. Det ärolikheten som är asymmetrin, inte metoderna i sig.Det är möjligt att förutse var asymmetri kan uppståberoende på var styrkan och svagheten finns i olikastatsbildningar och den typ av försvars- och andraskyddsåtgärder som staten i fråga har vidtagit.Det primära målet för en motståndare behöveralltså inte vara att söka krig. Om syftet kan uppnåsgenom andra former av påtryckningar kan detta varatillräckligt. Förmågan att hantera olika former avkriser och konflikter har mot denna bakgrund en storbetydelse.Regeringen utesluter inte att mer begränsadeangrepp, med en rad olika påverkansmedel, skullekunna riktas mot i samband med en kris somutvecklas ur nuvarande omvärldsläge. Syftet skullekunna vara att störa det svenska samhällets funktioneller att påverka agerande.Den tekniska infrastrukturen, som t.ex.elförsörjningen och telekommunikationer spelarsåledes en allt viktigare roll för att kunnaupprätthålla samhällets vitala funktioner.Sårbarheten i dessa system och de senaste årensinformationstekniska utveckling har inneburit attäven mindre intressegrupper, terrorister ochekonomiskt svagare stater får allt störremöjligheter att påverka, oavsett var i världen dessaaktörer befinner sig. Detta förhållande innebär attmotståndsförmågan blir alltmer beroende avsamhällsutvecklingen och ökar risken för att enangripare med stora militära resurser väljer att iförsta hand rikta sina angrepp mot den civilainfrastrukturen. Genom att slå ut civilinfrastruktur minskas vår förmåga att göra motståndutan att en direkt konfrontation har förekommit.Även denna typ av agerande kan få en asymmetriskprägel, sedd ur ett militärt perspektiv.Krig och fred har under det enligtregeringen behandlats som två tydligt urskiljbaraförhållanden.