bet · GO01LU16 · 2001-03-22 00:00:00 — Olovligt bortförda barn i internationellaförhållanden I betänkandet behandlar utskottet 13 motionsyrkandenfrån allmänna motionstiden avseende olikafrågeställningar rörande olovligt bortförda barn iinternationella förhållanden.Utskottet avstyrker bifall till samtligamotionsyrkanden, bl.a. med hänvisning till tidigareställningstaganden och pågående utredningsarbete. 2000/01:L405 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening att en flyende förälder med barn skallbetraktas som asylsökande och skyddsbehövande.2. tillkännager för regeringen som sinmening att svenska domstolar och jurister ifamiljerätt utbildas om innebördoch tillämpning.3. tillkännager för regeringen som sinmening att ändra 12 § i överflyttningslagen så attsvenska myndigheter förhindrar överflyttning om detskulle innebära allvarlig risk för barnets hälsa.4. tillkännager för regeringen som sinmening att svenska domstolar automatiskt förordar ombarnpsykologisk eller barnpsykiatrisk utredning omden ene föräldern så kräver.2000/01:L426 av m.fl. (kd, m, c, fp,mp) vari föreslås att fattar följandebeslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om tillsättande av enutredning med syfte att förbättra sakkunskapen ombarn i de svenska domstolarna.2000/01:L434 av m.fl. (mp) vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen beslutar om ändring i lagen (1989:14) omerkännande och verkställighet av utländskavårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barnså att det tilläggs att barnets bästa skall komma ifrämsta rummet vid alla avgöranden enligt lagen.2000/01:L440 av och () vari föreslås att fattarföljande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att föra in attbarnets bästa skall komma i främsta rummet vidbeslut om överförande av barn enligtHaagkonventionen.2000/01:L442 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om Haagkonventionenutifrån barnperspektivet.2000/01:L445 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att en utredning kanbehöva tillsättas för att följa upp vad som händermed de barn som överlämnas i enlighet medHaagkonventionen.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att barn bör kunnaförordnas ett juridiskt ombud vid överflytt-ningsärenden.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om ökade möjlighetertill ekonomiskt bistånd för ökade levnadsomkostnaderi samband med ärenden som rör Haagkonventionen.2000/01:L447 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening att en översyn av domstolarna bör ske så attde dömer i enlighet med principen om barnens bästa ienlighet med vad som anförs i motionen.2000/01:L452 av och andre vicetalman (s, v) vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att barnets bästaskall komma i främsta rummet vid alla avgörandenenligt lagen (1989:14) om erkännande ochverkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m.och om överflyttning av barn. Allmän bakgrundI betänkandet behandlar utskottet 13 motionsyrkandenfrån allmänna motionstiden avseende olikafrågeställningar rörande olovligt bortförda barn iinternationella förhållanden. Som allmän bakgrundtill motionsspörsmålen vill utskottet redovisaföljande.Med olovligt bortförande av barn avses framför alltdå en förälder utan lov för med sig sitt barn tillett annat land. Hit hör också fall då en förälderolovligen håller kvar barnet i ett annat land efterutgången av en umgängestid eller efter det att endomstol bestämt att den andra föräldern skall havårdnaden om barnet. I båda fallen är ändamålet atthindra den andra föräldern från att ha vårdnaden ombarnet eller utöva umgängesrätt.År 1980 tillkom två konventioner,och , i syfteatt få till stånd ett internationellt samarbete föratt motverka olovliga bortföranden och kvarhållandenav barn i internationella förhållanden. Enligtkonventionerna skall ett beslut om vårdnad i barnetshemland normalt verkställas, och barnet skall enligthuvudregeln flyttas dit. har anslutit sigtill de båda konventionerna, och dessa harinförlivats med svensk rätt genom lagen (1989:14) omerkännande och verkställighet av utländskavårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning avbarn. För del är konventionerna i kraftgentemot ett femtiotal länder.En ny konvention som gäller myndighetersbehörighet, tillämplig lag, erkännande,verkställighet och samarbete i fråga omföräldraansvar och åtgärder till skydd för barnantogs inom för inter-nationell privaträtt. Den nya harett vidare tillämpningsområde och skall ses som ettkomplement till . 1996 årskonvention är betydelsefull genom att den på etttvingande sätt reglerar myndigheternas behörighetatt ta upp exempelvis vårdnadsfrågor och genom attden behöriga myndighetens beslut skall erkännas ochverkställas i de övriga konventionsstaterna. 1980års däremot inskränker sig till attvara en konvention om överflyttning, dvs. ettinstrument för att i nödsituationer möjligtåterställa läget som det var innan det olovligabortförandet eller kvarhållandet ägde rum. 1996 årsHaagkonvention är också betydelsefull på så sätt attden vill hindra att en person genom att olovligtbortföra eller kvarhålla ett barn skall kunna skapabehörighet för myndigheter i ett annat land än detdär barnet har sin invanda miljö. Enligtkonventionen skall behörigheten i alla åtgärderrörande barn tillkomma myndigheterna i den stat därbarnet har sitt hemvist. Om ett olovligt bortförandeäger rum saknar sålunda den nya statens myndigheterbehörighet att ta upp frågor rörande vårdnad ochumgänge. Först när barnet fått hemvist i den nyastaten och vissa andra i konventionen föreskrivnavillkor är uppfyllda övergår behörigheten tillmyndigheterna i det nya landet. Till dessbehörigheten på föreskrivet sätt har övergått tillden nya statens myndigheter skall man i den statenerkänna och verkställa de beslut som har meddelats ibarnets ursprungliga hemviststat.I maj 1998 antog Europeiska unionens råd enkonvention om domstols behörighet och om erkännandeoch verkställighet av domar i äktenskapsmål. Den nyaEU-konventionen, den s.k. Brysselkonventionen II,innehåller bl.a. regler om myndigheters behörighetatt i samband med äktenskapsmål ta uppvårdnadsfrågor och regler om erkännande ochverkställighet av vårdnadsavgöranden meddelade isamband med ett äktenskapsmål i en EU-stat. Medanledning av Amsterdamfördraget har kommissionenlagt fram ett förslag till en gemenskapsrättsakt därBrysselkonventionen II har omarbetats till enförordning. Förordningen som benämns II-förordningen har antagits av Europeiska unionens rådden och har trätt i kraft den 1 mars2001. Den är till alla delar bindande och direkttillämplig i och övriga berördamedlemsstater i EU. Förordningen innehåller ensärskild bestämmelse om bortförande av barn enligtvilken de behöriga domstolarna skall utöva sinbehörighet i enlighet med Haagkonvention.I november 1999 besökte utskottet under enstudieresa sekretariatet i för Haagkonferensenför internationell privaträtt, varvid utskotteterhöll aktuell information om läget beträffandeolika länders anslutning till 1996 årsHaagkonvention om föräldraansvar och åtgärder tillskydd för barn.Utskottet övergår härefter till att behandla deolika frågeställningar som tas upp i motionerna.Motionerna och utskottetsställningstagandenUtskottet behandlar till att börja med en motion somtar upp tillämpningen av Haagkonventionen.Carina och (båda s) anför imotion L442 att barnper- spektivet kommit iskymundan när det gäller tillämpningen avHaagkonventionen. Vid tillämpningen av konventionenmåste stor vikt läggas vid om barnen riskerar attutsättas för fysiska eller psykiska skador ellerförsättas i en ohållbar situation. Motionärernaframhåller att reglerar inte baraföräldrarnas utan också barnens rätt. Det finns,enligt motionärerna, också ettjämställdhetsperspektiv på frågan. Kvinnor har,anförs det, sämre inkomster och allmänt sett sämresocialt skyddsnät. De kan på grund av sin situationha praktiska svårigheter att följa en rättsprocessefter att barnet återförts. Med hänsyn till detanförda är det enligt motionen angeläget att göra enöversyn av tillämpning, och imotionen yrkas ett tillkännagivande i enlighethärmed.Frågor om olovligt bortförda barn har behandlats avutskottet , bl.a. medanledning av ett motionsyrkande i samband medbehandlingen av proposition 1997/98:7 Vårdnad,boende och umgänge (bet. 1997/98:LU12). I linje medtidigare ställningstagande förutsatte utskottet dåatt man från regeringens sida fortsätter arbetet medatt få till stånd ytterligare internationellaöverenskommelser, där sådana utgör en lämpliglösning, och det fanns mot denna bakgrund inte skälför att ta något ytterligare initiativ närdet gäller olovliga bortföranden av barn iinternationella förhållanden.Frågan berördes också av utskottet i ettyttrande till socialutskottet med anledning avbehandlingen av proposition 1997/98:182 Strategi föratt förverkliga FN:s konvention om barnetsrättigheter i jämte motioner (1998/99:LU1y).Utskottet konstaterade att be-handlar frågan om olovligt bortförda barn i artikel11. Av artikeln framgår att konventionsstaternaskall vidta lämpliga åtgärder för att bekämpaolovligt bortförande och kvarhållande av barn iutlandet. För detta ändamål skall staterna främjaingående av bilaterala eller multilateralaöverenskommelser eller anslutning till befintligaöverenskommelser. Utskottet redogjorde därefter fördet internationella och nationella arbetet när detgäller olovligt bortförda barn och kunde konstateraatt frågan om ratificering av 1996 årsHaagkonvention bereddes inom Regeringskansliet.Vidare pekade utskottet på att även frågan omSveriges ratificering av Brysselkonventionen II omdomstols behörighet och om erkännande ochverkställighet av domar i äktenskapsmål var föremålför beredning. Mot bakgrund av vad som redovisatskunde utskottet med tillfredsställelsekonstatera att det pågick ett omfattande arbete isyfte att skapa så effektiva regelverk som möjligtbåde på internationell och nationell nivå i syfteatt bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande avbarn. Utskottet kunde inte finna annat än attlagstiftningsarbetet låg väl i linje med deåtaganden som gjort genom barnkonventionen.När frågan om olovligt bortförda barn senastbehandlades av med anledning aven motion med samma inriktning som den nu aktuellamotion L442 konstaterade utskottet att det pågick enberedning av frågan om svensk anslutning till 1996års om föräldraansvar och åtgärdertill skydd för barn. Med anledning av att frågan omolovligt bortförande av barn åter hade aktualiseratsmotionsvägen, framhöll utskottet att det ärvärdefullt att de internationella reglerna påområdet diskuteras och belyses utifrån vilkaeffekter tillämpningen får på de berörda barnenssituation. Det är viktigt, fortsatte utskottet, attde domstolar och myndigheter som har att tillämpareglerna gör det på ett ändamålsenligt sätt ochbeaktar krav att barnets bästaskall komma i främsta rummet vid alla åtgärder somrör barn. Utskottet utgick från att barnenssituation och barnens bästa är en centralutgångspunkt och ledstjärna för de överväganden somsker internationellt och nationellt i fråga omåtgärder mot olovliga bortföranden och kvarhållandenav barn och ansåg att det inte var påkallat mednågot särskilt uttalande eller annan åtgärd frånriksdagens sida med anledning av vad som anförts iden då aktuella motionen. Med det anförda avstyrkteutskottet bifall till motionen.Vad som anförts i motion L442 utgör, enligtutskottets mening, inte skäl för attfrångå sitt tidigare ställningstagande i frågan.Utskottet avstyrker därmed bifall till motionen.Ett flertal motioner rör olika frågor om förfarandetenligt lagen (1989:14) om erkännande ochverkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m.och om överflyttning av barn.En ansökan om verkställighet av vårdnadsavgörandenm.m. eller om överflyttning av barn enligt 1989 årslag görs hos länsrätten (13 §). Det är alltsåbestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291)och förvaltningslagen (1986:223) som blirtillämpliga på förfarandet. lag innehållervissa särskilda regler när det gäller förfarandet imål enligt lagen. Sålunda föreskrivs att målen skallhandläggas skyndsamt. Innan länsrätten förordnar omverkställighet eller överflyttning får den uppdra åten ledamot eller suppleant i socialnämnden eller entjänsteman inom att verka för att densom har hand om barnet frivilligt skall fullgöra vadsom åligger honom eller henne. Ett sådant uppdragfår även lämnas åt någon annan lämplig person.Uppdraget får emellertid inte leda till att måletsbehandling onödigt fördröjs. Vidare föreskrivs bl.a.att rätten, innan den avgör ett mål omverkställighet av ett avgörande om vårdnaden om barneller om överflyttning av barn, skall inhämtabarnets mening, om det inte är omöjligt med hänsynsärskilt till barnets ålder och mognad. I lagenfinns ytterligare regler om förfarandet i syfte attgarantera en smidig och skyndsam handläggning.I motion L426 framhåller m.fl. (kd,m, c, fp, mp) att det behövs barnsakkunniga i dom-stolarna när beslut skall fattas om en överflyttningav ett barn. Enligt motionärerna bör regeringentillsätta en utredning angående hur barnsakkunnigabäst skall kunna bistå domstolarna med vägledanderåd och vara behjälpliga i samband med självaöverflyttningarna.Enligt motion L447 av () bör ettspecialförfarande inrättas för att säkerställa attbarnets bästa beaktas i mål om överflyttning. Denlämpligaste ordningen är, enligt motionären, attinrätta en specialdomstol för dessa fall. I motionenbegärs ett tillkännagivande i enlighet med detanförda.Margareta () anser i motion L405 attsvenska domstolar i förevarande typ av målautomatiskt bör förordna om barnpsykologisk ellerbarnpsykiatrisk utredning om den ene föräldern såkräver (yrkande 4).Enligt motion L445 av och (båda mp) är det lämpligt att ett juridisktombud förordnas för barnet i mål om överflyttning.Ombudets uppgift bör vara att skydda barnet motkränkningar eller att ta skada under rättsprocessenoch överflyttningen samt att föra barnets talan. Imotionen yrkas ett tillkännagivande härom (yrkande2). Vidare framhåller motionärerna att det medförhöjda levnadsomkostnader för den förälder som letarefter sitt barn och kanske måste närvara under enrättsprocess i ett annat land. Dessa ökade kostnaderryms inte alltid i den enskildes ekonomi varför detbehövs någon form av ekonomiskt bistånd. I motionenbegärs ett tillkännagivande i enlighet med vad somnu anförts (yrkande 3).Vad först gäller frågan om att inrätta särskildafamiljedomstolar har, med anledning av motioner,spörsmålet varit föremål för riksdagensställningstagande vid ett flertal tillfällen undersenare år (se bet. 1989/90:JuU32, 1991/92:JuU20,1992/93:LU22 och 1997/98:LU12). Motionsyrkandena hardärvid avslagits med hänvisning till att antaletspecialdomstolar bör minska. har vidareansett att det är viktigt att slå vakt om principenom de allmänna domstolarnas breda och sakligakompetens och den därmed sammanhängande tanken atten domare bör ha så djup kunskap och god överblicköver hela det juridiska fältet som möjligt.Utskottet saknar anledning att nu inta en annanståndpunkt i denna principfråga.Beträffande handläggningen i mål om verkställighetav vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning avbarn vill utskottet uttala att utskottet självfalletdelar motionärernas uppfattning att det ärväsentligt att domare som handlägger mål enligt 1989års lag har erforderlig kompetens och erfarenhet avden särskilda måltyp som det här är fråga om. Isammanhanget vill utskottet framhålla betydelsen avde utbildningsinsatser som görs inom rättsväsendetnär det gäller handläggningen enligt ifrågavarandelag. Det bör också framhållas att förfarandereglernaenligt lagen syftar till att skapa en snabb ochsmidig ordning inte minst av hänsyn till barnetsbästa. Utskottet utesluter emellertid inte attreglerna kan behöva ändras för att skapa ett merändamålsenligt förfarande och ett bättre skydd förbarnet. Här vill utskottet peka på att det inomJustitiedepartementet pågår en översyn av 1989 årslag om erkännande och verkställighet av utländskavårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning avbarn. Enligt vad utskottet inhämtat beräknasöversynen vara klar och resultatetpresenteras i en departementspromemoria.Vad särskilt gäller frågan om en förälderskostnader för att ta till vara sin rätt i fråga omolovligt bortförda barn vill utskottet redovisa attUtrikesdepartementet förfogar över ett anslag på förnärvarande avseende främstresekostnader i samband med överflyttningar av barn.Anslaget får användas för kostnader som har sambandmed återförandet. En förordning som närmare skallreglera vad det aktuella anslaget får användas tillär under utarbetande inom ochförväntas bli klar under våren 2001.Med hänsyn till det anförda anser utskottet attriksdagen nu inte bör vidta någon åtgärd medanledning av motionerna L426, L447, L405 yrkande 4samt L445 yrkandena 2 och 3, och utskottet avstyrkerbifall till motionsyrkandena.Flera motioner innehåller yrkanden som närmast tarsikte på de materiella förutsättningarna föröverflyttning enligt lagen om erkännande ochverkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m.och om överflyttning av barn.Margareta och andre vice talman (s, v) konstaterar i motion L452 attSverige genom att ratificera haråtagit sig att vidta åtgärder för att bekämpaolovligt bortförande och kvarhållande av barn iutlandet. Ratificeringen av är ettled i detta åtagande. Av artikel 3 ibarnkonventionen framgår att barnets bästa skallkomma i främsta rummet vid alla åtgärder som rörbarn. Genom att lag om överflyttning avbarn m.m. ta in ett stadgande om att barnets bästaskall komma i främsta rummet vid alla avgörandenenligt lagen tydliggörs, enligt motionärerna, attbarnkonventionens artikel 3 även skall tillämpas närdet gäller överflyttning av barn. Motionärerna begärett tillkännagivande i enlighet härmed.Samma uppfattning framförs av m.fl.(mp) i motion L434 och i motion L440 av MargaretaAndersson och (båda c).I motion L405 av () begärs attden berörda lagstiftningen ändras så att svenskamyndigheter i större utsträckning kan förhindra enöverflyttning när det kan innebära en allvarlig riskför barnets hälsa (yrkande 3).Utskottet delar givetvis motionärernas uppfattningatt barnets hälsa inte skall äventyras och attbarnets bästa skall komma i främsta rummet vid allaavgöranden enligt lagen om erkännande ochverkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m.och om överflyttning av barn. I 12 § nämnda lagfinns regler om att överflyttning av barn i vissafall kan vägras. Sålunda får överflyttning vägras omdet finns en allvarlig risk för att överflyttningenskadar barnets kroppsliga eller själsliga hälsaeller i övrigt sätter barnet i en situation som inteär godtagbar (p. 2).Därutöver vill utskottet framhålla följande. Genomanslutningen till har Sverigeförbundit sig att tillämpa denna. lag omerkännande och verkställighet av utländskavårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barnär ett resultat av detta åtagande och innebär attHaagkonventionen införlivats med svensk rätt.Ändringar i lagstiftningen förutsätter därförmotsvarande ändringar i , något somSverige inte kan göra ensidigt utan överenskommelsehärom med övriga konventionsstater. Därtill villutskottet än en gång framhålla att utskottet utgårfrån att barnens situation och barnens bästa är encentral utgångspunkt och ledstjärna för deöverväganden som sker internationellt och nationellti fråga om åtgärder mot olovliga bortföranden ochkvarhållanden av barn.Med hänsyn till det anförda påkallar enligtutskottets mening vad som anförts i de aktuellamotionerna inte någon åtgärd från sida iförevarande sammanhang, varför utskottet avstyrkerbifall till motionerna L452, L434, L440 och L405yrkande 3.I motion L405 begär () etttillkännagivande om att svenska domare och juristeri familjerätt bör utbildas om Haagkonventionensinnebörd och tillämpning (yrkande 2).Utskottet vill peka på att i fleraår har anordnat seminarier för domare och advokateri mål om verkställighet av vårdnadsavgöranden ochmål om överflyttning. avser nu attdokumentera vad som kommit fram vid seminarierna ochpå lämpligt sätt sprida detta. Utskottet är inteberett att förorda något initiativ från riksdagenssida i frågan och avstyrker därmed bifall tillmotion L405 yrkande 2.Matz och (båda mp)framhåller i motion L445 att det saknas underlag föratt bedöma vad som händer med de barn somöverflyttas eftersom ingen uppföljning sker avavgörandena. Det finns således inga undersökningarom de psykiska konsekvenserna av överflyttningar ochom hur kontakten har utvecklats med den andreföräldern. I motionen anförs också att börskapa rutiner för att kunna försäkra sig om att deutredningar som görs i samband med en vårdnadstvisti ett annat land för ett barn med svensk anknytningblir ordentligt utförda. I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med det anförda (yrkande1).Utskottet anser i likhet med motionärerna att detär viktigt att följa upp avgöranden omverkställighet i vårdnadsmål och om överflyttning avbarn. Utskottet utgår från att denna fråga liksomfrågan om insyn i vårdnadsutredningar som görs iandra länder är spörsmål som kan tas upp i sambandmed överväganden om tillämpningen avHaagkonventionerna, bl.a. inom ramen förHaagkonferensen för internationell privaträtt. Någotsärskilt uttalande eller annan åtgärd frånriksdagens sida i förevarande sammanhang ärutskottet inte berett att förorda. Därmed avstyrkerutskottet bifall till motion L445 yrkande 1.Slutligen behandlar utskottet ett motionsyrkande avMargareta () i motion L405 om att enförälder som är på flykt med sitt barn skallbetraktas som asylsökande och skyddsbehövande(yrkande 1).Utskottet vill erinra om att enligt 3 kap. 1 §utlänningslagen (1989:529) avses med asyluppehållstillstånd som beviljas en utlänning därföratt han är flykting. Vidare avses enligt 2 § medflykting en utlänning som befinner sig utanför detland som han är medborgare i, därför att han kännervälgrundad fruktan för förföljelse på grund av sinras, nationalitet m.m. och som inte kan eller pågrund av sin fruktan inte vill begagna sig av dettalands skydd. Enligt utskottets mening är det intelämpligt att i något avseende jämställa föräldrarmed barn som är föremål för tillämpning av reglernaom överflyttning av barn med de personkategorier somavses med utlänningslagens bestämmelser.Utskottet avstyrker således bifall till motion L405yrkande 1. beträffande barnperspektivetatt avslår motion 2000/01:L442,2. beträffande handläggningatt avslår motionerna 2000/01:L405 yrkande 4,2000/01: L426, 2000/01:L445 yrkandena 2 och 3samt 2000/01:L447,3. beträffande ändring avöverflyttningslagenatt avslår motionerna 2000/01:L405 yrkande 3,2000/01: L434, 2000/01:L440 och 2000/01:L452,4. beträffande utbildningatt avslår motion 2000/01:L405 yrkande 2,5. beträffande uppföljningatt avslår motion 2000/01:L445 yrkande 1,6. beträffande asylsökandeatt avslår motion 2000/01:L405 yrkande 1.Stockholm den 22 mars 2001På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: TanjaLinderborg (v), (), (), StigRindborg (m), (),(), (m), (), MarinaPettersson (s), (), (), KjellEldensjö (kd), (),(), (), () och AgneHansson (c).Elanders Gotab, 2001