bet · GO01UU10 · 2001-03-20 00:00:00 — Depågående reformerna om ökad öppenhet förbättrarmöjligheterna för medborgarna att förstå och påverkaprocessen i EU:s beslutsfattande. Det svenskaordförandeskapet har ambitionen att föra EU närmaremedborgarna och att skapa nya samarbetsformer. InomEuropa förekommer en rad samarbetsprojekt inomkultur, utbildning och idrott som stärker banden,inte enbart mellan regeringar, utan också mellanlokala myndigheter och enskilda individer.I deklarationen från om EU:s framtid harSverige fått i uppdrag att inleda en djupare ochbredare diskussion om EU:s framtid. Deklarationenklargör att arbetet med EU:s framtidsfrågor skallverka för att öka dess institutioners demokratiskalegitimitet och öppenhet för att föra unionennärmare medlemsstaternas medborgare.Med vad som anförts ovan anser utskottet att motion2000/01:U510 (c) yrkande 1 kan besvaras.I motion 2000/01:U601 (v) krävs att frågan om ettgenerellt diskrimineringsförbud bör lösas genomantagandet av ett förslag i om etttilläggsprotokoll till konventionen om skydd motdiskriminering.Utskottet kan konstatera att det arbete som underen följd av år pågått inom i syfte attutvidga tillämpningsområdet för det nuvarandediskrimineringsförbudet i artikel 14 iEuropakonventionen om mänskliga rättigheter till attgälla även rättigheter som inte omfattas avkonventionen avslutades med antagandet avett tilläggsprotokoll till konventionen,tilläggsprotokoll nr 12, rörande skydd motdiskriminering.I det förhandlingsarbete som lett fram tilltilläggsprotokoll nr 12 till harSverige deltagit aktivt. Från svensk sida haremellertid ifrågasatts om ett tilläggsprotokoll avdetta slag är rätt metod att komma till rätta med deallvarliga problem som diskriminering utgör då detkommer att ta innan praxishar utvecklats så mycket att man kan dra någrakonkreta slutsatser om protokollets praktiskainnebörd. Ytterligare ett problem medtilläggsprotokoll nr 12, i den utformning det tillslut fick, är att det inte kan uteslutas att en statkan komma att hållas ansvarig för brott mot demänskliga rättigheterna på grund av vad som hänt iden enskildes förhållande till tredje man, t.ex. enhyresvärd eller en restaurangägare.Utskottet har inhämtat att även om varenigt med övriga medlemsstater när det gälldediskrimineringsgrunderna är det kritiskt till denform och det innehåll som tilläggsprotokolletslutligen fick. Det har därför varken undertecknatseller ratificerats av . När det öppnades förundertecknande undertecknadesdet av 25 av 41 medlemsstater i . FörutomSverige avstod även bl.a. , , ,och från att underteckna det.Tilläggsprotokollet har ännu inte trätt i kraft.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U601 (v) kan besvaras.I motion 2000/01:U619 (m) krävs inrättandet av ettpermanent organ för samordning och stöd tillparlamentariskt och civilt utbyte, i synnerhet ikrisländer.Utskottet konstaterar att det finns organiseradeformer för att stödja den demokratiska utvecklingenoch värna de mänskliga rättigheterna. Förentanationernas kommission för de mänskligarättigheterna, där enskilda organisationer aktivtdeltar i debatten, är ett exempel på detta. BådeEuropaparlamentet och ägnar sig åt frågor rörande demokrati ochmänskliga rättigheter. Dessutom finns organisationersom den interparlamentariska unionen, IPU, somframgångsrikt driver bl.a. regionalt samarbete.Men vad som anförts ovan anser utskottet att motion2000/01:U619 (m) kan besvaras.I motion 2000/01:U621 (m) yrkande 4 begärs attregeringen lägger fram en redovisning av läget ochutvecklingen beträffande mänskliga rättigheter ochdemokrati i mottagarländerna för svenskt bistånd.Utskottet kan konstatera att i överSveriges internationella utvecklingssamarbete 1999presenterades översiktligtsituationen i alla samarbetsländer avseendedemokrati och mänskliga rättigheter. Därutöverlyftes ett antal länder särskilt fram i ettinledande kapitel av mer övergripande karaktär.Denna struktur har upprepats i årsboken sompresenterades för i samband medbudgetpropositionen. Utskottet har inhämtat attregeringen har för avsikt att i huvudsak bibehålladenna form av rapportering till . I yrkande6 krävs att regeringen i det internationellasamarbetet inom FN får en utförlig rapport ochgenomför en årlig debatt om läget beträffandemänskliga rättigheter och demokrati imedlemsländerna. Utskottet konstaterar vidare attinom ramen för FN debatteras situationenbeträffande mänskliga rättigheter i världen.Diskussionerna sker i generalförsamlingens tredjeutskott och i FN:s kommission förmänskliga rättigheter . Bådegeneralförsamlingen och kommissionen tillställsrapporter som närmare beskriver situationen i ettspecifikt land eller vad gäller ett specifikt tema,såsom tortyr.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U621 (m) yrkandena 4 och 6 kan besvaras.I motion 2000/01:U635 (v, kd, c fp, mp) yrkande 1krävs att i EU och FN skall arbeta för attefterlevnaden av FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna stärks.Utskottet konstaterar att fäster stor viktvid ett fungerande system för internationelluppföljning vad avser staters efterlevnad avmänskliga rättigheter. Inom ramen för FN finns ettantal olika mekanismer som har detta som syfte,bl.a. de kommittéer som är knutna till de olikakonventionerna rörande mänskliga rättigheter och deolika tema och landinriktade rapportörer somerhåller sina mandat från FN:s kommission förmänskliga rättigheter.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U635 (v, kd, c fp, mp) yrkande 1 kanbesvaras.I motion 2000/01:K399 (mp) yrkande 4 krävs attSverige skall ratificera tilläggsprotokollet tillden internationella konventionen om ekonomiska,sociala och kulturella rättigheter.Utskottet konstaterar att frågan om huruvida deekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna ärindividuellt utkrävbara eller inte har varit, och ärfortfarande, ofta föremål för diskussion. Blandframför allt icke-statliga organisationer hoppas manmycket på förslaget om ett tilläggsprotokoll tillIKSEKR (Internationella konventionen om sociala,ekonomiska och kulturella rättigheter) som skulle geindivider rätt att i FN föra talan mot staten när deförhindrats att utöva sina sociala, ekonomiska ellerkulturella rättigheter. är det justmöjligheten att kräva sin rätt i något slagsjuridiskt förfarande som ger rättigheterna deraslegala status. Det har sagts att utan möjlighet tilldomstolsprövning finns det en risk att staternasskyldighet att efterleva villkoren i konventionenstannar vid politiska programförklaringar.Inom FN finns ingettilläggsprotokoll till konventionen om ekonomiska,sociala och kulturella rättigheter. Diskussioner harendast inletts och stater har inbjudits att inkommamed synpunkter angående ett eventuellt protokoll.Den svenska ståndpunkten i denna fråga har framförtstill FN:s generalsekreterare.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:UK399 ( mp) yrkande 4 kan besvaras.I motion 2000/01:MJ544 (mp) yrkande 11 krävs attSverige tar initiativ till en och FN-deklaration om djurens rättigheter.Utskottet menar att , internationellt ochinom EU, verkar för djurens rätt till rimligalivsvillkor men anser inte att en speciell skulle komma att förändra situationen fördjuren. Det arbete som redan bedrivs, främst inomEU, kan stärkas och utvecklas.Utskottet avstyrker därmed motion 2000/01:MJ544 (mp)yrkande 11.2 DödsstraffetDödsstraffet är den grövsta kränkningen av demänskliga rättigheterna och bör avskaffas i helavärlden. Ett rättssystem som sanktionerar dödsstrafffördömer inte avsiktligt dödande utan bryter snararemot den egna rättsmoralen genom att utdömadödsstraff i lagens namn. menar i motion2000/01:U206 (fp) yrkande 15 att i olikainternationella sammanhang måste verka fördödsstraffets avskaffande.Även i motion 2000/01:U404 (c) yrkande 13 framhållsatt trots att dödsstraffet tillämpas i färre ländernu än har antalet avrättningarökat. Antalet brott som kan bestraffas med döden harockså ökat. Det förekommer även att länder somtidigare avskaffat dödsstraffet återinfört det, ochatt avrättningar återupptas efter långa uppehåll. EUhar intagit en ledande roll i kampen fördödsstraffets avskaffande, och bör på allasätt verka för att dödsstraffet avskaffas.I motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 8 framhålls attdödsstraffets avskaffande ständigt måste stå pådagordningen för arbetet med mänskliga rättigheter.Ökade påtryckningar måste utövas på de länder somfortfarande har kvar dödsstraffet. regeringmåste i alla internationella sammanhang med skärpaengagera sig för att dödsstraffet avskaffas.Utskottets övervägandenI motionerna 2000/01:U206 (fp) yrkande 15,2000/01:U404 (c) yrkande 13 samt 2000/01:U630 (kd)yrkande 8 betonas vikten av att iinternationella sammanhang verkar för dödsstraffetsavskaffande.Utskottet, som återkommande behandlat frågan omdödsstraffets avskaffande, ser med oro på det faktumatt det fortfarande förekommer i flera länder.Avskaffande av dödsstraffet är en prioriteraduppgift för i arbetet att främja och ökarespekten för de mänskliga rättigheterna, och dethar även upphöjts till en angelägen fråga under detsvenska ordförandeskapet i Europeiska unionen. EUhar intagit en ledande roll i kampen fördödsstraffets avskaffande. Allmänna rådet antog ijuni 1998 riktlinjer för agerande gent-emot tredjeland och i enlighet med riktlinjerna sker ökadsamordning inom EU i dessa frågor.Utskottet konstaterar att det svenska arbetet förett avskaffande av dödsstraffet bedrivs i flerainternationella organisationer, såsom FN,och . På EU:s initiativ har för de mänskliga rättigheterna under enföljd av år antagit resolutioner om dödsstraffet,senast resolution /65. I resolutionen uppmanasde stater som fortfarande tillämpar dödsstraff attinföra ett moratorium. Utskottet har inhämtat attSverige, i egenskap av EU-ordförande, under våren2001 avser lägga fram en ny resolution motdödsstraffet i kommissionen för de mänskligarättigheterna. Inom ramen för ladeSverige fram ett förslag om ett nytttilläggsprotokoll till om demänskliga rättigheterna, detta för att vidgaskrivningen i protokoll 6 som i nuvarande lydelseendast avser förbud mot dödsstraff i fredstid.Vidare noterar utskottet att i bilateralakontakter försöker förmå de stater vars lagstiftninginbegriper dödsstraff att ändra inställning.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionerna2000/01:U206 (fp) yrkande 15, 2000/01:U404 (c)yrkande 13 samt 2000/01:U630 (kd) yrkande 8 kanbesvaras.3 Kvinnors och mäns rättigheterUnder har kvinnors rättigheter i enrad länder totalt negligerats och kränkts.Motionärerna bakom motion 2000/01:U206 (fp) yrkande17 anser att det är oerhört angeläget att Sverigeagerar snabbt och tydligare markerar avstånd motländer som kränker kvinnors rättigheter.Kristdemokraterna anser i motion 2000/01:U604 (kd)yrkande 1 att även om var första land attunderteckna CEDAW (Convention on the Elimination ofAll Forms of Discrimination against Women) återstårmycket arbete för att uppnå målen. bördärför aktivt verka för att konventionen ochtilläggsprotokollet ratificeras av andra länder.Vidare understryks att samverkan mellan regeringarmåste uppmuntras i syfte att stärka arbetet förjämställdhet. Särskilt måste flykting- ochinvandrarkvinnors situation uppmärksammas. Det äräven viktigt att slå vakt om funktionshindradesrättigheter. Information om jämställdhetsarbete ärviktig i all verksamhet och på alla nivåer (yrkande2).Handeln med kvinnor som säljs som sexslavar mellanländer ("trafficking") ökar. saknar direktlagstiftning som reglerar människohandel.Motionärerna kräver i yrkande 3 en lagstiftning somförhindrar människohandel.Vänsterpartiet framhåller i motion 2000/01:U622 (v)att det inte råder någon tvekan om att kvinnornasrättigheter ingår i begreppet mänskliga rättigheter.Trots alla deklarationer existerar det ettomfattande förtryck som alltför sällan röneruppmärksamhet. Motionärerna menar i yrkande 1 attSverige i alla internationella sammanhang bör verkaför att hedersmord av kvinnor uppmärksammas och tasupp till omsorgsfull och seriös behandling och, iyrkande 2, att dessa brott får rättsliga påföljder.Motionärerna konstaterar i yrkande 4 att Sverigesamarbetar med flera länder där hedersmordförekommer. Motionärerna menar attbiståndsverksamhet i högre grad än tidigare börinrikta sig på kvinnors situation i länder därhedersmord förekommer.I motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 11 framhålls attett av de grövsta brotten mot mänskliga rättigheterär kvinnlig könsstympning. Miljontals flickor ochkvinnor i framför allt utsätts för dettaingrepp mot den enskilda människans integritet ochmänskliga rättigheter. anser attdet är angeläget att i FN och i det multi-och bilaterala biståndet ger stöd bl.a. tillkvinnoorganisationer och till intensivainformations- och upplysningskampanjer.I flerpartimotion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp)framhålls att i EU och FN bör verka för attalla länder som ratificerat FN:s konvention omkvinnans rättigheter också lever upp till den(yrkande 10). Ett flertal länder som har ratificeratkonventionen om kvinnans rättigheter har reserveratsig mot delar av denna; skall verka för attdessa länder skall förmås avstå från sinareservationer (yrkande 11).I motion 2000/01:Kr701 (mp) konstateras att man vidFN:s fjärde kvinnokonferens i i september1995 antog ett handlingsprogram, Platform forAction. En av punkterna gällde kvinnor och medier.Slutsatsen som konferensen enades kring under dettamedieavsnitt var att uppmuntra medierna att vidtasjälvsanerande åtgärder. Det slogs fast att det ärländernas regeringar som är ansvariga för att bildenav kvinnan i medierna är jämställd. Eftersom nyforskning visar att den kvinnliga representationen imedierna är dålig vill motionärerna i yrkande 40 attregeringen presenterar hur den arbetar med att verkaför att de olika medierna förändrar bilden avkvinnan i medierna i enlighet med FN:s handlingsplanför jämställdhet i världen.I motion 2000/01:A812 (fp) yrkande 26 konstaterasatt det är mycket angeläget att ochEuropeiska unionen tydligt arbetar för att främjakvinnors rättigheter världen över, inte minst genomatt försöka se till att alla länder inte bararatificerar utan även tillämpar de relevantadeklarationerna för de mänskliga rättigheterna.Arbete med de mänskliga rättigheterna måste få ökadtyngd.Utskottets övervägandenI flera motioner, 2000/01:U604 (kd) yrkande 1,2000/01:A812 (fp) yrkande 26, 2000/01:U635 (v, kd,c, fp, mp) yrkandena 10 och 11, uppmanas attaktivt verka för att de relevanta deklarationernakring kvinnors rättigheter, och däribland CEDAW ochdess tilläggsprotokoll, ratificeras av andra ländersamt att tillse att de länder som ratificeratkonventionen även lever upp till den.FN:s konvention för avskaffande av all slagsdiskriminering av kvinnor (CEDAW) antogs av FN:sgeneralförsamling 1979. hörde till de förstaländerna som undertecknade och ratificeradekonventionen (1980). Utskottet konstaterar att CEDAWför närvarande har ratificerats av 166 stater.Sverige verkar aktivt för att även återståendeländer skall ratificera konventionen.Ett flertal av de länder som ratificerat har dockreserverat sig mot delar av konventionen. Sverigedriver i internationella sammanhang en aktiv politikdär invändningar framförs mot dessa reservationeroch som uppmanar de berörda länderna att se översina reservationer med syfte att de skall dra demtillbaka.Den kommitté som ansvarar för konventionensefterlevnad har möjlighet att behandla enskildaklagomål och kan även inleda undersökningsförfarandepå eget initiativ. Detta styrs i tilläggsprotokolletsom antogs av den 6 oktober1999.Protokollet, som är öppet för undertecknande avvarje stat som är part till CEDAW, trädde i kraftden . och 9 andra EU-länderundertecknade protokollet . Ienlighet med folkrättsliga principer har Sverigegenom undertecknandet förbundit sig att intemotarbeta protokollets syfte och innehåll. Frågan omen ratifikation av protokollet föregås på sedvanligtsätt av en grundlig beredning inomRegeringskansliet, vilken pågår. Iskrivande stund har 15 stater ratificerattilläggsprotokollet.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionerna2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp) yrkandena 10 och 11,2000/01:A812 (fp) yrkande 26 samt 2000/01:U604 (kd)yrkande 1 kan besvaras.Motion 2000/01:U622 (v) yrkandena 1, 2 och 4 handlarom engagemang för att förhindra förekomstenav hedersmord.Utskottet noterar inledningsvis att inom FNhar varit drivande för att tillse att förekomsten avhedersmord uppmärksammas. FN:s särskilda rapportörför utomrättsliga avrättningar behandlade problemeti sin senaste rapport till FN:s kommission förmänskliga rättigheter. Rapportören menade atträttsvårdande myndigheter i många fall underlåteratt agera med nödvändig kraft vid hedersmord:Åklagare underlåter att väcka åtal, domstolar väljeratt frikänna eller utdömer alltför lindriga straff iförhållande till gärningen. stod somförslagsställare till den resolution som behandladerapporten och lade fram ett förslag för kommissioneni vilken regeringar anmodas att skyndsamt undersökafall av hedersmord, ställa de ansvariga inför rättasamt försäkra sig om att sådana dåd varken översesmed eller sanktioneras av myndighetspersoner.Förslaget antogs enhälligt av kommissionen. Fråganuppmärksammades på nytt närNederländerna, med stöd från och övriga EU-länder, lade fram en särskild resolution i FN:sgeneralförsamling om hedersmord. Det svenskaengagemanget för att förhindra förekomsten avhedersmord har fortsatt under det svenskaordförandeskapet i EU.Utskottet konstaterar att även svenskaparlamentariker är aktiva i arbetet att uppmärksammaoch fördöma förekomsten av hedersmord. i direkta samtal och inom ramen för denInterparlamentariska unionen (IPU).Hedersmord kan inte hänföras till en viss kultureller religion utan förekommer inom olika samhällen.Den svenska synen är att den som avsiktligt dödar enkvinna begår ett mord och bör bestraffas därefter.De rättsvårdande myndigheterna i landet bär ansvarför att behandla dessa brott med största allvar ochtillse att förövarna lagförs. Att åberopahedersbegreppet som förklaring till dådet kan aldrigaccepteras som en förmildrande omständighet. I fleraav de berörda länderna finns det grupper som arbetarför att hedersmord skall fördömas.Vidare noterar utskottet att i detbilaterala samarbetet med enskilda länder görsärskilda satsningar på att motverka våld motkvinnor, att uppmärksamma domare, advokater ochåklagare på detta våld - inklusive he-dersmord.Sådana satsningar görs i bl.a. , ,och i flera afrikanska länder.Utskottet ger stöd åt ansträngningarna att bådebiståndspolitiken och utrikespolitiken generelltskall uppmärksamma kränkningar av de mänskligarättigheterna och det våld mot kvinnor, inbegripethedersmord, som förekommer.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U622 (v) yrkandena 1, 2 och 4 kan besvaras.I motion 2000/01:U604 (kd) om FN och kvinnors arbeteunderstryks att samverkan mellan regeringar måsteuppmuntras i syfte att stärka arbetet förjämställdhet. På alla nivåer i samhället bör förslagtill beslutsfattande integrera frågan omjämställdhet (yrkande 2).Utskottet konstaterar med anledning härav attSverige fäster stor vikt vidjämställdhetsperspektivet i såväl multilaterala sombilaterala sammanhang. I FN-arbetet märks dettabl.a. i det starka stödet för CEDAW. Medutgångspunkt i konventionen driver , isamarbete med EU-länder och andra likasinnadeländer, en rad frågor som syftar till attuppmärksamma kvinnors situation och diskriminering.Mot bakgrund av att jämställdheten i kommitlångt i relation till utvecklingen i många andrastater har , i såväl FN som i EU-samarbetet,kunnat hålla en hög ambitionsnivå i dessa frågor.Det svenska engagemanget tar fasta på flera olikanivåer i samhället. Exempelvis stödjer Sida åtgärderi en rad länder som syftar till att förbättraflickors situation, bl.a. genom att öka andelenflickor som får tillgång till grundskoleutbildning.Inom ramen för det internationellautvecklingssamarbetet verkar också förförbättrad information till flickor om sexuell ochreproduktiv hälsa.Vidare kräver motionärerna i yrkande 3 enlagstiftning som förhindrar människohandel.Människohandel, s.k. trafficking, har utvecklatstill att bli världens snabbast växande kriminellaverksamhet. Enligt uppskattningar förs årligenhundratusentals människor in i EU mot sin vilja föratt utnyttjas inom bl.a. sexindustrin och som gratisarbetskraft. Bakom denna handel ligger oftavälorganiserade kriminella ligor. har detnoterats få framgångar i försöken att stävjaligornas handel med kvinnor, barn och flyktingar.Flera EU-länder har påbörjat bilateralt samarbeteför att med gemensamma insatser försöka hindramänniskosmugglarnas aktiviteter. Uppgifter tyder påatt den gemensamma europeiska polisen kommer atttillskrivas en större roll i kampen motmänniskohandel.Utskottet kan konstatera att antogs, medaktiv svensk medverkan, flera viktiga instrument föratt förhindra handel med människor. I FN antogs etttillägg till konventionen om organiseradbrottslighet, ett protokoll för att förhindra,förbjuda och straffa handel med människor, isynnerhet vad gäller kvinnor och barn. Det är idetta sammanhang nödvändigt med en gemensamdefinition av vad som skall betraktas sommänniskohandel.Sverige saknar direkt lagstiftning somreglerar människohandel. 1998 årssexualbrottskommitté (Ju 1998:03) fick dock iuppgift att överväga bl.a. införandet av ettsärskilt brott som tar sikte på handel med människorför sexuella ändamål. Utskottet har inhämtat attSexualbrottskommittén i sitt betänkande kommer attföreslå att det införs särskilda bestämmelser omstraffansvar i detta hänseende.Vid ett informellt möte i i februari 2001mellan EU:s justitie- och inrikesministrar enadesman om att snabbt driva fram en samlad strategi motmänniskohandel. Ministrarnas diskussion baseradesdelvis på ett förslag till gemensamma regler motmänniskohandel, som presenterades av EU-kommissioneni . Ministrarna slog fast att enstrategi bör innehålla såväl lagstiftningsåtgärderoch polissamarbete som finansiering av projekt motkvinnohandel. I egenskap av EU-ordförande avserSverige att verka för gemensamma straffsatser; inomEU pågår även ett arbete för att stärkabrottsoffrens ställning. Samarbetet måste tillikainbegripa länder som inte är medlemmar i , varförkandidatländerna kommer att bjudas in till endiskussion om åtgärder mot människohandel. Deslutliga textformuleringarna skall nu förhandlas,varpå ett formellt beslut av ministerrådet är attvänta senare under 2001.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U604 (kd) yrkandena 2 och 3 kan besvaras.Motionärerna bakom motion 2000/01:U206 (fp) yrkande17 betonar vikten av ett aktivt engagemang frånsvensk sida gentemot de länder som kränker kvinnorsrättigheter.Sverige arbetar både bilateralt och viainternationella organisationer, som exempelvis FN,för att påverka andra länder att respektera kvinnorsrättigheter. Jämställdhet mellan kvinnor och män isamarbetsländerna har även blivit ett av deövergripande målen i svenskt utvecklingssamarbete,efter ett beslut som fattades av i maj1996. Beslutet innebar en betydelsefull politisksignal vad gäller frågans vikt. Som en följd häravutarbetade en policy förjämställdhet mellan kvinnor och män i det svenskautvecklingssamarbetet - bilateralt, multilateraltoch genom enskilda organisationer.En viktig utgångspunkt för handlingsprogrammet ärden internationella strategi för främjande avjämställdhet mellan kvinnor och män som utveckladesinför och bekräftades av världens regeringar vidFN:s fjärde kvinnokonferens i . Sidasarbete för jämställdhet skall bygga påsamarbetsländernas politiska åtaganden i Beijing.Strategier och åtgärder baseras på regeringarnas ochde enskilda organisationernas planer för uppföljningav åtagandena.