bet · GO01FiU21 · 2001-03-20 00:00:00 — Jag förstår att det kommersig av att man går direkt på kronofogdemyndighetensregister i så fall med de rutiner somRiksskatteverket har tvingats ha.Jag är inte uppmärksammad på att den här beredningenfrån framställan iFinansdepartementet faktiskt har lett till ettförslag till , men det är kanske ettförbiseende från min sida. I den promemoria som vihar fått från vårt kansli står det att dennaframställan bereds iFinansdepartementet. Jag tycker nog att om man påJustitiedepartementet upplever att man har kontaktmed allmänheten i de här frågorna borde man ha haften samberedning inom regeringen. Då hade man kunnatklara ut den fråga som uppenbarligen upplevs somviktig av människor.Direktör : Det slutliga beslutet -vilket kreditbeslut man fattar - vet vi långt ifrånalltid. Egentligen vet vi det ganska sällan. Vilämnar ju ut informationen och gör en riskbedömning.Men som jag sade är det kreditgivaren som gör denhär bedömningen.Direktör : Jag har inte heller såomfattande uppgifter, men jag har fått vissinformation från en av de större bankerna. Om detgäller en kredit som är missbrukad hos banken, omman har övertrasserat ett konto eller låtit bli attbetala amorteringar på ett lån, och det finns enmissbruksrapportering på den kunden, får man normaltinte en ny kredit. Men man kan göra undantag efteren individuell prövning. Jag förmodar att detsammagäller om anmärkningen i registret kommer från enkredit utifrån eller en betalningsanmärkning pågrund av parkeringsbot som är på ett lägre belopp.Individuella prövningar görs ofta i banken.Bolagsjurist : Informationen används jupå olika sätt av olika kreditgivare. Det beror heltenkelt på hur riskbenägen man är. Det finnskreditgivare och andra som är beredda att låna utpengar eller bevilja en fakturakredit fast det finnsett visst antal anmärkningar. Andra är merförsiktiga. Det finns egentligen inget entydigt svarpå det heller.Marie (): Herr ordförande! Jag vill vändamig till med den första frågan,och även till andra i panelen. om hur viktigt det är med jämvikten mellantvå komponenter, nämligen den personligaintegriteten och en väl fungerande kreditmarknad. Omman målar upp ett scenario där man t.ex. höjerbeloppsgränserna vid kreditupplysningar samtidigtsom man snävar in tiden som uppgiften ska finnaskvar i registren, kanske halverar tiden från tretill , hur skulle det påverkadet jämviktsläge som vi försökereftersträva? Jag ser gärna att andra ocksåkommenterar det scenariot.Sedan skulle jag vilja haka på den fråga som BengtSilfverstrand tog upp om de människor som blivitföremål för åtgärder enligt socialtjänstlagen. Isvaret till sade KristinaRennerstedt att vi inte får överdriva oron, men attvi naturligtvis ska följa upp frågan. Om det nu ändåfinns anledning till oro är min fråga: Vad gör vidå? Det är ju ett EU-direktiv som implementeras. Harvi några möjligheter att göra några förändringar?Till sist skulle jag vilja vända mig till TommyBisander. Du sade att det kanskeinte är beloppsgränser utan andra kriterier sommånga gånger kan bli viktigare. Du har visat bilderpå att inkomstnivån är av betydelse, även ombetalningsanmärkningarna i de fallen var på väldigtsmå belopp. Jag skulle vilja fråga dig: Tycker intedu att det är integritetskränkande att somlåginkomsttagare i någon mening vara en potentiellrisk på kreditmarknaden? Kriteriet måste ju vara omjag sköter mina betalningar eller inte, och intevilken inkomstnivå jag har. Man kan ju vara en dåligbetalare även om man har höga inkomster.Statssekreterare : Mot bakgrundav de uppgifter som vi har utgår jag ifrån attsvaret på den första frågan blir att om man höjerbeloppsgränsen blir systemet lite mindre effektivtoch ger lite ökad integritet. Var balanspunkten skaligga är en fråga för att ta ställningtill. Med utgångspunkt i de uppgifter vi har omuppgifternas relevans betyder väl en ändring avbeloppsgränsen att man byter balanspunkt mellaneffektiviteten och integriteten.När det gäller förändringen som innebär att mantar bort förbudet mot att socialtjänstuppgifter kankomma in i registret, är det ju så att de häruppgifterna som regel är sekretessbelagda till enbörjan, och därför ska de inte finnas i registret.Men vi har ändå sagt att det finns skäl att följautvecklingen. Om det skulle visa sig att våraantaganden är felaktiga utgår jag ifrån att det ären självklarhet att vi får verka för att ändradirektivet. Vi har gjort den bedömningen att man börkunna klara detta utan problem.Låt mig också lägga till något när det gäller denfråga som togs upp tidigare om alla våratelefonsamtal. Det handlar kanske inte så förfärligtmycket om själva regelverket, utan det handlar ommänniskor som tycker att de har hamnat i ensituation som de inte hade önskat sig beroende påatt de här uppgifterna används på ett sätt som detycker är orättvist. Det är egentligen entillämpningsfråga. Vad som är rätt eller fel i denfrågan är inte sak attbedöma. Det handlar väl om det som både UllaLundquist och tar upp, nämligen attuppgifterna måste användas och tillämpas på ettindividuellt sätt. De människor som hör av sig tilloss är de som tycker att det kanskeinte alls är en individuell prövning. De tycker attdet har skett formalistiskt. Men det är inte enfråga för : Jag villkommentera den första frågan som gäller den härbalansgången mellan kreditprövning och integritet.Det är precis som säger atthöjer man beloppsgränsen minskar förutsägbarheten ikreditprövningsprocessen. Det är genuint svårt attsäga var den här gränsen ska gå. Man måste nogverkligen fundera över om gränsen ska gå vid 100 kreller . Man måste överväga hur långt ned mankan gå när det gäller gränsen för den personligaintegriteten.Men när det gäller hur länge uppgifterna ligger kvarvill jag säga att om vi ser till de nyakapitaltäckningsreglerna som vi ser framför ossförutsätter de att instituten kan ha tidsserier påminst för att kunna riskklassa de kreditersom man har i sina portföljer. Det innebär att omman skulle korta tiden som uppgifterna finns iregistren skulle man sannolikt inte kunna använda desvenska företagens register vid tillämpningen av detframtida regelverket.Direktör : Vi vill ju alla att enbetalningsanmärkning ska återspegla faktiskbetalningsovilja eller betalningsoförmåga i högstamöjliga utsträckning. I den mån den inte gör det skanaturligtvis inte den typen avbetalningsanmärkningar registreras. Vi anser inteatt beloppet är ett bra kriterium för att kunnasärskilja de här betalningsanmärkningarna. Detproblem som kan finnas finns på de restfördaskatterna och avgifterna. I så fall är detpåminnelserutinerna hos myndigheterna som måsteförbättras så att inte en person är omedveten om närhan ska betala en avgift. Vi ska ändå veta att enrestförd skatt är förfallen. Personen i fråga harfått en eller ett par påminnelser. Men det här kannaturligtvis göras bättre.Jag tror att den andra frågan gällde detta om enperson som har låg inkomst alltid är en högre risk.Om vi tittar rent statistiskt och enbart på denuppgiften är det ganska klart att en person med låginkomst har en lägre betalningsförmåga än en personmed hög inkomst, på samma sätt som en person med enhög skuldbörda, om vi bara tittar på deninformationen, har en sämre möjlighet att ikläda sigkrediter. Men jag tror att jag också sade det attvad vi hjälper kreditgivaren med, och vadkreditgivaren också har att göra, är att väga sammanen rad olika uppgifter - inkomst, tidigare tagnaupplysningar, förekomst av betalningsanmärkningaroch skuldbörda - till ett slutligt omdöme.Direktör : Jag vill bara upprepa detjag sade tidigare. De bestämmelser om kreditgivningsom finns i lagstiftningen och i allmänna råd hosFinansinspektionen är till för att skydda bådekredittagaren och kreditgivaren. Kreditgivaren skaskyddas mot förluster i sin kreditutlåning,kredittagaren ska skyddas mot en överskuldsättning,dvs. för många lån som man inte klarar av att betalatillbaka. Det viktiga är ändå att den informationsom man grundar kreditbeslutet på är så fullständigsom möjligt. Men sedan gäller det att tolka ochanalysera den här informationen och tillämpa den påett rimligt sätt. Det tror jag att banker är ganskabra på, men det gäller att det får genomslagöverallt i samhället - att man förstår att tolka ochtillämpa den här informationen som man får på ettrimligt sätt.Marie (): Jag har några korta kommentarer.Kristina Rennerstedt beskriver också hur mångamänniskor som ringer till departementet och ärupprörda. Då kan man också ta in frågan omlagstiftningens legitimitet hos medborgarna. Det ärju viktigt att man känner att lagstiftningen ärrättvis. Någon annan här tog ju uppkonsumentperspektivet. Hur ska vi få fatt på t.ex.annonsskojarna om vi har en lagstiftning som gör attmänniskor i någon mening är så rädda för att hamna iregister att de i ren rädsla betalar de härräkningarna? Det får man ju också väga in.Sedan blir jag ändå inte klok på . Är inkomstnivån en relevant information ellerinte?Direktör : Först vill jag barakommentera detta med annonsskojare. Det har ju varituppe tidigare också. Det gäller ansökan ombetalningsföreläggande på juridiska personer. Jagkan bara tala för UC. Vi registrerar inte ansökan ombetalningsföreläggande om den har inlämnats avföretag som förekommer på SAF:s svarta lista överannonsskojare. Jag kan väl också säga att detfaktiska problemet är något överdrivet. Detta varnågonting som vi införde . Dågick vi också igenom vårt register. Jag tror att vihar 52 000 ansökningar om betalningsföreläggandenregistrerade. Det förekom 70 ansökningar från de härföretagen. Det är naturligtvis illa nog, men vi skase det i proportion till det andra.Svaret på frågan om inkomst är en relevant uppgift isjälva kreditprövningssammanhanget är ja. Inkomst ären relevant uppgift när man ska pröva en kredit.Bolagsjurist : Avvägningen mellanintegriteten och effektiviteten är inte lätt. Jagtycker att man ska komma ihåg två saker. Vi jobbaruteslutande med offentlig information som alltså ärtillgänglig för envar hos källorna. Vissa avkällorna, t.ex. RSV, ägnar sig också aktivt åt attsprida den i dag.Dessutom finns den här viktiga bestämmelsen somHans-Olof var inne på om legitimt skäl,dvs. att det krävs ett legitimt skäl för att man skafå beställa en upplysning om en privatperson. Ochdet krävs att denna person själv närmar sig enkreditgivare eller någon annan och säger: Jag villha en tjänst, jag vill köpa en vara. Först då fårkreditgivaren gå in och beställa en upplysning. Jagtycker att detta är en viktig sak att ha med sig närman diskuterar denna avvägning.Mats (): Mycket av debatten här ochdet som allmänheten intresserar sig för och deklagomål som kommer till företagen och departementethandlar ju om dessa mindre belopp vid enstakatillfällen. Det har också lett till att det här iriksdagen har väckts ett antal motioner som vi haratt behandla i finansutskottet på temat att mindrebelopp vid enstaka tillfällen bör strykas så fortskulden har betalts osv.Då är min fråga till er som representerarkreditmarknaden: Vad skulle det få för effekter omdessa motionskrav bifölls, om uppgifter om dessamindre belopp inte lämnades ut? Vilka andraparametrar skulle då väga tyngre? Är det inkomst?Alltså, vilka effekter skulle det enligt eruppfattning få på marknaden om dessa motionskravbifölls?Den andra frågan handlar om en uppgift som någonlämnade, nämligen att alla ärregistrerade hos dessa företag. I 5 §kreditupplysningslagen föreskrivs det att uppgifterom fysiska personer får samlas in endast förkreditupplysningsändamål. Och det låter ju fett, omman säger så, att alla redan är aktuellaför detta.Direktör : Om betalningsanmärkningarpå mindre belopp inte skulle finnas registrerade ochbankerna fortfarande har krav på en väldigt ingåendeoch omfattande kreditprövning skulle man muntligentvingas komplettera dessa uppgifter. Man kanskeskulle vara tvungen att fråga kunden hur det är iövrigt, om han eller hon har någonbetalningsanmärkning på mindre belopp, för attförvissa sig om att man inte har att göra med enkund som inte kommer att kunna betala tillbakalånet. Det är klart att om man ska övergå tillmanuell hantering så kostar det pengar för bankerna.Följden skulle kunna bli atthandläggningskostnaderna för en kredit ökar, ochdessa kostnader slår ju tillbaka på kunden.Nu när man har säkra system där alla uppgifter finnsbehöver man inte komplettera med särskilda förhör avkunden. Jag tror att en annan hantering kan höjakostnaden för krediter. Dessutom: Om man har en vissosäkerhet vid kreditgivningen kan det också ledatill att man måste ta en högre ersättning förkrediten, alltså en högre ränta kanske, enriskpremie. Det kanske är att hårdra detta. Men omman ska peka ut i vilken riktning det kan gå så ärdet kanske åt det hållet i alla fall.Direktör : Om man stryperbetalningsanmärkningar på lägre belopp så kommer detinte att gå att kompensera fullt ut eller enstillnärmelsevis. Det kommer alltså att innebära attvi får mindre förmåga att peka ut både de godariskerna och de sämre riskerna i detta sammanhang.Det kommer att leda till att vissa personer kommeratt få en kredit och kommer att klara av den. Andrapersoner kommer inte att klara av krediten, och detblir en överskuldsättning. Men det kommer också attinnebära att personer som får kredit intekommer att få kredit i och med att vi dåinte kommer att ha samma förmåga att identifiera demmed lägre risk om denna information tas bort. Mensedan är det naturligtvis på det sättet att om mantar bort en uppgift så kan den till en delkompenseras av annan information som är relevant.Det är ingen tvekan om det. Det kan vara inkomster,tidigare tagna upplysningar, skuldernas storlek. Mendet kan man göra långtifrån fullt ut. Sedan tror jagfaktiskt inte att kreditgivarna, som jag nämnde,kommer att få ett ärligt svar om de ställer fråganom personen i fråga har betalningsanmärkningar. Mendet må så vara, därför att jag tror faktiskt attkreditgivarna, leverantörerna eller kunderna istörre utsträckning än kommer att vända sigdirekt till myndigheterna, tillkronofogdemyndigheten, och hämta informationen där.Och har man knappast vunnit någonting med tankepå att man då går helt vid sidan avkreditupplysningslagens skyddsregler.Statssekreterare : Jag vet inteom det ställdes en fråga till mig, men jag kanskeändå kan förhindra att det uppstår eventuellamissför- stånd.När det gäller enstaka betalningsförsummelser såfinns det i denna proposition 2000/01:33 ett förslagom att en enstaka betalningsförsummelse som enprivatperson har gjort inte ska behöva registrerasom den enskilde har betalat sin skuld innankronofogdemyndigheterna har fattat något beslut. Ochdenna proposition har framlagts i riksdagen.När det gäller frågan om ansökningar ombetalningsförelägganden har vi i departementetuppmärksammat just de olägenheter som har tagits upphär, att människor är rädda för att bestridafordringar som de borde bestrida därför att de intevill hamna i ett register. Det gör att vi tycker attdet finns väldigt starka skäl att man analyserar hurman ska hantera den frågan. Det kommer vi att göra.Riksskatteverket yttrade sig om det och kom med ettförslag. Men det förslaget var inte så berett attdet kunde läggas till grund för lagstiftning, ochdet är detta som vi ska titta vidare på nu.Man kan ändå påpeka att vad som sägs i denproposition som nu behandlar är att vikräver att det ska finnas ettkreditupplysningsändamål . Så tydlig ärinte lagen i dag.Mats (): Jag tycker att det finns ett visstmått av motsägelse i detta. Å ena sidan konstaterasdet att människor är så oerhört rädda för att hamnai register att de gör nästan vad som helst för attslippa det. De betalar skulder som de aldrig harhört talas om att de har. Å andra sidan betalar deinte till kronofogden. Någonstans tycker jagatt man borde reda ut detta. Antingen finns det enstark korrelation mellan att personer som intebetalar till kronofogden har svagbetalningsvilja och svag betalningsförmåga, och dåär det ju en viktig uppgift, och då borde man inteta bort den. Då räddar man ju människor så att sägafrån fördärvet om man har kvar den. Då blir detinkomst och annat som tar över. Jag tycker inte attjag fick något riktigt svar på min första fråga: Vadär det som händer? Blir det egentligen baramänniskor med höga inkomster som då kommer att fåkrediter om detta försvinner? Är det slutsatsen avdet som säger?Direktör : Nej, det som jag sade varatt om man gör denna typ av statistiska analyservisar det sig att om man tar bortbetalningsanmärkningar så kommer naturligtvis andravariabler till viss del att stärkas. Så är det jualltid. Vilka variabler det är har jag ingenmöjlighet att säga. Först måste vi i så fall göra enanalys. Men om det är inkomsten eller något annat,det vet jag inte.Sonia (): Vi kommer alla att beröra justden här frågan. Och skälet är väl att dessa frågorhar tagits upp i många motioner. Jag har också fåttmånga brev och telefonsamtal som gäller både dennanedre gräns på och att enbetalningsanmärkning ligger kvar tre och ända upptill när man ändå har betalat sin skuld.Jag vill vända mig till och andra.Jag undrar om den nedre gränsen måste vara 100 kr.1998 var ju, såvitt jag förstår, den nedre gränsenomkring och ned till 500 kr.Då är min fråga: Skulle det ta bortförutsebarheten om man gick igen somnedre gräns? Ett av skälen är just attbetalningsanmärkningen ligger kvar. Om man bara haren eller två skulder och får enbetalningsanmärkning så liggerbetalningsanmärkningen kvar . Detpåverkar den enskilde på ett sådant sätt att honeller han kanske inte får teckna hyreskontrakt, intekan få telefon eller t.o.m. inte kan få hyra ensläpvagn för att forsla saker. Då kan man undra omdet är rimligt att så låga belopp slår tillbaka såpass mycket.Jag skulle också vilja ställa en följdfråga tillpanelen. När det gäller att en betalningsanmärkningkan ligga kvar oavsett om det handlar om500, 50 000 eller så undrar jag: Bordedet inte finnas någon skillnad?Det är bra att man ser över frågan omskuldsanering och hur länge en uppgift ska liggakvar.Jag har fått ett brev från en person som i och försig inte har haft skuldsanering utan så att säga enprivat uppgörelse med kronofogden som har gjort avdrag från a-kassa och liknande.Nu har han äntligen blivit fri frånskulden. Men betalningsanmärkningen kommer att liggakvar till. Då är min fråga: Kommer manatt se över även detta när man ser över frågan omskuldsanering?Direktör : Det som jag försökte pekavar att betalningsanmärkningar på mindre belopp, idetta fall , har ett prognosvärde och enförmåga att särskilja de högre riskerna från delägre riskerna. Då kommer vi återigen in påavvägningen mellan effektiviteten i kreditgivningenoch den personliga integriteten. Det är en sådanavvägning som man får göra. Men det är ingen tvekanom att om vi tar bort informationen så försämrasmöjligheterna att göra kreditbedömningar ochriskbedömningar.Direktör : Dessa småbelopp harbetydelse främst vid snabbkrediter, t.ex. om någonska köpa en vara i ett varuhus. Då lämnar personen ifråga sitt personnummer. Sedan kontrollerar butikendetta med sitt finansbolag. Då kan det så att sägaplinga ut ett nej till krediten därför att det finnsbetalningsanmärkningar. Det kan i och för sig varasmå anmärkningar.Såvitt jag har förstått så går det att reda uppdetta genom att man övergår till en manuellhantering, men man kanske inte får krediten direkt ibutiken, utan man måste få kontakt med kreditgivarenför att manuellt belysa hur det förhåller sig. Mendet kan kanske vara en fördel.Statssekreterare : Svaret påfrågan är ja. Den fråga som ställdekommer att tas upp i departementspromemorian.Sonia (): Jag vill också ta upp dessaomfrågningar, som sade var enrelevant uppgift. Det kommer att innebära att ännufler kommer att hamna i dessa register, eftersom vinu har ett samhälle där konkurrensen ökar och därmänniskor uppmanas att byta telefonbolag ofta, osv.Vi här i fick nya telefoner. Manhade då frågat efter vår kreditvärdighet. inserman att det är omöjligt att byta telefon en gångtill, därför att man då får en prick till, och sedanär man alltså inte kreditvärdig. Detta är alltsåbara ett exempel. Jag tycker att man verkligen bordefundera över detta, att om andra ställer en fråga ommig själv skulle kunna göra att jag inte ärkreditvärdig.Om denna balansgång mellan integritet ocheffektivitet verkligen ligger mellan en nedre gränspå eller på , vilket jag verkligenbetvivlar, så menar jag att man absolut måste seöver detta och se till att betalningsanmärkningarsom har orsakats av dessa små belopp inte ska fåligga kvar . Jag tycker att det ärorimligt.Direktör : För att en upplysning skafå tas ska det föreligga ett legitimt skäl, vilketvi var inne på tidigare. Och i de allra flesta fallär det alltså fråga om att man har sökt ett lån.Flertalet fall handlar om detta. Det handlarantingen om ett lån som man har fått eller ett somman inte har fått. Det är inte heller så att ettfåtal förfrågningar i sig innebär att man inte fåren kredit - det försökte jag också säga - utan dettaär en av de faktorer som man väger in i självakreditbedömningen. Och det är klart att mångaförfrågningar ihop med en svag inkomst och en storskuldbörda kan ju vara det som fäller avgörandet isjälva kreditbeslutet eller i riskbedömningen.Jag försökte också säga att det som man har inriktatsig på när det gäller betalningsanmärkningar i frågaom låga belopp, tror jag, är att de inte skulleåterspegla en betalningsoförmåga eller enbetalningsovilja. Det är därför som man vill kommaåt den typen av betalningsanmärkningar. Jag trorinte att det är den rätta vägen att försöka rensa utde betalningsanmärkningar som faktiskt inteåterspeglar en betalningsoförmåga. I så fall trorjag att man får gå andra vägar.Karin (): Jag skulle lite grann viljafölja upp det som vi just har talat om. Anser ni attde som använder kreditupplysningarna förmår attsärskilja den låginkomsttagare som har mångaanmärkningar på småbelopp och som har det på grundav att man inte sköter sin ekonomi och gör lite förstora utfästelser och för vilken det görs mångaomfrågningar därför att man springer från ställetill ställe och får nej från den person som har enlåg inkomst, som har hamnat lite på sned, fått någraanmärkningar och går till budgetrådgivaren ikommunen och efter det försöker byta sin dyratelefon mot en billigare, sin dyra elleverantör moten billigare, sin dyra kontokredit mot en billigare,osv.? När den person som försöker ändra på dettasedan går för att kanske skaffa sig ett kort i någonmatvarubutik där man får ränta på pengarna, vilketman inte får på bankkontot, kommer han eller hon dåatt få nej därför att han eller hon har försökt rätaupp sin ekonomi men inte kan skiljas ut från dem sominte kan sköta sin ekonomi? Det är min första fråga.Sedan skulle jag vilja ställa en fråga som oftagäller småföretagare. Det sades, såvitt jag förstår,att upplysningscentralen inte lämnar ut uppgifter omansökan om betalningsföreläggande om man harbestritt den. Anser ni att det skulle vara teknisktsvårt att lämna ut uppgifter om att svarandenfaktiskt har bestritt det hela tillsammans meduppgiften om att det finns en ansökan - det handlarju inte bara om annonsskojare, det kan vara mångasaker som gör att man betalar fast man egentligeninte vill på grund av att man är rädd för detta -och att också lämna uppgifter till juridiskapersoner om varifrån uppgifterna kommer, så att detskulle göra det lättare att rätta till dem?Direktör : Den första frågan gällde,om jag förstod den rätt, personer som ser identiskaut i våra register. räknade upppersoner med låg inkomst, betalningsanmärkningar påmindre belopp och många förfrågningar men i övrigtolika bakgrund. Men vi kan inte skilja på dessapersoner. Om informationen ser likadan ut i våraregister så kan ju inte vi särskilja de tvågrupperna. Däremot har ju kreditgivaren andramöjligheter, precis som var inne på.En bank kan ju ta reda på omständigheterna ochbakgrunden till denna information.Den andra frågan gällde möjligheten att redovisa omen ansökan är bestridd.