bet · GO01LU19 · 2001-05-08 00:00:00 — När det gällde den dåaktuella frågan borde enligt utskottets meningresultatet av den fortsatta behandlingen inomRegeringskansliet av rapportavvaktas. Utskottet avstyrkte med det anfördabifall till motionen i fråga.När frågan om en utvidgad trafikförsäkring nu återaktualiseras motionsvägen vill utskottet också pekapå uppdrag att se överreglerna om samordningen vid personskada mellanskadestånd, ersättning från offentlig försäkring ochersättning från försäkringar av annat slag (dir.1999:18). Huvudfrågan för kommittén är att taställning till vem som i olika situationer slutligtskall svara för ersättningen till den som drabbatsav en personskada. I direktiven anförs bl.a. att detför vissa verksamhetsområden satts i fråga om det ärrimligt att det allmänna svarar för en så stor delav kostnaderna för personskador som är fallet i dag.Kommittén skall överväga om ansvaret i störreutsträckning kan överföras till dem som är upphovtill kostnaderna. beräknasavsluta sitt arbete senast den 2 januari 2002.Enligt utskottets mening finns det anledning attavvakta det utredningsarbete som sålunda pågår,varför utskottet avstyrker bifall till motion MJ845yrkande 1.Obligatorisk hundförsäkringHelena och (båda fp) anför imotion L607 att många personer som blir överfallnaav hundar står utan möjlighet till ersättning därföratt hundägaren inte har någon ansvarsförsäkring förhunden eller tillgångar för tillgodoseende av ettskadeståndsanspråk.För hundägare föreligger enligt lagen (1943:459)om tillsyn över hundar och katter ett striktskadeståndsansvar för skador som hunden orsakar.Från och med den 1 januari 2001 är vidare enhundägare, enligt lagen (2000:537) om märkning ochregistrering av hundar, skyldig att märka och låtaregistrera sitt ägarskap i ett för landet centraltregister (prop. 1999/2000:76, bet. Syftetmed lagen är att det skall bli enklare och gåfortare att fastställa vem som är en hunds ägare.I miljö- och jordbruksutskottets nämndabetänkande anför utskottet bl.a. att det oftaförekommer stora problem med att fastställa vem somär ägare till en viss hund. Detta leder tillsvårigheter att ställa någon till svars för deskador som en hund kan ha orsakat. Särskilt detsnabbt ökande antalet aggressiva och farliga hundarhar medfört att problemet blivit ytterst påtagligtoch akut. Behovet av att få kännedom och kontrollöver dessa hundar är enligt utskottets mening såstort att det bör finnas ett verksamt instrument somgör det möjligt för staten att ingripa och tvingafram märkning och registrering. Enligt miljö- ochjordbruksutskottet finns det ytterligare viktigaskäl för att införa ett hund- och ägarregister.Bland annat kommer myndigheternas djurskyddstillsynatt underlättas genom att en ägare till en vanvårdadhund snabbt kan identifieras. En registrerad ägarefår säkrare och snabbare tillbaka en bortsprungenhund. Det blir också lättare att avgöra vem som haransvaret för skador som en hund orsakat. Enligtmiljö- och jordbruksutskottet innebär lagen en klarförstärkning av hundägarens ansvar och bör ävenuppfattas som en ökad säkerhet för hunden och dessägare.Utskottet är inte berett att förorda att detinförs en obligatorisk ansvarsförsäkring förhundägare. Enligt utskottets mening bör man nu istället avvakta vilka effekter den nya lagen ommärkning och registrering av hundar kan få.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L607. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Med hänvisning till de motiveringar som framförsunder Utskottets överväganden föreslår utskottet attriksdagen fattar följande beslut:1. Ideell ersättning vid anhörigs dödRiksdagen antar 5 kap. 2 § regeringens förslagtill lag om ändring i skadeståndslagen(1972:207).Riksdagen avslår därmed motionerna 2000/01:L8yrkande 3, 2000/01:L9 yrkande 1 och 2000/01:Ju933 yrkande 25 i denna del.Reservation 1 (m)Reservation 2 (fp)2. Kostnader för anhörigaRiksdagen antar 5 kap. 1 § första stycket 1förslaget till lag om ändring i skadeståndslagen(1972:207).Riksdagen avslår därmed motion 2000/01:L8 yrkande1.Reservation 3 (m)3. Hushållsarbete i hemmetRiksdagen avslår motion 2000/01:L8 yrkande 2.Reservation 4 (m)4. Rätten att ärva ideellt skadestånd antardels 6 kap. 3 § förslaget till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207),dels 9 § regeringens förslag till lag om ändringi trafikskadelagen (1975:1410),dels ock 5 § fjärde stycket regeringens förslagtill lag om ändring i brottsskadelagen(1978:413).Riksdagen avslår därmed motionerna 2000/01:L8yrkande 5, 2000/01:L9 yrkande 2 och 2000/01:Ju930yrkande 13.Reservation 5 (m, c, fp)5. Jämkning av skadestånd på grund avmedvållande avslår motion 2000/01:L8 yrkande 4.Reservation 6 (m)6. Jämkning av trafikskadeersättning avslår motion 2000/01:L604.7. Ersättning för ren förmögenhetsskadaRiksdagen avslår motion 2000/01:Ju930 yrkande14.Reservation 7 (m)8. Skadestånd till företagareRiksdagen avslår motion 2000/01:L9 yrkande 3.Reservation 8 (m, fp)9. Moms på skadeståndRiksdagen avslår motion 2000/01:L606.10. Lagförslagen i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag tilldels lag om ändring i skadeståndslagen(1972:207),dels lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410),dels ock lag om ändring i brottsskadelagen(1978:413), i den mån lagförslagen inte omfattasav vad utskottet föreslagit ovan.11. Preskription av skadeståndRiksdagen avslår motion 2000/01:L605.12. Verkställighet av dom på skadestånd avslår motion 2000/01:L601.13. Ansvar för genmodifierade organismer avslår motion 2000/01:MJ711 yrkande18.Reservation 9 (c)14. Ersättning för kostnader för fingeradepersonuppgifter avslår motion 2000/01:Ju933 yrkande25 i denna del.15. Jämställdhet i försäkringsvillkoren avslår motionerna 2000/01:L608 och2000/01:So545 yrkande 17.Reservation 10 (c)16. PatientskadelagenRiksdagen avslår motionerna 2000/01:L602 och2000/01:L603.17. Utvidgat ansvar för trafikförsäkringenRiksdagen avslår motion 2000/01:MJ845 yrkande 1.18. Obligatorisk hundförsäkringRiksdagen avslår motion 2000/01:L607.Stockholm den 8 maj 2001På lagutskottets vägnarTanja LinderborgFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TanjaLinderborg (v), (), (), (m), (),(), (),(), (), KjellEldensjö (kd), (), (), (), (), RaimoPärssinen (s), () och ().Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningÅr 1988 beslutade regeringen direktiv till enparlamentarisk kommitté för att se överskadeståndslagens regler om ersättning för ideellskada i samband med personskada (dir. 1988:76).Kommittén antog namnet Kommittén om ideell skada.Huvuduppgifterna för Kommittén om ideell skada varatt överväga vilka ersättningsprinciper som börtillämpas för ideella skador, hur normer för attbestämma ersättningen bör fastställas och omersättningsnivåerna bör höjas. beslutaderegeringen tilläggsdirektiv till kommittén (dir.1990:66). Enligt dessa skulle kommittén övervägaändringar i ersättningsnivåerna och regelverket vidskadestånd till våldtäktsoffer och offer för andravåldsbrott som ger utrymme för inte barakompensation för lidandet utan också hjälp till enförändring av livssituationen.Kommittén om ideell skada behandlade först fråganom vilken ersättning för ideell skada som de som harsmittats av hiv genom skadeståndsgrundande handlingkan anses berättigade till enligt nuvarandeskadeståndsrättsliga principer. I mars 1991överlämnade kommittén delbetänkandet (SOU 1991: 34)HIV-smittade - ersättning för ideell skada. frågan om ersättning förkränkning genom brott i delbetänkandet (SOU 1992:84)Ersättning för kränkning genom brott. Islutbetänkandet (SOU 1995:33) Ersättning för ideellskada vid personskada behandlade kommittén de övrigafrågor om skadestånd för ideell skada i samband medpersonskada som omfattades av utredningsuppdraget.De två sistnämnda betänkandena harremissbehandlats och ligger till grund för förslageni den förevarande propositionen 2000/01:68Ersättning för ideell skada.I propositionen föreslår regeringen() - efter hörande av Lagrådet- att antar de förslag till ändringar idels skadeståndslagen (1972:207), delstrafikskadelagen (1975:1410) och delsbrottsskadelagen (1978:413) som lagts fram ipropositionen. Regeringens förslag återfinns ibilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2.Med anledning av propositionen har två motionerväckts. I detta sammanhang behandlar utskottet även16 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år2000 som gäller olika skadestånds- ochförsäkringsrättsliga frågor. Förslagen i motionernaåterges i bilaga 1.BakgrundI centrum för den svenska skadeståndsrätten stårskadeståndslagen (1972: 207). Enligt 1 kap. 1 §gäller lagens regler om inget annat är särskiltföreskrivet eller föranleds av avtal eller i övrigtföljer av regler om skadestånd i avtalsförhållanden.Den grundläggande regeln om skadeståndsansvar pågrund av eget vållande finns i 2 kap. 1 §skadeståndslagen. Detta lagrum innehåller den iSverige gällande culparegeln, sominnebär att var och en som uppsåtligen eller avoaktsamhet vållar person- eller sakskada är skyldigatt ersätta skadan. Regler om skadeståndetsbestämmande finns i 5 kap. skadeståndslagen. Den somhar tillfogats personskada kan enligt 5 kap. 1 § fåersättning både för ekonomisk och för s.k. ideellskada. Principen är att en skadelidande skall fåfull ersättning för sina skador. Som ekonomisk skadaersätts sjukvårdskostnader och andra utgifter tillföljd av skadan samt inkomstförlust. Ideell skadaersätts i form av ersättning för sveda och värk samtlyte eller annat stadigvarande men. Sveda och värkavser i huvudsak fysiskt och psykiskt lidande somskadan fört med sig under den akuta sjuktiden. Lyteoch annat stadigvarande men omfattar lidande ellerobehag som kvarstår efter den tidpunkt då denskadelidandes invaliditet kan bedömas som varaktig.Till ideell skada hänförs även vissa olägenheter iövrigt till följd av skadan.Ett utmärkande drag inom den svenskaskadeståndsrätten är att ersättningsnivån vidideella skador i hög grad bestäms genom ett samspelmellan domstolspraxis och försäkringspraxis.Skadestånd för sveda och värk samt lyte och framtidamen fastställs i praktiken med ledning av tabellersom upptar schablonbelopp vid olika grader avlidande och olika typer av skador. Tabellerna angerriktpunkter, och varje skadeärende bedöms efter enprövning av förhållandena i det enskilda fallet.Tabellerna används av både domstolar ochförsäkringsbolag. Att tabellerna fått dennagenomslagskraft hänger samman med dels att enrättstillämpning grundad på sådana normeruttryckligen godtogs under förarbetena till 1975 årsändringar i skadeståndslagen (prop. 1975:12 s.109-111, 149), dels att i fleradomar godtagit normerna (se exempelvis rättsfalletNJA 1982 s. 793). De tabeller som allmänt användshar utarbetats av det rådgivande organetTrafikskadenämnden, vars verksamhet ärförfattningsreglerad.Rätten till ersättning för ideell skada knyter antill att en personskada uppkommit. I vissa fall kanemellertid ideell skada ersättas även om någondirekt personskada inte föreligger. Enligt 1 kap. 3§ skadeståndslagen skall sålunda bestämmelserna omskyldighet att ersätta personskada tillämpas också ifråga om lidande som någon tillfogar annan genombrott mot den personliga friheten, genom annatofredande som innefattar brott samt genom vissaandra i bestämmelsen uppräknade brott. Syftet medregeln om ersättning för personligt lidande är attgottgöra den integritetskränkning som följer med debrott som avses med regeln. Ersättningen kan ocksåutgöra kompensation för den oro och det obehag somkan bli följden av ett brottsligt angrepp på denpersonliga integriteten.Skadeståndslagen erbjuder också en möjlighet tillersättning för ren förmögenhetskada. Med renförmögenhetsskada avses enligt 1 kap. 2 § sådanekonomisk skada som uppkommer utan samband med attnågon lider person- eller sakskada. Den allmännaprincipen i svensk rätt är att ren förmögenhetsskadaendast ersätts om den vållas genom brott, ochskadeståndsskyldigheten drabbar enligt 2 kap. 4 § iförsta hand den som gjort sig skyldig till denstraffbara handlingen.Under vissa förutsättningar kan den som harskadats till följd av brott få ersättning avstatliga medel. Bestämmelserna härom finns ibrottsskadelagen (1978:413). Enligt denna lag prövasansökningar om ersättning av statliga medel förbrottsskador (brottsskadeersättning) avBrottsoffermyndigheten. Brottsskadeersättningbetalas i första hand för personskador och förkränkning.Den i svensk skadeståndsrätt grundläggandeculparegeln i 2 kap. 1 § skadeståndslagen gäller ioch för sig också i fråga om skador som uppkommervid trafik med motorfordon. På detta område haremellertid de skadelidande ett förstärkt skydd genomtrafikskadelagen (1975:1410), som innehållerbestämmelser om trafikförsäkring och om ersättningvid trafikskador.Propositionens huvudsakliga innehållFör att stärka rätten till skadestånd för ideellskada föreslår regeringen att nära anhöriga till densom dödas genom en skadeståndsgrundande handling fåren lagstadgad rätt till ersättning för de psykiskabesvär som han eller hon åsamkas på grund avdödsfallet. Vidare föreslås en ny ersättningspostkallad särskilda olägenheter som har ett snävareinnehåll än den nuvarande ersättningspostenolägenheter i övrigt. skall fysiskt ochpsykiskt lidande omfatta vissa skadeföljder som interyms under motsvarande begrepp . Rätten tillomprövning av skadestånd utvidgas enligt förslagettill att avse även ersättning för kostnader ochideell skada vid personskada.Beträffande rätten till ersättning för kränkninggenom brott innebär förslaget att en tydligare regelom kränkningsersättning införs och att det i lagenanges vad som särskilt skall beaktas närersättningen bestäms. Särskilda bestämmelser omkränkningsersättning föreslås införda i brotts-skadelagen. Vidare föreslås att rätten tillersättning för båda de nämnda typerna av ideellskada - vid personskada och vid kränkning - skallkunna ärvas i större utsträckning än . Vid denskadelidandes död skall rätten till ersättning gåöver på arvingarna, om krav på ersättning harframställts före dödsfallet. Dessutom föreslås attkostnader som har uppkommit på grund av näraanhörigas sjukbesök och omvårdnad skall ersättas mergeneröst.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 2002. Utskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Ideell ersättning vid anhörigs död (punkt 1)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen.Riksdagen bifaller därmed motion 2000/01:L8 yrkande3 samt avslår motionerna 2000/01:L9 yrkande 1 och2000/01:Ju933 yrkande 25 i denna del samt antar 5kap. 2 § regeringens förslag till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207).StällningstagandeVi anser, i motsats till regeringen, att det finnsövervägande skäl att införa en rätt till ersättningför sorg och saknad i svensk skadeståndsrätt. Iallmänhet är en sådan standardiserad ersättningspostenklare att hantera i skaderegleringen än skadeståndför den personskada i form av psykiska besvär somkan ha åsamkats den eller de efterlevande. Enersättningsmöjlighet för sorg och saknad finns ocksåi flera europeiska länder, bl.a. , Frankrikeoch . Dessutom har vissa av remissinstansernaförordat en sådan lösning. Regeringens skäl för attställa sig avvisande till en rätt till ersättningför sorg och saknad, nämligen att den skulleinnebära en principiell nyhet i svensk rätt, anservi kan lämnas utan avseende. Tvärtom utgörjämförelser med andra länders rättsordningar ochdärav påverkade förändringar i det allmännarättsmedvetandet starka skäl att införa en rätt tillersättning för sorg och saknad vid nära anhörigs dödgenom en skadeståndsgrundande handling. Ersättningför sorg och saknad behöver inte heller bestämmasefter ett tidsödande utredningsarbete utanersättningen kan utgå med ett schablonbeloppuppgående till 75 000 kr.Vi anser alltså att en regel om ersättning försorg och saknad bör införas i skadeståndslagen istället för den möjlighet till ersättning tillefterlevande för personskada som regeringen nuföreslår. Regeringen bör återkomma med ettsådant lagförslag till . Vad sålundaanförts i reservationen bör , med bifalltill motion L8 yrkande 3 och med avslag påmotionerna L9 yrkande 1 och Ju933 yrkande 25(delvis), som sin mening ge regeringen till känna.I avvaktan på att regeringen lägger fram förslagtill en bestämmelse om rätt till ersättning för sorgoch saknad vill vi dock inte motsätta oss attriksdagen , som en tillfällig lösning, antarregeringens förslag om en regel om ersättning tillefterlevande för personskada.2. Ideell ersättning vid anhörigs död (punkt 1)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen.Riksdagen bifaller därmed motionerna 2000/01:L9yrkande 1 och 2000/01:Ju933 yrkande 25 i denna delsamt avslår motion 2000/01:L8 yrkande 3 samt antar 5kap. 2 § regeringens förslag till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207).StällningstagandeJag anser att bör anta regeringens förslagtill en ny regel om ersättning till efterlevande förpersonskada. I motsats till regeringen anser viemellertid att ersättning för sorg och saknad skallkunna utgå utöver ersättning för psykiska besvär somefterlevande kan drabbas av till följd av en näraanhörigs död genom en skadeståndsgrundande handling.Någon remissinstans har också förespråkat en sådansärskild rätt till ersättning för sorg och saknad.De skäl som enligt vår mening väger tungt till stödför en sådan ordning är att det i rättstillämpningenställs krav på att de psykiska besvären skallbevisas, vilket ofta kan vara svårt och omständligt.Dessutom kan det upplevas som kränkandeför en anhörig att tvingas föra särskild bevisning isådana frågor. Med en schabloniserad rätt tillersättning för sorg och saknad kan den som inte villunderkasta sig en undersökning av de egna psykiskabesvären ändå få ersättning för de starka känsloroch de mer eller mindre definierbara psykiskapåfrestningar som typiskt sett uppkommer vid en näraanhörigs död.Vår inställning innebär sålunda att vi tillstyrkerregeringens förslag till en ny regel om ersättningför den personskada som efterlevande kan drabbas avvid en nära anhörigs död genom enskadeståndsgrundande handling. Denna möjlighet böremellertid kompletteras med en särskild rätt tillersättning för sorg och saknad. Regeringen börsnarast återkomma till med ett lagförslagom en sådan ersättningsmöjlighet.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motionerna L9 yrkande 1och Ju933 yrkande 25 (delvis) samt med avslag påmotion L8 yrkande 3, som sin mening ge regeringentill känna.3. Kostnader för anhöriga (punkt 2)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. antar 5 kap. 1 § första stycketregeringens förslag till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207) med den ändringen attpunkt 1 erhåller i bilaga 3 som Reservanternasförslag betecknade lydelse.Riksdagen bifaller därmed motion 2000/01:L8 yrkande1.StällningstagandeMot bakgrund av de uttalanden som regeringen gör ipropositionen kan vi konstatera att dennärståendekrets som avses med regeringens förslagtill en mer generös ersättningsmöjlighet föranhörigas kostnader utgörs av make, registreradpartner, sambo, barn och föräldrar. För att intetillämpningssvårigheter skall uppstå vid denpraktiska skaderegleringen bör, enligt vår mening,lagstiftarens avsikt komma till uttryck genom enuttrycklig precisering av närståendekretsen ilagtexten. Detta bör lämpligen ske genom attriksdagen nu beslutar en ändring av regeringensförslag till ny lydelse av 5 kap. 1 § första stycket1 enligt vad som framgår av reservanternas förslag ibilaga 3.4. Hushållsarbete i hemmet (punkt 3)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 3 bordeha följande lydelse:3. antar 5 kap. 1 § tredje stycketregeringens förslag till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207) med den ändringen attstycket erhåller i bilaga 3 som Reservanternasförslag betecknade lydelse.Riksdagen bifaller därmed motion 2000/01:L8 yrkande2.StällningstagandeVi kan konstatera att avsikten är att bestämmelsen i5 kap. 1 § tredje stycket andra meningenskadeståndslagen inte skall vara tillämplig påhushållsarbete som den skadelidande har utfört vidsidan av ett avlönat förvärvsarbete. För atttydliggöra att bestämmelsen endast tar sikte på falldå hushållsarbetet har bedrivits i stället för ettavlönat arbete bör, enligt vår mening, ordalydelsenändras från "hushållsarbete i hemmet" till "husligtarbete i hemmet". Därmed lyfts också fram atthusligt arbete i hemmet har ett ekonomiskt värde,vilket inte minst är viktigt frånjämställdhetssynpunkt. Vårt förslag ligger ocksåhelt i linje med vad Kommittén om ideell skadaföreslagit.Riksdagen bör sålunda, med bifall till motion L8yrkande 2, ändra regeringens lagförslag på dennapunkt.5. Rätten att ärva ideellt skadestånd (punkt 4)av (m), (),(), (), AnaMaria Narti (fp) och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:4. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen.Riksdagen bifaller därmed motionerna 2000/01:L8yrkande 5, 2000/01:L9 yrkande 2 och 2000/01:Ju930yrkande 13 samt antardels 6 kap. 3 § förslaget till lag om ändring iskadeståndslagen (1972:207),dels 9 § regeringens förslag till lag om ändringi trafikskadelagen (1975:1410),dels ock 5 § fjärde stycket regeringens förslagtill lag om ändring i brottsskadelagen(1978:413).StällningstagandeDen av regeringen föreslagna ordningen innebär attskadeståndsskyldigheten faller bort om våldet är sågrovt att offret avlider utan att ha hunnitframställa några krav. För den som blir misshandladoch lämnad ensam och allvarligt skadad torde detvara svårt att framställa krav på ersättning tillskadevållaren eller någon som företräder denne innanhan eller hon slutligen dör av skadorna.Vi anser att det är orimligt att en skadevållarepå detta sätt skall komma i ett ekonomiskt settbättre läge om den skadelidande dör än om denne blirskadad. Enligt vår mening finns också en risk attden av regeringen föreslagna regleringen inte fården effekt som åsyftas. Det föreligger en uppenbarfara för att ersättningsrätten går förlorad för demsom saknar kunskap om regleringen, vilket kanförsämra redan ekonomiskt svaga gruppers situation.Den föreslagna regeln kan, enligt vår mening, ocksåfå tillämpningsproblem.Med hänsyn till det anförda bör ersättningsrättenövergå till arvingarna även om den skadelidande inteframställt något krav innan han eller hon avled.Regeringen bör återkomma till medett lagförslag med denna inriktning. I avvaktanhärpå ser vi inget hinder mot att nubeslutar den lagändring som regeringen föreslår somtrots allt innebär en viss utvidgning av rätten attärva ideellt skadestånd.Vad som sålunda anförts i reservationen börriksdagen, med bifall till motionerna L8 yrkande 5,L9 yrkande 2 och Ju930 yrkande 13, som sin mening geregeringen till känna.6. Jämkning av skadestånd på grund avmedvållande (punkt 5)av , , och (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 bordeha följande lydelse:5. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförs i reservationen.Riksdagen bifaller därmed motion 2000/01:L8 yrkande4.StällningstagandeEnligt vår mening ter det sig främmande atttillerkänna en vårdslös skadelidande ett betydandebelopp för exempelvis sveda och värk från enskadevållare som varit långt mindre oaktsam än haneller hon själv. Vi anser därför att svensk rätt börändras så att jämkning på grund av medvållande vidpersonskada skall kunna ske redan vid normalgradenav vållande.