bet · GO01KU23 · 2001-05-31 00:00:00 — För beredningen av dessaärenden är det naturligt att även ifortsättningen inhämta de berördautskottens synpunkter.Enligt kommitt,n visar erfarenheternafrån att klarade avatt hantera budgeten under ett valår.Problem kan emellertid uppstå valår medregeringsskiften omregeringsförhandlingarna drar ut påtiden. I så fall får enligt kommitt,nalternativa beredningssätt tillämpas,beroende på den aktuella situationen.Finansutskottet vill mot denna bakgrunduppmärksamma att ytterst kan densituationen inträffa att intehinner avsluta budgetregleringen förebudgetårets början. Detta har förutsettsi 9 kap. 4 õ regeringsformen:Om budgetreglering enligt 3 õ icke hinneravslutas före budgetperiodens början,bestämmer i den omfattning sombehövs om anslag för tiden till dessbudgetregleringen för perioden slutföres.Riksdagen kan uppdraga åt finansutskottetatt fatta sådant beslut på riksdagensvägnar.Enligt finansutskottets mening kan detbefinnas vara en opraktisk ordning attbeslut först skall fattas för en periodom en, två eller , till dessatt budgetregleringen hinner slutförasoch sedan därefter skall ett nytt beslutfattas för återstoden av året. Dettakommer att innebära att regeringen måsteutfärda ett regleringsbrev för den enaperioden och sedan ett annat för denandra perioden. Osäkerhet kan uppkomma omhur medlen bör fördelas mellan periodernaunder året och hur en avstämning börgöras mellan de båda perioderna. För attinte i förväg onödigtvis behöva binda sigför att en sådan uppdelning av budgetåretskall göras, bör i stället denna frågakunna avgöras och bedömas när en sådansituation inträffar. Utskottet förordardärför att paragrafen i stället fårföljande lydelse:Om budgetreglering enligt 3 õ icke hinneravslutas före budgetperiodens början,bestämmer i den omfattning sombehövs om anslag för budgetperioden.Riksdagen kan uppdra åt finansutskottetatt fatta sådant beslut på riksdagensvägnar.Stockholm den 8 maj 2001På finansutskottets vägnarJan BergqvistFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (),Per (), ,n (m),(), (), KarinPilsäter (fp), () ochHans Hoff ().Avvikande meningFinansutskottets ställningstagandeav (), (),(), (),() och ().Vi anser att finansutskottets yttrande iavsnittet Finansutskottetsställningstagande borde ha följandelydelse:Riksdagskommitt,n har sett som enhuvuduppgift att korta ner tiden förriksdagens arbete med budgeten. I dettaavseende innebär kommitt,ns förslag framgång. Men tyvärr har dessbekämpande av "onödigt dubbelarbete"skett med sådan kraft att kvaliteten ibudgetbehandlingen allvarligt hotas.De budgetreformer som infördes isamband med rambeslutsmodellen harinneburit kraftigt förbättrad kvalitet iriksdagens och regeringens arbete medbudgeten. Hela det regelverk somtillämpas för statsbudgeten har fått enfastare form. Budgeten har fått en högregrad av bruttoredovisning ochtransparens. Budgetpropositionen harblivit mer fullständig. Kraven påregeringens uppföljning av budgeten harökat betydligt. har fått ettmycket bättre beslutsunderlag, något sommedverkat till att stärka riksdagensställning i budgetprocessen och som ocksåskapat förutsättningar för bättrekvalitet i beslut.Riksdagens arbete har också blivit merarationellt. Det har skett enkoncentration av arbetet som bland annatinnebär att de övergripande ekonomisk-politiska frågorna inte behandlas i likamånga omgångar som tidigare.Det vanskliga med Riksdagskommitt,nsförslag är att den ekonomiskavårpropositionen utarmas på sitt innehålloch därmed får en dramatiskt minskadbetydelse i det samlade budgetarbetet.Kommitt,ns förslag att samtligaövergripande restriktioner ibudgetarbetet - såväl utgiftstak ochsaldomål som preliminära ramar förutgiftsområden - skall sättas underhösten innebär att vårpropositionenkommer att förlora sin betydelse somcentralt finanspolitiskt ochbudgetpolitiskt instrument. Detta ter siganmärkningsvärt inte minst mot bakgrundav att kommitt,n föreslår attvårpropositionen skall görasobligatorisk.Kommitt,ns förslag innebär konkret attriksdagen skall försökafastställa riktlinjerna för denekonomiska politiken och förbudgetpolitiken utan att riksdagensamtidigt tar beslut om saldomål och omutgiftstak för staten och för offentligsektor. Därmed riskerar riktlinjerna förden ekonomiska politiken ochbudgetpolitiken som regeringen skallpresentera i vårpropositionen att enbartbli politiska ambitioner, utan förankringoch utan styreffekt.Under den lösligare budgetordning somvi hade tidigare finns exempel på att enriksdagsmajoritet faktiskt röstade emotden dåvarande regeringens ekonomiskariktlinjer utan att regeringen avgickeller egentligen ändrade något av sinkonkreta ekonomiska politik. Detta kundeske just därför att de ekonomiskariktlinjer som underkände intehade någon fast koppling till denkonkreta finans- och budgetpolitiken. Ensådan ordning är oacceptabel i en välfungerande parlamentarisk demokrati. Mendet finns en risk för att kommitt,nsförslag kan leda till en återgång tillflera av de negativa inslag som fanns iden hårt kritiserade budgetprocessen före1995. Att inte besluta om utgiftstak påvåren kan leda till att fastheten ibudgetprocessen luckras upp. Detta kanefter hand leda till en minskad tilltrotill finans- och budgetpolitiken.En budgetbehandling som sker i olikaomgångar kan ge tid åt eftertanke ochfördjupade analyser. Detta kan skapaförutsättningar för bättre kvalitet ochstörre långsiktighet i beslut.Med kommitt,ns förslag finns en risk föratt långsiktigheten minskar, tvärtemot deambitioner som kommitt,n i övrigt geruttryck för. De långsiktiga frågorna fårinte det tidsmässiga utrymme de kräver,utan trängs undan av de mer akuta ochdetaljerade frågorna ibudgetpropositionen. Utan beslut undervåren om exempelvis utgiftstaket riskerarbudgetpolitiken att bli mera kortsiktig.I kommitt,ns förslag har konsekvensernaför regeringen inte belysts tillräckligtoch tillräcklig hänsyn har inte tagitstill regeringens behov. Det är av störstabetydelse att och regeringenkommer överens om en gemensam ordning förbudgetpolitiken. Man kan inte bortse frånatt tidiga beslut om övergripande ramaroch restriktioner har stor betydelse förregeringens budgetarbete. Det ärväsentligt för regeringens interna arbeteatt veta att utgiftstaken för de kommandetvå åren ligger fast och att det tredjeåret beslutas . Det är inte nogmed att ett beslut om dettredje året minskar långsiktigheten medca , utan dessutom innebärvårpropositionens bristande konkretionatt den allmänt förlorar i betydelse förregeringens fortsatta budgetberedning.Därmed kan statsmakternas kontroll avutgiftsutvecklingen komma att bli sämre.Ytterligare ett stort problem uppstår isamband med riktlinjerna för denkommunala ekonomin. kan riksdagenunder våren fastställa tydliga riktlinjerför den kommunala ekonomin, vilket är avgrundläggande betydelse för kommunernasekonomiska planering. Hur detta skallkunna hanteras på tillfredsställande sätti fortsättningen är inte tillräckligtklarlagt av Riksdagskommitt,n.En avgörande fråga som inte berörs avkommitt,n är också hur allmänheten ochväljarna påverkas av den ordning somkommitt,n föreslår. Det är särskilt införett val viktigt att medborgarna kan fåklart för sig vad olika politiskaalternativ innebär även budgetmässigt påkort och lång sikt. Från demokratisksynpunkt har det en avgörande betydelseatt regeringen och oppositionspartiernaföre valet redovisar vad deras alternativinnebär i form av långsiktigautgiftsåtaganden och skattemässigakonsekvenser. Dessa styrs av beslut omutgiftstak och mål för det finansiellasparandet. Genom att de presenteras ochbehandlas under vårens riksdagsarbeteutsätts de för en granskning och blirföremål för den politiska debattensamtidigt som de presenteras ochredovisas i enhetlig form, vilketunderlättar jämförbarheten och skaparstörre klarhet om de politiskaalternativen. Trots att det finns ettstarkt demokratiskt skäl för en sådanordning ger kommitt,ns förslag i ställeten möjlighet att dölja förslagens helainnebörd och avstå från att redovisa hurskattesänkningar och utgiftssatsningarskall finansieras och rymmas inom desamhällsekonomiska begränsningarna.Kommitt,n borde ha tagit betydligt meraallvarligt på förslaget att åtminstoneunder ett valår låta de ekonomisk-politiska riktlinjerna innefatta ävenbeslut om utgiftstak och mål för detfinansiella sparandet. Detta förslag harockså den fördelen att oppositionenskulle kunna vara bättre förberedd införett eventuellt regeringsskifte eftervalet.Enligt vår uppfattning är det med dennuvarande ordningen mycket liten risk föratt skulle misslyckas med attbesluta om budgeten innan budgetperiodenbörjar. Med Riksdagskommitt,ns förslagökar risken. Vi noterar att det uppståtten diskussion om att grundlagen bordeändras så att det blir lättare förriksdagen att hantera ett sådant fataltmisslyckande. Vi anser dock attansträngningarna inte i första hand skallägnas åt att anpassa regeringsformen tillRiksdagskommitt,ns försämringar, utan i stället borde försöka ändraRiksdagskommitt,ns förslag så att riskenför ett sådant misslyckande inte ökar iförhållande till dagens situation.Sammanfattningsvis är det vår uppfattningatt det går att ytterligare förbättrabudgetprocessen. I sin iver att begränsatidsåtgången för budgetprocessen gåremellertid Riksdagskommitt,n alldeles förlångt. Som en följd av detta riskerar manatt få problem på en rad områden:Långsiktigheten i budgetarbetetförsvagas. Fastheten i budgetprocessenundermineras. Regeringens arbete medbudgeten försvåras. Kvaliteten iriksdagens beslut försämras. Kommunernafår sämre möjligheter att bedöma deekonomiska förutsättningarna för sinverksamhet. Och värst av allt: Väljarnasmöjligheter att bedöma de politiskaalternativen riskerar att försämras,vilket kan vara till stor skada för vårdemokrati.Särskilt yttrandeProblemet med dubbelarbete vår och höstav ().Jag anser i likhet med Riksdagskommitt,natt vårens arbete bör inriktas på deövergripande och långsiktiga frågorna.Det är angeläget att uppifrån-och-ner-perspektivet behålls i budgetarbetet ochatt man inte fördjupar sigi budgetens olika detaljer. Till skillnadfrån riksdagskommitt,n anser vi att föratt ge de ekonomisk-politiska ochbudgetpolitiska riktlinjerna ett konkretoch fast innehåll även vid beredningen påvåren bör de innehålla en redovisning avskattepolitikens inrikning, utgiftstakoch mål för det finansiella sparandet förde närmaste tre åren. I annat fallriskerar de att få samma allmänna ochoprecisa innebörd som besluten omriktlinjerna hade före reformeringen avbudgetprocessen då beslut omövergripande riktlinjer hade mycket litenbetydelse för inriktningen avbudgetarbetet och den ekonomiskapolitiken. Som utskottet redovisattidigare (1999/2000:FiU13) hände det vidett par tillfällen att en riksdagsmajoritet röstadened regeringens förslag till ekonomisk-politiska riktlinjer utan att detta leddetill någon ändrad inriktning påbudgetarbetet och än mindre till attregeringen behövde ta de politiskakonsekvenserna av detta och avgå.Det är också angeläget att delångsiktiga och övergripande frågornaTvervägs och bereds skilda från dekortsiktiga och mer detaljerade frågornasom behandlas i samband medbudgetpropositionen. I annat falltenderar de att komma i skymundan och fåstå tillbaka för de kortsiktiga frågorna.Dessutom framstår alltid ett tak förutgifterna som för lågt när det ställsmot de utgifter som skall rymmasdärunder. Det finns därmed en risk föratt taken inte kommer att bedömas utifrånde övergripande perspektiven omsamhällsekonomiskt utrymme ochlångsiktiga åtaganden. Tilltron tillfastheten i budgetpolitiken kan därmedkomma att ifrågasättas. Vi anser såledesatt dessa frågor bör ingå i de ekonomisk-politiska riktlinjer som behandlas avriksdagen . Det är viktigt attregeringen i propositionen intetar upp budgetens detaljer utan attfördjupningen sker först . Iannat fall tvingas till attbehandla dessa frågor både vår och höst.Bilaga 4Finansutskottets yttrande2000/01:FiU4yÄndrad utgiftsområdestillhörighet förvissa anslag (prop. 2000/01:100)Till konstitutionsutskottetSammanfattningFinansutskottet tillstyrker i huvudsakregeringens förslag i vårpropositionenom ändringar av ändamål och verksamhetersom skall innefattas i vissautgiftsområden. Utskottet anger iyttrandet vissa riktlinjer för detfortsatta arbetet i syfte att anpassaindelningen i politikområden tillriksdagens arbetsformer.Utskottet tillstyrker att ärenden omSveriges representation i utlandetöverförs till utgiftsområde 1 Riketsstyrelse. Fyra partier (m, kd, fp och c)avstyrker förslaget i en avvikandemening.Vidare tillstyrker utskottet att anslagentill och () överflyttas frånutgiftsområde 14 till utgiftsområde 2.Utskottet anser dock att arbetsmarknadsutskottet även fortsättningsvis börhantera lagstiftningsfrågorna ochmotionerna avseende personalpolitiken istaten. Detta kan motiveras medhänvisning till dessa frågors nära anknytning till arbetsrätten, arbetstids- ochsemesterlagstiftningen samt jämställdhetsfrågorna i arbetslivet som hanterasav arbetsmarknadsutskottet.Finansutskottets övervägandenKonstitutionsutskottet har den 19 april2001 beslutat bereda finansutskottettillfälle att yttra sig över regeringensförslag i den ekonomiska vårpropositionen(punkterna 6-10) om ändringar iriksdagsordningen som innebär att vissautgiftsområden byter namn och att vissaanslag skall byta utgiftsområdestillhörighet.PropositionenUtgiftsområde 3 föreslås ändra namn tillSkatt, tull och exekution och utgiftsområde 5 till Internationell samverkan.Ärenden om representation iutlandet föreslås bli överförda tillutgiftsområde 1 , statligpersonalpolitik till utgiftsområde 2Samhällsekonomi och finansförvaltning,utsökningsväsendet till utgiftsområde 3Skatt, tull och exekution samtväderlekstjänsten till utgiftsområde 20Allmän miljö- och naturvård.Regeringen redovisar i vårpropositionenvad finansutskottet uttalade medanledning av budgetpropositionen (bet. 2000/01:FiU1). Den konsekvens avpolitikområdesindelningen, somfinansutskottet lyfter fram i sittbetänkande (redovisas nedan), är enligtregeringen otillfredsställande för såvälregeringen som . I syfte attanpassa indelningen i politikområden tillriksdagens arbetsformer, lämnar därförregeringen i ett första steg förslag omDndringar av ändamål och verksamheter somskall innefattas i vissa utgiftsområden.Förslagen påverkar också utgifternasfördelning på utgiftsområden.Anslagsflyttningarnas konsekvenser förramarna för berörda utgiftsområdenMiljoner kronorUtgiftsområde 2002UO 1 + 1814UO 2 Samhällsekonomi och förvaltning+ 7 383UO 3 Skatt, tull och exekution + 1395UO 4 Rättsväsendet - 1395UO 5 Internationell samverkan - 1814UO 14 Arbetsliv- 7 383UO 20 Allmän miljö- och naturvård+ 207UO 22 Kommunikationer - 207Netto 0Regeringskansliet utgör sedan den 1januari 1997 en myndighet. Dessverksamhet finansieras dock från tvåskilda anslag, nämligen anslaget 90:5Regeringskansliet m.m. underutgiftsområde 1 och anslaget 5:1Utrikesförvaltningen under utgiftsområde5. Regeringen föreslår att anslaget förutrikesförvaltningen flyttas frånutgiftsområde 5 till utgiftsområde 1.Förslaget innebär att ändamålet föranslaget , utgiftsområde1 utvidgas till att ävenomfatta utrikesförvaltningen.Utrikesförvaltningens verksamhet kommerinte längre att finansieras inomutgiftsområde 5 ochinternationell samverkan. I dettasammanhang vill regeringen anföra att detär särskilt angeläget att vidareutvecklaformerna för dialogen med närdet gäller representation iutlandet.Regeringen föreslår vidare att tvåverksamheter, ochStatens pensionsverk (SPV), som hör tillpolitikområdet Effektiv statsförvaltningflyttas från utgiftsområde 14 Arbetslivtill utgiftsområde 2 Samhällsekonomi ochfinansförvaltning. Verksamheterna harinte haft sina övergripande målrelaterade till utgiftsområde 14 utantill utgiftsområde 2, eftersom de är ettav flera medel för att effektiviserastatsförvaltningen, anförs det i vårpropositionen.Den lagstiftning som reglerar statligaarbetsgivarfrågor är begränsad. SPV:sverksamhet bygger på kollektivavtal ocharbetsrätten har en begränsadsärlagstiftning för den statliga sektorn.En konsekvens av regeringens förslag omförändring av vilket ändamål och vilkaverksamheter som skall innefattas iutgiftsområde 2 är att anslagen 1:1stabsuppgifter vid och1:2 statliga tjänstepensioner m.m. underutgiftsområde 14 Arbetsliv flyttas tillutgiftsområde 2 Samhällsekonomi ochfinansförvaltning. Detta föranlederändringar i tilläggsbestämmelserna iriksdagsordningen 4.6.2 och 4.6.15.MotionerI partimotion Fi20 (yrkande24) och i en fyrpartimotion, K10 av GöranLennmarker m.fl. (m, kd, c, fp), yrkasavslag på förslaget att flytta ärenden omSveriges representation i utlandet tillutgiftsområde 1 Rikets styrelse.Finansutskottets tidigare uttalandenNär finansutskottet kommenteradeinförandet av politikområden byggdeställningstagandet på yttranden frånflera av utskotten. I sitt budgetbetänkande (bet. 2000/01:FiU1 s. 277-278)skrev utskottet bl.a. att indelningen ipolitikområden kan ge förutsättningar förbättre mål inom ramen för resultatstyrningen. betonadeemellertid utskottet att det ärnödvändigt att regeringen i det fortsattautvecklingsarbetet beaktar konsekvensernaför av indelningen ipolitikområden. Bl.a. skrev utskottet attdet förhållandet attpolitikområdesindelningen skär genomsåväl utgiftsområdesindelningen somutskottsindelningen väcker en rad frågor.En konsekvens av detta är att mål ochresurser i vissa fall inte bereds avsamma utskott. Givet att det skall finnasett samband mellan målformulering ochresurstilldelning är detta förhållandeenligt finansutskottets meningotillfredsställande.Vidare konstaterade finansutskottet attpolitikområdena varierar kraftigt istorlek. Politikområdet Minoritetspolitikär minst (0,008 mdkr) och Ersättning förarbetsoförmåga är störst (102 mdkr).Frågan är om det är jämförbara storheterutifrån vilka det går att föra en rimligprioriteringsdiskussion. såg det finns detanledning att minska skillnaden mellan deminsta och de största politikområdena.Även antalet anslag varierar mellanpolitikområdena. Det minsta antaletanslag inom ett utgiftsområde är ett.Även i detta avseende ansåg utskottet attdet fanns möjlighet till förändringar.Enligt finansutskottets uppfattning börpå sikt politik- och utgiftsområdenabringas i större överensstämmelse. Detkan ske genom att utgiftsområdena heltersätts av politikområden som kommer attligga till grund för rambeslutet iriksdagen , vilket i så fallkräver att antalet politikområden blirväsentligt mindre. I annat fall, menadeutskottet, får politikområdena inordnasunder utgiftsområdena på ett sådant sättatt de inte skär över flerautgiftsområden, något som sannoliktkräver vissa förändringar av anslagenshemtillhörighet i utgiftsområden och iutskottsorganisationen.Vid sidan av finansutskottet tog fleraandra utskott i yttranden och betänkandenupp olika aspekter av hurpolitikområdesindelningen påverkat budgetberedningen på deras respektiveberedningsområde.Även i betänkande FiU2 behandladeutskottet förslaget om politikområdesindelningen och särskilt konsekvensernaför utgiftsområde 2 Samhällsekonomi ochfinansförvaltning. Enligt förslagen ibudgetpropositionen omfattarutgiftsområde 2 politikområdena och Finansiella systemoch tillsyn.I politikområdet ingår två anslag somfinns uppförda på utgiftsområde 14Arbetsliv, vilket arbetsmarknadsutskottetansvarar för. Det gäller anslagen förStabsuppgifter vid på2,och Statligatjänstepensioner på 7 500 miljonerkronor. Genom att tjänstepensionerna harinordnats i politikområdet har dettablivit mer än tio gånger större än detannars skulle ha varit. Det har ocksålett till, framhöll utskottet, att maninom ett och samma politikområde blandartransfereringsutgifter medförvaltningsutgifter, något som stridermot intentionerna bakom den nuvarandeindelningen i utgiftsområden. Motivet föratt hålla sådana utgifter åtskilda varenligt (1993/94:TK3)att deras realekonomiska effekter ärväsentligt olika och att de därför avanalysskäl borde hållas isär.Till politikområdet Finansiella systemoch tillsyn förde man i budgetpropositionen anslaget förLotteriinspektionen som finns uppfört påutgiftsområde 17 Kultur, medier,trossamfund och fritid som bereds avkulturutskottet. Även här delar alltsåfinansutskottet beredningsansvaret medett annat utskott i och med attfinansutskottet behandlar mål ochresultat för Lotteriinspektionen medankulturutskottet bereder inspektionensanslagsfrågor.Att frågan om resurser bereds inom ettutgiftsområde och frågan om mål ochresultat behandlas i anslutning till ettannat kommer naturligtvis att skapaproblem när man i ett senare skede skallutvärdera verksamheten inom respektivepolitikområde, framhöll utskottet.Utskottet pekade också på att Riksdagensrevisorers anslag inte hänförts tillnågot politikområde medan anslaget tillRiksrevisionsverket ingår i politikområdet Effektiv statsförvaltning. Enkonsekvens av detta är att de bådamyndigheterna som sysslar med samma typav granskning av statlig verksamhet ocharbetar med liknande mål inte behandlasinom samma politikområde.Utskottets ställningstagandePolitikområdesindelningenRegeringen föreslår i budgetpropositionenett antal överflyttningar av anslagmellan utgiftsområden i syfte att minskaantalet skärningar mellan politikområdenoch utgiftsområden. Utskottet serpositivt på detta. Som utskottetframhållit tidigare (2000/01:FiU1, FiU2)skapar det förhållandet attpolitikområdesindelningen skär igenomsåväl utgiftsområdesindelningen somutskottsindelningen en del praktiskaproblem i riksdagsarbetet. En konsekvensav detta blir att mål och resurser kommeratt beredas av olika utskott. Givet attdet finns ett samband mellan deformulerade målen ochresurstilldelningen är dettaotillfredsställande. Utskottetsuppfattning är, som redovisats ovan, attpolitik- och utgiftsområdena bör bringasi större överensstämmelse med varandra.Det kan antingen ske genom att utgiftsområdena helt ersätts av politikområdeneller genom att politikområdena inordnasunder utgiftsområdena på ett sådant sättatt de inte skär över flerautgiftsområden. Utskottet anser attutgiftsområdena bör behållas.Utgiftsområdena har en omfattning ochstorlek som är väl anpassad förriksdagens rambeslutsmodell. De har ocksåhaft den stabilitet över tiden som ärnödvändig för att den flerårscykel sombudgeteringen, uppföljningen ochutvärderingen utgör skall kunna fungera.Utskottets slutsats är således attpolitikområdena i största möjligautsträckning bör inordnas underutgiftsområdena. Det kräver vissaförändringar av anslagens hemtillhörigheti utgiftsområden och iutskottsorganisationen.Utskottet är dock medvetet om att vissasektorsövergripande politikområden, somt.ex. forskningspolitik, inte enkeltlåter sig inordnas i utgiftsområdena. Detkan därför inte uteslutas att dessafrågor måste hanteras i särskild ordning.Vidare har utskottet konstaterat attpolitikområdena varierar kraftigt istorlek, och frågan uppkommer om det ärjämförbara storheter utifrån vilka detgår att föra en rimligprioriteringsdiskussion. Politikområdenbör därför inte göras alltför små, varkenvad gäller belopp eller antal anslag. Inågra fall bör man överväga om de inte istället bör göras om tillverksamhetsområden under ettpolitikområde. Det skulle i så fall fåtill följd att antalet politikområden kanminskas.Utskottet förutsätter således att detrevideringsarbete som inletts ivårpropositionen fortsätter med deninriktning som utskottet här redovisat.Förutsättningarna att nå ett både förriksdagen och regeringen gott resultatunderlättas om arbetet sker i samarbetemed berörda utskott. Frågor avövergripande karaktär bör kunna stämmasav under arbetets gång medRiksdagskommitt,n som uttalat att denavser att fortsätta sitt arbete bl.a. medpolitikområdenas konsekvenser förriksdagen som (tillsammans med andraförändringar) kan komma att få betydelseför rambeslutsmodellen ochutskottsindelningen (förs. 2000/01:RS1kap.