bet · GO01SoU9 · 2001-02-08 00:00:00 — Pensionärsorganisationer ochmånga pensionärer känner sig orättvist behandladeoch anser sig inte ha fått en rättvis del avvälfärdsutvecklingen, anför motionären. Riksdagenborde därför ta initiativ till en utredning avlevnadsvillkoren för olika grupper inompensionärskollektivet.BakgrundI budgetpropositionen 2000/01:1, volym 6,utgiftsområde 11 redovisas Socialdepartementetspromemoria Sämre för mig Bättre för oss - En analysav pensionärernas ekonomiska situation , Ds 1999:5. Syftet med undersökningen var attpå ett allsidigt och objektivt sätt analyserautvecklingen av ålderspensionärernas ekonomi . Av rapporten framgår attpensionärerna som individer har fått minskadeinkomster . Å andra sidan ökadepensionärerna som grupp sin inkomststandard, både iabsoluta tal och i relation till övriga i samhället.De fattigaste pensionärerna har skyddats frånsaneringsprogrammets neddragningar främst genominförandet av det särskilda bostadstillägget (SBTP)som garanterar en viss ekonomisk nivå efter betaltboende. I stället är det pensionärerna med högreinkomster som drabbats av de största försämringarna.Pensionärernas genomsnittliga inkomststandard under1990-talet har ökat och var praktiskttaget på samma nivå som genomsnittet för resten avbefolkningen. De av landets pensionärersom har utgifter för är i högutsträckning äldre, ensamstående och kvinnor, dvs.pensionärer som redan i utgångsläget har en svagareinkomststandard än genomsnittet förålderspensionärer. De som hade utgifter förhemtjänst hade av övrigapensionärers inkomststandard redan innanhemtjänstavgiften var dragen, efter den erlagdaavgiften minskade inkomststandarden med ytterligareknappt . I rapporten framhålls att en beskrivningav pensionärernas ekonomiska situation mednödvändighet blir komplicerad eftersom det är mångaolika, delvis motverkande faktorer att ta hänsyntill. En fortsatt hög ambition när det gäller äldresekonomiska trygghet kräver också en noggrann ochdetaljerad uppföljning. Ett samhälle för alla åldrarförutsätter en rättvis fördelning mellan ung ochgammal. Vad som är rättvist är dock givetvis igrunden en bedömningsfråga, anförs det.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att regeringen nyligenredovisat en undersökning om pensionärernasekonomiska situation i endepartementspromemoria. Utskottet vill ocksåunderstryka att inrättandet av 15 regionalaforsknings- och utvecklingscentrum liksom denförstärkta äldreforskningen bör leda till en ökadkunskap också på detta område. Utskottet delar intebedömningen att bör ta initiativ till enutredning. Motion So209 (m) avstyrks.Rekrytering, personalutveckling, forskningm.m.MotionerI motion So244 av m.fl. (m) begärstillkännagivande om rekrytering ochpersonalutveckling inom vård- och omsorgssektorn(yrkande 8). Personalen är en mycket viktig del iden goda vården, anför motionärerna. Arbetet ställerhöga krav, både psykiskt och fysiskt. Motionärernaanser att specifika kunskaper om åldrandetssjukdomar kraftigt måste betonas inom såvälgrundutbildning som påbyggnadsutbildning och attkompetensutveckling är centralt för allapersonalkategorier inom vårdsektorn. Det är oroandeatt det är så få unga som kan tänka sig att arbetainom äldreomsorgen. Många undersökningar visar attett ökat inslag av privata alternativ inom vård ochomsorg är viktigt för att säkra tillgången påpersonal och för att förbättra den befintligapersonalens trivsel och utvecklingsmöjligheter,anförs det. Det måste till ett nytänkande vad gällerutbildningar till yrken inom vård och omsorg och enbreddning som öppnar för nya behandlingsformer ochinriktningar.I motion So456 av m.fl. (fp) begärstillkännagivande om forskning (yrkande 13).Motionärerna anför att Medicinska forskningsrådetvid flera tillfällen har påtalat att andelenforskare som ägnar sig åt klinisk forskning sjunkerpå ett oroande sätt. Det innebär bl.a. att kliniskforskning beträffande äldres sjukdomar riskerar attminska i omfattning, något som både mänskligt ochsamhällsekonomiskt inte kan accepteras. Motionärernaanser att forskning om äldres psykiska problem, inteminst depression hos äldre, bör bli föremål försärskilda forskningssatsningar samt att den kliniskaforskningen inte får komma på undantag.I motion So251 av och (båda s) begärstillkännagivande om att utarbeta en handlingsplan isyfte att förebygga och motverka övergrepp motäldre. Planen bör bl.a. omfatta dels ett centrum förmetod- och kompetensutveckling, dels olika modellerför lokala "värn för äldre" i några försökskommuner.Motionärerna anser att många äldre i olikaomfattning drabbas av hotelser, nedvärderandebehandling och negligerande samt att de ekonomisktoch materiellt utnyttjas. Dessa ofta dolda övergreppär det svårt för samhället att spåra med vanligaresurser som t.ex. polis. Motionärerna hänvisar tillsärskilda projekt som utvecklats i och somkallas for Eldre. Dessa liknar kvinnojourer menär anpassade efter de förutsättningar och krav somställs i arbetet med äldre. Liknande verksamhet börstartas i . Äldreansvariga i kommunerna harstort behov både av kunskaper om detta hittillsouppmärksammade problem och av modeller föromhändertagande och information till allmänhet ochomsorgspersonal.Bakgrund och tidigare behandlingVid behandlingen av den nationella handlingsplanenför äldrepolitiken i betänkande 1997/98:SoU24 sågsocialutskottet positivt på regeringens bedömningatt borde avsättas under perioden1999-2001 för att förstärka äldreforskningenUtskottet delade också regeringens bedömning avbehovet av en ökad satsning på utbildning ochkompetensutveckling inom äldreomsorgen och att 210miljoner kronor borde avsättas för ändamålet.I budgetpropositionen 2000/01:1, volym 6,utgiftsområde 9 redovisas att () beslutat att anslåmedel för inrättande av två nationellaforskningsinstitut, det ena vid Linköpingsuniversitet och det andra i där Stockholmsuniversitet och är huvudmän.Vidare redovisas att regeringen beviljadestöd till 15 FoU-center inom äldreområdet. Förstunder har samtliga kommit i gång.Medelstillskottet till vården och omsorgen innebärett fortsatt stöd till uppbyggnad av regionala FoU-center inom äldreomsorgen även under perioden2002-2004 med sammanlagt 60 miljoner kronor.Socialstyrelsen redovisar i ÄldreuppdragetSlutrapport (följer upp ochutvärderar 2000:4) att äldreomsorgens kompetens- ochpersonalförsörjningsproblem är ett av de störstahoten mot en trygg och säker vård och omsorg. Därförmåste ansvariga parter förutsättningslöst pröva allamöjligheter att göra det mera attraktivt att arbetamed äldre, att utveckla innehållet i gymnasie- ochhögskoleutbildningarna, att utveckla arbetsvillkoroch arbetsinnehåll så att man kan behålla ochutveckla den personal som finns i äldreomsorgen. Härskall baspersonalens utbildningsbehov särskiltuppmärksammas. Sammantaget finner styrelsen ettmycket stort behov av ett samlat nationelltinitiativ beträffande kompetensförsörjningen inomäldreomsorgen.Regeringen gjorde i proposition 1999/2000:149 Nationellhandlingsplan för utveckling av hälso- ochsjukvården bedömningen att forskningen ochutvecklingen i den kommunala vården och omsorgenborde stärkas. Sammanlagt föreslogs 60 miljonerkronor avsättas för ettfortsatt stöd till uppbyggnaden av regionala FoU-center där landsting och kommuner tillsammans meduniversitet och högskolor bedriver FoU-verksamhetmed syfte att utveckla äldreomsorg ochäldresjukvård. Vidare anfördes att en viktigförutsättning för att primärvården skall kunnautvecklas till en väl fungerande bas i den svenskahälso- och sjukvården är att kunskapsutvecklingeninom primärvården stärks och att personalen fårmöjlighet till kompetensutveckling och fortbildning.Det behövs en struktur för att utveckla ettnationellt stöd för detta. De närmare formerna förett sådant stöd bör utredas. Inriktningen är att ettfamiljemedicinskt institut skall tillskapas. bör sammanlagt 60 miljoner kronoravsättas för detta ändamål.Utskottet anförde med anledning av detta ibetänkande 2000/01:SoU5 följande (s. 39-40):Som regeringen anför innebär de allt kortarevårdtiderna inom den slutna vården att en alltstörre del av patienterna tas om hand ochföljs upp inom primärvården. Det är därför angelägetatt utveckla forskningen inom primärvården. om utvecklingsinsatser framgår att parternaär överens om att kunskapsutvecklingen inomprimärvården skall stärkas genom stöd tillforsknings- och utvecklingsarbete samt genomförbättrade möjligheter till kompetensutveckling ochfortbildning. bör mot bakgrund härav inteta något initiativ med anledning av motionerna - --. Motionerna avstyrks.Sedan flera år pågår utvecklingsarbete inomSocialstyrelsen, och samt inom enskilda landsting ochkommuner för att få till stånd bättreinformationsförsörjning och verksamhetsuppföljning.Utskottet delar regeringens uppfattning att det ärangeläget att intensifiera arbetet med att utvecklainformationsförsörjningen ochverksamhetsuppföljningen inom vården. Utskottetnoterar därför med tillfredsställelse att regeringenavser att ge i uppdrag att, isamverkan med och , svara för centralt stöd ochnationellt utvecklingsarbete inom området. Ipropositionen framhålls att utvecklingsinsatserbehövs framför allt när det gäller frågor omgemensam dokumentation, vårdadministrativa systemoch ärendehanteringssystem samt beträffande termeroch tekniska standarder.Riksdagen följde utskottet (rskr. 2000/01:53).Regeringen har tillkallat en särskild utredare meduppgift att utreda formerna för ettfamiljemedicinskt institut (dir. 2000:86). Målet förett sådant institut skall vara att skapaförutsättningar för landstingens och kommunernasprimärvård att utvecklas till en väl fungerande basi den svenska hälso- och sjukvården. Målet skall nåsgenom att institutet verkar som ett centrum förkunskap och kunskapsspridning, bl.a. genom attinitiera fortbildning av personalen inomprimärvården. Av direktiven framgår vidare att detfinns många angelägna utvecklingsområden förprimärvården. Bland annat nämns primärvårdens rollför dem, framför allt äldre, som vårdas i särskildaboenden och i hemsjukvård.I finns tre for Eldre som är en del avkommunens trygghetsskapande insatser och som skallhjälpa äldre som är i fara för att utsättas förövergrepp. Hjälpen är avgiftsfri och den äldre kanvälja att vara anonym. Övergrepp mot äldredefinieras som psykiska, fysiska, sexuella ochekonomiska övergrepp. Men också bristande omvårdnaddefinieras som övergrepp.Utskottets bedömningAv avtalet om utvecklingsinsatser som nyligenslutits mellan staten, framgår att parterna äröverens om att kunskapsutvecklingen inomprimärvården skall stärkas genom stöd tillforsknings- och utvecklingsarbete samt genomförbättrade möjligheter till kompetensutveckling ochfortbildning. Motionerna So244 (m) yrkande 8 ochSo456 (fp) yrkande 13 avstyrks i den mån dessa inteär tillgodosedda med det anförda.Utskottet delar uppfattningen i motion So251 (s)att det är angeläget att förebygga och motverkaövergrepp mot äldre. Utskottet erinrar om att sedanden gäller att den som är verksaminom omsorger för äldre eller människor medfunktionshinder, oavsett om det är offentligt driveneller enskild verksamhet, har ett personligt ansvaratt vaka över att enskilda får god omvårdnad ochlever under trygga förhållanden. Den som fårkännedom om allvarliga missförhållanden har enskyldighet att utan dröjsmål anmäla detta tillsocialnämnden eller den som annars är ansvarig förverksamheten.Utskottet anser vidare att stödet till forsknings-och utvecklingsarbete liksom förbättrade möjlighetertill kompetensutveckling och fortbildning är viktigainsatser för att öka kunskapen om övergrepp motäldre och utveckla metoder för att motverka detta.Inte minst de regionala forsknings- ochutvecklingsenheterna kan bidra med ny kunskap påområdet. Motion So251 (s) är därmed i huvudsaktillgodosedd.Anhörigvård m.m.MotionerI motion So244 av m.fl. (m) begärstillkännagivande om förutsättningarna för frivilligainsatser (yrkande 9). Många anhöriga gör redan i dagstora insatser för äldre och sjuka. Motionärernaanser att den nya valfrihet som de förespråkaröppnar nya möjligheter för den frivilliga sektornoch för familjerna att ta ett förstahandsansvar föromsorgen om de äldre. Det offentliga träder in medett ekonomiskt grundstöd men skall därutöver inteblanda sig i den enskildes personligaangelägenheter. De anhöriga får möjlighet att ta etthelhetsansvar för de äldres och sjukas situation omde så önskar i stället för att bara inta en birollsom suppleanter till professionaliserade offentligainsatser. Den offentliga sektorn skall komplettera,stimulera och stödja människors egna insatser intetränga undan dem, heter det i motionen.I motion So404 av ochAnne-Katrine (båda m) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna att utöveranhörig i lagtexten även inkluderas en tillvårdtagaren närstående, som ger vård och omsorg,rätt till ekonomisk ersättning och stöd i likhet medövriga anhörigas rätt. Motionärerna anför att det idet fall en anhörig inte finns eller inte harmöjlighet att bidra till omsorgen kan det ändåfinnas en annan närstående person som vårdtagarenkänner förtroende för och gärna ser som den som gerdenna omvårdnad.I motion So326 av m.fl. (kd) begärstillkännagivanden om anhöriganställning (yrkande 6)och om rätten till tjänstledighet för vård avanhöriga (yrkande 7). Motionärerna anser att fråganom de anhöriga enbart skall få olika typer av stödeller om det skall bli aktuellt att yngre anhörigaskall kunna anställas och omfattas avtrygghetsförsäkringar och pensionsavtal måste lyftasfram. Det råder stora skillnader mellankommunerna när det gäller möjlighet till anställningför vård av närstående. Anställda anhöriga fåralltid timersättning med lägsta ersättning.Motionärerna anser vidare att det skall finnas enlaglig rätt till tjänstledighet för vård avanhöriga.I motion So539 av m.fl. (c) begärstillkännagivande om att formerna för samverkanmellan offentlig och ideell sektor bör utvecklas(yrkande 1). Motionärerna anför attfrivilliginsatserna inom äldreomsorgen säkert kommeratt vara en begränsad men betydelsefull del aväldreomsorgen även . För många nyblivnapensionärer kan det bidra till ökad livskvalitet omhan eller hon kan fylla tiden med kontaktverksamhetmed gamla och ensamma inom äldreomsorgen. Det ärandra skäl än ekonomiska som gör det angeläget attstimulera frivilligverksamheten inom äldreomsorgen.I motion So541 av m.fl. (fp)begärs tillkännagivanden om uppföljning ochkvalitetskontroll av närståendevården med beaktandeav integritetsaspekterna (yrkande 2) och omöverläggningar mellan kommunförbunden och staten omförbättrade förutsättningar för närståendevården ochhemsjukvården (yrkande 3). En viktig del avsjukvården är en bra uppföljning ochkvalitetskontroll av den vård och omsorg som ges,anför motionärerna. Detta gäller ocksånärståendevården. De anser det angeläget attSocialstyrelsen ägnar stor uppmärksamhet åtmetodutveckling av hur en sådan uppföljning inomområdet sjukvård i hemmet kan ske med beaktande avde berörda personernas integritet.Bakgrund och tidigare behandlingEnligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighetför närståendevård har en närstående som vårdarnågon som är svårt sjuk rätt till ersättning för tiddå han avstår från förvärvsarbete i samband medvården (4 §). Ersättning utges för (6§). (I vissa fall av hivinfektion . )tog 7 625 personer utnärståendepenning. I genomsnitt tog varje person ut10 dagar.Fr.o.m. infördes en nybestämmelse i 5 § socialtjänstlagen om attsocialnämnden genom stöd och avlösning börunderlätta för dem som vårdar närstående som ärlångvarigt sjuka eller äldre eller som harfunktionshinder. I proposition 1996/97:124 omändringar i socialtjänstlagen anfördes med anledningav förslaget (s. 132) att genom att det i lagtextentalas om "närstående" i stället för "anhörig"omfattas även situationer där exempelvis grannar ochvänner träder i anhörigas ställe.Av statistik Socialtjänst 1999:8framgår att totalt 6 439 personer inovember 1998 fick ekonomisk ersättning av kommuneni form av anhörigbidrag för att betalaanhörig/närstående för utförd hjälp i hemmet. Avpersoner som var fick 1 860anhörigbidrag. Jämförbar statistik från tidigare årfinns inte. Av statistiken för framgår detdock att 3 321 personer fickhjälp av anhörig/närstående anställd av kommunen somvårdbiträde och 5 998 fick anhörigbidrag ellermotsvarande.I proposition 1997/98:113 om en nationellhandlingsplan för äldrepolitiken gjorde regeringenbedömningen att borde anvisasunder för att utveckla stödettill anhöriga. I propositionen anförde regeringenatt stödet inte skulle begränsas till att endastgälla anhöriga till äldre. Det förekommer också oftaatt vänner eller grannar gör stora insatser föräldre. Anhörigbegreppet borde därför ges en vidaretolkning och omfatta även andra närstående, heterdet i propositionen (s. 113).Socialutskottet behandlade senast motioner omanhörigvård m.m. i betänkande 1999/2000:SoU8 ochredovisade då förslag omatt kommunerna bör få ett lagstadgat ansvar attgenom stöd och avlastning underlätta för dem som gervård och omsorg till närstående (s. 21):föreslår i sittslutbetänkande Socialtjänst i utveckling, SOU1999:97, att kommunerna bör få ett lagstadgat ansvaratt genom stöd och avlastning underlätta för dem somger vård och omsorg till närstående. Utredningenanser att bestämmelsen i 5 § SoL behöver skärpas ochatt anhörigstödet är så viktigt att det bör bli ensärskilt reglerad skyldighet för attge ett sådant stöd. Målet för anhörigstödet handlarom tre saker, anförs det. Det första är att visasamhällets uppskattning för den närstående som villgöra en insats för en vårdbehövande. Det andra måletär att medverka till närståendevårdares livskvalitettrots ett vårdåtagande. Det tredje är att förebyggautbrändhet hos den vårdgivande närstående.Utredningen har i den föreslagna lagtexten valtbegreppet närstående och inte anhörig då begreppetnärstående är vidare och utöver familje- ochsläktkrets även innefattar grannar och vänner somträder i anhörigas ställe. Utredningens förslaginnebär vidare att målgruppen för anhörigstödetskall vara anhöriga/närstående till alla olikamålgrupper för insatser enligt socialtjänstlagen.Den föreslagna skyldigheten för kommunerna attstödja närstående är enligt utredningens mening ettkomplement till de insatser som kommunen är skyldigatt tillhandahålla dem som är i behov av stöd, vårdoch omsorg. Det stöd som avses handlar inte omekonomisk ersättning till anhöriga. Frågan omekonomiskt bidrag eller anställningar föranhörigvård är fråga om stöd för anhöriga som enligtutredningens mening inte bör regleras isocialtjänstlagen.I utredningen redovisas att ekonomisk ersättningtill anhöriga kan utgå via i formav vårdbidrag (för barn), handikappersättning ochnärståendepenning. Bidrag kan utgå från kommuner iform av hemvårdsbidrag till vårdtagaren. Kommunerfungerar också som arbetsgivare till anhöriga genomprojektanställningar eller genom att anhörigvårdareblir uppdragstagare och erhåller viss ersättning medhänsyn till ett bedömt vårdbehov.Utskottet gjorde bl.a. följande bedömning ibetänkandet:Vid behandlingen av den nationella handlingsplanen sågutskottet mycket positivt på förslaget med ettstimulansbidrag men ansåg trots detta att även entydligare lagreglering av anhörigstödet bordeövervägas och ges regeringen till känna. hardärefter föreslagit att anhörigstödet bör bli ensärskilt reglerad skyldighet för socialtjänsten.Utskottet anser att regeringens fortsatta beredningav frågan bör avvaktas. Något ytterligare initiativbehövs inte med anledning av motionerna - - - .Motionerna avstyrks.I proposition 1999/2000:149 Nationell handlingsplanför utveckling av hälso- och sjukvården anförregeringen att den anser att det finns anledning attäven efter aktivt arbeta för attstödja anhöriga som vårdar långvarigt sjuka, äldreeller människor med funktionshinder. Resurs-tillskottet till hälso- och sjukvården bör därförriktas även mot detta område. Regeringen,och hari avtalet om utvecklingsinsatser enats om att densärskilda satsningen för att stödja anhörigvårdenskall pågå också under åren 2002-2004.Utskottet behandlade förslagen i betänkande2000/01:SoU5 och anförde då bl.a. följande (s. 28):Anhörigas roll och betydelse som vårdgivare tilläldre och människor med funktionshinder är numeraväl dokumenterad och erkänd. Som anförs ipropositionen är den vård som utförs av familjen ochandra närstående mycket omfattande och har sannoliktökat i betydelse . En förutsättningför att patienter och deras närstående skall vågaoch orka med vård i hemmet är att de anhöriga gesstöd och avlösning. Som framgår ovan föreslogregeringen i budgetpropositionen för att ettsärskilt stimulansbidrag skall utbetalas under åren1999-2001. I detta sammanhang vill utskottet påpekaatt lämnat en rapportom detta stimulansbidrag (rapportHalvvägs för Anhörig 300 2000:2). Styrelsen anföratt anhörigfrågan har fått en ökad uppmärksamhetbland beslutsfattare, vårdpersonal och allmänhetensamt att uppföljningen visar att utvecklingsarbetethar kommit i gång och att det börjar hända en heldel i kommunerna (s. 8 i rapporten). Utskottet delarregeringens bedömning att det även för tiden efter2001 finns behov av att aktivt arbeta för att stödjaanhöriga som vårdar långvarigt sjuka, äldre ellermänniskor med funktionshinder. Utskottet ser därförpositivt på att den särskilda satsningen för attstödja anhörigvården skall pågå också under åren2002-2004.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller att anhörigas och andranärståendes roll som vårdgivare till äldre numera ärväl dokumenterad och erkänd. Den vård som utförs avfamiljen och andra närstående är mycket omfattandeoch har sannolikt ökat i betydelse under senare år.En förutsättning för att de äldre och derasnärstående skall våga och orka med vård i hemmet äratt de närstående ges stöd och avlösning. Under åren1999-2001 har ett särskilt stimulansbidrag förutveckling av anhörigstödet om 100 miljoner kronorper år utgått. Regeringen, har i avtalet omutvecklingsinsatser enats om att den särskildasatsningen för att stödja anhörigvården skall pågåockså . Utskottet vidhållerbedömningen att det även för tiden finnsbehov av att aktivt arbeta för att stödja anhörigasom vårdar långvarigt sjuka, äldre eller människormed funktionshinder. Utskottet ser därför positivtpå den särskilda satsningen för att stödjaanhörigvården.Utskottet vidhåller också att frivilliga insatserutgör ett värdefullt komplement till socialtjänstensinsatser och bör stödjas. Det är angeläget att tatill vara den särskilda kunskap som finns inomfrivillig- och anhörigföreningar. Anhörigstödet harinneburit en förstärkning av detta samarbete.I motion So404 (m) begärs ekonomiskt stöd för densom vårdar närstående på samma villkor som den somvårdar anhörig. Utskottet noterar inledningsvis attdet finns flera olika bestämmelser som rör detområde som tas upp i motionen. Av socialtjänstlagens5 § framgår att socialnämnden genom stöd ochavlösning bör underlätta för dem som vårdarnärstående som är långvarigt sjuka eller äldre ellersom har funktionshinder. Enligt lagen (1988:1465)kan ekonomiskt stöd utgå i form av närståendepenningför för den som avstår frånförvärvsarbete för att vårda någon som är svårtsjuk. Utskottet noterar vidare att utgångspunktenför anhörigstödet enligt den nationellahandlingsplanen för äldrepolitik (Anhörig 300, åren1999-2001) är att hjälpa och stödja anhöriga för attförhindra att dessa drabbas av fysisk eller psykiskohälsa. Den särskilda satsningen för att stödjaanhöriga kommer enligt avtalet mellan staten,och attfortsätta också . Vissa kommunererbjuder vidare ekonomiskt stöd till den som vårdaranhörig. Formerna för detta stöd beslutas avkommunen i fråga. Utskottet anser inte att riksdagennu bör ta något initiativ i anledning av motionerna.Motionerna avstyrks.Vad gäller kvalitetskontrollen av hemsjukvårdenvill utskottet hänvisa till vad utskottet anfört medanledning av regeringens bedömning i proposition1999/2000:149 om att hälso- och sjukvårdsinsatsernabåde i särskilt boende och hemsjukvården måsteförstärkas väsentligt med ytterligare resurser ochkompetens.