bet · GO01SoU8 · 2001-02-08 00:00:00 — Regeringen framhåller att denationella målen ligger fast, men att nyaprioriteringar och konkretiseringar av insatsernamåste göras. Metoderna för att nå målen måste ocksådelvis förändras och vidareutvecklas. Det innebärett långsiktigt förändringsarbete ( även omambitionen är att målen och intentionerna ihandlingsplanen bör vara uppnådda år 2005.Frivilligorganisationerna kommer, enligtregeringen, även fortsättningsvis att spela enviktig roll genom sitt engagemang i arbetet med attbedriva opinionsbildning, förebygga alkoholskadoroch genom sina insatser inom vård och behandling.Regeringen anför att ett ökat samarbete mellankommuner och organisationer är önskvärt så att desamlade resurserna tas till vara och så att bästamöjliga samordning uppnås.MotionerI motion 2000/01:So23 av m.fl. (m)begärs tillkännagivande om en ny svenskalkoholpolitik (yrkande 5 ). Motionärerna anför attdet på flera punkter annonseras en skärpning av denrestriktiva alkoholpolitiken. Viktigast är kanskedet som inte görs; det blir åtminstone inte inuläget några sänkningar av alkoholskatten, enåtgärd som motionärerna anser skulle minskasvartspriten och motverka kriminalitet. Inte minstde ekonomiska ramarna, som i praktiken sättergränserna för det offentligas bidrag tillinformation och upplysning, är alltför snålttilltagna. Motionärerna anför vidare att ett merpositivt synsätt och en större öppenhet för andraländers traditioner måste till, särskilt om vi villnyttja vårt ordförandeskap i EU för att påverkaomvärlden. Erfarenheterna från och NyaZeeland visar att man kan liberaliseraalkoholpolitiken och genominformationsåtgärder m.m. få till stånd en minskadalkoholkonsumtion.Även i motion 2000/01:So300 av m.fl.(m) begärs tillkännagivande om en ny svenskalkoholpolitik (yrkande 1). I denna motion åberoparmotionärerna att en ny alkoholpolitik kräver enkombination av samverkande åtgärder. Onödigabegränsningar och krångel måste tas bort. Svartspritoch kriminalitet måste bekämpas genom förstärktaresurser till bl.a. tullen. Den legala ochbeskattade alkoholens tillgänglighet måste öka ochdess pris sänkas. Hjälpen till missbrukarna måsteockså förstärkas och effektiviseras. Motionärernaanför vidare att de hävdat att det bästasättet att få ett bättre förhållningssätt tillalkohol är genom upplysning och information. Enfolklig förankring kräver att det goda bruketaccepteras.I motion 2000/01:So369 av m.fl. (v)begärs tillkännagivande om att inomEuropaunionen skall föra en restriktiv ochfolkhälsoinriktad politik (yrkande 1). Motionärernaredovisar några viktiga områden som bör stå icentrum för arbete på det alkoholpolitiskafältet inom ramen för det europeiska samarbetet.Dessa frågor måste också drivas under det svenskaordförandeskapet. Vid ministerrådsmöten i är detnödvändigt att slå fast att alkoholpolitiken inte iförsta hand är en näringsfråga, utan enfolkhälsofråga och skall behandlas i konsekvens meddetta. Vidare måste avvisa allaharmoniseringskrav av skattesatser på alkohol.Sverige måste därutöver kräva en fullgod ochjämförbar statistik över alkoholproblemen i alla EU-länder, som också innefattar hälso- ochsjukvårdskostnader, och bör också kräva att EU:sungdomsprogram skall vara drogfria. Så längeskillnader föreligger mellan länder i unionen och iförhållande till länder utanför unionen skall detockså vara möjligt för enskilda länder att harestriktiva införselregler. Enligt motionärerna börSverige dessutom verka för begränsning och iförlängningen avveckling av alkoholreklam ochmarknadsföring av alkohol. Slutligen bör Sverigeinom EU verka för lägre promillegränser i trafiken.I motion 2000/01:So26 av m.fl. (kd)begärs tillkännagivande om den fortsatta restriktivaalkoholpolitiska inriktningen (yrkande 1).Motionärerna anser att även fortsättningsvismåste föra en restriktiv alkoholpolitik för attsänka den totala alkoholkonsumtionen. Denalkoholpolitiska inriktningen bör vara dels att fåstorkonsumenter att minska sitt drickande, dels atthindra nyrekrytering av alkoholmissbrukare. Det ärenligt motionärerna också angeläget att begränsaungdomars umgänge med alkohol. För att uppnå dettamål är det angeläget att arbeta med olika typer avförebyggande insatser. Vidare begärstillkännagivande om grunderna som den svenskaalkoholpolitiken bör vila på (yrkande 2).Motionärerna anser att alkoholpolitiken ävenfortsättningsvis bör vila på följande grunder:attitydförändringar, begränsad tillgänglighet,försäljningsmonopol och aktiv prispolitik. Detbegärs även ett tillkännagivande om de "vitazonerna" (yrkande 3).I motion 2000/01:So471 av m.fl. (kd)begärs tillkännagivande om alkohol och andra droger(yrkande 8 delvis). Undersökningar och rapportervisar att alltfler ungdomar konsumerar mycketalkohol och prövar narkotika. Motionärerna ser medstort allvar på denna utveckling och anser att detfordras kraftfulla åtgärder för att vända trenden.Ökade införselkvoter har inte inneburit att denillegala alkoholen försvunnit och på flera orter därman har lördagsöppna systembutiker har våld i hemmenkonstaterats. De ideella organisationerna och deraskunskap måste tas till vara på ett bättre sätt.Enligt motionärerna behövs mer resurser till tulloch polis samt ett bra samarbete övernationsgränserna.I motion 2000/01:So289 av Skånberg och HolgerGustafsson (båda kd) begärs tillkännagivande om attutvärdera hur uppfyllt åtagandet att verkaför att alkoholkonsumtionen skall minska med 25 %mellan 1980 och 2000 (yrkande 1). Vidare begärstillkännagivande om att verka för att skapaalkoholfria perioder och situationer, s.k. vitazoner. (yrkande 2). Motionärerna föreslår attriksdagen skall verka för att fyra "vita zoner"skapas, dvs. perioder och situationer i livet somskall vara helt alkoholfria: under graviditeten,under barns uppväxt, i trafiken och påarbetsplatsen.I motion 2000/01:So27 av m.fl. (c)begärs tillkännagivande om ytterligare enhuvudinriktning för alkoholpolitiken som handlar omatt förstärka insatserna mot illegal sprithanteringoch försäljning (yrkande 1). Motionärerna anför attdet saknas insatser rörande på vilket sätt denillegala sprithanteringen skall stävjas ochriktlinjer till polisväsendet om att öka insatsernagentemot svartspriten. Detta bör, enligtmotionärerna, vara en punkt i huvudinriktningen förden nationella alkoholpolitiken.I motion 2000/01:So25 av m.fl.(fp) begärs tillkännagivande om alkoholpolitikensmål (yrkande 1). Enligt motionärerna måste Sverigefortsätta att föra en restriktiv alkoholpolitiksyftande till att sänka den totalaalkoholkonsumtionen och därmed alkoholskadorna.Motionärerna anser att den alkoholpolitiskainriktningen bör vara dels att få storkonsumenteratt minska sitt drickande, dels att hindranyrekrytering av alkoholmissbrukare. Det är ocksåangeläget att begränsa ungdomars umgänge medalkohol. För att uppnå detta mål är det angelägetatt arbeta med olika typer av förebyggande insatser.Motionärerna anser att den svenska alkoholpolitikenäven fortsättningsvis bör vila på vissa grundersåsom attitydförändringar, begränsad tillgänglighet,försäljningsmonopol och aktiv prispolitik. Vidarebegärs tillkännagivande om vikten av kommunernasalkoholförebyggande arbete (yrkande 2). Enligtmotionärerna är betydelsen av kommunalaalkoholpolitiska program stor. Många kommuner harredan sådana program, men problemet är att de iallmänhet är arkivprodukter. Det behöver tydliggörasatt alkoholpolicy innebär förankring; dvs.möten med allmänheten där man klargör vadalkoholpolicy innebär konkret. Det krävs enligtmotionärerna i genomsnittskommunen minst en personsom arbetar med programmet. Vidare skall det finnasformer för kvalitetssäkring att programmet genomförssom avsetts.I motion 2000/01:So549 av m.fl.(fp) begärs tillkännagivande om alkohol (yrkande 3).Enligt motionärerna börjar man i många länder taalkoholproblemen på större allvar.Världshälsoorganisationen () har antagit enalkoholpolitisk aktionsplan, som ger ett mycketstarkt stöd för de principer som den svenskaalkoholpolitiken vilar på. Lättnader i denrestriktiva politiken måste föregås av noggrannakonsekvensanalyser och genomförandet kopplas tillnoggrann uppföljning.I motion 2000/01:K398 av m.fl. (fp)begärs tillkännagivande om att måste verkaför att EU skall betrakta alkohol och tobak som enhälsofråga och inte som ett jordbruksproblem(yrkande 23).I motion 2000/01:So462 av m.fl. (fp, s, m, v, kdc, mp) begärs tillkännagivande om att under Sverigesordförandeperiod inom EU 2001 lyfta fram alkoholenoch andra drogers negativa betydelse för folkhälsan(yrkande 1). Vidare begärs tillkännagivande om attSverige proklamerar en "vit vecka"inom EU (yrkande 2).I motion 2000/01:So28 av ochGöran (båda s) begärs tillkännagivande omvikten av den långsiktiga alkoholpolitiken för attförebygga alkoholskador (yrkande 1). Motionärernaanför att de som i propositionenföreslås tillföras för attförebygga alkoholkonsumtion och alkoholskador är ettförsta steg i en långsiktig satsning. I samma motionbegärs tillkännagivande om att kommunerna börstimuleras att genomföra gemensamma satsningartillsammans med frivilligorganisationer (yrkande 4).I motion 2000/01:So233 av () begärstillkännagivande om att inom den europeiskaunionen verkar för att EU ta fram ett program medåtgärder för att minska alkoholkonsumtion ochalkoholskador i Europa.Tidigare behandling m.m.Socialutskottet uttalade sig , i sambandmed behandlingen av regeringens proposition1998/99:134 Vissa alkoholfrågor m.m., omalkoholpolitikens inriktning i betänkande1999/2000:SoU4 Vissa alkoholfrågor. Utskottetanförde i sin bedömning bl.a. följande (s. 28 f).Sverige bedriver enrestriktiv alkoholpolitik som syftar till attbegränsa alkoholens skadeverkningar. Skälen tilldenna politik är att överkonsumtion och missbruk avalkohol utgör ett stort folkhälsoproblem. Det är välkänt att skadligt dryckesbeteende leder tillomfattande sociala och medicinska problem liksom attkostnaderna för samhället är höga. Missbruket avalkohol har också en stark koppling till våld ochandra former av brott och ligger bakom ett stortantal olyckor samt orsakar i många fall en alltförtidig död. Sociala hänsyn har därför sedan längepräglat den svenska alkohollagstiftningen.Den i bedrivna alkoholpolitiken ligger,enligt utskottet, i linje med den av forskningenförordade och har som huvudsyfte att minska dentotala alkoholkonsumtionen genom att begränsatillgängligheten och skydda ungdomen. Vidutformningen av denna politik har detfolkhälsopolitiska målet En bättre folkhälsa föralla haft stor betydelse. Utskottet ställer sigbakom dessa målsättningar för alkoholpolitiken somockså överensstämmer med förEuropa. Inriktningen av den svenska alkoholpolitikenstämmer också väl överens med de etiska principeroch mål som fastställdes i Europadeklarationen omalkohol som anslöt sig till 1995. Utskottetdelar bedömningen att de viktigaste alkoholpolitiskamedlen för att begränsa totalkonsumtionen och därmedalkoholskadorna är ettdetaljhandelsmonopol och prispolitiken.Utskottet konstaterar dock att förutsättningarnaför att fortsättningsvis bedriva en traditionellsvensk restriktiv alkoholpolitik i grunden harförändrats . Deförändringar som skett inomalkoholområdet, inte minst den ökadeinternationaliseringen och medlemskap i ,påverkar den svenska alkoholpolitikens utformningframöver.Socialutskottet delar emellertid skatteutskottetsbedömning att det inte finns något skäl att minskaambitionerna med den svenska alkoholpolitiken.Enligt socialutskottets mening befinner sig densvenska alkoholpolitiken i en förändringsprocess somkräver insatser . Någradrastiska ändringar av de restriktivaalkoholpolitiska medel som finns bör dock integöras. En sådan snabb omställning skulle, enligtutskottet, kunna leda till att alkoholproblemen istället ökar. Nya metoder och arbetssätt måsteständigt utvecklas för att nå målet att begränsaalkoholens skadeverkningar. Den framtida politikenmåste också vara väl förankrad hos befolkningen omden skall ha någon effekt.Den nya situationen gör det, enligt utskottet,nödvändigt att dels bibehålladetaljhandelsmonopolets och prisinstrumentetseffektivitet, dels söka nya vägar för detförebyggande arbetet. Samhällets insatser behöversamordnas och effektiviseras bättre än föratt upprätthålla de alkoholpolitiska målen.Utskottet konstaterar att ett arbete med deninriktningen har påbörjats. Resurser måste ocksåsatsas där det största behovet finns.Totalkonsumtionen måste även begränsas genom sådanainsatser som riktar sig mot storkonsumenter ocholika riskgrupper samt sådana situationer däralkohol definitivt inte hör hemma dvs. insatser tillförmån för en alkoholfri uppväxt, trafik, graviditetoch ett alkoholfritt arbetsliv. Insatserna här måstebli mer effektiva och träffsäkra. Enligt utskottetär det också rimligt att tyngdpunkten i den rentalkoholpolitiska kontrollen mera tydligt läggsnärmare konsumenten. Utskottet delar regeringensuppfattning att pris- och skatteinstrumentet kanöverges först när samhället hittat lika effektivaalkoholpolitiska alternativ till dessa. Av vikt ärockså att alkoholbranschen tar ett ökat ansvar.Sveriges alkoholpolitik inom EU och internationelltär enligt utskottets uppfattning av stor betydelse,även för vår nationella politik på området. Sverigemåste driva en aktiv egen alkoholpolitik.Målsättningen med nu föreståendeöversynsförhandlingar är att skall behållanuvarande införselregler. blir det alltviktigare att få med andra länder och andra aktörerän de traditionella i arbetet mot alkoholproblemen.Tillsammans inom t.ex. EU kan med andramedlemsländer utforma en effektiv social ochansvarsfull alkoholpolitik som gagnar folkhälsaninom unionen. Utskottet ser också mycket positivt påde länderjämförande alkoholstudier inom EU som bl.a.Sverige initierat och initiativ för attutarbeta en gemensam EU-strategi på alkoholområdet.Sverige kommer att vara värd för i med tematAlkohol och unga människor i . En plan förWHO:s framtida hälsofrämjande arbete kommer, enligtuppgift, att presenteras vid konferensen.Utskottet avstyrkte samtliga motioner. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1999/2000:42). Tillbetänkandet fogades i denna del tre reservationer(m, kd och c).Utskottet berörde inriktningen avalkoholpolitiken i sitt yttrande tillutrikesutskottet över regeringens skrivelse1999/2000:60 om EU. Berättelse omverksamheten i Europeiska unionen (yttrande 1999/2000:SoU5y med samma namn).Våren 2000 uttalade sig socialutskottet ånyo rörandealkoholpolitikens inriktning m.m. i sitt yttrandeöver proposition 1999/2000:121 Privat införsel avalkoholdrycker, m.m.(yttrande 1999/2000:SoU11y medsamma namn). Utskottet upprepade att det var mycketangeläget att intensifiera de förebyggandeinsatserna på alkoholområdet. I bedömningen anfördesvidare bl.a. följande.- - - Aktiva informationsinsatser ochopinionsbildande åtgärder, särskilt mot vissariskgrupper, risksituationer och storkonsumenter, ärnödvändiga. Vissa områden bör enligt utskottetsuppfattning prioriteras i detta sammanhang. Detgäller insatser som främjar en alkoholfri uppväxtoch att kvinnor undviker alkohol under graviditet.Det är likaså viktigt att eftersträva att det inteförekommer alkohol i trafiken, vare sig till landseller till sjöss, och att alla arbetsplatser äralkoholfria. Utskottet delar bedömningen i motionSk27 (m) att satsningar på information ochupplysning bör till i skolan för att lägga grundenför ett folkhälsotänkande. - - -Enligt utskottet är det helt nödvändigt att denationella instrument som använtskompletteras med ökade satsningar på internationelltsamarbete och om möjligt gemensamma regler. Inom EUfinns ett ökat intresse och en större medvetenhet omalkoholens betydelse för folkhälsan och också ettstörre intresse för samarbete på EU-nivå för attbegränsa alkoholens skadeverkningar. - - -konstaterar sammanfattningsvis attdet bedrivs ett aktivt arbete på både nationell ochinternationell nivå när det gäller förebyggande avalkoholskador och alkoholens betydelse förfolkhälsan. tillstyrker utifrån sinautgångspunkter propositionen. - - -har i sittslutbetänkande Hälsa på lika villkor - nationellamål för folkhälsan (SOU 2000:91) som hälsopolitisktmål 13 angett "minskat skadligt alkoholbruk".Kommittén (s. 17) anför bl.a. att EU-medlemskapetförändrat det som tidigare utgjorde viktiga delar avalkoholpolitiken. Det svenska samhället står infören stor utmaning att möta en större tillgång tillalkoholdrycker. Ökad information om skadligtalkoholbruk, punktnykterhet och insatser riktadetill barn och ungdom kan minskatotalkonsumtionen och alkoholskadorna. Betänkandetär föremål för remissbehandling.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att EU-medlemskapet förändratdet som tidigare utgjorde viktiga delar avalkoholpolitiken. Medlemskapet innebär bl.a. attinförselkvoterna för alkoholdrycker för privat brukkommer att höjas stegvis fram då enanpassning skall ha skett till EU:s regelsystem. Denanpassning som måste göra är inteoproblematisk. Möjligheten att använda det s.k.prisinstrumentet för att påverka tillgången påalkohol försvagas. Höjda införselkvoter kommer, omåtgärder inte vidtas, att medföra att gränshandelnmed alkohol successivt kommer att öka liksomtroligen också den illegala handeln ochförsäljningen av alkohol. Det finns, enligtutskottet, anledning att hysa oro för attalkoholskadorna kommer att bli fler genom atttotalkonsumtionen sannolikt kommer att öka under denärmaste åren. Utskottet anser att de negativaeffekterna av denna anpassning kraftfullt måstemotverkas. Utskottet ställer sig bakom förslagettill handlingsplan i vilken grundvalarna för enalkoholpolitik efter de förändrade förutsättningarsom nu föreligger läggs fast.Socialutskottet vidhåller att den svenskaalkoholpolitikens ambitionsnivå måste vara fortsatthög. Det övergripande målet för den svenskaalkoholpolitiken bör ligga fast, nämligen attpolitiken även fortsättningsvis skall syfta till attminska alkoholens medicinska och socialaskadeverkningar. Utskottet delar bedömningen attmålet bör nås genom åtgärder mot skadligtdryckesbeteende och genom att sänka den totalaalkoholkonsumtionen. Utskottet anser att insatserför barn och ungdom är särskilt viktiga.Möjligheterna att begränsa alkoholenstillgänglighet genom nationella åtgärder har minskatde , och en förskjutning måste enligtutskottet ske mot såväl lokala som internationellainsatser för att minska alkoholskadorna.Handlingsplanen ger kommunerna en viktigare roll vadgäller att utveckla och samordna den lokalaalkoholpreventionen. Utskottet ser positivt på attdet lokala ansvaret i det alkoholförebyggandearbetet ökar och förstärks. Utskottet anser attförstärkta åtgärder behövs när det gäller särskildastödinsatser för riskgrupper och individer medriskbeteende, vård- och behandlingsinsatser,opinionsbildning och information, begränsning avtillgängligheten och marknadsföringen avalkoholdrycker, kompetensutveckling, uppföljning avkonsumtions- och skadeutvecklingen samtalkoholforskning. Även bedömningen att detinternationella arbetet på alkoholområdet, främstinom EU och WHO, bör utvecklas och förstärkas gillasav utskottet. Utskottet vill särskilt framhållavikten av medverkan i utarbetandet av en nyEU-strategi på alkoholområdet. Som utskottettidigare anfört finns nu inom EU ett större intresseför samarbete för att begränsa alkoholensskadeverkningar. har därför möjlighet attmed andra medlemsländer utforma en effektiv socialoch ansvarsfull alkoholpolitik som gagnar folkhälsaninom unionen.Sammanfattningsvis godkänner utskottethuvudinriktningen för alkoholpolitiken, nämligen attintensifiera det samordnade lokala arbetet i landetskommuner och att ytterligare förstärka arbetet påeuropeisk och internationell nivå. Motionerna2000/01:So25 (fp) yrkandena 1 och 2, 2000/01:So26(kd) yrkandena 1-3, 2000/01:So27 (c) yrkande 1,2000/01:So28 (s) yrkandena 1 och 4, 2000/01:So233(s), 2000/01:So289 (kd) yrkandena 1 och 2,2000/01:So369 (v) yrkande 1, 2000/01:So462 (fp, s,m, v, kd, c, mp) yrkandena 1 och 2, 2000/01:So471(kd) yrkande 8 delvis, 2000/01:So549 (fp) yrkande 3och 2000/01:K398 (fp) yrkande 23 får anses vara iallt väsentligt tillgodosedda genom den politik somförs. Något tillkännagivande till regeringen behövsdärför inte.Motionerna 2000/01:So23 (m) yrkande 5 och2000/01:So300 (m) yrkande 1 avstyrks.Vård och behandlingPropositionenRegeringen anför i propositionen (s. 50 f.) bl.a.att vård och behandling för missbrukare ochstorkonsumenter bör utvecklas och förstärkas.Insatserna skall syfta till att flera missbrukarekommer ifrån sitt beroende. Behovsanpassad vård börerbjudas i ett tidigt skede av missbruket. Kunskapenom missbrukarvårdens resurser, insatser och resultatbör öka.Enligt regeringen utgör vård och behandling samtandra rehabiliteringsinsatser grunden när det ärfråga om att hjälpa storkonsumenter och missbrukareatt komma ifrån sitt beroende. För en väl fungerandemissbrukarvård krävs kunskaper om missbruketsomfattning och karaktär, vårdbehov hos olikariskgrupper och missbrukare samt kvalitet i ocheffekter av olika insatser.Ansvaret för vård av missbrukare är gemensamt förkommuner med det sociala ansvaret och landsting meddet medicinska ansvaret. Tillsammans svarar de föratt vårdbehov uppmärksammas och åtgärdas samt attverksamheter utvecklas som svarar mot behoven.Staten har ansvar för tvångsvården av ungdomar ochde mest utsatta missbrukarna. För att stimulerautvecklingen av öppenvårdsinsatser för ungdomar ochvuxna missbrukare har regeringen sedan år 1995årligen avsatt . Medlen fördelasav länsstyrelserna.Missbrukarvården genomgick stora förändringar under1990-talet. Tvångsvården har nära nog halveratssamtidigt som öppenvården har kommit att spela enallt större roll. av alla vårdinsatserden skedde i öppenvård. Vadutvecklingen har inneburit för den enskilde är dockinte känt. har bl.a. mot denbakgrunden påbörjat ett arbete med attutarbeta nationella riktlinjer ochkvalitetsindikatorer för missbrukarvården. Det ärregeringens förhoppning att det arbetet, somberäknas vara färdigt att spridas till samtligavårdgivare vid utgången av , kommer attutgöra ett värdefullt bidrag tillkvalitetsutvecklingen i missbrukarvården.I olika sammanhang har framhållits bristen påresurser för de socialt mest utsatta missbrukarna.Det gäller bl.a. hemlösa, personer med s.k.dubbeldiagnos, prostituerade missbrukande kvinnoroch injektionsmissbrukare. Regeringen anser att detär angeläget att vårdbehövande personer får tillgångtill insatser som är avpassade till deras behov. Detär angeläget att fortsatt följa utvecklingen ochuppmärksamma tendenser till neddragningar ellerandra förändringar.Enligt saknas kunskap på fleraviktiga områden inom missbrukarvården. Det gällerframför allt innehåll, kvalitet och resultat iöppenvård och institutionsvård samt i vilkenutsträckning resurser är väl avvägdai förhållande till missbrukarnas behov. InomSocialstyrelsen och Statens institutionsstyrelsepågår ett arbete med att utveckla och pröva systemför att beskriva klienten och dennes problem på ettsådant sätt att problemen kan följas upp. Det ärenligt regeringens uppfattning angeläget attutvecklingsarbetet fortsätter och att metoden spridstill olika delar av missbrukarvården. För att kommatill rätta med bristerna när det gäller att värderaoch bedöma resultat, bl.a. avseendemissbrukarvården, har på regeringensuppdrag utformat ett program för nationellt stödtill kunskapsutvecklingen inom . Ibudgetpropositionen beräknas 50 miljonerkronor för programmet.MotionerI motion 2000/01:So547 av m.fl. (fp)begärs tillkännagivande om ökade resurser till vårdav unga alkohol- och narkotikamissbrukare. (yrkande6). Enligt motionärerna har trycket påbehandlingshemmen för barn och ungdomar medmissbruksproblem har ökat. Det är enligtmotionärerna viktigt att tillräckligt med platserskapas så att framför allt unga med drogproblem kanfå hjälp. Kommunerna måste också köpa det antalplatser som krävs. Det krävs vidare kommunaltsamarbete i syfte att bättre utvärdera och mätaresultaten i ungdomsvården. Detta både för att fåkontroll över kostnaderna somvårdkvaliteten kan förbättras.