bet · GO01TU8 · 2001-02-13 00:00:00 — Utskottets förslag till riksdagsbeslut I detta betänkande behandlar utskottet Riksdagensrevisorers förslag angående sjöfartsinspektionenstillsyn (förs. 2000/01:RR8) samt fyra motioner somväckts med anledning av förslaget.Utskottet delar den av revisorerna och imotionerna framförda uppfattningen att regeringenbör vidta åtgärder för att stärkasjöfartsinspektionens ställning i lagstiftningen.Vidare instämmer utskottet i bedömningen attfartygssäkerhetslagstiftningen bör förbättras menfinner att syftet med förslag härom tillgodosesgenom den översyn som pågår.Sjöfartsverkets analysverksamhet bör utvecklas.Utskottet förutsätter att avsättertillräckliga resurser för att sjöfartsinspektionensambitioner på området skall kunna förverkligas. Vadgäller förslaget om en skärpt tillsyn av de s.k.klassificeringssällskapen bör enligt utskottetsmening resultatet av pågående arbete inom EUavvaktas. Som anförs i en av motionerna behöverinformationen om säkerheten ombord påpassagerarfärjor förbättras. Sjöfartsverketförutsätts arbeta aktivt med informationsfrågor inomIMO och i andra internationella sammanhang.Vad utskottet anfört med anledning av revisorernasförslag och motionerna bör som sin meningge regeringen till känna.Till utskottets betänkande, som är enhälligt, harfogats ett särskilt yttrande. 2000/01:T1 av m.fl. (m) variföreslås att fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om attsjöfartsinspektionen bör få en mer självständigställning.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en omarbetning avlagstiftningen kring sjöfartsinspektionen.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att den nuvarandeanalysverksamheten inom sjöfartsinspektionen börflyttas till Haverikommissionen.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att EU:s principerbör vara gällande för de med Sjöfartsverketsamarbetande klassificeringssällskapen.2000/01:T2 av m.fl. (v) variföreslås att fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omsöfartsinspektionens ställning.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om effektivare tillsyngenom bättre lagstiftning vad gäller arbetsmiljö ochandra relevanta områden.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en utvecklad analysav tillbud och olyckor.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om förbättrad kontrollav klassificeringssällskapens verksamhet.2000/01:T3 av m.fl. (kd) variföreslås att fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en egen myndighetoberoende av Sjöfartsverket.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten av attRiksdagens revisorers förslag i övrigt genomförs.2000/01:T4 av ()vari föreslås att riksdagenfattar följande beslut:Riksdagen tillkännager förregeringen som sin mening vad imotionen anförs om informationtill passagerare omsäkerhetsförhållandena ombordpå färjorna. Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör som sin mening ge regeringentill känna vad utskottet anfört med anledningav revisorers förslag angåendesjöfartsinspektionens tillsyn samt motionernaT1 (m), T2 (v), T3 (kd) och T4 (s).Ställningstagandet innebär att regeringen börvidta åtgärder för att i lagstiftningenstärka sjöfartsinspektionens ställning.Syftet med behandlade förslag om enförbättrad fartygssäkerhetslagstiftning fåranses tillgodosett genom den översyn avlagstiftningen som pågår.Sjöfartsinspektionens analysverksamhet börutvecklas. förutsätts avsättatillräckliga resurser för att inspektionenskall kunna förverkliga sina ambitioner inomanalysområdet. Det finns behov av en skärpttillsyn av klassificeringssällskapen menresultatet av pågående arbete inom EU böravvaktas. Det är viktigt att informationen omsäkerheten ombord på passagerarfärjorförbättras. förutsätts arbetaaktivt med informationsfrågor inom IMO och iandra internationella sammanhang.1 revisorers förslag1.1 ställningRevisorerna konstaterar att regeringen under senareår initierat utredningar rörande trafikverkensverksamhetsstrukturer. Syftet har varit dels attrenodla verksamheterna, dels att eliminera möjligakonflikter mellan producerande verksamheter ochsektorsuppgifter såsom säkerhetsfrågor och tillsyn.Det har därvid framkommit att sjöfartsinspektionen ijämförelse med de två övriga inspektionerna inomtransportområdet, luftfartsinspektionen ochjärnvägsinspektionen, har en mindre tydlig ställningi lagstiftningen. De senare, anför revisorerna, harett uttalat ansvar för tillsyn ochsäkerhetsnormgivning.Tidigare har (SOU 1996:82)hävdat att oberoende och självständighet inte skulleha samma aktualitet eller betydelse försjöfartsinspektionen som för de två andrainspektionerna, eftersom inte ärinfrastrukturhållare på samma sätt somLuftfartsverket och . Men, sägerrevisorerna, även om inte driverhamnar har verket ansvar för och driver annaninfrastruktur såsom farleder, lotsning, isbrytning,radiokommunikation och sjöräddning. Med hänsynhärtill anser revisorerna att olikaroller bör göras tydligare så att det står meraklart om synpunkter och ställningstaganden grundaspå säkerhets-, produktions- eller sektorshänsyn.Detta skulle öka tilltron till inspektionen. Merkonkret föreslår revisorerna att regeringen skallutarbeta förslag till förändringar ifartygssäkerhetslagstiftningen, innebärande attuppgifter rörande tillsyn och säkerhetsnormgivningläggs direkt på inspektionen.1.2 En förbättrad fartygssäkerhetslagstiftningRevisorernas andra förslag avserfartygssäkerhetslagstiftningen. Enligt revisorernaförekommer omotiverade olikheter i de bedömningarsjöfartsinspektionen gör i sitt tillsynsarbete.Detta medför minskad rättssäkerhet, vidare attinspektionens integritet kan ifrågasättas och, iförlängningen, att regelefterlevnaden försämras ochatt tillsynen förlorar i effektivitet. Olikheternasammanhänger enligt revisorerna med brister ifartygssäkerhetslagstiftningen och kan därför inteelimineras enbart genom organisatoriska åtgärder.Fartygssäkerhetslagstiftningen är föråldrad ochotydlig. har det internationellaregelverket vuxit. Därmed har det blivit svårare attutarbeta tillämpningsföreskrifter och att införlivaEG-regler och andra internationella bestämmelser idet svenska regelverket. Särskilt bestämmelserna omarbetsmiljö utpekas av revisorerna som föråldradeoch otydliga. Revisorerna anser att yttrandena överrapporten ytterligare har understrukit vikten av attlagstiftningen, och särskilt då arbetsmiljöreglerna,moderniseras och tydliggörs. Härutöver pekarrevisorerna på att de omfattande resurser som i dagfår läggas ner på översättning av internationellaregler skulle göra större nytta om de användes föratt utarbeta tillämpningsföreskrifter.1.3 Analys av tillbud och olyckorEtt tredje förslag från revisorerna rörsjöfartsinspektionens analys av tillbud och olyckor.Revisorerna säger sig efter sin granskning ha funnitatt det saknas utarbetade och prövade system för attiaktta, registrera och analysera tillbud, avvikelseroch risker. Vidare har granskningen visat att vissaförhållanden rörande färjetrafiken - utrymning,livräddningsbåtar och flottar - inte alls harförbättrats efter förlisning . Isitt yttrande över revisorernas granskningsrapporthar sjöfartsinspektionen som förklaring angivit attdet har varit svårt att utveckla en fungerandemetodik för analys av tillsynsresultat. Revisorernai sin tur har förståelse för svårigheterna men anserändå att analysledet kan förbättras. Ett sätt ärenligt revisorerna att systematiskt gå igenom vilkaolycksförebyggande system inspektionen förfogaröver, hur de används och hur de kan förbättras.Jämförelser bör göras med vad som används i andraorganisationer.1.4 Tillsyn av klassificeringssällskapDet fjärde förslaget från revisorerna gällersjöfartsinspektionens tillsyn avklassificeringssällskapen. I svararSjöfartsverket genom sjöfartsinspektionen förtillsyn och certifiering av svenska fartyg isäkerhets- och miljöhänseende. Genom avtal kan dockmyndighetsfunktioner enligt fartygssäkerhetslagenöverlåtas på s.k. klassificeringssällskap, dvs.organisationer som kontrollerar att fartygenuppfyller internationella säkerhets- ochmiljöskyddsregler. har slutit avtalmed fem sådana sällskap, 's Register, DetNorske , , Germanischer Lloydoch American . Sällskapenkontrollerar fribord, maskiner och skrov. Övrigakontroller utförs av inspektionen själv.Inspektionen certifierar dock samtliga funktionerenligt den s.k. ISM-koden. Därför måste inspektionenvara säker på att sällskapens uppgifter är korrekta.Av revisorernas redovisning framgår att inspektioneninte avser att delegera tillsyn, auditering,rederikontroll och certifiering till sällskapen,bl.a. eftersom ISM-koden kräver inte bara attrederier och fartyg har ett kvalitetssäkringssystemutan även att detta system ger säkerhet på vissnivå, lika för alla fartyg av samma typ. Samtidigtmedger inspektionen att kontrollen avklassificeringssällskapens arbete kunde vara bättre.Så kommer det enligt inspektionen också att bli.Revisorerna föreslår att regeringen vidtar deåtgärder som krävs för att kontrollen av sällskapensverksamhet skall förbättras.2 MotionernaI motion T1 anför m.fl. (m) attSjöfartsverkets ställning som normgivande, utförandeoch granskande myndighet innebär konflikter och attden inte är lämplig från rättssäkerhetsynpunkt.Samtidigt kan det finns fördelar med attinspektionen finns kvar inom verket. Under allaförhållanden bör inspektionen, som revisorernaföreslår, få en mer självständig ställning på sammasätt som järnvägsinspektionen har . Men även omansvaret för normgivning och tillsyn läggs direkt påinspektionen bör beslut kunna överklagas (yrkande1). I samma motion tillstyrks revisorernas förslagom en tydligare fartygssäkerhetslagstiftning. Det ärenligt motionärerna angeläget att såväl lagstiftningsom tillämpningsbestämmelser utformas så att olikatolkningar utesluts. Svenska särregler bör undvikasoch de engelskspråkiga texterna bör i storutsträckning kunna användas utan översättning(yrkande 2). Revisorernas förslag om utveckling avanalysverksamheten inom sjöfartsinspektionenavstyrks. Enligt motionärerna bör analysverksamhetenflyttas över till Statens haverikommission.Förslaget motiveras med att det i analysverksamheteningår att granska såväl normgivning somtillsynsverksamhet (yrkande 3). Motionärernatillstyrker slutligen revisorernas förslag omförbättrad kontroll av klassificeringssällskapen. Isammanhanget kritiseras dock det förhållandet attett statligt verk, , både utförkvalitetscertifiering och utövar tillsyn. I ställetborde i enlighet med EU:s principer den fortlöpandetillsynen utföras av enskilda organ (yrkande 4).Enligt vad m.fl. (v) hävdar imotion T2 har uttalatsig för en fristående statlig inspektion inomluftfarten och vägtrafiken. Självständighet ochintegritet är en förutsättning för att granskningenskall bli effektiv. Samma argument är tillämpligainom sjöfarten, anser motionärerna (yrkande 1).Revisorernas förslag om förbättradsäkerhetslagstiftning tillstyrks. Om tillsynen skallbli effektiv måste regelverket vara relevant ochstringent, framhåller motionärerna. Men så är inteförhållandet . Bland annat konstateras attarbetsmiljöreglerna är av gammalt datum, . Utredningen om fartygssäkerhetslagstiftningenbör återkomma med förslag till en modernisering,anser motionärerna (yrkande 2). Motionärernatillstyrker även revisorernas förslag om enutvecklad analysverksamhet. Det finns, menarmotionärerna, analysmetoder på andra områden. Dessabör kunna användas också inom transportsektorn(yrkande 3). Slutligen tillstyrks revisorernasförslag om förbättrad kontroll avklassificeringssällskapens verksamhet (yrkande 4).Johnny m.fl. (kd) noterar i motion T3 attkonflikten mellan olika rollerenligt revisorernas bedömning kan inverka menligt påsjösäkerhetsarbetet. Enbart detta är tillräckliggrund för att sjöfartsinspektionen bör bli en egen,självständig myndighet, anser motionärerna. Att detkan finns fördelar med ett nära samarbete mellanverk och inspektion är inget skäl för att behållanuvarande organisatoriska samordning (yrkande 1).Revisorernas övriga förslag tillstyrks (yrkande 2).Kent () tar i motion T4 upp frågan om hurinformationen till allmänheten omsäkerhetsförhållandena ombord på passagerarfärjorkan förbättras. Motionären noterar att denna frågabehandlades i revisionsrapporten men inte irevisorernas förslag till . Enligt KentHärstedt bör sjöfartsinspektionen och rederiernasnarast analysera denna fråga med utgångspunkt ipassagerarnas behov. I detta arbete skulleKonsumentverket kunna bidra med kunskaper. Härutöverkunde fristående och opartiska sakkunniga knytastill ett informationsprojekt. Rikstrafiken skullekunna ha en samordnande roll, anser motionären.3 Utskottets ställningstagande3.1 ställningUtskottet behandlar först frågan omsjöfartsinspektionens ställning. Som revisorernaredovisar prövades denna fråga senast inom ramen förden s.k. arbete (SOU 1996:82).Kommitténs huvuduppgift var att prövaförutsättningarna för och värdet av att slå sammantillsynsverksamheten inom transportområdet till engemensam myndighet. En sådan lösning avvisades. övervägde också frågan om inspektionernasorganisatoriska hemvist inom respektive trafikverk.Härvidlag fann kommittén att luftfartsinspektionenoch järnvägsinspektionen, däremot intesjöfartsinspektionen, borde skiljas ut från sinarespektive verk. Det främsta argumentet för atttillsynen inom sjöfarten även fortsättningsvis bordevara organiserad inom var, somframgår av revisorernas redogörelse, att sjöfartensinfrastruktur är betydligt mindre än luftfartens ochjärnvägens. förslag i fråga omluftfartsinspektionen och järnvägsinspektionen harsom bekant inte genomförts. I stället har åtgärdervidtagits för att öka förutsättningarna förintegritet inom ramen för fortsatt organisatorisktillhörighet till respektive affärsverk. Bland annathar inom genomförtsorganisationsförändringar syftande till en ökadrenodling av verkets olika roller. Härutöver harregeringen låtit utreda verketsorganisationsstruktur. Frågan är under fortsattberedning inom Regeringskansliet.Utskottet delar den uppfattning som kommer tilluttryck i revisorernas förslag och i motionerna,nämligen att sjöfartsinspektionens självständighetoch integritet i förhållande till ochomvärlden måste säkerställas så långt detta ärmöjligt. Det får inte finnas utrymme för misstankarom att inspektionen tar otillbörliga hänsyn isamband med fastställande av normer, vid tillsynenöver att normerna följs samt vid undersökning avtillbud och olyckor.I två av de nu behandlade motionerna, T2 (v) ochT3 (kd), förordas att sjöfartsinspektionen ombildastill egen myndighet. I en tredje motion, T1 (m),redovisas samma principiella tveksamhet till enorganisation som innebär risker för rollkonflikter iett verk som har normgivnings- och tillsynsuppgiftersåväl som andra uppgifter. Men uttalas imotionen att det kan finnas fördelar med en ordningdär sjöfartsinspektionen finns kvar inomSjöfartsverket. Under alla förhållanden börinspektionen ges en mer självständig ställning.Enligt motionärerna kan härvid järnvägsinspektionensställning i förhållande till tjäna somförebild.Utskottet instämmer i motionärernas bedömning attdet finns ett principiellt integritetsprobleminbyggt i nuvarande organisationsform. kandet inte bestridas att en samlad organisationinnebär fördelar, vilket inte minstsjöfartsinspektionen själv betonar. Vid en samladbedömning finner utskottet, i likhet medrevisorerna, att inspektionens ställning - inomramen för en oförändrad organisatorisk hemvist inomSjöfartsverket - bör tydliggöras i den lagstiftningsom reglerar sjöfartsinspektionens verksamhet. Iavvaktan på att så sker är utskottet - i likhet medrevisorerna - inte berett att förorda attsjöfartsinspektionen skiljs ut från Sjöfartsverket.Vid en jämförelse av de författningar som styrjärnvägsinspektionens respektivesjöfartsinspektionens verksamhet kan utskottet,liksom revisorer, konstatera att detfinns viktiga skillnader. I järnvägssäkerhetslagen(1988:594) stadgas sålunda redan inledningsvis (1 §)att vissa säkerhetsfrågor självständigt handhas avjärnvägsinspektionen. Lagen anger också klart attdet är järnvägsinspektionen som prövar vissa frågorom tillstånd (5 §) och frågor om tillsynen överefterlevnaden av lagen (20 §). Järnvägsinspektionensuppgifter specificeras ytterligare i förordningen(1990:1157) om säkerheten vid järnväg, tunnelbanaoch spårväg. I motsvarande författningar rörandesjöfarten, fartygssäkerhetslagen (1988:594) ochfartygssäkerhetsförordningen (1988:594), nämnssjöfartsinspektionen över huvud taget inte.Fartygssäkerhetslagstiftningen är för närvarandeföremål för översyn. Ett betänkande med förslag tillny, moderniserad fartygssäkerhetslag ochfartygssäkerhetsförordning har avgivits i februari2001 (SOU 2001:17). Frågan om ett tydliggörande avsjöfartsinspektionens ställning i dessaförfattningar är emellertid inte behandlad iutredningen. Enligt utskottets mening bör regeringeni samband med den fortsatta beredningen avutredningens förslag överväga på vilket sättsjöfartsinspektionens uppgifter vad gäller bl.a.normgivning och tillsyn skall regleras ifartygssäkerhetslagstiftningen. Utskottet utesluterinte att också instruktionen (1995:589) förSjöfartsverket - där sjöfartsinspektionens ansvaroch beslutskompetens regleras i 13 § - behöver sesöver. Som exempel på att viss otydlighet tycksprägla författningsrummet vill utskottet peka på enformulering som innebär att chefen för inspektionenansvarar för och beslutar i bl.a. frågor om"fastställande" av tekniska säkerhetsnormer förfartyg m.m. I instruktionen för (15 §)synes motsvarande befogenhet uttryckas på ettklarare sätt, nämligen så att direktören vidjärnvägsinspektionen "skall ansvara för och beslutaom" sådana säkerhetsnormer som ligger inomBanverkets beslutskompetens.3.2 En förbättrad fartygssäkerhetslagstiftningUtskottet övergår nu till att behandla revisorernasförslag om en förbättradfartygssäkerhetslagstiftning. Som utskottet redannämnt har en särskild utredare på regeringensuppdrag gjort en översyn avfartygssäkerhetslagstiftningen och utarbetat förslagtill ny författningsreglering. Skälen för översynenredovisas i direktiven för utredningen (dir.1999:50). Sålunda har såväl fartygssäkerhetslagen(1988:48) som fartygssäkerhetsförordningen (1988:594) sedan utfärdandet ändrats vid flera tillfällen.Någon samlad översyn har emellertid inte gjorts.Detta har medfört att vissa avsnitt, bl.a. de omarbetsmiljön ombord på fartyg och bestämmelserna oms.k. tillsynsbok, är föråldrade och behövermoderniseras så de bättre anpassas tillSjöfartsverkets datoriserade tillsynssystem och tillframtida behov. Dessutom krävs en anpassning avlagstiftningen till den EG-rättsliga ordningen.Utskottet bedömer att syftet med revisorernas ochmotionärernas förslag om en modernare lagstiftningblir tillgodosett med den lagstiftningsarbete sominletts genom utredningens arbete. Dessutom villutskottet peka på att , sedan ärendetfärdigberetts inom , kan väntasföreläggas förslag till ny fartygssäkerhetslag.Riksdagen bereds därmed möjlighet att bedöma omlagstiftningen tillgodoser de krav som kan ställas,bl.a. på det område som revisorerna särskilt nämner,nämligen arbetsmiljön.När det gäller den av revisorerna särskiltaktualiserade frågan om översättning avinternationella regler vill utskottet anföraföljande. Enligt regeln i 14 § lagen (1976:633)om kungörande av lagar och andra författningar skallen överenskommelse som inte har svensk text kungörastillsammans med en svensk översättning, om intesärskilda skäl föranleder något annat. del är det, enligt vad utskottetinhämtat, huvudsakligen fråga om översättning avIMO-regler. Frågan om översättning behövs eller ejaktualiseras i princip varje gång det kommerinternationella regler. Verket har då att bedömahuruvida reglerna är av intresse för allmänheten. Omså är fallet krävs översättning. Endast i fallreglerna enbart berör en begränsad gruppspecialister, för vilka engelska är arbetsspråket,kan man välja att ta in texten oöversatt i verketsförfattningssamling. Enligt ärrationaliseringsutrymmet därmed begränsat. Härtillkommer att de internationella reglerna vanligen inteär anpassade till svenskförfattningsskrivningstradition. En sådan anpassningkräver en tämligen omfattande och därmedtidskrävande omarbetning. Utskottet för sin delförutsätter att översättningsverksamheten inte görsmer omfattande än vad som betingas av allmänhetensberättigade krav.3.3 Analys av tillbud och olyckorSom framgår av revisorernas redovisninguppmärksammades behovet av en utvecklad tillbuds-och olycksanalys av en särskild utredare.Med anledning av att utredaren fann brister ianalysverksamheten inrättades året därpå vidinspektionens utredningsenhet en särskild tjänst föranalysarbete. Detta arbete har, enligt vadinspektionen uppger, bl.a. resulterat i enomfattande översyn av säkerheten hos fiskefartyg.Översynen sägs ha bidragit till att säkerheten hosfiskefartyg förbättrats i olika hänseenden.Det av revisorerna aktualiserade problemet med enotillräckligt utvecklad tillbuds- och olycksanalysbestår enligt sjöfartsinspektionen inte i attanalysera en enskild olycka eller incident somkommer till inspektionens kännedom. Problemet gälleri stället att analysera resultaten av den ordinarietillsynen. Enligt inspektionen finns det ingen brametod att ur den stora mängd data som erhålls vidtillsynen sålla ut relevanta trender av betydelseför den olycksförebyggande verksamheten. Menmetodutveckling pågår och frågan är prioriterad,anför inspektionen.Utskottet instämmer i revisorernas ochsjöfartsinspektionens egen bedömning att en del hargjorts men att mycket återstår att göra innanresultaten av den ordinarie tillsynen kansystematiseras så att de på ett effektivt sättnyttiggörs i det olycksförebyggande arbetet.Utskottet utgår från att avsätter deresurser som krävs för att sjöfartsinspektionensambitioner på detta viktiga område skall kunnaförverkligas. I sammanhanget erinrar utskottet om dehögt ställda säkerhetsmål som regeringen lagt fastför sjöfarten och till vars uppfyllelseSjöfartsverket skall bidra. Sålunda skall antaletallvarliga olyckor halveras under perioden1998-2007. Detta mål gäller såväl handelssjöfartensom trafiken med fiske- och fritidsbåtar. Förfärjetrafiken och övrig passagerarsjöfart är måletännu högre satt; inga allvarliga olyckor skallinträffa inom sådan sjöfart.I revisorernas förslag riktas kritik motsjöfartsinspektionen för att erfarenheterna frånEstoniakatastrofen inte tagits till vara i detolycksförebyggande arbetet. Kritiken avserförhållanden som rör utrymning, livräddningsbåtaroch flottar. I sin skrivelse till utskottet medgerinspektionen att inga grundläggande förändringar hargenomförts av evakuerings- och livräddningssystemen.Det krävs internationellt samarbete för attåstadkomma förbättringar i dessa hänseenden, hävdarinspektionen. Utskottet för sin del är medvetet omatt många problem på sjösäkerhetsområdet endast kanlösas i internationell samverkan och utgår från attsjöfartsinspektionen aktivt driver dessa viktigafrågor inom IMO och i andra internationellasammanhang.3.4 Tillsyn av klassificeringssällskapRevisorerna kräver i sitt förslag en förbättradkontroll av klassificeringssällskapen. Utskottet harinhämtat att klassificeringssällskapen har reglerför och utövar tillsyn av skrovkonstruktioner,maskininstallationer och elektriska anläggningar.När det däremot gäller krav enligt SOLAS - 1974 årsinternationella konvention om säkerheten till sjöss- och MARPOL - internationella konventiontill förhindrande av förorening från fartyg - ärdet de nationella myndigheterna som utfärdarnationella regler och bedriver tillsyn avefterlevnaden. I vissa fall träffas dock avtal medsällskap om att dessa skall utföra tillsynen påmyndigheternas vägnar.I skrivelsen till utskottet säger sigsjöfartsinspektionen i vissa hänseendenha godkontroll över sällskapens verksamhet.