bet · GP01JUU1 · 2001-11-22 00:00:00 — 1996/97:JuU6 s. 9).Utskottet har därefter vid fleratillfällen avstyrkt motionsyrkanden avinnebörd att Ekobrottsmyndighetenskulle avvecklas och verksamheten heltinordnas under Riksåklagaren.Vid /98 betonadeutskottet att den omständigheten attEkobrottsmyndigheten delvis låg underregeringen inte fick påverka Riks-åklagarens och Rikspolisstyrelsensledning av den operativa verksamheten.Utskottet erinrade i sammanhanget omatt tidigare försök att, inom ramen förden då befintliga verksamheten,förstärka resurserna tillekobrottsbekämpning hade misslyckats(bet. 1997/98:JuU1 s. 38 f).I budgetbetänkandet för år 1999konstaterade utskottet att det ännu varför tidigt att säga hur den nyaorganisationen och arbetsformerna idetalj skulle komma att påverkaekobrottsbekämpningen. mening stod det emellertidklart att det genomEkobrottsmyndighetens inrättandeskapats helt andra förutsättningar fören effektiv ekobrottsbekämpning (bet.1998/99:JuU9 s. 4).Vid budgetbehandlingen under förrariksmötet stod utskottet fast vid sinauttalanden från /98 (bet.1999/2000:JuU1 s. 44 f).Utskottet fann vid behandlingen avförra årets budgetproposition intenågot skäl att förorda attEkobrottsmyndigheten skulle avvecklas.Även om ytterligare erfarenhet måstevinnas innan det går att med säkerhetuttala sig, talade de uppgifter som dålämnades om dess verksamhet enligtutskottet för att den välfyller de syften för vilka deninrättats. Utskottet avstyrkte den dåväckta motionen (bet. 2000/01:JuU1 s.54).I sammanhanget skall nämnas attRiksrevisionsverket avlämnat enrapport: Vad hindrarEkobrottsmyndigheten? En granskning avhinder för effektivt resursutnyttjande(RRV 2001:29). Flera av de hinderverket har identifierat i sin rapportberor på att den organisatoriskaspeciallösning som Ekobrottsmyndighetenutgör ställer höga krav på samverkanmed polis- och åklagarväsendet. Mångahinder beror dock på internaförhållanden. görden bedömningen att reformen ännu inteär genomförd fullt ut. Mot bakgrund avden uppslutning som finns bakomlösningen med inommyndigheten och den korta tid somförflutit sedan Ekobrottsmyndighetenbildades finns det enligtRiksrevisionsverket skäl för attmyndigheten skall fortsätta sinverksamhet. Alternativet att i nulägetavsluta eller begränsaEkobrottsmyndighetens verksamhet voreenligt bedömninginte en lämplig åtgärd mot bakgrund avden stora satsning som gjordes för attbilda myndigheten, baserad på stortmissnöje med polis- ochåklagarväsendets prioritering avekobrottsärenden.I likhet med tidigare kan utskottetinte se något skäl för att förorda attEkobrottsmyndigheten skulle avvecklas.Utskottet utgår dock från attmyndigheten noga analyserar den avRiksrevisionsverket framtagnahinderanalysen för att kunnaeffektivisera arbetet. Med det sagdaföreslår utskottet att avslårmotion Ju403 samt motion Ju450 i härbehandlad del.I motion Ju414 (s) begärs attEkobrottsmyndighetens verksamhetsområdeskall utsträckas till att omfatta helalandet. Om så inte sker bör särskildaåtgärder vidtas för att säkerställa attresurser avdelas till den nuvarandelokala organisationen.Som framgått ovan svararEkobrottsmyndigheten förekobrottsbekämpningen i ,län, ,, och Blekingelän. Vid behandlingen avbudgetpropositionen för innevarande årförklarade utskottet att det inte kundefinna skäl för att uttala sigom lokaliseringen avEkobrottsmyndighetens enheter (bet.2000/01:JuU1 s. 55 f).Utskottet har inte någon annanuppfattning och föreslår att motionJu414 avslås.Överprövning av åklagarbeslutI motion Ju328 (kd) begärs att detskall inrättas en särskild åtalsnämndmed uppgift att överpröva åtalsbeslut.Möjligheterna för högre åklagare attöverpröva lägre åklagares besluthärleds ur bestämmelserna om de högreåklagarnas ansvar föråklagarverksamheten och deras möjlighetatt ta över arbetsuppgifter från lägreåklagare.Själva överprövningsförfarandet ärinte författningsreglerat. Däremotgäller av godkända riktlinjerför verksamheten i Riksåklagarenskansli (JuU 1984/85:30).Sammanfattningsvis innebär de följande.Ett åklagarbeslut som kommer att prövasav domstol, t.ex. ett åtalsbeslut, tasnormalt inte upp till prövning. Detsker inte heller någon överprövning avbeslut som kan prövas av domstol, t.ex.beslut om beslag. Vidare prövaseklagarbeslut i princip endast av enhögre åklagare. Det står dockriksåklagaren fritt att ta upp ettöverprövningsbeslut till prövning ellerdirekt pröva ett beslut av åklagare somännu inte överprövats. Riktlinjernainnebär också att det krävs ettlegitimt intresse för att få enframställning prövad. Brottsmisstänkta,tilltalade och målsägande, liksommyndigheter med tillsynsuppgifter,anses ha ett sådant intresse. Slutligenanses att en högre åklagare kan ta uppen lägre åklagares beslut tillöverprövning trots att det beslutet medhänsyn till riktlinjerna normalt settinte skulle bli föremål föröverprövning. Exempelvis är det alltidnödvändigt att överpröva ettåklagarbeslut som inte vilar på lagliggrund även om beslutet senare kanupphävas av domstol.Frågan om överprövning av åtalsbeslutbehandlades av utskottet så sent som islutet av april (bet.2000/01:JuU23 s. 6 f). I detlagstiftningsärendet, som rördeändringar i rättegångsbalkensbestämmelser om åklagare, gjordesbedömningen attöverprövningsförfarandet inte börförfattningsregleras, något som dåefterfrågades i en motion. Utskottetkonstaterade för sin del att riksdagengodkänt riktlinjer för huröverprövningsförfarandet skall gå till.I den mån det behövs mer detaljeradeföreskrifter i ämnet ansåg utskottetdet vara rimligt att det sker i form avföreskrifter inom åklagarväsendet. Isammanhanget påpekade utskottet attriksdagen på förslag avutskottet beslutade etttillkännagivande om att regeringenskulle låta utreda frågan om ettoberoende organ för tillsyn överpolisen och åklagarna (bet.1999/2000:JuU11 s. 5). I kommitténsdirektiv (dir. 2000:101) nämns bl.a.att den skall analysera vilkenbetydelse överprövningsverksamheten harför att tillgodose de krav som börställas på en effektiv tillsyn.Kommittén skall redovisa sitt uppdragsenast . Utskottetansåg att kommitténs arbete böravvaktas innan ytterligare övervägandengörs i ämnet, och detta är alltjämtutskottets uppfattning. Utskottetföreslår att avslår motionJu328.Jäv mot åklagareGällande bestämmelser såvitt gäller jävmot åklagare innebär att en åklagare ärjävig på samma grunder som en domare;särskilda regler för finns således inteför åklagare. Enligt 7 kap. 6 §rättegångsbalken omfattas åklagarensbefattning med förundersökning och åtalför brott. Vidare gäller att eninvändning om jäv inte kan grundas påen åtgärd som åklagaren vidtagit påtjänstens vägnar eller på en gärningsom förövats mot åklagaren i eller fördennes tjänst.Riksdagen har beslutat attbestämmelsen om jäv mot åklagare skalländras så att den också gäller vidfullgörandet av andra åklagaruppgifterän åtgärder eller beslut enligträttegångsbalken. Vidare skall frågorom jäv mot åklagare prövas av denöveråklagare som är chef för denmyndighet där åklagaruppgiftenfullgörs. Lagändringarna träder i kraftden (prop. 2000/01:92,bet. JuU23, rskr. I det aktuellalagstiftningsärendet gjordesbedömningen att det inte fanns skäl attändra själva jävsgrunderna.I motion Ju391 (v) begärs en särskildlagstiftning för jäv mot åklagare.Ett motsvarande yrkande väcktes ivåras i samband med behandlingen avförslaget till ovannämnda lagändringar.Utskottet konstaterade då att domaresoch åklagares olika roller ocharbetsuppgifter i rättsväsendet tordeinnebära att resultatet av enjävsprövning inte alltid blir detsammaför åklagare som för domare trots attdet i grunden rör sig om samma reglerom vad som utgör jäv. Några problem meddetta sätt att reglera jävsgrundernahade såvitt utskottet kände till inteförekommit. Vidare pekade utskottet påatt frågan varit föremål föröversyn utan att något behov avförändring i denna del framkommit.Härtill ansåg utskottet att delagändringar som alltså kommer attträda i kraft innebarförbättringar av reglerna på området;framför allt blir det nu tydligt vemsom skall pröva frågan om jäv motåklagare. Mot denna bakgrund sågutskottet, i varje fall inte då, någotbehov av en ny översyn av jävsreglernaoch avstyrkte bifall till den väcktamotionen. Inte heller nu anserutskottet att något sådant behovföreligger och föreslår att även den nuväckta motionen - Ju391 - i denna delavslås.Brottsbekämpningen inom EUI motion K426 (kd) begärs att enåklagarmyndighet inrättas inom EU föratt bekämpa brott mot gemenskapensekonomiska intressen.Av artikel 280 i EG-fördraget följeratt medlemsstaterna skall bekämpa allolaglig verksamhet som riktar sig motgemenskapens ekonomiska intressen,bl.a. har medlemsstaterna att vidtasamma åtgärder för att bekämpabedrägerier riktade mot gemenskapensekonomiska intressen som de vidtar motbedrägerier riktade mot sina egnaekonomiska intressen. Enligt sammaartikel skall medlemsstaterna samordnasina åtgärder i detta avseende.Europeiska kommissionen ochEuropaparlamentet lade under förra åretfram ett förslag om inrättandet av enoberoende europeisk åklagarmyndighet.Förslaget kom emellertid inte upp tillbehandling vid regeringskonferensen ominstitutionella frågor eftersom stödför förslaget saknades bland flertaletav medlemsstaterna. Detta var också deninställning som regeringintog.När utskottet behandlade ettmotionsyrkande motsvarande det nuaktuella i slutet av förra åretkonstaterade utskottet att inrättandetav en överstatlig europeiskåklagarmyndighet skulle kunna få storakonsekvenser för svensk lagstifting.Utskottet var mot den bakgrunden inteberett att då ställa sig bakom ettsådant förslag. Ansvaret för attbekämpa brott som riktar sig motgemenskapens ekonomiska intressen bordeenligt utskottets mening ävenfortsättningsvis åvila de enskildamedlemsstaterna. Utskottet pekade påatt samarbete härvid kan bedrivas genomde samverkansorgan som finns inomunionen, t.ex. genom Eurojust. Den dåaktuella motionen avstyrktes (bet.2000/01:JuU6 s. 10 f).Utskottet har inte någon annanuppfattning i frågan ochavstyrker bifall till motion K426 i nubehandlad del. Enligt utskottets meningkan här tilläggas att verksamheten inomdet provisoriska Eurojust nu bedrivitsunder och att detta samarbete,enligt vad utskottet inhämtat, hittillsvisat sig värdefullt.Domstolsväsendet m.m.Utskottets förslag i korthetI detta avsnitt redogörs fördomstolsväsendets resultat . Utskottet delarregeringens bedömning attdomstolsväsendet i stort fullgjort demål som ställts upp för dessverksamhet. I avsnittet tar utskottetvidare ställning till vilkaprioriteringar som bör ligga tillgrund för domstolsväsendets verksamhetunder . Utskottet behandlarockså ett stort antal motionsyrkandenom domstolarnas och Domstolsverketsställning, reformeringen avdomstolsväsendet, avskaffande avspecialdomstolarna, utnämning avdomare samt om nämndemän. Utskottethänvisar i dessa delar i huvudsak tillpågående utredningar ochberedningsarbete. Mot den bakgrundenavstyrker utskottet samtligamotionsyrkanden. Jämförreservationerna 19-30.InledningDomstolsväsendets uppgift är att utövarättskipning. Härtill kommer ett antalavgränsade uppgifter av merarättsvårdande natur.Domstolsverket är centralförvaltningsmyndighet för de allmännadomstolarna, de allmännaförvaltningsdomstolarna,arrendenämnderna, hyresnämnderna ochRättshjälpsmyndigheten. Verket harvidare till uppgift att på detallmännas vägnar föra talan mot besluti rättshjälpsfrågor.Under behandlingen avbudgetpropositionen har utskottet haften utfrågning där representanter förDomstolsverket medverkat.ResultatuppföljningAv regeringens redogörelse förarbetsläget i domstolarna framgår attdet totala antalet inkomna mål tilltingsrätterna ökade något under år2000. Detta är ett trendbrott eftersomdet är första gången somantalet inkomna mål har ökat. årsredovisning för år2000 var det antalet inkomna brottmålsom ökade - med drygt 2 100 mål - medanantalet inkomna tvistemål minskade medknappt 1 300 mål. Antalet avgjorda måli tingsrätterna minskade under år 2000och antalet mål i balans ökade något.Samtliga förändringar är enligtregeringen emellertid att betrakta somnärmast marginella. I hovrätternafortsatte antalet inkomna, avgjorda ochbalanserade mål att minska jämfört medår 1999. Ökningen avantalet inkomna mål till Högstadomstolen övergick i enmålminskning på omkring 600 mål, vilketinnebär en minskning . Antaletavgjorda mål har också minskat men imindre grad än antalet inkomna.Domstolen har minskat målbalansen medungefär 300 mål eller med drygt 20 %.Liksom de två tidigare budgetåren harantalet inkomna mål till länsrätternafortsatt att minska under år 2000.Minskningen kan i huvudsak förklaras avde ändringar i socialtjänstlagen somgenomfördes . Antaletavgjorda mål liksom länsrätternasmålbalanser har också fortsatt attminska. Tendensen med ett minskat antalinkommande mål till kammarrätternahåller i sig. Även antalet avgjorda målhar minskat något liksomkammarrätternas målbalans. När detslutligen gäller Regeringsrätten ärantalet inkomna mål så gott somoförändrat i förhållande till år 1999.Under år 2000 avgjorde Regeringsrättenfler mål än . Även antaletbalanserade mål minskade.Effektmålet för domstolsväsendet år2000 var att mål och ärenden skulleavgöras på ett rättssäkert ocheffektivt sätt.Rättssäkerheten och effektivitetenpåverkas av ett antal faktorer. Vissaav dessa är mätbara, medan andra, t.ex.kvalitet, är svårare att mäta. Vissaindikatorer finns dock, som kan ge ettmått på såväl rättssäkerheten someffektiviteten. De faktorer som enligtvad som framgår av propositionen i dagdr möjliga att mäta och följa upp föratt möjliggöra en bedömning avresultatet är t.ex. antalet inkomna,avgjorda och balanserade mål,omloppstid och balansernasåldersstruktur samt överklagande- ochändringsfrekvenser. Vidare hartillgången på personal ochpersonalsammansättningen betydelse förresultatet.År 2000 var andra året som regeringenför olika målkategorier fastställdeverksamhetsmål för hovrätterna,kammarrätterna, tingsrätterna ochlänsrätterna. Den långsiktigainriktningen för domstolarna är attgenomströmningstiderna skall minska församtliga mål- och ärendekategorier samtatt mål- och ärendebalansernasåldersstruktur skall förbättras.Verksamhetsmålen avser medianåldern förunder året avgjorda mål samt andelenbalanserade mål som vid 2000 års utgångvar äldre än sex respektive tolvmånader.I propositionen konstaterarregeringen att domstolarna tillsammansuppnått fem av de totalt tjugoåttauppsatta verksamhetsmålen. Härutöverhar resultatet förbättrats för elva avmålen. Resultatet för övriga mål äroförändrat eller marginellt försämrat.Tingsrätterna har uppnått två av denio verksamhetsmålen. Tingsrätterna harförbättrat medianåldern för avgjordamål men har åldersstrukturenpå balanserade mål delvis försämrats.Förändringarna är emellertid närmastmarginella och resultaten liggeröverlag nära uppsatta mål.Hovrätterna har gemensamt uppnått ettav sex verksamhetsmål. Medianåldern föravgjorda mål i hovrätterna harförsämrats något somåldersstrukturen på balanserade måldelvis har förbättrats. Även förhovrätterna är förändringarna närmastmarginella och resultatet liggerförhållandevis nära uppsatta mål.Resultatet varierar emellertid mellanenskilda hovrätter. Jämfört med år 1999är resultatet såvitt det avser antalethovrätter som uppnått respektive måloförändrat.Länsrätterna har även uppnåttverksamhetsmålet för medianåldern föravgjorda socialförsäkringsmål ochdärtill markant minskat medianåldernför avgjorda skattemål. Vidare haråldersstrukturen på balanserna, medundantag för ett verksamhetsmål,förbättrats. Resultatet liggerförhållandevis nära uppsatta mål.Förbättringen vid länsrätterna följerav att särskilda insatser gjorts föratt avarbeta balanser och av ettsamarbete mellan domstolarna samtidigtsom måltillströmningen fortsätter attminska. Även beträffande länsrätternavarierar dock resultatet mellanenskilda domstolar. Vid en jämförelsemed resultatet för så är detbetydligt fler länsrätter som haruppnått uppsatta mål.Kammarrätterna har uppnåttverksamhetsmålet för dispensfrågan.Kammarrätterna har därtill förbättratresultatet för fyra av sjuverksamhetsmål. Kammarrätterna liggeremellertid beträffande fem av sjuverksamhetsmål förhållandevis långtifrån uppsatta mål. Även beträffandekammarrätterna varierar resultatetmellan enskilda domstolar. Vid enjämförelse med är detemellertid fler kammarrätter som i åruppnått uppsatta mål.Regeringen gav vidare Högstadomstolen och Regeringsrätten i uppdragatt själva fastställa verksamhetsmålför vissa mål- och ärendekategorier.Verksamhetsmålen skulle avse delsmedianåldern för avgjordamål, dels antalet balanserade mål somvid årets utgång var äldre än sexrespektive tolv månader.Högsta domstolen har uppnått samtligauppsatta mål. Medianåldern för avgjordamål är oförändrad. Beträffande äldrebalanserade mål har domstolen med någotundantag i stort sett halverat antaletmål i balans. I en jämförelse med år1999 framgår också att domstolen iflera fall har skärpt nivån på deverksamhetsmål som satts upp för år2000 när det gäller målbalansensåldersfördelning.Regeringsrätten har uppnått ett avuppsatta mål för medianåldern föravgjorda mål och i övrigt förbättratresultatet. Verksamhetsmålen haruppnåtts beträffande andelen mål äldreän sex respektive tolv månadertillhöriga måltypen övriga mål.Beträffande resterande mål harresultatet försämrats.Regeringen framhåller att domstolarnasammantaget får anses ha uppfyllt måletatt avgöra mål och ärenden på etträttssäkert sätt. uttalarregeringen, mot bakgrund avföreliggande variationer mellanenskilda domstolar och arbetsläget ikammarrätterna, att domstolarna dockinte kan anses helt ha uppfyllt måletatt avgöra mål och ärenden på etteffektivt sätt. Enligt regeringensbedömning är resursförstärkningar - somdomstolarna också erhållit - intetillräckliga för att avhjälpa dessaproblem, utan det är också nödvändigtmed fortsatta förändringar avorganisation, arbetsformer ochregelverk. Regeringen anför att detutvecklingsarbete Domstolsverketpåbörjat tillsammans med domstolarnadärför måste ges goda förutsättningaratt bedrivas vidare med kraft.Utskottet har sammanfattningsvis intefunnit något som motsäger regeringensbedömning att domstolarna i huvudsakuppfyllt de verksamhetsmål som riksdagoch regering satt upp. Utskottet utgårfrån att de variationer i resultatensom föreligger mellan olika domstolarnoga analyseras liksom vilka åtgärdersom bör vidtas.Verksamhetsmålet förRättshjälpsmyndigheten för år 2000innebar att myndigheten skulle hanterarättshjälpsfrågor snabbt och korrekt.Rättshjälps-ärenden som inleddes vidmyndigheten skulle i genomsnitt varabeslutade inom tjugo arbetsdagar.Antalet ansökningar hos myndighetenhar fortsatt att minska även under år2000. Omloppstiderna beträffande besluti rättshjälpsfrågan har minskat år2000.I regeringens proposition med förslagtill ny rättshjälpslag förutskickadesatt i och medden nya lagens ikraftträdande endastskulle ha underlag för sin verksamhetunder ytterligare tre till (prop. 1996/97:9 s. 196 f). Påregeringens uppdrag har Domstolsverketutrett och också lämnat ett förslag påhur de ärenden som har handlagts avRättshjälpsmyndigheten skall handläggasi framtiden och om överklagade ärendenäven i fortsättningen skall prövas avRättshjälpsnämnden (regeringens dnrJu2000/3774). Verkets förslag innebäratt knyts samt attRättshjälpsnämnden avvecklas. Förslagetbereds iJustitiedepartementet.Regeringen konstaterar attRättshjälpsmyndigheten har uppfylltmålet om en snabb handläggning avrättshjälpsärenden. Det finns enligtutskottets mening ingenting sommotsäger denna bedömning.Prioriteringar inför budgetåret 2002Regeringen anför i budgetpropositionenatt domstolsväsendet skall fortsättautvecklas för att motsvara högt ställdakrav på verksamheten. Reformarbetetskall inriktas på renodling avarbetsuppgifter och arbetsformer. Detprocessuella regelverket skallförbättras. Tingsrätternas organisationskall reformeras för att förbättramöjligheterna till utbildning ochspecialisering av personal. Desatsningar som genomförs skall nogaföljas upp och utvärderas.Utskottet har inget att invända motvad regeringen anfört.AnslagetI tabellen nedan återfinns enjämförelse av regeringens ochoppositionens förslag till anslag fördomstolsväsendet (tusentalkronor).Anslag Prop. m kd c fp2001 2002inkl.TB3 547 3 617 + 81 + 180 - +997 192 000 000 100000Från anslaget betalas kostnaderna förde allmänna domstolarna, de allmännaförvaltningsdomstolarna,hyresnämnderna, arrendenämnderna ochDomstolsverket. Härutöver betalas frånanslaget kostnaderna 2001 uppgår domstolsväsendetsanslag, inklusive medel som tillförtspå tilläggsbudget, till . Vid ingången av åretfanns också ett anslagssparande om 60miljoner kronor. Utgiftsprognosen förår 2001 är beräknad till . Beroende på denutgiftsbegränsning som lagts pådomstolsväsendets anslag beräknas ettanslagssparande på ca 47 miljonerkronor att redovisas vid årets slut.Regeringen föreslår ett ramanslag förår 2002 på drygt 3 617 miljoner kronor.I anslagsberäkningen har hänsyn tagitstill beräknade utgiftsökningar förlöner, lokaler och övrigaförvaltningskostnader samt justering avpremierna för statligaavtalsförsäkringar.Den 1 juli 2001 fördesbouppteckningsverksamheten över tillskatteförvaltningen och med den 33miljoner kronor för att påbörja ochdriva verksamheten där.Skatteförvaltningen och Domstolsverkethar haft regeringens uppdrag attberäkna den totala kostnaden förreformen och beräknat kostnaden förverksamheten vid skatteförvaltningentill ca på årsbasis.Med anledning av de nya beräkningarnaskall ytterligare 30 miljoner kronortillskjutas skatteförvaltningen frånanslaget för domstolsväsendet m.m.Med anledning av en av Domstolsverketgenomförd utvärdering ommiljödomstolarnas påverkan pådomstolsväsendets kostnader överförs 35miljoner kronor engångsvis tilldomstolsväsendet från utgiftsområde 18,anslag 34:1 Stöd till lokalainvesteringsprogram för ekologiskhållbarhet.Härutöver görs ett antal mindreöverföringar såväl till som frånanslaget för domstolsväsendet m.m. samtföreslås höjningen av anslaget 4:13Kostnader för vissa skaderegleringar om5 finansieras genom ensänkning av domstolsväsendets anslagmed motsvarande belopp.I budgetpropositionen föreslås attriksdagen till Domstolsväsendet m.m.för anvisar ett ramanslag om 3617 192 000 kr.I motion Ju445 (m) yrkas en höjningav anslaget med 81 miljoner kronor.Enligt motionärerna bör den pågåendereformeringen av domstolsväsendetkombineras med ordentliga ekonomiskasatsningar. I motion Ju368 (kd) yrkasen höjning med ,medan en höjning av anslaget med 100miljoner kronor begärs i motionernaFi294 och Ju450 (båda fp).Utskottet har behandlatanslagsyrkandena ovan i avsnittetUtgiftsramen och anslagen. Som framgårdär föreslår utskottet att riksdagenantar regeringens förslag och avslårmotionsyrkandena.Domstolarnas ställningI motion Ju358 (m) begärs attdomstolarnas ställning ikonstitutionellt hänseende skallstärkas ytterligare. Enligtmotionärerna är sammanblandningen avdomstolar och myndigheter olycklig;varken i den rättskipande verksamheteneller i övrigt kan domstolar likställasmed myndigheter som direkt lyder underregeringen.Frågan om domstolarnas ställning haraktualiserats motionsvägen vid ettantal tillfällen under senare år.Konstitutionsutskottet behandladefrågan i ett betänkanderörande författningsfrågor (bet.2000/01:KU11 s. 46 f) och senast togjustitieutskottet upp en motion medmotsvarande innehåll vidbehandlingen av regeringens skrivelseom reformeringen av domstolsväsendet(bet. 2000/01:JuU29 s. 11 f). Omdomstolarna i praktiken ärsjälvständiga har ifrågasatts avmotionärerna bl.a. på den grunden attdet är regeringen som utfärdarförordningar med instruktioner förrespektive domstol med bestämmelser avadministrativ karaktär. I förordningföreskrivs vidare att Domstolsverketbl.a.