bet · GO01FiU23 · 2001-05-08 00:00:00 — Där harvi den inflationsprognos som också beaktar riskbilden. Vihamnar någon eller några tiondelar . Det här är småmarginaler. Så exakt är naturligtvis inte en sådanbedömning. Det andra skälet som jag tycker är viktigt attlyfta fram som orsak till varför vi låter styrräntan liggakvar är att vi i utgångsläget ligger ganska lågt. Vi liggerunder de flesta andra länder. Trots att den amerikanskacentralbanken har agerat snabbt och kraftfullt underinledningen av året, ligger deras styrränta på , och vårligger på 4 %.Sedan är kronan mycket svag. Det är klart att detefterhand ger en stimulans till svensk ekonomi i takt medatt den verkar in, givet att den ligger kvar förstås. Dettatalar för att det är klokt att avvakta ett tag för att sevilken riktning som utvecklingen tar. Vi har ettpenningpolitiskt möte , dvs. redan inom enmånad. Det gör det möjligt för oss att komma tillbaka tillden här bilden och se om vi har blivit något klokare. Vi ärredo att agera om det skulle visa sig att utvecklingentydligt går åt något håll i förhållande till vår prognos.Herr ordförande! Jag stannar där. Jag är beredd att efterbästa förmåga försöka svara på frågor.Ordföranden: tackar för inledningen och går över tillfrågor från finansutskottets ledamöter.Carin (): Herr ordförande! ochfinansutskottet genomför en granskning avRiksbanken. Den här granskningen sker alltid i efterhand,vilket gör det lättare för oss. Vi sitter ju med facit ihand. För gäller det att göra bedömningar avprognoser. Och det är svårt att göra prognoser, särskilt omframtiden, lär ha sagt. Det är extra svårtatt göra bedömningar av det som ska inträffa inom ett , som ska göra. Jag är väl medveten omdetta, men jag vill i alla fall ställa en enkel fråga. Vardet inte så att hade rätt i december i fjolnär han reserverade sig mot höjningen av reporäntan?I inflationsrapporten konstaterade bankenatt det höga oljepriset började dämpa konsumtionen ochhushållens framtidstro. Man tittade på de större länderna,och det var samma sak där. Men banken reviderade intetidigare bedömningar, utan förväntade sig en gradvisavmattning. Banken utgick också ifrån att den svenskakonjunkturuppgången var stabil med en stark inhemskefterfrågan, men konsumtionen väntades bli något svagare äntidigare. När det gäller inflationen fanns det enligt bankenen klar risk för att inflationen framöver skulle bli högreän inflationsmålet. Bland uppåtriskerna nämnde ni attlönerna kunde öka mer än väntat, och oljepriset kunde liggakvar på en hög nivå. En ytterligare risk var att den svenskakronan skulle försvagas mer än väntat. Sammantaget gjordedirektionen den bedömningen att reporäntan skulle höjas med0,. reserverade sig mot detta,bl.a. med motiveringen att en svagare internationellkonjunktur ökar sannolikheten för en lägre svensk inflationunder de närmaste åren.Riksbankschefen har ju också sagt nu att kronan sjunkit endel i värde . Men de flesta prognosinstitutskriver ned sina inflationsrapporter. Mot den bakgrundenvill jag ställa en fråga. Är riksbankschefen mer benägen än att hålla med vice riksbankschefen i debedömningar som han gjorde vid det penningpolitiska mötet idecember?Det här leder mig i sin tur fram till en annan fundering.Det gäller öppenheten och signalsystemet. Vi är ju allaöverens om att det är bra med öppenhet. Vi i utskottet hartidigare framfört hur bra vi tycker det är med Riksbankensbidrag till öppenheten. I tidningen fanns det den22 mars en intervju med vice riksbankschefen . Han säger så här: Riskerna för inflation harförskjutits sedan förra inflationsrapporten.Inflationsriskerna har minskat i takt med att konjunkturenhar försvagats och oljepriserna fallit. kvarståren viss uppåtrisk från den inhemska inflationen,lönerörelsen och den svaga växelkursen.Det här kan man ju uppfatta som en signal om kommandeändringar av reporäntan. Ni brukar ju göra så. Ni antydervilken väg ni tänker gå lite steg för steg, så attsignalerna ska gå fram och överraskningsmomentet försvinna.Det tycker jag är bra. Ingen av oss vill ju ha onödigastörningar på finansmarknaden.Lars Heikensten skickade samma signal vid ett besök iMalmö veckan före, och då skissade han på tre scenarier närdet gäller den internationella tillväxten. Han pratar omUSA:s ekonomi och en luftgrop - ett tillfälligt ras. Hanpratar om en djupare svacka och vändning och attUSA når botten. Det här har riksbankschefen nu beskrivit somv, u eller l.Utifrån detta har jag en fråga om höjningen av reporäntani december. skickade riksbankschefen signaler omen kommande höjning. Kan det vara så att öppenheten var förstor och signalsystemet för tydligt , såatt blev tvungen att höja räntan? Var öppenhetenalltför öppen? Eller var det så att hadeunderskattat den internationella konjunkturen och desspåverkan på den svenska utvecklingen?Urban : Jag tror att hade rätt idecember. Men jag tror också att vi andra hade rätt, och jagska gärna förklara varför. Vi värderade riskerna lite olika.Vi hade tre ganska distinkta risker som vi diskuterademycket. Det var det som gjorde att vi hamnade på enriskjusterad inflationsprognos på 2,3-2,, jag minns inteexakt. Det gjorde att vi höjde reporäntan med 25 punkter.Det var lönerörelsen, kronans utveckling och oljepriserna.Vi värderade de där riskerna lite olika.När det gäller risken för högre löneökningar vet vi ännuinte hur det har gått. Det är ju inte färdigt . Hurskulle det bli med kronans utveckling? Skulle den stärkas?Villy trodde att den skulle stärkas, och vi andrasade att det fanns en risk att den skulle fortsätta att varasvag. Oljepriset låg då högt. Majoriteten gjorde denbedömningen att här fanns det en risk att anpassningen nedåtinte skulle bli så snabb som huvudscenariot byggde på.Villy lade en lite annan betoning i sinriskbedömning och landade då på en annan riskjusteradprognos. Då valde han att inte höja reporäntan, medan viandra gjorde det.Man kan förklara det på ett annat sätt också. Man kan sägaatt när man är ute och kör bil - nu är jag där igen - ochkommer fram till en korsning finns det risker i den härkorsningen. Det finns en risk att det kommer bilar frånhöger och bilar från vänster, och det vet man inte förränman har kört igenom korsningen och förvissat sig om att detinte blev så. Då är frågan: När man har kört igenomkorsningen och lättat lite grann på gasen och det inte komnågon bil vare sig från höger eller vänster, ska man då draslutsatsen att man hade kunnat stå på för fullt genom helakorsningen? Jag tror inte att man kan göra det. Men när manhar kommit ut ur korsningen och ska anpassa hastigheten ärfrågan hur man hanterar nedförsbacken eller uppförsbackenbakom nästa hörn. Det är ett annat sätt att förklara detta.Ett tredje sätt att försöka beskriva att jag i någonmening tycker att både och vi andra hade rätt är attsäga att om den här konjunkturuppgången hade fortsatt hadekanske reporäntan under det här året och in på nästan årbehövt höjas till inte 4 utan kanske till 5, 6 eller över6 %. Den amerikanska gick upp till 6½ %. Undervåren har vi reviderat om penningpolitiken och sagt attbehovet av att gå upp till de höjderna har minskat betydligtmed den här internationella konjunkturavmattningen. Jag skainte ta fler exempel. Jag ska stanna där.Carin (): Herr ordförande! Jag kör också bilganska mycket, och det är väldigt viktigt att jag gör enbedömning av underlaget på de vägar jag kör. Är detvansinnigt halt ? Är det moddigt? Är asfalten kansketorr? Det leder mig då till en följdfråga om detta att göraprognoser. När man tittar på beräkningarna och prognosernaför den svenska tillväxten, och också av inflationen, kanman fundera över det som jag har varit inne på tidigare,nämligen om vi har något fel i vår statistik. iutfrågningen tog jag upp detta att dåvarande vicehandelsminister undrade om det var något feli vår statistik. Han sade att hade ägnat mycket tid ochmycket pengar åt att förbättra sin statistik. När manförsöker göra sig en bild av vad som händer i kanman t.ex. se att det är skillnad mellan . Jag undrar vad de här skillnadernaberor på. Har vi något fel i avläsningen av vägunderlaget?Urban : Jag är helt övertygad om att vi har fel ivår statistik. Det tror jag alla länder har. Vi har problematt mäta verkligheten exakt, därför att verkligheten är rättkomplicerad. Det är därför som det också är svårt att görakorrekta prognoser. Jag och mina medarbetare i banken skullesäkert tycka att det var fantastiskt om vi visste precis vadsom skulle hända, men vet vi inte det. Det är precis somi vardagslivet, man vet inte vad som kan hända . Dåmåste man försöka bedöma detta från en risksynpunkt och vägasannolikheten för ett bra utfall mot sannolikheten för ettdåligt utfall. Sedan får man agera med mindre steg och liteoftare. Då är ju sannolikheten för att man kommer någorlundarätt över tiden större än om man agera sällan med väldigtstora steg. Antag att vi lade fast en bedömning , och sedan agerade vi med ett enda steg efter denbilden. Jag tror att det skulle vara oerhört olyckligt.Vi träffas var sjätte eller , agerar medsmå steg, skrider till bordet med den information som då ärvid handen och närmar oss den ganska prestigelöst och servad den säger oss. Hur ska vi agera på den härinformationen? tyckte vi så och så, men det bryr vioss inte om , utan nu sätter vi oss med den härinformationen, den här bilden. Jag tror att det kanunderlätta det här arbetet. Jag tycker att det har gåttganska hyggligt som vi har haft den härregimen.Carin (): Jag vill tacka för svaret. Jag tyckeratt prog- nosarbete påminner om mina körningarpå norrländska vintervägar.Urban : Kan vi inte få en förklaring på det?Carin (): Det är ungefär lika svårt att göra enberäkning av underlaget.Urban : vet ju vad man säger omnationalekonomer. Jag har ju själv läst lite sådant så jagkan säga det. Nationalekonomer har alltid fel, men vi haralltid fel på ett väldigt intressant sätt. Men det är medden kunskapen som vi måste bedriva penningpolitiken - medförsiktighet och med prestigelöshet så att svensk ekonomikan anpassa sig till den långsiktiga tillväxtbanan ochanvända den potential som finns i vårt land.Gunnar (): Herr ordförande! Jag skulle vilja ta uppfrågan om kronkursens utveckling. Jag tror att den måstekomma mycket mer i fokus för den ekonomisk-politiskadebatten. I står denna gången, liksomrätt tidigare, att man bedömer attkronförsvagningen ska vara av tillfällig karaktär. Sedankonstaterar man också att när kronan förstärks kommer detändå att bli till ett svagare läge än vad man hartrott. Om man då sätter detta i relation till den verklighetsom vi har sett, är det så att /2000har kronkursen försvagats med ungefär 8 procentenhetergentemot TCW-index. Vid förra årsslutet var det gentemotTCW-index. Det är alltså en rätt långsiktig och kontinuerligutveckling. har haft denuppfattningen att den kommer att svänga och att den kommeratt bli starkare. Men reviderar man ned och säger att detblir till ett svagare utgångsläge. Jag tror att man brukarha som en tumregel att en nedgång i TCW-index med 3 %motsvarar en sänkning av reporäntan . Det visar attdet som sker har en rätt betydande omfattning. Det ärkanske också så att nedgången av kronkursen tvingar fram enhögre ränta än vad annars hade tänkt sig.Urban tog tidigare upp en diskussion om denamerikanska ekonomin där vi kanske ser ett nytt mönster närdet gäller konjunkturen och där utbudet spelar en mycket merdynamisk roll för att möta efterfrågan. Det har en mängdolika konsekvenser för synsättet på riskkapitalutveckling,och även på de fallande tillgångsvärden som vi nu ser. Mendet har också sin betydelse när vi diskuterar kronkursen. Ärdet någonting vi har lärt oss av de ärdet att en fallande kronkurs gynnar det bestående ochmotverkar indirekt att det nya växer fram, det som står fördet dynamiska utbudet och som har gett mycket av dynamiken ide senaste årens utveckling.Nu är det också så - och det är väl känt, men detförtjänar ändå att understrykas - att en fallande kronkursinnebär att vi förlorar välstånd och värde. Det innebärfallande tillgångsvärden och en mängd olika svårigheter närdet gäller att ta itu med strukturproblem. Det skylervisserligen över kortsiktigt, vilket kan varaförtjänstfullt, men på skapar det rätt betydandeproblem. Det gäller också de olika risker för inflation ochefterfrågetryck som har pekat på.Jag skulle vilja att försökte preciseralite grann hur ser på den mer långsiktigautvecklingen av kronkursen. Ni har vid ett flertaltillfällen utgått ifrån att den kommer att förstärkas. Mendet har, utan att vi bråkar om prognosens innehåll, visatsig att vi har fått en mer långsiktig försvagning. Ni landarnu också på en annan bedömning, nämligen att det blir svagare nivå än vad man har kunnat tro. Vad ärde grundläggande skälen till denna utveckling? Det finnsockså en annan sak som jag tycker är viktig att sätta ifokus. Vad anser att man bör göra för attmotverka denna utveckling och skapa en större stabilitet ikronkursen? Det är viktigt inte bara av allmänna ekonomisk-politiska skäl, utan det är också rätt viktigt för alla desmå och medelstora företag som försöker komma ut påvärldsmarknaden och som försöker konkurrera på deneuropeiska marknaden. Jag skulle vara glad om UrbanBäckström ville utveckla detta.Urban : Jag håller med om att det inte är bra försvensk ekonomi att kronan svänger på det här kraftigasättet. Låt oss strax komma tillbaka till det. Jag har endel bilder som illustrerar hur det här kan hänga ihop, vaden förklaring till detta kan vara och vilken karaktär vi harpå kronförsvagningen.Den allra senaste kronförsvagningen, som är gammalungefär, hänger intimt ihop med börskursens utveckling. Detär många utlänningar som har köpt aktier i . När mansäljer de aktierna så faller kronan i värde eftersom manväxlar in dem på valutamarknaden.Man kan naturligtvis fråga sig varför kronkursen inteapprecierade när man köpte de här aktierna en gång ivärlden, för det gjorde den inte. Det är kanske inte såkonstigt att valutakursen påverkas när drabbas av entillväxtförsvagning och ett börsfall av den här typen. Mendet konstiga är ju att den påverkas från den låga nivån, ochdet pekade på. Hur kommer det sig att kronaninte var starkare när nedgången började? Hur kommer det sigatt vi inte når till de jämviktsnivåer som vi har talat omtidigare, dvs. väsentligt bättre nivåer än de här?Låt mig visa ett diagram till. Det finns en annan karaktäri den här kronförsvagningen. Det är att räntorna intestiger. De långa räntorna stiger inte på samma sätt som dehar gjort tidigare. Ni kommer kanske ihåg när vi diskuteradehär i utskottet för fem . Några ledamöter satt iutskottet då också ser jag. Då var det två problem somalltid återkom. Det var både en kronförsvagning och en snabbränteuppgång. Det hängde samman med de förtroendeproblem vihade med de svaga statsfinanserna. Vi hade storabudgetunderskott. försvagas kronan, men de långa räntornaligger ganska stabilt förankrade på t.ex. den tyska nivån.Det är ett gott tecken i sig, men det är ingen tröst närkronan försvagas. Det visar att det är en lite annankaraktär i den här kronförsvagningen.Det här är ett tredje diagram som också sätter detta i ettperspektiv. Det här är fyra valutor som har flytandeväxelkurs. Det är , , och NyaZeelands. har godtyckligt valts sombasår, men man kan lika gärna klämma ihop de här kurvornanågon annanstans. Det framgår ganska tydligt att den svenskakronan inte är den valuta som har svängt mest, utan är en avde fyra som har svängt minst. Jag säger inte detta för attförringa kronförsvagningen. Jag tycker att det som harinträffat är bekymmersamt. Men jag vill säga att det finnsett inslag i den här regimen som vi har valt som innebär attväxelkursen för kronan svänger. Om man har en rörligväxelkursregim följer nackdelen att växelkursen ocksåsvänger med, och den kan svänga rätt kraftigt.Jag har tittat på som har haft rörlig växelkursunder , , och det visar sig attschweizerfrancen också fluktuerar väldigt kraftigt. Vad läross detta? Jo, det lär oss att det inte finns någonpenningpolitisk regim som bara har fördelar med sig. Allaregimer har fördelar och nackdelar. En fast växelkursregim,som vi hade , har ju den fördelen attväxelkursen är fast. Men det finns andra nackdelar. Om densätts under tryck måste räntorna dras till väldigt högahöjder. Den här växelkursregimen har den nackdelen atträntorna kan sättas mer efter inhemska förhållanden, men istället svänger kronkursen kraftigt. Det gör den för mångaländer. Nackdelar och fördelar måste vägas mot varandra. Omman spärrar in den ena får man rörelser någon annanstans isystemet.Kan man då komma ifrån detta? Ja, det kan man naturligtvisgöra. Man kan ju gå med i . Då får man en fast växelkursi dess mer grundläggande mening. Men man får kanske andranackdelar. Det är det diskussionen om huruvida det är braeller dåligt för att gå med i handlar om.Jag tycker sammanfattningsvis - och jag vill inte förringadetta - att det här är bekymmersamt. Kan vi göra någontingunder den här regimen? Ja, har naturligtvismöjligheten att intervenera. Frågan om Riksbankensbalansräkning kommer kanske upp senare i diskussionen, menjag tycker att det här visar att vi måste ha en kraftfullmöjlighet att intervenera även under en flytandeväxelkursregim. Vi gör det inte ofta, men det kan behövasvid vissa tillfällen. Vi gjorde det . Jag sägerinte att vi nödvändigtvis måste göra det, eller ska göradet, nu heller. Jag säger bara att det är ett vapen, enmöjlighet, som en centralbank måste ha också i en rörligväxelkursregim.Avslutningsvis har vi frågan om man kan göra något mer.Riksdag och regering kan naturligtvis fundera över om detfinns åtgärder man kan vidta som gör svensk ekonomi ännu merkonkurrenskraftig så att utländska placerare och investerarevill investera i och att svenskar inte vill föra utaktieförmögenheter i den utsträckning som faktiskt har skettunder . Här kommer frågan om kapitalskatter,investeringsmöjligheter osv. Jag har inget svar pådetta. Jag kan inte ge någon uttömmande beskrivning. Men detfinns möjligheter att fundera på vad man kan göra för attvända detta. Och tänker jag inte på de allra senasterörelserna, för de hänger samman med . Vilkaåtgärder kan vi i vidta för att skapaförutsättningar för en rätt värderad, en bra värderad,kronkurs?Gunnar (): Jag tog upp den frågan därför att vi nuså ofta i den politiska debatten talar om den lågakronkursen som en fördel och någonting som kan hjälpa tillatt överbrygga och lösa problem. Men i själva verketförstärker den ett antal grundläggande problem. Men allrespekt för att nu tog upp och utveckladefrågan lite grann tycker jag att har tagit litelätt på detta. I rapport efter rapport har man sagt att denkommer att stärkas. Man säger visserligen att det spelar enroll, men man sätter in i det i de större grundläggandestrukturella resonemang som vi för.Jag vill ställa en fråga. Stämmer inte den tumregeln atten sänkning av TCW-index ungefär motsvarar ensänkning av reporäntan när det gäller stimulansgentemot ekonomin? I så fall har vi sedan årsskiftet1999/2000 haft en stimulans från kronans fall som motsvararen sänkning av reporäntan . Det ska ju sättas in idet sammanhanget att medan kronkursens fall gynnar vårabefintliga företag som mest ägnar sig åt att vinnamarknadsandelar med priskonkurrens, hade en lägre räntakunnat tillföra det nya företagandet en mycket störredynamik både när det gäller att öka utbudet och när detgäller att stärka ekonomi på lite längre sikt.I det här sammanhanget slog det mig att riksbankschefen togupp att det är en tillväxt på 2-2½ % som är den långsiktigtmöjliga tillväxten. Finansministern sade i Dagens Industriför någon vecka sedan att det i grunden var rätt bra att vifick en lägre tillväxt , därför att annars hade densvenska ekonomin kört i taket. Det finns ett alternativ tillatt vi gillar lägre tillväxt, och det är att vi ser till attvi kan ha en högre tillväxt. Det är just det som debatten omkronkursen faktiskt handlar om.Om ska kunna ha en långsiktigt högre tillväxt, ochkanske kunna ligga högre än andra , för attom , enligt vad SNS har beräknat, kunna komma dit därvi tidigare låg, krävs det ju att vi gör förändringar i vårastrukturer och ser till att vi kan få en långsiktigtillväxtkraft. medverkar den fallande kronkursentill att man i stället förstärker gamla problem. Det leder isin tur till att vi riskerar att hamna i taketnär det gäller tillväxten och risken för ett växandeinflationstryck. Det är av det skälet som jag tycker att detvore bra om i fortsättningen ägnade kronansutveckling en större betydelse i sin analys av denlångsiktiga utvecklingen när det gäller penningvärdet.Det vore också intressant att höra om riksbankschefeninstämmer i det som finansministern sade om attdet i grunden är rätt bra om vi får en lugnare tillväxt.Eller skulle han i själva verket efterlysa att man i ställetgör någonting åt det som begränsar den möjliga tillväxten?Urban : Visst vore det bra, och det kommer visäkert att göra, att fortsätta analysera orsaker kringkronans utveckling i ett mer långsiktigt perspektiv, försökavrida och vända på de här argumenten och aspekternaytterligare i olika sammanhang. Det tror jag att vi kommeratt göra.Men i inflationsrapporterna står vi inför problemet attgöra en prognos över framtiden. Jag tror att ingen av osshär skulle jobba i om vi kunde göra prognoser påväxelkursen som slog in. Det skulle nämligen vara ganskalönande. Åtminstone mina medarbetare skulle säkert tycka attdetta vore en bra sak att jobba med någon annanstans. Vimåste hitta ett systematiskt sätt att hantera kronkursen ivåra prognoser. Ett sätt är naturligtvis att frysa den därden ligger nu och säga: Om den ligger kvar på den här nivånunder prognosperioden, vad händer då med ekonomin? Det blirlite konstigt. Med de mycket goda fundamenta som finns isvensk ekonomi - överskott i bytesbalansen, låg inflationosv. - måste man nämligen räkna med att växelkursen någongång framöver söker sig till något slags jämviktsnivå, ochden ligger betydligt högre än den nivå vi har nu.Sedan kan man fråga sig: Hur ser profilen på en sådan banaut? Det brukar vi reglera lite grann beroende påutvecklingen och bedömningar i vår inflationsprognos. Jagtror inte att man kan göra på mycket annorlunda sätt. Deflesta prognosmakare gör också så. Men jag håller med om attvisst kan man titta ytterligare - och det tror jag att viska göra - på olika aspekter kring kronans utveckling ochväxelkursen.Sedan vill jag lite grann ta finansministern i försvar -inte därför att jag känner att jag måste försvara honom, mendärför att jag säger fel själv . Vi skiljeregentligen inte någon av oss mellan tillväxt ochefterfrågan. Jag tror att det finansministern menade var attdet är bra att efterfrågan anpassas till vad tillväxten görmöjligt, eller rättare sagt vad tillväxtbanan klarar av. DetGunnar är ute efter är att det är på utbudssidan somriksdag och regering borde vidta åtgärder för att ökaflexibiliteten och göra förbättringar. Men jag håller medfinansministern: hade inte klarat en efterfrågeutvecklingpå i längden. Då hade vi skapat överhettning. Om manläser den här inflationsrapporten tror jag man kan se att vianvänder ordet tillväxt på samma felaktiga sätt. Jag gör detflera gånger när jag inte tänker mig för. Men det handlarnog om efterfråge- och utbudssidan. I den meningen tyckerjag att det var alldeles riktigt.Gunnar (): Jag tror säkert att finansministernuppskattar detta försvar. Men jag tror också att de flestadelar detta. Det finns ju ingen annan bedömning: Med rådandestruktur klarar inte ekonomin en högre tillväxt. Detintressanta är vilken slutsats man drar av detta.