bet · GP01FIU1 · 2001-11-09 00:00:00 — Nivåhöjningarna slårdäremot inte igenom på utgiftstaket förden samlade offentliga sektorn, vilketockså framgår av tabell 19 som visar attModerata samlingspartiets förslag underde närmaste tre åren understigerregeringens med 34, 110 respektive 133miljarder kronor.Även budgetalternativinnehåller skatteförslag som får effektpå kommunernas inkomster, vilket ihuvudsak regleras genom höjdastatsbidrag. Detta är den främstaanledningen till att även detta parti harhögre utgiftstak än regeringen.Centerpartiets inkomstskattereformleder på motsvarande sätt till attkommunernas skatteinkomster minskar, menbara första året då kompensation ocksåutgår i form av förhöjt statsbidrag.Efterföljande år bortfaller dennakompensation, vilket förklarar varförpartiets förslag till utgiftstak dåminskar kraftigt.Kristdemokraternas förslag ligger underde tre åren på en 11-24 miljarder kronorlägre nivå än regeringens främst beroendepå att partiet valt att kompenserakommunernas skattebortfall genom enavräkning mot statsbudgetens inkomstsida.De olika alternativen framgår avföljande diagram.DIAGRAM 7. REGERINGENS OCHOPPOSITIONSPARTIERNAS UTGIFTSTAKFöR STATEN 2002-2004Miljarder kronor(bild eller grafiskt element borttaget)Källa: FinansutskottetModerata samlingspartiet vill begränsaden offentliga sektorns inkomster ochutgifter och lägger i detta syfte framförslag till omfattande skattesänkningar,vilka föreslås bli finansierade mednästan lika stora utgiftsnedskärningar.Partiet vill dessutom minska denoffentliga sektorns bruttoskuld så attden understiger 40 %av BNP, främst genom en omfattandeförsäljning av statliga företag. Under denärmaste tre åren räknar Moderatasamlingspartiet med att derasprivatiseringar skall kunna inbringadrygt 200 miljarder kronor.I motionen beräknas partietsskattesänkningar leda till ettinkomstbortfall för den konsolideradeoffentliga sektorn på 42 miljarderkronor, medan utgiftsminskningarna uppgårtill . Mot periodensslut får skattesänkningarna fulltgenomslag och uppgår då till 80 miljarderkronor. Besparingarna väntas samma årleda till att utgifterna minskar med 77miljarder kronor vartill kommer enränteeffekt på sommotionärerna tillgodoräknar sig för sinamer långtgående privatiseringsförslag.Dessutom tar de i anspråk de medel somregeringen i budgetpropositionen fört uppsom en beräkningsteknisk reserv.Helt överskuggande i det moderatabudgetalternativet är att skatterna måstesänkas. Även om övriga oppositionspartierockså föreslår mycket långtgåendeskattesänkningar går Moderatasamlingspartiet mycket längre än dessa. Imotionen förespråkas sänkta statligaskatter och statligt finansieradekommunalskattesänkningar på sammanlagt 80miljarder kronor 2004. skallalltså skatterna sänkas med ett beloppsom motsvarar av statens ochkommunernas samlade skatteinkomster.Genom att växla lägre skatter motmindre bidrag och subventioner villmotionärerna, som de uttrycker det, göradet möjligt att leva på sin lön. Men meddetta synsätt blundar de för deomfördelande effekter som skatter ochbidrag har. Särskilt påtagligt blir dettanär partiet inte längre nöjer sig med attföreslå att den s.k. värnskatten skallavskaffas utan dessutom kräver att denstatliga inkomstbeskattningen i sinhelhet skall tas bort. Med hjälp avskatter och bidrag sker eninkomstutjämning mellan individer tillförmån för de sämst ställda i samhället.Skatter och bidrag har för den enskildeockså en inkomstutjämnande effekt övertiden, och genom denna omfördelning fårmedborgarna samhällets stöd i de skedenav livet då de inte aktivtförvärvsarbetar på grund av studier,sjukdom, arbetslöshet, ålderdom osv. Imotsats till motionärerna anser utskottetatt skattesystemets utformning har storbetydelse för fördelningspolitiken. Skattefter bärkraft är en grundläggandeprincip i ett välfärdssamhälle.Skattepolitiken är rätt använd ettviktigt verktyg för att minska klyftornai samhället. Även de offentligavälfärdsutgifterna bidrar till minskadeinkomstskillnader.Enligt utskottets mening kan man alltsåinte byta ut minskade eller avskaffadebidrag mot sänkta skatter på detlättvindiga sätt Moderata samlingspartietgör. Det som framställer somett enkelt statsfinansiellt nollsummespelkan få mycket långtgående återverkningarför de enskilda individerna. Särskiltpåtagligt blir detta dåskattesänkningarna i stor utsträckningförutsätts bli finansierade genomminskade transfereringar och besparingari sådana trygghetssystem som a-kassa samtsjuk- och föräldraförsäkringen.Moderata samlingspartiet harvisserligen släppt sitt tidigare krav påsänkta ersättningsnivåer från 80 till75 % för sjukpenning- ochföräldraförsäkringen samtarbetslöshetsförsäkringen men anseralltjämt att den sjukpenninggrundandeinkomsten (SGI) skall beräknas på ettsådant sätt att ersättningen frånsjukpenning- och föräldraförsäkringenkommer att begränsas. Dessutom villpartiet införa ytterligare en karensdag isjukpenningförsäkringen.Man motsätter sig också den nyligengenomförda höjningen av taket fördagpenningen i arbetslöshetsförsäkringentill /dag och anser, utan attredovisa något konkret förslag, att enallmän arbetslöshetsförsäkring skallinföras . För dettatillgodoräknar man sig en besparing somsamma år uppgår till 2,5 miljarder kronoroch som åren därpå växer till närmare 10miljarder kronor . Försäkringenskall vara tidsbegränsad ochadministreras av staten. Den skallfinansieras med en avdragsgill premie somskall utgå av sådana inkomstersom är ersättningsberättigade.Arbetsmarknadsutskottet har i sittyttrande (AU1y) riktat flera invändningarmot den föreslagna modellen. mening kan denslopade anknytningen till en vissarbetslöshetskassa medföra att ansvaretför att hålla kostnaderna nere begränsas.Nuvarande lösning ger genom sin kopplingtill dagpenningnivån indirekt ett ansvarför lönenivån inom kassans område, anserarbetsmarknadsutskottet som ocksåifrågasätter förslaget avfördelningspolitiska skäl, bl.a. medhänsyn till avdragsrätten för avgiften.Finansutskottet instämmer i den kritiksom arbetsmarknadsutskottet riktar motförslaget.Besparingar skall också göras i sådanatransfereringssystem somförtidspensioner, underhållsstöd ochbostadsbidrag.Att införa en andra karensdag isjukförsäkringen leder enligt utskottetsmening till ökade påfrestningar för redanutsatta grupper och dessa påfrestningarblir i än högre grad märkbara om åtgärdenpå moderat vis kombineras med ett förslagom att den sjukpenninggrundande inkomstenskall fastställas på ett mindreförmånligt sätt.Skattesänkningar finansierade på dettasätt ger enligt finansutskottets meningupphov till starkt negativafördelningspolitiska effekter. Demedborgare som är i störst behov avsamhällets stöd är de som i första handtvingas bidra till finansieringen genomuteblivna eller försämrade förmåner.Samtidigt får de själva begränsat utbyteav de sänkta skatterna på grund av lågainkomster.Finansieras skattesänkningarna dessutommed luftigt tilltagna dynamiska effekterurholkas snabbt stabiliteten istatsfinanserna.Därtill kommer att några av debesparingar partiet tillgodoräknar siguppnår man till priset av att medborgarnatvingas betala obligatoriska försäkringspremier, som för den enskilde harstora likheter med en skatt. Så t.ex.räknar Moderata samlingspartiet med attkunna spara genom attfrån statsbudgeten lyfta ut kostnader försjukskrivningar förorsakade avtrafikolycksfall för att i ställetbekosta dem via en obligatorisktrafikskadeförsäkring vid sidan avstatsbudgeten. Detta leder visserligentill en minskad belastning påstatsbudgeten, men de skattesänkningardet ger utrymme för torde inte uppväga deökade försäkringspremier den enskildebilisten får betala. Hur dessutom en sågenomgripande förändring skall kunnagenomföras anges inte imotionen. På snarlikt sätt vill Moderatasamlingspartiet göra stora besparingar iläkemedelsförmånen ocharbetslöshetsförsäkringen genom att istället låta dessa kostnader finansierasvia försäkringspremier som den enskildefår betala.Moderata samlingspartiet vill ocksåbegränsa kommunernas handlingsutrymme.Kommunsektorns utgifter väntas i fastapriser öka med under2001-2004. ser detta som enmycket påtaglig höjning av utgiftsnivånoch befarar att den höga utgiftsnivånskall bli bestående och därmed ocksåbidra till att ett alldeles för högtskattetryck permanentas. Utnyttjas intemöjligheten att sänka skatten finns detrisk för att produktivitetsutvecklingenhelt avstannar i kommunsektorn, hävdarmotionärerna. På lösa grunder påstås imotionen att kommunerna kommer att få enbättre produktivitetstillväxt med moderatpolitik, vilket skulle minskakommunsektorns kostnader med närmare 10miljarder kronor 2004. Hur detta ärmöjligt anges dock inte. Med moderatpolitik kommer enligt motionärerna ävenkommunernas socialbidragskostnader attminska med 2004.Moderata samlingspartiet utgår nämligenfrån att de moderata skattesänkningarnaskall minska behovet av socialbidrag idenna omfattning. Med hänvisning tilldessa och andra lika löst grundadeantaganden om kostnadsminskningar förkommunerna föreslår motionärerna attnivån på det generella statsbidraget tillkommunerna skall minskas med 14 miljarderkronor . Det är uppenbart att ettkraftigt minskat statsbidrag kommer atttvinga fram besparingar och nedskärningari kommunerna. Det som i motionen kläs iord som "bättre produktivitetstillväxt"är alltså, som utskottet ser det, ipraktiken inget annat än hårdhäntframtvingade nedskärningar ochavskedanden.Utgångspunkten för en privatisering börvara att den skall vara näringspolitisktmotiverad och att den skall genomförasvid en tidpunkt då utbytet blir sågynnsamt som möjligt för skattebetalarna.Men utan att redovisa någon närmareförsäljningsstrategi förutsätter Moderatasamlingspartiet att man redan nästa årskall kunna avyttra statliga företag för55 miljarder kronor. Och under de bådadärpå följande åren skall försäljningarnauppgå till vartderaeret. Börskurserna har under det gångnaåret fallit kraftigt men någon diskussionom det är rimligt eller ens möjligt att irådande börsläge avyttra statligverksamhet i denna omfattning förs inte.Såvitt utskottet kan finna tycksmotionärerna inte heller i sittbudgetalternativ ha beaktat det bortfallav utdelningsinkomster somförsäljningarna ger upphov till.Moderata samlingspartiet motsätter sighelt användningen av enbudgeteringsmarginal och anser attregeringen i stället bör återkomma tillriksdagen varje gång utgiftstaket är påväg att överskridas.Budgeteringsmarginalen påverkar nämligenbudgetdisciplinen negativt, ansermotionärerna.Genom att kategoriskt avvisaanvändningen av en budgeteringsmarginalkan motionärerna uppvisa ettbudgetförslag med ett lägre utgiftstak änannars. Allvarligare än så är emellertidatt motionärernas förslag inte går attförena med de anslagsvillkor som gällerför ramanslag och reservationsanslag.Myndigheterna har i det nyabudgetsystemet givits en tämligen storfrihet att fördela sina utgifter övertiden. Ramanslag som inte utnyttjas fulltut kan sparas till efterföljandeår. På motsvarande sätt kan en myndighetanvända tidigare sparade anslagsmedel somkomplement till årets anslag för attfinansiera en större utgift. Myndigheterhar också möjlighet att inom vissagränser låna av efterföljande års anslagom medelstilldelningen ett visst år ärotillräcklig.Myndigheternas rätt att självständigtfördela sina utgifter över tiden går inteatt inordna i ramförslag,eftersom detta inte ger utrymme förförskjutningar. Varje minskning avanslagssparandet som överstiger denberäknade förbrukningen avanslagsbehållningarna leder ju till attde samlade utgifterna ökar, vilketautomatiskt skulle få till följd attutgiftstaket överskrids, hur obetydligökning det än är fråga om. Det framstårinte som rimligt att riksdagenåterkommande skall behöva ta ställningtill varje liten förändring av dettaslag.Av de skäl som här redovisats kanutskottet inte ställa sig bakom Moderatasamlingspartiets förslag till inriktningav budgetpolitiken.Kristdemokraterna är starkt kritiska tilldet av regeringen användaöverskottsmålet, eftersom överskottenunder åren framöver uppkommer i ålderspensionssystemet och inte istatsfinanserna. För egen del redovisarde ett budgetalternativ som sägs varainriktat på att åstadkomma såväl ettbättre finansiellt sparande i staten somen snabbare avbetalning av statsskulden.Men har motionärernaidentiskt lika värden som regeringen ochför 2002 är deras angivna finansiellasparande i staten endast 0,1 procentenhetbättre än regeringens. Utskottet harsvårt att se att denna skillnad skullevara av så avgörande betydelse att detkan hävdas att Kristdemokraternasbudgetalternativ ens i utgångsläget haren starkare inriktning än regeringens. Ennärmare granskning av detkristdemokratiska budgetalternativetvisar tvärtom att det är behäftat medsådana brister att stabiliteten istatsfinanserna tämligen snabbt skullekunna urholkas.Den minskning av statsskulden somframkommer i motionärernas budgetalternativ uppnås uteslutande genom har ambitionen att sälja ut statligaföretag i samma omfattning som Moderatasamlingspartiet föreslår, dvs. för 55miljarder kronor och för 75miljarder kronor under vart och ett av debåda efterföljande åren. Utan dessatillkommande försäljningsinkomster kanKristdemokraterna inte tillgodoräkna siglägre ränteutgifter och kommer då att få ett sämresamlat finansiellt sparande för staten änregeringen.Motionärerna hävdar också att bådeinkomster och utgifter i deras budgetalternativ är lägre än i regeringensalternativ. Det kristdemokratiskabudgetförslaget sägs därför minskastatsfinansernas konjunkturkänslighet.Inte heller i detta avseende kanutskottet dela motionärernas uppfattning.Visserligen redovisar motionärerna ettförslag till statsbudget vars omslutningär lägre än regeringens, men den lägreomslutningen förklaras främst av attmotionärerna valt att nettoredovisamerparten av sina överföringar tillkommunsektorn som en negativ post påstatsbudgetens inkomstsida.Kristdemokraterna presenterar imotionen ett antal skatteförslag ochandra förslag som har mycket långtgåendeåterverkningar på kommunernas ekonomi. Ienlighet med finansieringsprincipen skallkommunerna kompenseras för sådanaförändringar, och normalt görs detta motramanslaget Generellt statsbidrag tillkommuner och landsting som finns uppförtpå utgiftsområde 25 Allmänna bidrag tillkommuner. Av en reglering på sammanlagt43,2002 har emellertidKristdemokraterna valt att redovisaendast pådetta sätt. Resterande 43,6 miljarderkronor redovisas som en utgift påstatsbudgetens inkomstsida påinkomsttitel . har dennaavräkning mot inkomsttiteln ökat till 57miljarder kronor och i detkristdemokratiska budgetalternativetkommer statsbudgetens omslutning då attminska lika mycket.Om i stället hadeföljt gängse praxis och redovisatsamtliga överföringar till kommunerna påutgiftsområde 25, skulle partiets ram fördetta utgiftsområde liksom taket för destatliga utgifterna behövt höjas med 57miljarder kronor 2004. Nivån påKristdemokraternas statliga utgiftstakskulle då ha hamnat betydligt över intebara övriga oppositionspartiersmotsvarande tak utan också 33 miljarderkronor över regeringens.Enligt utskottets mening är detangeläget att man på olika sätt försökerbegränsa statsfinansernaskonjunkturkänslighet. Men detta uppnåsverkligen inte genom att man i stor skalabörjar nettoredovisa utgifter motinkomster och på grundval av en på dettasätt minskad budgetomslutning hävdar attstatsfinansernas konjunkturkänslighetkommer att avta.Utskottet har tidigare starktkritiserat för dettaförfarande eftersom det inte tillgodoserbudgetlagens (1996:1059) föreskrifter omatt statens inkomster och utgifter skallredovisas brutto på statsbudgeten.Till saken hör att de fyraoppositionspartierna gemensamt villåterställa full avdragsrätt för denallmänna pensionsavgiften. Kompensationentill kommunerna för det skattebortfalldetta ger upphov till uppgår till ca 16miljarder kronor och redovisas avModerata samlingspartiet, Centerpartietoch på ett korrekt sätt påutgiftsområde 25. Kristdemokraternadäremot har emellertid valt attnettoredovisa denna kompensation motstatsbudgetens inkomster. Trots ett iövrigt identiskt förslag fårKristdemokraterna därigenom enbudgetomslutning som i förhållande tillde andra oppositionspartierna skenbart ärca lägre.Ett liknande exempel gällerKristdemokraternas förslag om en höjningav grundavdraget vid den kommunalabeskattningen till . Förkommunerna leder detta förslag till ettinkomstbortfall på 19 miljarder kronorredan 2002, och även detta bortfallräknar motionärerna av mot statsbudgetensinkomster. Grundavdraget skall enligtderas förslag visserligen beräknas motden kommunalt beskattningsbara inkomsten,men den skattelindring som detta gerupphov till skall betraktas som enstatlig skattereduktion som skall räknasav mot inkomsttitel påstatsbudgetens inkomster. En enklare ochmer naturlig åtgärd hade varit att ilikhet med Moderata samlingspartiet ochCenterpartiet utöka det befintligakommunala grundavdraget. Med den lösningsom valt får mannämligen inte bara ett krångligt ochadministrativt svårhanterligt system, manmissar också möjligheten att helt befriainkomsttagare med små inkomster från attbehöva lämna deklaration. Skall denföreslagna skattereduktionen kunnaberäknas är det nämligen nödvändigt attäven de med inkomster i intervalletmellan nuvarande grundavdrag och denföreslagna nya grundavdragsnivån på24 lämnar deklaration.På snarlikt sätt föreslås deförvärvsarbetande få göra ett statligtfinansierat förvärvsavdrag vid denkommunala beskattningen.Kristdemokraternas förslag tillskattesänkningar är 15 miljarderkronor större än regeringens och dettabortfall förutsätts i motionen blifinansierat av ungefär lika storanettobesparingar, däribland följande tvååtgärder som ensamma uppgår till ca 13miljarder kronor.I likhet med Moderata samlingspartietoch föreslårKristdemokraterna för det första attkostnaderna för personskador vidtrafikolycksfall inte längre skallfinansieras över sjukförsäkringen utanvia den obligatoriska trafikförsäkringenvid sidan av statsbudgeten. Det ärtrafikanterna som får ta på sig kostnadenför denna budgetavlastning som drabbardem i form av ökade premiekostnader.Dessutom kräver ett förslag av denna artrimligtvis ett visst mått avförberedelser och anpassning innan detkan omsättas i praktisk tillämpning. Menmotionärerna räknar uppenbarligen med attdetta skall kunna lösas till början avnästa år eftersom de i sittbudgetalternativ utgår från att detoffentliga skall kunna avlastas 4miljarder kronor i utgifter redan nästaår.Samma orealistiska syn på den egnapolitikens möjligheter kommer tilluttryck i ett annat av Kristdemokraternasbesparingsförslag, som går ut på attstatens bidrag till a-kassorna skallkunna begränsas mycket kraftigt redan2002 genom att medlemmarnas egenavgiftertill kassorna höjs i motsvarandeutsträckning. I detta syfte föreslårpartiet att en ny, allmän ochobligatorisk arbetslöshetsförsäkringinförs med en egenfinansieringmotsvarande en tredjedel av kostnaderna.Den nya försäkringen skall därigenomavlasta statsbudgeten. Ytterligarebesparingar uppnås genom vissaförenklingar av regelsy- stemen för dearbetsmarknadspolitiska programmen samtgenom att antalet åtgärder minskar, bl.a.slopas flyttningsbidraget. Därutöverförutsätter man att utgifterna förarbetslöshetsförsäkringen också skallkunna minskas med hänsyn till degynnsamma effekter som Kristdemokraternasförslag till tillväxt- ochföretagsfrämjande åtgärder sägs ge upphovtill.Sammantaget leder detta till attKristdemokraterna räknar med att redan2002 kunna minska utgifterna inomutgiftsområde 13 Arbetsmarknad mednärmare . Av motionenframgår däremot inte hur ett vagtformulerat a-kasseförslag skall kunnaomsättas i praktisk tillämpning redannästa år, inte heller vilket eller vilkainslag i politik sompå så väntas ge upphov tilldessa mycket betydande dynamiskaeffekter.Utskottet anser för egen del att detinte är möjligt att på detta sätt, ochredan nästa år, begränsa utgifterna förarbetslöshetsersättningen i denomfattning som motionärerna föreslår.Arbetsmarknadsutskottet ger i sittyttrande (AU1y) stöd för denna bedömning.I yttrandet sägs följande:Av förslag framgårinte uttryckligen vadsjälvfinansieringen skulle relaterastill. Om det är fråga om faktisktutbetald ersättning kan man till enbörjan konstatera att denna blir kändförst i efterhand som den avolika skäl kan vara svår attprognostisera. Utbetalningarna kanvariera relativt kraftigt år från årberoende på konjunkturen ochsammansättningen av de arbetslösa,vilket väcker frågan om premien skallfluktuera eller jämnas ut över tiden.Det framgår inte heller avKristdemokraternas partimotion omegeninsatsen skall relateras tillutgifterna för samtliga försäkradeeller för medlemmarna i en viss kassaeller för någon annan avgränsad gruppav försäkrade. Utskottet har ocksåinvändningar mot en så kraftigegeninsats som det kan bli fråga omsärskilt i ett svagtarbetsmarknadsläge med högarbetslöshet. Dessutom framstårsystemet som administrativt krångligt.Alldeles oavsett detta ser utskottetdet som orealistiskt attförändringarna skulle kunna genomförasså snabbt att de gav kraftiga utslagpå budgeten , vilketKristdemokraterna tycks räkna med.I budgetalternativ för2002 bärs alltså lejonparten av deföreslagna utgiftsminskningarna upp avtvå mycket osäkra besparingar somtillsammans förutsätts kunna ge etttillskott på ungefär 13 miljarder kronorredan nästa år.Budgetalternativet utmärks även iövrigt av en svagt underbyggdfinansiering. Regeländringar som syftartill att öka utgifter och minska skatterär sålunda tämligen väl specificerademedan regeländringar avsedda att minskautgifter eller öka inkomster ofta ärmycket otydliga.Så t.ex. för motionärerna fram fleratydligt redovisade och väl preciseradeförslag till skattesänkningar, vilka ärfullt möjliga att genomföra . Bland annat gäller detpartiets förslag till höjning avgrundavdraget liksom förslaget om ettnytt förvärvsavdrag. Dessa skarptformulerade skattesänkningar förutsättsalltså bli finansieradegenom vagt formulerade besparingar som inågra fall dessutom framstår somogenomförbara i praktiken.Därtill kommer den av bl.a.Kristdemokraterna förespråkade metodenatt - i likhet med kostnaderna förtrafikolycksfall och arbetslöshet - lyftaut verksamheter ur statsbudgeten för atti stället finansiera dem vid sidan avden. Följden härav blir att flera av deutlovade skattesänkningarna omedelbartkommer att ätas upp av ökadeobligatoriska avgifter. Av de föreslagnaskattesänkningarna på 15 miljarder kronor2002 kommer drygt 9 miljarderkronor, eller två tredjedelar, attvältras över på medborgarna i form avobligatoriska avgifter som har storalikheter med skatter.En besparing görs också genom attKristdemokraterna liksom övrigaborgerliga partier avvisar regeringensförslag till maxtaxereform. Somalternativ föreslår motionärerna att manskall införa ett barnomsorgskonto påtotalt per barn samtavdragsrätt för styrktabarnomsorgskostnader upp till 50 000 krper barn och år. Barnomsorgskontot gerenligt motionärerna småbarnsföräldrarnamöjlighet att fritt välja omsorgsform försina barn, något de inte sägs få med denav regeringen valda lösningen.Utskottet vill med anledning häraverinra om att maxtaxereformen omfattarall kommunalt subventionerad barnomsorg,således inte bara kommunala daghem utanockså föräldrakooperativt drivna daghemoch kommunalt subventionerade dagmammorsom bedriver barnomsorg i hemmet, dvs. iprincip alla barnomsorgsformer utom rentprivat finansierade lösningar sombarnflickor och privata dagmammor.