bet · GO01UU10 · 2001-03-20 00:00:00 — I arbetet med att genomförahandlingsplanen försöker man utveckla ettpartnerskap med samarbetsländerna, då man hoppas atten dialog med det berörda landet skall främjamöjligheterna till förbättring av MR-situationen.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U206 (fp) yrkande 17 kan besvaras.Motionärerna i motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 11påtalar behovet av att i FN och i det multi-och bilaterala biståndet ger stöd tillkvinnoorganisationer och till intensivainformations- och upplysningskampanjer, med syfteatt bekämpa kvinnlig könsstympning.Utskottet kan inledningsvis konstatera att FN:sfjärde kvinnokonferens i betecknadessom en framgång i strävandet att föra upp tidigaretabubelagda ämnen, t.ex. kvinnlig könsstympning, påagendan. Inför uppföljningskonferensen från ,som hölls , fanns en allmän rädsla överatt det skulle ske en tillbakagång i förhållandetill vad som uppnåtts 1995. Utskottet kan emellertidkonstatera att man på samtliga områden lyckats hållaställningarna och i vissa fall även kunnat avancera.Inga reservationer lades mot uppföljningsdokumentet,trots att det citerar några av de mestkontroversiella paragraferna ur handlingsplanen från1995. Detta gäller framför allt de paragrafer sombehandlar frågor om abort och rätten till sexuellsjälvbestämmanderätt. Samtliga länder som dåreserverade sig avstod från att göra det iuppföljningsprocessen. Handlingsplanerna från 1995samt 2000 utgör således en solid bas för detfortsatta arbetet.Från svensk sida utförs insatser för att bekämpakvinnlig könsstympning bl.a. inom ramen förhälsovårdsinsatser, som totalt utgör avbiståndet. Ett annat prioriterat område, som berörkönsstympning och svarar för en fjärdedel av detbilaterala hälsobiståndet, är rätten till sexuelloch reproduktiv hälsa. Inom ramen förutvecklingssamarbetet ges även stöd till WHO ocholika enskilda organisationer för att informera omoch bekämpa kvinnlig könsstympning, samt övergreppoch våld mot kvinnor och barn. Sida verkar för ökadjämställdhet och ser det som ett sätt att bekämpaförekomsten av kvinnodiskriminerande övergrepp.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U630 (kd) yrkande 11 kan besvaras.I motion 2000/01:Kr701 (mp) konstateras att man vidFN:s fjärde kvinnokonferens i antog etthandlingsprogram, där en av punkterna gällde kvinnoroch medier. Medier uppmuntras att vidtasjälvsanerande åtgärder, varför motionärerna iyrkande 40 önskar veta vad den svenska regeringengör för att påverka den bild medierna förmedlar avkvinnan.Utskottet menar att det är viktigt att dehandlingsprogram som har antagits vid FN:skonferenser inte stannar vid tomma ord. I frågorrörande kvinnors rättigheter bör haambitionen att utgöra föregångsland och vara aktivti uppföljningsprocesserna. Utskottet konstaterar attdet i är regeringen som har ansvaret förBeijingkonferensens handlingsplan. Handlingsplanenär emellertid mycket bred, vilket medför att allaområden inte har samma aktualitet i den svenskasituationen. Som ett resultat av detuppföljningsarbete som fått genomslag i kannämnas förbudet av köp av sexuella tjänster samtskärpningen av kvinnofridslagen.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:Kr701 (mp) yrkande 40 kan besvaras.4 Rättsstatens utveckling ochmänniskovärdetI motion 2000/01:U206 (fp) yrkande 19 understryksatt till utvecklingens infrastruktur hör ävenrättsstaten. Motionärerna menar att utveckling byggspå tre pelare. Först respekten för demokrati ochmänskliga rättigheter. Ingen långsiktig och verkligutveckling är möjlig utan någon grad av befintligdemokrati och respekt för människors rättigheter.Den andra pelaren är frihandel och marknadsekonomi.En fri handel och en fungerande marknadsekonomi ärdet som bäst skapar de resurser som är nödvändigaför utveckling. För det tredje handlar det ominstitutionsbyggande. Statens uppgift är att försemänniskorna med ekonomiska och sociala resurser såatt bl.a. marknadens institutioner fungerar.I motion 2000/01:U216 (kd) understryks attmänniskovärdet är universellt och inte kan bestämmasav geografiska gränser. Oberoende av faktorer somras, kön, ålder, religion osv. har varje människaett och samma värde. Motionärerna anser att det ärallas ansvar och plikt att verka för att tryggamänniskovärdet i alla delar av världen. Ett av deverktyg som kan användas för att uppnå detta mål ärdet internationella biståndet. Motionärerna menar iyrkande 3 att det krävs nya metoder för att slå vaktom människovärdet.I flerpartimotion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp)yrkande 12 (delvis) konstateras att stadgan för deninternationella brottmålsdomstolen antogs . har över 100 stater skrivit påstadgan. Domstolen kommer att vara ett viktigtredskap för att förhindra brott mot de mänskligarättigheterna . måste snarastmöjligt ratificera stadgan och också kraftfulltverka för att andra stater gör detsamma utanreservationer. Straffriheten är ett av de störstahoten mot respekten för de mänskliga rättigheterna.Under det gångna året har framsteg gjorts runt om ivärlden i kampen mot straffriheten. Trots dettafortsätter straffrihet att vara regel och inteundantag runt om i världen.Utskottets övervägandenI motion 2000/01:U206 (fp) yrkande 19 betonasrättsstatens betydelse för utveckling.Utskottet vill inledningsvis framhålla betydelsenav en fungerande rättsstat som ramverk för enförutsägbar, stabil och rättvis samhällsutvecklingoch som en väsentlig förutsättning fördemokratisering. Rättsstaten bygger på principen omalla människors lika värde och lika behandling införlagen.Sverige har lång erfarenhet av stöd till offentligförvaltning. Stödet har utformats i syfte atteffektivisera förvaltningen och därmed användningenav skattemedel. Riksrevision, skattesystem ochstatistik är väsentliga komponenter i en fungeranderättsstat. På dessa områden finns beprövaderfarenhet som kan tillämpas avseende stöd ocksåtill rättsväsende, rättshjälp och lagstiftning. InomSida pågår ett arbete för att utveckla de svenskainsatserna inom området. Att stärka rättsväsendet ivåra samarbetsländer kan ske på många sätt, flera avdem genom traditionella insatser förkapacitetshöjning, t.ex. genom att stärkaadministrativa system, datorisering ellerinfrastruktur.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U206 (fp) yrkande 19, kan besvaras.Motionärerna i motion 2000/01:U216 (kd) yrkande 3framhåller behovet av adekvata metoder för att slåvakt om människovärdet.Mänskliga rättigheter tillkommer varje individ ochinnebär bl.a. att alla är födda fria och lika ivärde och rättigheter. I regeringens skrivelseMänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (skr.1997/98:89) betonas att mänskliga rättigheter är enviktig del av svensk utrikespolitik. Detsamma gällerEU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.Utskottet konstaterar att internationelltutvecklingssamarbete används som ett verktyg för attpåverka individers möjligheter att åtnjuta sinamänskliga rättigheter. Svenskt utvecklingssamarbeteskall genomsyras av mänskliga rättigheter, vilketbl.a. framgår i "Demokrati och mänskliga rättigheteri utvecklingssamarbete", (skr. 1997/98:76).Även i EU:s utvecklingspolicy framkommer attmänskliga rättigheter ska vara ett genomgripandetema i unionens utvecklingssamarbete.Som tidigare behandlats i detta betänkande pågårinom ramen för FN ett ständigt arbete för att främjaoch skydda de mänskliga rättigheterna, äveninbegripet människovärdet.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U216 (kd) yrkande 3 kan besvaras.I flerpartimotion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp)yrkande 12 (delvis) betonas att den internationellabrottmålsdomstolen utgör ett viktigt redskap för attförhindra brott mot de mänskliga rättigheterna.Motionärerna betonar att möjligtmåste ratificera stadgan och också kraftfullt verkaför att andra stater gör detsamma utanreservationer.Utskottet konstaterar att 139 stater i skrivandestund undertecknat den s.k. Romstadgan förupprättandet av den internationellabrottmålsdomstolen (ICC). Tiden för undertecknandegick ut /01. I december 2000gjorde därför samt andra EU-länderdemarscher i ett flertal stater för att förmå flerstater att underteckna stadgan.För att stadgan skall träda i kraft krävs 60ratifikationer. har 28 länderratificerat, varför man räknar med attikraftträdande, och därmed domstolens inrättande,bör kunna ske inom något eller . EUdriver en aktiv politik för att uppmana och hjälpastater att ratificera stadgan. har ännu intekunnat ratificera, på grund av det omfattandelagstiftningsarbete som först måste slutföras.Arbetet pågår och enligt uppgift hoppas deansvariga att lagstiftningsarbetet skall varaslutfört senast . Utskottet villframhålla det nödvändiga i att en svenskratificering äger rum utan onödigt dröjsmål.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp) yrkande 12 (delvis)kan besvaras.5 DemokratibiståndRätten till att organisera sig är en grundlägganderättighet som finns inskriven i den svenskagrundlagen och fastslås i en mängd internationellakonventioner. Trots detta finns det många länder,till vilka ger bistånd, som har en tveksampolicy vad gäller fackföreningar och friafackföreningars möjlighet att existera och verka.Motionären menar att det är tveksamt om svenskabiståndsmedel skall gå till länder där inte ens demest rudimentära fackliga rättigheterna respekteras.Det gäller såväl det bilaterala biståndet som deexportkrediter som ges med biståndspengarinblandade.I motion 2000/01:U215 (s) framhålls att, i takt medett ökat välstånd, bör vara berett att bidramed ett ökat demokratibistånd till tredje världen.En demokratisk utveckling är bara möjlig om den gårhand i hand med en ekonomisk utveckling.I motion 2000/01:U644 (s) framhålls att demokratingör nya landvinningar. Aldrig förr har antaletdemokratiska länder runt om i världen varit såmånga. I har muren fallit och nya demokratieretablerat sig. I andra delar av världen finns sammatendens. En av demokratins viktigaste beståndsdelarär rätten att fritt yttra, sprida och ta del avåsikter. Yttrandefriheten är också en av deviktigaste faktorerna för en demokratirörelse iauktoritära stater.Ett av de viktigaste nya medierna är Internet.Sverige bör alltid stödja demokratiska rörelsergenom t.ex. utbildningsinsatser, bistånd ellerpolitiskt stöd. För att stödja demokratirörelser iländer som t.ex. och bör ianslutning till ambassader eller konsulattillhandahålla Internetuppkopplingar för dem som såönskar. På så sätt kan bidra till attkunskap och information blir tillgänglig dels fördemokratiaktivister, dels för en bredare allmänhet.På så sätt blir de auktoritära staterna svagare ochdemokratin starkare.Utskottets övervägandenMotion 2000/01:U215 (s) behandlar demokratibistånd isamband med rätten till facklig organisering.Motionärerna ifrågasätter om svenskt biståndsmedelbör ges till länder som inte respekterar fackligarättigheter.Utskottet kan inledningsvis konstatera att rättentill facklig organisering är en grundlägganderättighet som finns inskriven i den svenskagrundlagen och fastslås i en mängd internationellakonventioner. Den är således en del av de mänskligarättigheterna.Arbetet med att förbättra respekten för demänskliga rättigheterna skall genomsyra helautrikespolitiken (se skr. 1997/98:89 Mänskligarättigheter i svensk utrikespolitik) och såledesäven utvecklingssamarbetet. Biståndet syftar tillatt bidra till utveckling och blir därmed ettviktigt verktyg i arbetet för de mänskligarättigheterna. Det övergripande målet medutvecklingssamarbetet är att höja de fattiga folkenslevnadsnivå.Ett effektivt bistånd för fattigdomsbekämpningkräver ett samarbete mellan givare och mottagarland- ett partnerskap mot fattigdom - som bygger påömsesidiga mål och åtaganden och en samsyn om deförutsättningar och den politik som krävs. Genomutvecklingssamarbetet får därmed enmöjlighet att påverka och kan stödjademokratiseringsprocessen i mottagarlandet. Motdenna bakgrund är det tveksamt om just rätten tillfacklig organisering bör lyftas fram som enanledning till att avstå från utvecklingssamarbetemed landet i fråga. I flera fall är brister iuppfyllande av denna rättighet även kopplad tillbrister på andra MR-områden.I svenskt utvecklingssamarbete görs genomgåendeanalyser av mottagarlandets situation, som äveninkluderar rätten till facklig organisering, för attutforma lämpliga insatser för åtgärder. En avkanalerna är fackligt samarbete och den svenskafackföreningsrörelsen är engagerad i detta på mångahåll i världen.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U215 (s) kan besvaras.I motion 2000/01:U644 (s) yrkas om stöd fördemokratirörelser i auktoritära stater. Motionärernamenar bl.a. att Internet kan utnyttjas för spridandeav kunskap.Utskottet noterar i detta sammanhang att kunskap,kapacitet, institutioner och regelverk utgörnyckelfaktorer i ekonomisk och social utveckling ochdärmed förutsättningar för en demokratisksamhällsstyrning. Rätt utformat kanutvecklingssamarbetet här spela en viktig roll. Densnabba utvecklingen inom informations- ochkommunikationsteknikens (IT) område har väsentligtunderlättat förutsättningarna för kommunikation ochkunskapsöverföring. Förhoppningar finns att den nyatekniken medför många möjligheter för attutvecklas och minska fattigdomen.Sida har påbörjat arbetet med att sammanställa enrapport om informations- och kommunikationsteknik isvenskt utvecklingssamarbete. Rapporten skall liggatill grund för en strategi för svenskt arbete medinformationsteknik i samarbetsländerna med syfte attöverbrygga den växande informations- ochkunskapsklyftan mellan utvecklingsländer och övrigavärlden.Utskottet har i tidigare betänkanden (senast i2000/01:UU2) betonat vikten av att , som ettföregångsland inom IT-området, verkar för attytterligare satsningar kommer till stånd. IT-verksamheten lämpar sig väl för ett nära samarbetemellan offentlig och privat sektor ochansträngningar bör därför göras för att engagerasvenskt näringsliv i de fattiga ländernas IT-utveckling.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U644 (s) kan besvaras.6 Diskriminering på grund av kön ellersexuell läggningI motion 2000/01:U404 (c) konstateras att i FN:sförklaring om de mänskliga rättigheterna stipulerasatt ingen får diskrimineras på grund av ras,hudfärg, kön, språk, religion, politisk eller annanuppfattning, nationellt eller socialt ursprung,egendom, börd eller ställning i övrigt. I yrkande 9framhålls att diskriminering på grund av människorssexuella läggning inte nämns. Detta är en brist sommåste åtgärdas. bör därför på lämpliga sättarbeta för att FN:s förklaring om mänskligarättigheter kompletteras med diskriminering på grundav sexuell läggning.I motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 12 anförs att imånga länder lever personer med avvikande sexuellläggning under hot om misshandel och förnedrandebehandling. FN:s kommission för de mänskligarättigheterna har ett stort ansvar för att föra uppbrott mot sexuellt avvikande på den internationelladagordningen och med kraft fördöma de stater somformellt eller informellt förvägrar sexuelltavvikande rätten till personlig integritet ochfrihet.I motion 2000/01:U661 (fp) anförs att varje människamåste tillerkännas samma respekt genom attgaranteras en likabehandling av myndigheter, likhetinför lagen, skydd mot diskriminering och hot i frånandra medborgare etc. Motionärerna menar att det iSverige finns en lång tradition av att arbeta försexuellt likaberättigande och anser i yrkande 1 attden måste engagera sig mer iinternationella sammanhang för att påtalakränkningar gentemot homo- och bisexuella ochtranspersoner i andra länder. Trots att harmycket tydliga lagar om diskrimineringsskydd förhomosexuella har samkönade relationer förbisetts iEU. Homosexuella har inte samma rörelsefrihet somheterosexuella inom unionen. måste därför iEU agera starkare gentemot medlemsländernasdiskriminering av homo- och bisexuella samttranspersoner (yrkande 7).Det svenska initiativet vid iBeijing 1995 som särskilt uppmärksammade situationenför lesbiska kvinnor var viktigt, men har tyvärrblivit en parentes när det gäller FN:s arbete förhomosexuellas mänskliga rättigheter. bör,enligt yrkande 16, vara pådrivande i FN för att ökarespekten för homosexuellas mänskliga rättigheter.Det är viktigt att arbetar för att ocksåFN:s konvention om mänskliga rättigheter utvidgastill att gälla förföljelse på grund av sexuellläggning och könsidentitet.Det har snart gått förstagången antog en rekommendation (924/81) somuppmanade medlemsstaterna att avskaffa alldiskriminering av homosexuella. harockså i olika sammanhang, bl.a. vidmedlemskapsförhandlingar för nya medlemsländer,tagit upp frågan om situationen när det gällerhomosexuellas mänskliga rättigheter. En viktigfunktion för att stärka homosexuellas mänskligarättigheter har också för mänskligarättigheter spelat. Motionärerna menar i yrkande 17att det är angeläget att agerar aktivt föratt FN:s konvention om mänskliga rättigheterutsträcks till att gälla förföljelse på grund avsexuell läggning och könsidentitet. I yrkande 18krävs att homo- och bisexuella och transpersonerssituation förs upp på agenda och att Sverigemåste ta initiativ till att Östersjöstaternas rådskommissarie för mänskliga rättigheter ocksåuppmärksammar den diskriminering av homo- ochbisexuella och transpersoner som äger rum imedlemsstaterna (yrkande 19).I motion 2000/01:L459 (fp) menar motionärerna attkärlek och sexualitet måste mötas med samma respektoavsett om det gäller kärlek mellan människor avsamma kön eller mellan människor av olika kön.Homosexualitet är förbjuden i många länder. Detfinns länder som utdömer dödsstraff för homosexuellahandlingar, t.ex. och . Situationenför homo- och bisexuella är på många håll mycketsvår och det kommer regelbundet rapporter omförföljelse av dessa. Den allt hårdareflyktingpolitiken inom EU gör att förföljda homo-och bisexuella nekas en i vårt land även närde riskerar svår förföljelse i sina hemländer.Motionärerna kräver i yrkande 21 att inominternationella organisationer arbetar aktivt förgrundläggande rättigheter för homo- och bisexuella.Utskottets övervägandenFlera av motionerna, 2000/01:U630 (kd) yrkande 12,2000/01:U661 (fp) yrkande 1 samt 2000/01:L459 (fp)yrkande 21, handlar om vikten av att internationellaorganisationer, däribland FN, i sitt arbete värnarom homosexuellas rättigheter och att ärpådrivande i dessa frågor. Motionärerna i motionerna2000/01:U404 (c) yrkande 9 och 2000/01:U661 (fp)yrkande 16 anser att FN:s konvention om de mänskligarättigheterna bör utsträckas till att även inbegripadiskriminering på grund av sexuell läggning.Utskottet har tidigare behandlat frågan om homo-och bisexuellas rättigheter (bl.a. i bet.1998/99:UU3). I alla internationella sammanhang, isåväl multi- som bilateralt arbete, driver Sverigeaktivt linjen att diskriminering och bestraffning avpersoner på grund av sexuell läggning står i stridmed den grundläggande principen om alla människorslika värde och rättigheter. Rätten till privatlivliksom yttrandefriheten finns fastlagd bl.a. i FN:sallmänna förklaring om de mänskliga rättigheternaoch i den internationella konventionen om demedborgerliga och politiska rättigheterna. Sverigeställer krav på respekt för de mänskligarättigheterna på alla länder, och framför det idialogen med bl.a. biståndsländer och kandidatländertill EU. Utskottet utgår från att kommer attfortsätta att påtala och uppmärksamma dessa frågor ialla de sammanhang där det är aktuellt och på bästasätt tjänar saken.I FN:s konventioner om de mänskliga rättigheternanämns inte explicit homo- och bisexuellasrättigheter. Över huvud taget berörs inteuttryckligen frågan om sexualitet, varken vad gällerhomo- eller heterosexuella. I den mån sexuelltumgänge behandlas är det utifrån perspektivet av attge skydd åt utsatta personer och mot övergrepp. Dockkan homo- och bisexuellas rättigheter anses varaskyddade bl.a. genom principen om icke-diskriminering. I dessa sammanhang brukar man bl.a.hänvisa till artikel två i FN:s allmänna förklaringom de mänskliga rättigheterna, vari det stipulerasatt var och en är berättigad till alla de fri- ochrättigheter som uttalas i denna förklaring, utanåtskillnad av något slag, såsom ras, hudfärg, kön,språk, religion, politisk eller annan uppfattning,nationellt eller socialt ursprung, egendom, bördeller ställning i övrigt. Principen om icke-diskriminering är grundläggande och utgör ettcentralt inslag i de olika konventionerna om demänskliga rättigheterna. Gällande normsystem börsåledes kunna åberopas i det fall en person på grundav sin sexuella läggning diskrimineras i utövandetav de i konventionerna fastställda rättigheterna.Utskottet menar att homosexuellas rättigheterdärmed är skyddade av FN:s befintliga . är det ett faktum att dessagrupper utsätts för diskriminering och förföljelse imånga länder. Det är därför en viktig uppgift attstärka skyddet för homo- och bisexuella, bl.a. genomatt få deras rättigheter uttryckligen erkända avhela det internationella samfundet. Närförutsättningar finns för att driva frågan framåt,bör målsättningen vara att få homo- och bisexuellasrättigheter införda i FN:s konvention för depolitiska och medborgerliga rättigheternaMed vad ovan anförts avstyrker utskottet motionerna2000/01:U404 (c) yrkande 9 och 2000/01:U661 (fp)yrkande 16 och anser att motionerna 2000/01:U630(kd) yrkande 12, 2000/01:U661 (fp) yrkande 1,2000/01:L459 (fp) yrkande 21 kan besvaras.I motion 2000/01:U661 (fp) yrkandena 17-19 framhållermotionärerna tre andra internationellaorganisationer, , ochÖstersjöstaternas råd, vari aktivt bör ageraför att homosexuellas rättigheter uppmärksammas.Vad beträffar , noterar utskottet attrådets parlamentariska församling antagitflera rekommendationer som rör HBT-personer (homo-,bi- och transsexuella personer). Den senasterekommendationen antogs undernamnet "Situations of lesbians and gays in Councilof Europe Member States". antogs enrekommendation om homosexuellas situation i fråga omasyl- och immigrationsfrågor. engagerar siginom i frågor om främjande av demänskliga rättigheterna, däribland även olikadiskrimineringsfrågor, samt deltar iövervakningsförfarandet av olika medlemsstatersåtaganden gentemot , som utförs iministerkommittén och den parlamentariskaförsamlingen.När det gäller Organisationen för säkerhet ochsamarbete i () konstaterar utskottet attdet allmänna arbetet för att främja de mänskligarättigheterna och demokrati i främst är kopplattill förebyggande och lösande av konflikter. OSSE-staterna har gjort åtaganden beträffande icke-diskriminering, mot sexuell exploatering och ökadjämställdhet mellan män och kvinnor. Några specifikanormer vad gäller homosexuella, annat än generellaprinciper om icke-diskriminering och tolerans, haremellertid inte antagits. Dock brukar denna frågatas upp i samband med de årligaöversynskonferenserna om medlemsländernasuppfyllande av sina åtaganden. Flera länder,däribland EU och , brukar i sina anförandenberöra frågan om homosexuellas rättigheter. Mötenager även en möjlighet för NGO:er att uppmärksammaOSSE-staterna på problem inom detta område.Beträffande Östersjöstaternas råd () harutskottet inhämtat att den kommissariefunktion sominstiftades 1994 har omvandlats. Från ochmed har kommissarien en ny titel(kommissarie för demokratisk utveckling) och ettnytt mandat att stödja utvecklingen av dedemokratiska institutionerna och respekt för demänskliga rättigheterna i medlemsländerna. Med detutvidgade mandatet har således kommissarienmöjlighet att ta direkta initiativ till stöd förhomosexuellas rättigheter.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionen2000/01:U661 (fp) yrkandena 17-19 kan besvaras.Situationen inom EU tas upp i motion 2000/01:U661(fp). Motionärerna menar att EU måste verka för attsamtliga medlemsländer tillser att diskrimineringinte förekommer av homo-, bisexuella ochtranspersoner (yrkande 7).Utskottet noterar att Amsterdamfördraget 1997genomförde en ny artikel 13 i Fördraget omupprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget).