bet · GO01LU15 · 2001-03-08 00:00:00 — Utskottet avstyrktebifall till den då aktuella motionen.Utskottet finner inte skäl att frångå sitt tidigareställningstagande i frågan och avstyrker därförbifall till motion L439.Gode män och förvaltareFöräldrabalken skiljer mellan tvåställföreträdarfunktioner för barn: vårdnad ochförmynderskap. Den som har hand om vårdnaden har,som tidigare berörts, ett ansvar för barnetspersonliga förhållanden och skall bl.a. se till attbarnets behov av omvårdnad, trygghet och en godfostran blir tillgodosedda. Vårdnadshavarenföreträder också barnet i personliga angelägenheter.Förmyndaren å sin sida skall förvalta barnetstillgångar och företräda det i angelägenheter somrör tillgångarna. Förmyndaren företräder i övrigtbarnet när detta inte enligt lag skall göras avnågon annan.Enligt 10 kap. 2 § är bådaföräldrarna gemensamt förmyndare för barn som stårunder deras vårdnad. För barn som står under vårdnadav endast den ene av sina föräldrar är denne ensamförmyndare. Föräldrars ställning som förmyndareföljer alltså utan särskilt beslut av deras egenskapav vårdnadshavare. Om vårdnaden anförtrotts en ellertvå särskilt förordnade vårdnadshavare är enligt 10kap. 3 § denne eller dessa båda ocksåförmyndare för barnet.I 11 kap. finns bestämmelser om atträtten eller överförmyndaren i olika situationerskall förordna en god man för att företräda personersom av skilda anledningar inte i full utsträckningkan representera sig själva. Enligt 11 kap. 1 § kanen god man förordnas att i förmyndarens ställe vårdaen underårigs angelägenheter när en förmyndare pågrund av sjukdom eller någon annan orsak inte kanutöva förmynderskapet. Till god man eller förvaltareskall utses en rättrådig, erfaren och i övrigtlämplig man eller kvinna (11 kap. 12 §).I motion L429 av () anförs attbarn till missbrukare och psykiskt sjuka ochvåldsverkare sällan har någon utomståendevuxenkontakt och att de därför, om föräldraskapetfallerar, är några av de mest utsatta i samhället.Då är en av tingsrätten utsedd god man ellerförmyndare en bra lösning. Enligt motionären börregeringen lägga fram förslag till ändring avlagstiftningen rörande god man och förmyndare så attdet kan bli möjligt att utse någon sådan till stödför barn i familjer där missbruk, misshandel ochpsykisk sjukdom förekommer (yrkande 1). Motionärenbegär vidare ett tillkännagivande om att frivilligaorganisationer bör ges möjlighet att kompletteraoffentliga sektorn genom att deras medlemmar kanutses till god man eller förmyndare till stöd förutsatta barn (yrkande 2).Våren 2000 behandlade utskottet ett motionsyrkandei huvudsak motsvarande det nu aktuella yrkande 1 imotion L429. Utskottet anförde då i sitt avriksdagen godkända betänkande 1999/2000:LU15 attgällande rätt innebär möjlighet att förordna god manför en underårig vars föräldrar är sjuka eller avannan orsak inte kan utöva sitt förmynderskap.Avsikten med bestämmelsen i 11 kap. 1 §föräldrabalken är emellertid att godmanskapet skallvara under en övergångstid. Skulle förmyndaren varaförhindrad att utöva sittförmynderskap bör ny förmyndare utses. Reglerna iföräldrabalken om god man torde, såvitt utskottetkunde bedöma, inte vara avsedda för de situationersom beskrevs i motionen. Utskottet anförde vidareatt även om utskottet hade förståelse för denomtanke om barnen som ligger bakom motionsyrkandetvar utskottet inte berett att förorda attbestämmelserna om god man i föräldrabalkenutvidgades så att de kom att omfatta sådanasituationer som beskrevs i motionen. I sammanhangetmåste, anförde utskottet, beaktas att riksdagentidigare avvisat tanken på införande av godmanskapinom och därvid förordat andralösningar på de problem som togs upp i motionen(bet. 1998/99:SoU6). Mot bakgrund av vad som sålundaanförts avstyrkte lagutskottet bifall till motionen.Vad som anförts i den nu aktuella motionen utgör,enligt utskottets mening, inte skäl för riksdagenatt frångå sitt tidigare ställningstagande i frågan.Därutöver bör påpekas att gällande rätt inte hindraratt medlemmar i frivilliga organisationer utses tillgod man eller förmyndare.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionen L429.Enligt 12 kap. 16 § har gode män ochförvaltare rätt till ett skäligt arvode föruppdraget och ersättning för de utgifter som harvarit skäligen påkallade för uppdragets fullgörande.Beslut om arvode och ersättning för utgifter fattasav överförmyndaren. Överförmyndaren bestämmer dess-utom i vad mån arvode och ersättning för utgifterskall betalas med medel som tillhör den enskilde. Ominte särskilda skäl föranleder något annat, skallarvode och ersättning för utgifter betalas med denenskildes medel i den mån hans eller hennesberäknade inkomst under det år när uppdraget utförseller hans eller hennes tillgångar under samma åröverstiger två gånger basbeloppet enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring. Vidare föreskrivsatt arvode och ersättning för utgifter som inteskall betalas med den enskildes eller dödsboetsmedel skall betalas av kommunen.Enligt 14 kap. 15 § skall förordnadeförmyndare, gode män och förvaltare före den 1 marsvarje år i en årsräkning till överförmyndarenredogöra för förvaltningen under föregående år avegendom som stått under ställföreträdarensförvaltning.I motion L413 av () anförsatt betalningsrutinerna för gode män och förvaltarebör ändras på så sätt att kommunen dels tar överansvaret för att fakturera de huvudmän som självaskall betala arvoden, dels betalar in socialaavgifter samt lämnar kontrolluppgifter för alla godemän och förvaltare.Harald () anför i motion L415 attfrågan om huvudmannen själv eller kommunen skallbetala arvodet till gode mannen eller förvaltareninte bör knytas till huvudmannens bruttotillgångarutan till hur mycket som återstår sedan skatt ochhyra m.m. har betalats. I motionen begärs etttillkännagivande om en höjning av gränsen förarvoderingsansvar mellan kommunen och huvudmannennär det gäller förmyndare, gode män och förvaltare(yrkande 1). Vidare anförs att kommunen bör ansvaraför utbetalningen av arvode till alla förmyndare,gode män och förvaltare, även de som huvudmännensjälva skall stå för arvodet till. En sådan ordningskulle förenkla redovisningen till skattemyndighetenoch dessutom garantera att arvodet verkligen betalasut. I motionen begärs ett tillkännagivande härom(yrkande 2).I motion L417 av och () begärs att beslutar om sådan ändring iföräldrabalken att en förmyndare, god man ellerförvaltare kan redovisa sina uppdrag efterdet att uppdraget påbörjats och vidsamma tid. Motionärerna anför att en sådan ordningskulle sprida överförmyndarens arbetsbelastning ochförkorta dennes handläggningstider.Förmynderskapsreglerna i ändradesgenom en genomgripande reform (prop.1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. Reformeninnebar bl.a. ändrade regler beträffandeförmyndares, förvaltares och gode mäns förvaltningav egendom samt tillsynen över sådan förvaltning.Syftet var att modernisera reglerna på området ochanpassa dessa till dagens situation. Sålundaflyttades behörigheten att förordna förvaltare ochgod man i många fall från tingsrätterna tillöverförmyndarna, och tillsynen över överförmyndarnaöverfördes från tingsrätterna till länsstyrelserna.I lagstiftningsärendet uttalade utskottet att det ärväsentligt att en så pass genomgripande reform följsupp och utvärderas relativt snart, och utskottetutgick från att regeringen ser till att en sådanuppföljning och utvärdering kommer till stånd. Motbakgrund av bl.a. dessa riksdagsuttalanden inleddesinom en utvärdering av 1995års förmynderskapsreform. Utskottet har erfarit attregeringen nu har för avsikt att tillsätta en störreutredning i saken. Direktiv för utredningen avseskomma att beslutas under hösten 2001.Utskottet anser att det finns goda skäl attöverväga en annan ordning än den nuvarande när detgäller utbetalningar av arvoden till gode män ochförvaltare och förutsätter att sådana övervägandenkommer till stånd inom ramen för det föreståendeutvärderingsarbetet av förmynderskapsre-form. Utskottet förutsätter likaledes att frågan omen löpande redovisning av förordnade förmyndares,gode mäns och förvaltares förvaltning övervägs idetta sammanhang. Något formellt tillkännagivandedärom från sida är därför intenödvändigt.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna L413, L415 och L417.I motion L448 av () begärs etttillkännagivande om att lagskydd mot ekonomisktutnyttjande av hjärnskadade bör införas. Reglerna omförvaltarskap och sociallagstiftningen bör ses överoch ändras så att människor med hjärnskador får etttillfredsställande lagskydd mot ekonomisktutnyttjande. I motionen yrkas att skalltillkännage för regeringen som sin mening vad imotionen anförts om att ett lagskydd mot ekonomisktutnyttjande av hjärnskadade införs.I likhet med motionären har utskottet noterat attdet i olika sammanhang framförts kritik mot gode mänoch förvaltare. Kritiken har framför allt gällt attgode män visat bristande engagemang och har otill-räckliga kunskaper. I sistnämnda hänseende harsärskilt framhållits att många utvecklingsstördabehöver hjälp av den gode mannen exempelvis med attutverka beslut om det stöd och den service som de ärberättigade till enligt bl.a. lagen (1993:387) omstöd och service till funktionshindrade. Diskussio-nen har också handlat om hur många uppdrag en godman högst bör ha. Det har vidare gjorts gällande attsocialnämnder och länsstyrelser, som misstänker attsjuka och handikappade behandlas illa av sina godemän, enligt sekretesslagen (1980:100) skulle varaförhindrade att anmäla detta till överförmyndaren.Frågor kring gode män har också varit föremål föruppmärksamhet inom . I enforskningsrapport mot eldre (Nord 1994:2),som överlämnats till rådet har rekommenderats attreglerna ses över vad gäller tillsättandet av godemän, villkoren för att bli god man och över-förmyndarnas kontroll över hur den ekonomiskaförvaltningen sköts.Enligt utskottets mening finns anledning att ta denframförda kritiken på allvar, och utskottet anserför sin del att det är hög tid att bestämmelserna omgod man och förvaltare, i enlighet med vad utskottetuttalade , nu blir föremål för en grundliguppföljning och utvärdering. Utskottet har också medtillfredsställelse noterat att man inomJustitiedepartementet påbörjat ett sådant arbete.Som ett led i arbetet med att få kunskap om vilkaproblem som uppkommer i den praktiska tillämpningenoch vilka lagändringar som kan behöva görasanordnade departementet en hearingmed deltagande av bl.a. företrädare föröverförmyndarnämnder, överförmyndare, länsstyrelse,, , Sverigesadvokatsamfund och handikapporganisationer. Enligtvad som framgår av en inom Justitiedepartementetinför hearingen upprättad diskussionspromemoria be-handlades bl.a. frågor om hur godmansinstitutetfungerar, rekryteringen av gode män, behovet avutbildning och information, hur kontrollen av godemän och förvaltare kan förbättras samt om det börinföras en skyldighet för förvaltare och gode mänatt samråda med sociala myndigheter och släktingar.I sammanhanget bör vidare nämnas att den tidigarejustitieministern i ett skriftligt frågesvar omgodmansinstitutet (svar påfråga 1998/99: 314) uttalat att hon deladefrågeställarens uppfattning att det i vissa avseen-den finns anledning att se över reglerna om god man.De aktuella spörsmålen hade, fortsattejustitieministern, aktualiserats inomJustitiedepartementet under den pågåendeutvärderingen av förmynderskapsreform, ochfrågorna och deras fortsatta beredning övervägdesinom departementet.Mot bakgrund av vad som sålunda redovisatskonstaterar utskottet att motionsspörsmålet äruppmärksammat inom ramen för arbetet inomJustitiedepartementet. Utskottet finner inte skälatt förorda några ytterligare initia-tiv från sida med anledning av den nuaktuella motionen.Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L448. beträffande talerätt vid hävande avfaderskapatt avslår motionerna 2000/01:L416, 2000/01:L433och 2000/01:L453,res. 1 (m, kd, c, fp)2. beträffande adoption m.m.att avslår motionerna 2000/01:L436, 2000/01:L443,2000/01:L444 yrkandena 3 och 4, 2000/01:L449,2000/01:L459 yrkande 6, 2000/01:K397 yrkande 14,2000/01:Ju724 yrkande 11 samt 2000/01: Sf274yrkandena 6 och 7,3. beträffande allmän översyn avadoptionslagstiftningenatt avslår motionerna 2000/01:L406 yrkandena 1-3och 2000/01:Sf241 yrkande 1,res. 2 (m, kd, c)4. beträffande adoption avfamiljehemsplacerade barnatt avslår motion 2000/01: So458 yrkande 14,5. beträffande vårdnadsutredning ochmisstanke om misshandelatt avslår motion 2000/01:L446,6. beträffande gemensam vårdnadatt avslår motion 2000/01:Sf273 yrkande 4,7. beträffande överföring av vårdnadatt avslår motion 2000/01:So458 yrkande 13,8. beträffande samarbetssamtalatt avslår motion 2000/01:Sf273 yrkande 3,9. beträffande barnets behov av umgängeatt avslår motion 2000/01:L418,10. beträffande umgängessabotageatt avslår motion 2000/01:L419,11. beträffande talerätt om umgängeatt avslår motionerna 2000/01:L402, 2000/01:L421och 2000/01:So458 yrkande 15,res. 3 (m, fp)12. beträffande myndighetsåldernatt avslår motion 2000/01:L439,13. beträffande barn till missbrukandeföräldraratt avslår motion 2000/01:L429,res. 4 (m, kd)14. beträffande gode män och förvaltareatt avslår motionerna 2000/01:L413, 2000/01:L415och 2000/01:L417,15. beträffande ekonomiskt utnyttjande avhjärnskadadeatt avslår motion 2000/01:L448.Stockholm den 8 mars 2001På lagutskottets vägnarTanja LinderborgI beslutet har deltagit: TanjaLinderborg (v), (), (), RuneBerglund (s), (),(m), ElizabethNyström (m), (),(), TassoStafilidis (v), (), (), AndersBerglöv (s), (),(), RaimoPärssinen (s) och (). Talerätt vid hävande av faderskap(mom. 1)(), (m), ElizabethNyström (m), (), (), (), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Utskottet har" och på s. 10 slutar med"och L453" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning i frågaom vikten av att ingen felaktigt förklaras vara fartill ett barn. Att faderskapet blir riktigtfastställt måste givetvis anses ligga i såvälbarnets som moderns och den utpekade fadernsintresse. Vad först gäller den situation attfaderskapet har fastställts genom presumtion kanutskottet konstatera att nuvarande lagstiftning ifråga om talerätt för en avliden mans maka ocharvingar bygger på avvägningar mellan de olikaintressen som gör sig gällande. Några motsvarandeavvägningar har inte skett när det gäller talerättför mannens änka och arvingar vid ogiltigförklaringav faderskapsbekräftelse. Utskottet anser att det ärotillfredsställande att det inte finns några klararegler i fråga om talerätten i sådana fall. Vadhärefter angår talerätten i fråga om faderskap somhar fastställts genom dom får rättsläget, enligtutskottets mening, betraktas som oklart. Även motbakgrund av att det vuxit fram nyaformer av familjebildningar framstår nuvarandeinskränkningar i talerätten som en brist.Som framhålls i motionerna är metoderna förfastställande av faderskap helt andra än tidigare.Vetenskapen om blodundersökningar har utvecklats såatt fastställelse av faderskap är möjligt långtefter det att den utpekade fadern avlidit. Detta harblivit möjligt genom att med DNA-teknik undersökalevande släktingars blod.Sammanfattningsvis anser utskottet att de nuredovisade förhållandena bör bli föremål för enförutsättningslös utredning där olika aspekter påproblemen och de olika intressen som gör siggällande blir noggrant genomlysta.Vad utskottet nu anfört bör, med bifall tillmotionerna L416, L433 och L453, ges regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande talerätt vid hävande avfaderskapatt med bifall till motionerna 2000/01:L416,2000/01:L433 och 2000/01:L453 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. Allmän översyn avadoptionslagstiftningen (mom. 3)(), (m), ElizabethNyström (m), (), (), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17börjar med "I avvaktan" och slutar med "yrkande 1"bort ha följande lydelse:Utskottet anser att internationella adoptioner ärmycket betydelsefulla och positiva för alla i vårtsamhälle. Det finns därför all anledning att se tillatt utvecklingen vad beträffar adoptioner fortsätterpå ett bra sätt. Av den anledningen så behövs engenomgripande översyn av adoptionslagstiftningensamt en satsning på kunskap och forskning på dettaområde. Huruvida en person är lämplig att bliadoptivförälder eller inte avgörs alltid efter enutredning av socialnämnden i varje enskilt fall. Motdenna bakgrund förefaller det enligt utskottetsmening inte självklart att den 25-årsgräns somgäller för att komma i fråga som adoptivförälder ärmotiverad. Regeringen bör därför se över huruvida enåldersgräns som är högre än myndighetsåldern ärbefogad. Utskottet vill slutligen peka på att det avtillgänglig forskning och statistik framgår att barnadopterade av ensamstående i än högre grad än barnsom är adopterade av par är överrepresenterade ibarnpsykiatrisk vård. Dessa barn är vidareöverrepresenterade i barn- och ungdomspsykiatriskvård jämfört med en normalpopulation. mening saknas det tillräcklig kunskap omsituationen för barn som adopterats av ensamståendevarför situationen för dessa barn liksom rätten förensamstående att adoptera bör ses över. Det fårankomma på regeringen att föranstalta om enutredning vari bl.a berörda spörsmål får en noggranngenomlysning.Vad utskottet nu anfört bör, med bifall tillmotionerna L406 yrkandena 1-3 och Sf241 yrkande 1,ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande allmän översyn avadoptionslagstiftningenatt med bifall till motionerna 2000/01:L406yrkandena 1-3 och 2000/01:Sf241 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Talerätt om umgänge (mom. 11)(m), (), BeritAdolfsson (m), () och Anne-KatrineDunker (m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 23börjar med "Liknande motionsyrkanden" och på s. 24slutar med "yrkande 15" bort ha följande lydelse:I likhet med motionärerna kan utskottet konstateraatt den nuvarande ordningen med exklusiv talerättför socialnämnden i mål om umgänge med andraanhöriga än barnets föräldrar visat sig mindrelämplig. Utskottet anser att den nuvarandelagstiftningen nedvärderar far- och morföräldrarsbetydelse för barnen och barnens behov av närakontakter med närstående släktingar. Sådant umgängeär oftast en rikedom för barnen, och sådanarelationer verkar i de flesta fallen för barnensbästa. Bestämmelsen kommer såvitt utskottet har sigbekant sällan till användning, och i de fallsocialnämnden inte vidtar de åtgärder som behövs föratt tillgodose barnets behov av umgänge med näraanhöriga, såsom mor- och farföräldrar, bör dessaenligt utskottet ha möjlighet att föra talan viddomstol om sådant umgänge. Enligt utskottet börregeringen återkomma till med förslag tillerforderliga lagändringar.Vad utskottet nu anfört bör, med bifall tillmotionerna L402, L421 och So458 yrkande 15, gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 11 bort haföljande lydelse:11. beträffande talerätt om umgängeatt med bifall till motionerna 2000/01:L402,2000/01:L421 och 2000/01:So458 yrkande 15 somsin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,4. Barn till missbrukande föräldrar(mom. 13)(), (m), ElizabethNyström (m), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 26börjar med "" och slutar med "motionenL429" bort ha följande lydelse:Som anförs i motionen kan en god man utses som entillfällig lösning om föräldrarna är sjuka eller avannan orsak inte kan utöva sitt förmyndarskap. Omlösningen avser kan en nyförmyndare för barnet utses. Utskottet delarmotionärernas uppfattning att barn till missbrukare,psykiskt sjuka och våldsverkare väldigt sällan harnågon utomstående vuxenkontakt och att de, om inteföräldraskapet fungerar, är några av de mest utsattai samhället . I dessa situationer är enligtutskottets mening en av tingsrätten utsedd god manen bra lösning. Av en god man krävs bland annat suntförnuft och ett ansvarsfullt förhållningssätt.Sådana människor står säkert att finna i barnensnärhet. När den offentliga sektorn inte räcker tillbör personer lämpliga som gode män kunna rekryterasfrån frivilligorganisationerna. Personer från dessaorganisationer bör kunna skapa förutsättningar förutsatta barn att utvecklas och växa till fullvärdigamedborgare.Med hänsyn till det anförda delar utskottetmotionärernas bedömning att regeringen bör ges iuppdrag att utreda om lagstiftningen rörande god mankan förändras så att barn i utsatta miljöer kan fåtillgång till en sådan vuxen person som i vardagslagföljer barnet och ser till att det får en humanbarndom. Uppdraget bör även innefatta att frivilligaorganisationer ges möjlighet att komplettera denoffentliga sektorn i dessa sammanhang.Vad utskottet sålunda anfört bör , medbifall till motion L429, som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 13 bort haföljande lydelse:13. beträffande barn till missbrukandeföräldraratt med bifall till motion2000/01:L429 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.Särskilda yttranden1. Adoption m.m.Tanja Linderborg och (båda v)anför:Vi vill uttala att betänkandet Barn i homosexuellafamiljer som lämnats av Kommittén om barn ihomosexuella familjer är ett mycket stort stegframåt i strävandena att behandla alla människorlika oavsett sexuell läggning. Vi ställer oss bakombetänkandet vad det gäller rätten för homosexuellaatt bli prövade för internationell adoption. Viställer oss även bakom betänkandets åsikt omanhörigadoptioner för homosexuella samt möjlighettill assisterad insemination för lesbiska par.Huvudfrågan är om barnet kan få tillräcklig omsorgoch kärlek från sin eller sina kommande föräldrar.Föräldrarnas sexuella läggning har ingen betydelse,utan lämpligheten som föräldrar avgörs av andrafaktorer. I utredningen framkommer inga bevis föratt homosexuella skulle vara sämre föräldrar änheterosexuella. Mot denna bakgrund anser vi detmycket angeläget att beredningen av betänkandet Barni homosexuella familjer ges hög prioritet inomRegeringskansliet så att ett lagförslag i enlighetmed kommitténs förslag kan föreläggas inomen inte alltför avlägsen framtid.Vi har inte ansett det erforderligt att avge någonformell reservation till förmån för de motioner somvill ha till stånd en ordning som innebär rätt föralla människor att bli prövade som adoptivföräldrar,då vi utgår ifrån att regeringen kommer att utformasin proposition i frågan i enlighet med betänkandetfrån kommittén om barn i homosexuella familjer.2. Adoption m.m.Agne () anför:Jag delar den uppfattning som förts fram i motionK397 yrkande 14 och anser således att alla skallbehandlas lika inför lagar och regler. Mot dennabakgrund anser jag att alla myndiga personer bör harätt att bli prövade som adoptivföräldrar. Det ärdock väsentligt att poängtera att en adoption alltidmåste ske med utgångspunkt i barnets bästa och attdet är barnets rätt till föräldrar som är styrandeför en eventuell adoption och inte de vuxnas rätttill ett barn.Ett färdigt lagförslag som är i linje med denna minuppfattning föreligger . Jag förutsätter attlagförslaget efter remissbehandling och ytterligareberedning kommer under prövning. Jagavstår därför från att avge någon formellreservation i anledning av motion K397 yrkande 14.3. Adoption m.m.Ana () anför:I vår motion om sexuellt likaberättigande har vipåpekat att partiet redan tagit ställning för enomedelbar ändring av adoptionslagen i frågan omadoption av styvbarn i homosexuella par. Det gällerfall där en biologisk förälder avlider och då detredan finns etablerade starka känslomässigakontakter mellan barnet och en homosexuell partnertill den överlevande föräldern. I ett sådant fall ärdet uppenbart att en person i ett homosexuellt parkan komma i fråga som adoptivförälder.Lagstiftningen bör inte förhindra detta.Innehållsförteckning