bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — Om alla icke-våldsmetoder prövats måsteFN vara det världsorgan som beslutar om och genomförett militärt ingripande, menar motionärerna.Miljöpartiet anser att beslutsrätten om ett militärtingripande i mellanstatliga konflikter ellerinbördeskrig borde ligga hos ochdess underorgan. Man borde också utveckla förslagetom ett inrättande av en stående FN-styrka som skullekunna anlitas vid sådana ingripanden.Vidare anförs i motionen att FN:s arbete förnedrustning, rustningsbegränsning ochrustningskontroll är nära förbundet : att upprätthållainternationell fred och säkerhet.I motion 2000/01:U623 (m) yrkande 9 begärs ettriksdagens tillkännagivande om vad i motion anförsom FN. Motionärerna anför i motionen att FN:sförmåga att förebygga kriser och krig, bevarafreden, lösa konflikter eller tvinga fram fredligaförhållanden måste stärkas eftersom säkerhetsrådethar ansvaret för internationell fred och säkerhet.5.1.3.3 Utskottets övervägandenUtskottet ser mycket positivt på att arbetet med attförebygga väpnade konflikter har fått ökadinternationell uppmärksamhet. Syftet med attförebygga väpnade konflikter är enligt utskottetsuppfattning att försvara den enskilda människansvärdighet, frihet och trygghet. De mänskliga ochmateriella kostnader som följer av väpnadekonflikter framträder tydligare när merpartenav de väpnade konflikterna är inomnationella ellersaknar en global dimension. Denna trend förstärks avatt konflikterna ofta får uppmärksamhet avmassmedier runt om i världen. kanutskottet konstatera att tyngdpunkten i politik ochfolkrätt har förflyttats från nationell säkerhet ochsuveränitet till människors säkerhet, de mänskligarättigheterna och demokratiska fri- och rättigheter.Denna utveckling, som utskottet under lång tiduttryckt sitt stöd för, innebär att dekonfliktorsaker som ett konfliktförebyggande arbetemåste inbegripa omfattar ett mycket bredare fält änmellanstatliga motsättningar. Utskottet menar attcentrala orsaker till konflikter är ekonomisk ochsocial diskriminering och fattigdom och skevresursfördelning, ofta i kombination med etnisk ochreligiös förföljelse samt politiskt förtryck ochkonstaterar att insikten härom harspridit sig i allt vidare kretsar av detinternationella samfundet.Det internationella samfundets bristande förmågaatt förhindra våldsutbrott, krig och folkmord som iRwanda och på har lett till förluster avmänniskoliv, livslånga fysiska och psykiska skadorpå både offer och våldsverkare och krossade socialastrukturer. De ekonomiska kostnaderna i de drabbadeländerna för förluster av socialt kapital, förstördamateriella värden och ekonomisk stagnation äromfattande. Därtill kommer kostnader för detinternationella samfundets politiska strukturer, förcivila och militära fredsinsatser, föromhändertagande av flyktingar och föråteruppbyggnad. Även konflikterna i det fornaJugoslavien - och Kosovo -visaratt det internationella samfundet saknat entillräcklig förmåga att ingripa innan katastrofen ärett faktum. Utskottet konstaterar att kostnadernabåde i mänskliga och ekonomiska resurser för våldoch krig är avsevärt mycket högre än kostnaderna förförebyggande av konflikt och krig.Även /2001 pågår flerakonflikter som med tidigare diplomatiska och civilakrishanteringsinsatser kunde ha tagit en annanvändning. De pågående inbördeskrigen i synnerhet iAfrika - i , i och iDemokratiska Republiken - illustrerar på etttydligt sätt de höga kostnaderna som en öppenkonflikt får i mänskliga och ekonomiska termer. Detsom gör denna utveckling i än mer tragisk är,enligt utskottets uppfattning, att det drabbarutvecklingsländer där en majoritet av den inhemskabefolkningen är fattiga människor som lever på enlåg välfärdsnivå. Det kommer att ta innansamhällena är återuppbyggda efter krigen ochmänniskornas välfärdsutveckling kan ta fart.Det som är hoppfullt enligt utskottets mening äratt det finns exempel där man framgångsrikt lyckatsförebygga konflikter och där civila och militäraförebyggande insatser från det internationellasamfundets sida givit resultat. Ofta har detta skettmed hjälp av diplomatiska insatser, ekonomiskautvecklingsprogram och stöd för stärkande avdemokratin och rättssamhället. Sådana fall är detkonfliktförebyggande och konflikthanterande arbetesom har utförts från det internationella samfundetssida vad gäller , ochCentralamerika.Utskottet konstaterar att konflikter är en naturligoch ofrånkomlig del av den politiska vardagen i allasamhällen, även i demokratier, och att de ofta kandriva samhällsutvecklingen framåt. Utmaningen fördet internationella samfundet i detkonfliktförebyggande arbetet är att bidra till attkonflikterna hanteras så att våldsanvändning ochmänskligt lidande kan undvikas. Konfliktförebyggandesyftar enligt utskottets mening till att på ettkonstruktivt sätt kanalisera konflikter, ibetydelsen samhällsmotsättningar, genom fredligaprocedurer och strukturer och förhindra att de tarsig väpnade uttryck. Här bör även, enligt utskottetsmening, de största ansträngningarna göras för attförbättra det internationella samfundetskrishanteringsförmåga. Skulle det misslyckas atthindra en eskalering av en konflikt och en öppenvåldsanvändning utbryta skall det internationellasamfundet ha tillgång till både civila och militärakrishanteringsresurser samt kapacitet föråteruppbyggnadsinsatser efter det att omfattandevåldshandlingar har upphört.Utskottet välkomnar därför den utveckling som skerinom FN, EU, och i när det gäller attutveckla förmågan till förebyggande av väpnadekonflikter, att förstärka kapaciteten för civilakrishanteringsinsatser samt att för ändamåletlämpliga militära resurser kan ställas till detinternationella samfundets förfogande för militärkrishantering.Utskottet välkomnar även de analyser ochdiskussioner i dessa frågor som äger rum bådenationellt och i de relevanta internationellaorganisationerna. Utskottet menar att det sker enutveckling mot tydligare mål för detkonfliktförebyggande arbetet. Dessa relateras tillbättre handlingsalternativ än väpnade insatser ochtill organiserandet av lämpliga resurser på dencivila sidan. Det sker även en utveckling vad gällerbättre målstyrning liksom vad beträffar denpolitiska viljan och förmågan att agera tidigt,genomtänkt och samordnat vid potentiella kriser.Ännu återstår mycket att göra, men utvecklingen gårenligt utskottets mening i rätt riktning inom FN, EUoch OSSE.Utskottet vill framhålla vikten av att mänskligsäkerhet lyfts fram som en huvuduppgift i detbredare säkerhetspolitiska arbetet. Mänskligsäkerhet tar fasta på individens behov av och rätttill fysisk trygghet och kroppslig hälsa, tillgångtill livets materiella förnödenheter, rätt tilladekvat social och ekonomisk bas samt, inte minst,respekt för hennes eller hans personliga integritetoch frihet. Mänsklig säkerhet är enligt utskottetsuppfattning en förutsättning för samhälleligstabilitet, vilket i sin tur främjar regional ochinternationell fred och säkerhet.I motion 1998/99:U627 (kd) yrkande 3 anförs att FNmåste stärka sin kapacitet att förebygga, tidigtupptäcka och tidigt ingripa i väpnade konflikter. Imotion 2000/01:U414 (kd) yrkande 6 anförs att FN somorganisation bör stärkas för att framgångsrikt kunnaarbeta med global krishantering. I motion1999/2000:U402 (c) yrkande 6 menar motionärerna atten ny generation av fredsbevarande operationerbehöver utvecklas där de samlade militära och civilaresurserna samverkar. I yrkande 7 i samma motionföreslås att FN utvecklar metoder för tidigförvarning, strukturell prevention och medling samtförebyggande närvaro i potentiella konfliktområden.Kristdemokraterna anser i motion 1999/2000:U23yrkande 1 att bör verka för att FN inrättarett eget departement för konfliktförebyggande ochtidig förvarning lett av en undersekreterare meddirekt koppling till säkerhetsrådet. I yrkande 4anförs att FN bör vidga sin roll när det gällerfredsfrämjande insatser, bl.a. genom att skall kunna upprättas i konfliktområden.Vidare har erfarenheterna från FN:s insatser iKosovo och visat att det finns behov av enbetydligt starkare civil kapacitet (yrkande 5).Regionala organisationer har givits större ansvaratt lösa konflikter. anför i motion1999/2000:U402 (c) yrkande 9 att FN:s möjligheteratt ingripa tidigt i konflikter är beroende avmedlemsländernas vilja att ställa erforderligaresurser till förfogande. bör arbeta för attden inom FN upprättade snabbinsatsstyrkan Shirbrigsuccessivt byggs ut, som den civilafredsbevarande förmågan bör stärkas. I motion2000/01:U404 (c) yrkande 5 menar motionärerna att enrad åtgärder krävs för att göra FN:s fredsbevarandeinsatser slagkraftigare. I partimotion 2000/01:U415(mp) yrkande 2 betonas FN:s roll för global fred,säkerhet och nedrustning. I motion 2000/01:U623 (m)yrkande 9 framhåller motionärerna att FN:s förmågaatt förebygga kriser och krig, bevara freden, lösakonflikter eller tvinga fram fredliga förhållandenmåste stärkas eftersom säkerhetsrådet har ansvaretför internationell fred och säkerhet.Sedan tillträdde som generalsekreterare1997 har en omfattande reformering av genomförts. En central strävan har varitatt integrera och koordinera arbetet inom olikaavdelningar, som byråkratin har minskats.Generalsekreteraren har dock inte gjort bedömningenatt det vore önskvärt att inrätta ett separatdepartement för konfliktförebyggande, varsundergeneralsekreterare skulle lyda direkt undersäkerhetsrådet. Enligt vad utskottet kan bedömaskulle förslaget riskera att separera arbetet förtidig förvarning från sekretariatets övrigaverksamhet. Utskottet menar att ävenfortsatt bör ge FN:s generalsekreterare fullt stöd iden reformprocess som han håller på att föra framåt.Utskottet kan icke desto mindre konstatera att inomFN har skapats en radmekanismer för att förbättra kapaciteten att ageraeffektivt och integrerat på tidiga signaler ompotentiella konflikter. Bland annat har det isekretariatets politiska avdelning inrättats ettsärskilt forum som analyserar risksituationer ochhandlingsalternativ. Utskottet har vidare erfaritatt det pågår ett kontinuerligt arbete inom FN medatt ytterligare förbättra kapaciteten på dettaområde, framför allt vad gäller sekretariatetsanalyskapacitet.Utskottet kan vidare konstatera att förebyggande avväpnade konflikter successivt har kommit att inta enalltmer framträdande plats på FN:s agenda. Sedannovember 1999 har flera öppna möten i säkerhetsrådetägnats åt förebyggande av väpnade konflikter. Viddessa möten rådde bred enighet om vikten av ökatfokus på förebyggande åtgärder i vid bemärkelse. Vidett möte i säkerhetsrådet underströkrådet vikten av en samordnad internationell responstill ekonomiska, sociala, kulturella och humanitäraproblem, som ofta utgör bakomliggande orsaker konflikt.Generalsekreterare har vid upprepadetillfällen betonat vikten av attpreventionstänkandet genomsyrar FN:s verksamhet. Hanförespråkar bl.a. en permanent "fact-findingmission" samt en förstärkt tidig varnings- ochanalyskapacitet inom sekretariatet. Utskottet stöderdessa tankar som skulle stärka generalsekreterarensauktoritet. På uppmaning av säkerhetsrådet kommergeneralsekreteraren att presentera enrapport om konfliktförebyggande.När det gäller det bredare anslaget beträffandefredsbevarande operationer som efterlyses imotionerna 1999/2000:U402 yrkande 6, 1999/2000:U23yrkandena 4 och 5, 2000/01:U404 yrkande 5 samt2000/01:U415 yrkande 2 vill utskottet framhålla attdet utmärkande för den internationellafredsfrämjande verksamheten är attmandaten har breddats till att även inbegripa civilakomponenter, s.k. multifunktionella fredsfrämjandeinsatser. De FN-insatser som inleddes iKosovo och har omfattande mandat, vilkethar inneburit ett flertal nya och utmanandearbetsuppgifter för FN på den civila sidan. Behovetav deltagande med civil personal har därmed kraftigtökat, något som medlemsländerna ännu inte itillräcklig grad har kunnat leva upp till. för fredsbevarande insatser är hellerinte anpassad efter de nya kraven. Utskottet menaratt mot denna bakgrund är det angeläget att stärkaFN:s kapacitet för planering och genomförande avfredsfrämjande insatser med stora civilakomponenter, något som och EU också verkatför. har också givit särskilda finansiellabidrag till civila komponenter i den fredsfrämjandeverksamheten.För närvarande pågår ett intensivt arbete med syfteatt reformera och stärka FN inom det fredsfrämjandeområdet. offentliggjordes enrapport - Brahimirapporten - som togs fram av ensärskilt tillsatt panel med generalsekreterarensuppdrag att se över fredsbevarande operationer ialla dess aspekter. Utskottet vill framhålla attrapporten utmynnar i ett stort antal mycket konkretarekommendationer som, när de genomförs, kan bidratill att väsentligt stärka FN:s kapacitet inomområdet fred och säkerhet. En rad åtgärder som kanbidra till att stärka FN:s fredsoperationer ochanpassa FN-systemet efter dagens multidimensionellafredsoperationer föreslås. Hit hör bl.a.rekommendationer som kan bidra till ett merintegrerat arbetssätt, som på ett bättre sätt kan tatillvara tillgängliga resurser inom hela FN-systemet. Vidare föreslås omstruktureringar ochresursförstärkningar av sekretariatet. Islutdeklarationen från år2000 görs en hänvisning till Brahimirapporten, ochstats- och regeringscheferna begär attgeneralförsamlingen snabbt överväger dessarekommendationer. Uppföljningen av rapporteninleddes under generalförsamlingens möte ,och kommer att fortsätta . Som EU-ordförande lederSverige EU:s aktiva arbete med den fortsattauppföljningsprocessen.Utskottet vill även framhålla att inom EU pågårsamtidigt arbetet med att stärka medlemsstaternasförmåga inom militär och civil krishantering för attpå så vis också bättre kunna svara på de ökandebehov som finns inom främst FN och . harsedan länge verkat för att EU:s uppgraderadekrishanteringsförmåga skall inbegripa både civilaoch militära instrument, med kapacitetsmål på bådasidor och med särskild tonvikt påsnabbinsatsförmåga. var med och författadeden civila krishanteringsplan som kunde antas vidEuropeiska rådets möte i . Polisområdethar inledningsvis prioriterats i detta arbete, ochvid i Feira kunde ettkapacitetsmål antas om att kunna bidramed 5 000 poliser för internationella fredsfrämjandeuppdrag, varav 1 000 skall kunna sättas in med kortvarsel. EU har också inrättat en civilkommitté ochen koordineringsmekanism för det civila arbetet vidrådssekretariatet. EU:s medlemsländer är ense om måste finna vägar för att bistå inte bara närdet gäller poliser, utan inom hela rättsväsendet,bl.a. med domare och åklagare. Ett annat prioriteratområde är civil förvaltning och räddningstjänst.Arbetet med att utveckla de konkreta kapacitetsmålenkommer att fortsätta under det svenskaordförandeskapet.Vidare vill utskottet betona att under ettflertal år har drivit frågan om en utökadsnabbinsatskapacitet för fredsbevarande operationer,samt ökade ledningsresurser för dessa. Tillsammansmed övriga EU-medlemmar arbetar vi också för attförstärka FN:s förmåga att snabbt upprättahögkvarter i konfliktregioner. Under det svenskaordförandeskapet i Shirbrig gjordes storaansträngningar för att förbättra samverkan mellanmedlemsländer och FN när det gäller att snabbtställa trupper till FN:s förfogande. Utskottet anseratt det bör vara en prioritet att ytterligare stärkaShirbrigs förmåga att ställa fredsfrämjande styrkortill FN:s förfogande.OSSE skapade, genom beslut vid toppmötet i , en civil snabbinsatsberedskap(REACT). I samband med utformningen av denna harbl.a. från svenskt håll framhållits vikten av attsom komplement till snabbrekrytering av personal ökaberedskapen på det logistiska området.Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera attmycket återstår att göra inom området. Som framgåttovan är emellertid utvecklingen på väg i rättriktning. Detta bl.a. till följd av aktivt svensktagerande.Med vad som ovan anförts menar utskottet attmotionerna 1998/99:U627 (kd) yrkande 3, 2000/01:U414(kd) yrkande 6, 1999/2000:U402 (c) yrkandena 6 och7, 1999/2000:U23 (kd) yrkandena 1, 4 och 5,1999/2000:U402 (c) yrkande 9, 2000/01:U404 (c)yrkande 5, 2000/01:U415 (mp) yrkande 2 samt2000/01:U623 (m) yrkande 9 kan besvaras.I motion 1999/2000:U416 (kd) yrkande 2 anförKristdemokraterna att bör fortsätta attdriva utvecklandet av en ny generation avfredsfrämjande insatser i vilka civila och militärainsatser samverkar. Av central betydelse är attsamordningen mellan FN-missionerna och allahjälporganisationer samt övriga NGO:er som befinnersig i olika krisområden förbättras. Motionärernaframför vidare i yrkande 4 att den fredsfrämjandeorganisationen inom FN behöver effektiviseras. Devill särskilt betona vikten av att snabbt kunnarycka ut vid akuta kriser och att fungerande systemför tillgängliga nationella trupper ochsnabbinsatsstyrkor upprättas.Utskottet kan notera att det finns en klar trendmot ökad samordning och harmonisering inom FN-systemet. Viktiga steg har tagits mot ett starkareoch mer fokuserat FN i fält. Verksamheten i varjeland samordnas av FN:s lokale samordnare, och olikaFN-organ samlas allt oftare i gemensamma lokaler.Utskottet vill framhålla att anvisatmedel för bidrag till en fond för att stärkasamordningen inom FN och mellan FN och andra aktörersamt att är drivande när det gällerfördjupat samarbete mellan FN:s fonder och program.Fonderna och programmen samarbetar inom ramen förUnited , och dettasamarbete har bl.a. resulterat i gemensammabedömningar av situationen i vissa programländer,utvecklande av ett gemensamt ramverk för fondernaoch programmens landprogram samt en bättreharmonisering av fondernas och programmensrespektive landprogram. Det pågående samarbetetförväntas resultera i effektivare insatser somgynnar samarbetsländerna och minskar denadministrativa belastningen för dessa länder.Utskottet ser mycket positivt på detta arbete medatt förbättra samordning i fält.Utskottet noterar vidare att i Brahimirapporten omstärkande av FN:s fredsfrämjande verksamhetpresenteras olika rekommendationer som kan bidratill ett förbättrat samarbete inom hela FN-systemet.Här inbegrips arbetet på fält och samordningen därmellan FN:s olika aktörer.Utskottet konstaterar, liksom motionärerna bakomyrkande 4, att det finns ett stort behov av attförbättra FN:s förmåga till tidiga insatser.Utskottet vill härvid framhålla att regeringen medriksdagens stöd under ett flertal år har drivitfrågan om förbättrad snabbinsatskapacitet. Sverigehar tillsammans med övriga EU-länder under arbetet iFN:s särskilda kommitté för fredsbevarande upprepadegånger framfört att förutsättningarna för att snabbtkunna upprätta i konfliktregionermåste förbättras.Utskottet vill framhålla att det i Brahimirapportenföreslås en rad reformer syftande till att förbättraFN:s snabbinsatskapacitet, såväl på det militäraområdet som för civilpoliser och annan civilexpertis. Rapporten föreslår att UNSAS (), en databas övermilitära förband, militärobservatörer, civilpoliseroch civila experter, förstärks. Medlemsländernauppmanas att arbeta gemensamt för att skapasammanhållna, multinationella styrkor avbrigadstorlek inom ramen för UNSAS, klara föreffektiv utplacering inom särskilda tidsramar.Vidare bör sekretariatet inom ramen för UNSASupprätta en lista över 100 militärer och polisersamt experter från nationella arméer ochpolisstyrkor, som med sju dagars varsel kan vararedo att upprätta ett högkvarter för nya uppdrag.Utskottet ser positivt på dessa förslag och menaratt de ligger i linje med den strävan som bör rådainom området.Vidare kan utskottet konstatera att tanken med detmultinationella samarbetsprojektet , somäger rum inom ramen för UNSAS, är att en gruppmedlemsstater skall arbeta gemensamt och läggasamman de resurser som kan vara tillgängliga. Undersvenskt ordförandeskap fördjupadessamarbetet inom Shirbrig. initierade ettarbete för att diskutera och klarläggabeslutsprocesserna nationellt och inom Shirbrig viden förfrågan från FN. En annan svensk prioriteringär att öka öppenheten i projektet och förbättradialogen med övriga FN-medlemmar. I december 1999kunde den multinationella snabbinsatsstyrkan anmälastillgänglig för FN, innebärande att konsultationermellan FN och deltagarländerna i Shirbrig kundeinledas om framtida möjliga insatser. Shirbrigdeltar med en styrka i FN-missionenUNMEE i i vilken även Sverigedeltar.Utskottet konstaterar avslutningsvis i denna delatt genom regeringsbeslut i december år 2000uppdaterade sin anmälan av förband tillUNSAS.Med vad som ovan anförts menar utskottet att motion1999/2000:U416 (kd) yrkandena 2 och 4 kan besvaras.I partimotion 2000/01:U217 (kd) yrkande 17 anförsatt FN måste bygga upp snabbinsatsstyrkor även inomdet civila området, bl.a. då FN i ökad utsträckningi omedelbar anslutning till konflikters slut fåransvar för att administrera och leda sönderfallandesamhällen.Utskottet menar att det är mycket angeläget attstärka FN:s kapacitet för planering och genomförandeav fredsfrämjande insatser med stora civilakomponenter. Utskottet kan med tillfredsställelsekonstatera att länge har drivit denna frågatillsammans med övriga EU inom ramen för för fredsbevarande.Utskottet noterar att arbetet för att förbereda FNför bredare insatser inom det fredsfrämjande områdetredan har inletts. I Brahimirapporten om reformer avFN:s verksamhet avseende fred och säkerhet, sompresenterades , gavs flerarekommendationer om hur FN:s kapacitet på den civilasidan kan stärkas - såväl vad avser civilpoliser somandra civila experter. Häri ingår att sekretariatetbör etablera en central databas över civilaexperter, redo för att bli utsända med kort varsel,och att vissa omstruktureringar av sekretariatet börgenomföras för att bättre reflektera den civilakomponentens ökade roll i FN:s fredsbevarandeverksamhet. Arbetet med att genomföra rapportensrekommendationer inleddes ochkommer att fortsätta , delvis under detsvenska EU-ordförandeskapet. Utskottet noterar attresultatet av höstens förhandlingar blev blygsammareän vad , EU, andra likasinnade samt hade hoppats. Några framsteg kanemellertid noteras i form av viss omedelbarförstärkning och reformering av sekretariatetsavdelning för fredsbevarande operationer, DPKO.Bland annat har civilpolisenheten fått vissaresursförstärkningar.Utskottet vill vidare framhålla att hargivit såväl personella som finansiella bidrag tillde civila komponenterna av den fredsfrämjandeverksamheten. Utskottet ser även positivt på attSverige länge och aktivt har drivit frågan om dencivila polisens roll i fredsfrämjande uppdrag, bl.a.under tiden i . Vi har ävensuccessivt kunnat öka vårt deltagande med poliser ifredsfrämjande uppdrag och är , relaterat tillstorleken av den nationella polisstyrkan, ett av destörre polisbidragarländerna.Utskottet vill även betona att det inom EUsamtidigt pågår ett arbete med att stärkamedlemsstaternas förmåga inom civil krishanteringför att på så vis bättre kunna svara på de ökandebehov som finns inom främst FN och . harsedan länge verkat för att EU:s uppgraderadekrishanteringsförmåga skall inbegripa både civilaoch militära instrument, med kapacitetsmål på bådasidor och med särskild tonvikt påsnabbinsatsförmåga.Det bör även nämnas i sammanhanget att , genombeslut vid toppmötet i , harskapat en civil krishanteringsmekanism (REACT).REACT är ett verktyg för att snabbt och effektivtkunna mobilisera civil personal, inklusivecivilpoliser, för tjänstgöring i . Det förtjänar att noteras att isamband med utformningen av denna har bl.a. frånsvenskt håll framhållits vikten av att somkomplement till snabbrekrytering av personal ökaberedskapen på det logistiska området.