bet · GP01FIU1 · 2001-11-09 00:00:00 — En symboliskt viktig händelseoch ett tydligt bevis för den härutvecklingen är, som utskottet nämnttidigare, att nivån på de svenskaobligationsräntorna under det senasteåret legat på ungefär samma nivå ellerendast något över de tyskaobligationsräntorna.Överskottsmålet i de offentligafinansernaI motion Fi294 kritiserar Folkpartietliberalerna regeringen för att inte hanågon klar politik när det gälleröverskottet i de offentliga finanserna.Överskottet har inte satts tillräckligthögt under högkonjunkturåren för attskapa en buffert för sämre tider, enligtmotionärerna.Som utskottet framhållit tidigare ärsunda offentliga finanser ett mycketviktigt ekonomiskt politiskt mål för attbl.a. säkra en god välfärd, minskaklyftorna och klara de framtidapåfrestningarna till följd av dedemografiska förändringarna. Utskottetvill i sammanhanget erinra om attbudgetpolitiken styrs av två övergripandemål: de sammantagna offentliga finansernaskall visa ett överskott på av BNPöver en konjunkturcykel, och de statligautgifterna skall hållas inom de uppsattautgiftstaken.I samband med ekonomiskavårproposition fastställdes målen för deoffentliga finanserna fram t.o.m. 2001.Till följd av den pågåendekonsolideringen av statsfinanserna och dedå relativt svaga ekonomiska utsikternabeslutades om en infasning av målet föratt dämpa eventuella negativa effekter påsamhällsekonomin. skulle deoffentliga finanserna vara i balans. För1999 bestämdes att överskottet skulleuppgå till av BNP. Åren 2000 och2001 skulle överskottet uppgå till 1,5 %respektive av BNP. I anslutning tillbudgetpropositionen höjdesambitionen, och målet höjdesfrån tidigare till av BNP. Isamband med budgetpropositionen för 2001bestämdes att överskottet skullevara 2,5 %.Utskottet kan konstatera atterfarenheten av de preciseradebudgetmålen är mycket god. Målen har utansvårighet uppnåtts och även överskridits.År 1998 visade de offentliga finansernaett överskott på av BNP och 1999blev överskottet av BNP, vilket är2,övermålet . uppgicköverskottet till jämfört med måletpå . väntas, enligt prognosernai budgetpropositionen, ett överskott på4,jämfört med målet på 2,5 %.Sammantaget har de offentliga finansernaunder , 2001inräknat, gett ett överskott utöver deuppsatta målen på 7,5 procentenheter.Denna framgångsrika utvecklingen harbidragit till att pressa ned denoffentliga skulden, sänka räntenivån isamhället och därmed ävenräntekostnaderna i budgeten. Detta har isin tur skapat utrymme för de senasteårens satsningar på bl.a.sysselsättningen, vården, skolan ochomsorgen. Enligt utskottet är det ocksåviktigt att konstatera att det godabudgetläget gett regeringen möjlighet atti budgetpropositionen 2002 fortsätta medviktiga reformer, trots den snabbtvikande internationella konjunkturen ochden svagare ekonomiska tillväxten.Det är utskottets övertygelse attförutsättningarna för att nå målen skulleha varit mycket sämre med debudgetalternativ som t.ex. Folkpartietliberalerna presenterat för den aktuellaperioden.Utskottet vill i anslutning till dennadiskussion erinra om att målet föröverskottet är av BNP ochunder förutsättning att deninternationella konjunkturavmattningeninte allvarligt fördjupas målet.Ett för alla ...I utskottets betänkande med anledning avbudgetpropositionen (2000/01:FiU1) behandlades den storafördelningspolitiska utmaning som liggeri att minska klyftorna i samhället ochantalet personer som är marginaliserade.Enligt utskottets mening ger ekonomisktillväxt bättre förutsättningar för ökadrättvisa. Tillväxten i sig är däremotingen garanti för rättvisa, utan för attminska klyftorna i samhället krävs enaktiv politik för rättvisa. Målet börvara att människors livsval inte skallbegränsas av bakgrund eller kön. Allaskall ha samma rätt och möjlighet tillvård, utbildning och omsorg. Vidare måstealla former av diskriminering upphöra.Invandrare, flyktingar och de som bott iSverige i många generationer skall geslikartade möjligheter i livet.Även om mycket återstår att göra har desenaste årens tillväxt gjort det möjligtatt vidta åtgärder inom en rad områden;t.ex. har initiativ tagits för att ökaförutsättningarna för en långsiktigthållbar integration. Inom bl.a.arbetsmarknads- och utbildningsområdetpågår en rad olika insatser för att ökainvandrarnas möjligheter att delta iarbetslivet. Olika fördelningsanalyservisar att barnfamiljer och då särskiltensamstående föräldrar, ungdomar ochinvandrare fortfarande har det sämre nuän . En radåtgärder har vidtagits för att förbättrasituationen för dessa grupper, ochytterligare förslag lämnas ibudgetpropositionen. Andra studier visaratt det finns strukturella faktorer somgör att vissa samhällsgrupper har störretillgång än andra till utbildning, högainkomster och en god välfärd. fortfarande betydligt vanligare attbarn till föräldrar med högre utbildningstuderar vidare, än att barn tillföräldrar med lägre utbildning gör det.Det är bl.a. i detta perspektiv somregeringens satsningar på ett ökat antalplatser på högskolor och universitet,och ett reformeratstudiemedelssystem skall ses.Studier som bl.a. regeringen genomförtvisar att lönespridningen i ökadenågot under senare delen av 1990-taletefter att ha minskat . Till följd av den ekonomiskakrisen i början av 1990-taletmarginaliserades vissa grupper. Tillexempel har antalet människor som ärlångtidsarbetslösa, långtidssjuka ellerberoende av socialbidrag ökat. För att motverka detta måstebl.a. marginaleffekter av olika slagminskas så att det bättre lönar sig attstudera och arbeta. Därmed minskar riskenför att människor fastnar isocialbidragsberoende ochlångtidsarbetslöshet. Beslutet om attinföra maxtaxa i förskoleverksamheten ochbarnomsorgen är ett exempel på åtgärdersom bidrar till att minskamarginaleffekterna. Sänkning avmarginalskatterna genom höjningen av denedre skiktgränsen för statliginkomstskatt och den påbörjadekompenseringen av egenavgifterna är andraexempel. Till följd av förslagen ibudgetpropositionen och deytterligare förslag som framförs ibudgetpropositionen sänks ocksåmarginaleffekterna i de familjepolitiskastöden.... och socialbidragsberoendet skallhalverasSom utskottet nämnde ovan ökadesocialbidragsberoendet kraftigt under1990. Denna utveckling är enligtutskottets mening ett hårt slag för allasom kämpar för ökad rättvisa och högrevälfärd. och regeringensuppsatta mål är attsocialbidragsberoendet skall halverasmellan 1999 och 2004. Utvecklingen ochuppfyllelsen av målet skall årligenavrapporteras till . I bilaga 3i budgetpropositionen redovisarregeringen den första avstämningen avmålet. uppgicksocialbidragsberoendet till omkring 115200 s.k. helårsekvivalenter (antal vuxnapersoner med full ersättning under etthelt år). För att målet skall nås krävsalltså att antalet socialbidragsberoendesjunker till 57 2004, räknat ihelårsekvivalenter. Det kan jämföras medatt antalet socialbidragsberoende 1990,dvs. före den kraftiga nedgången i densvenska ekonomin, uppgick till 71 700.Till följd av bl.a.sysselsättningsuppgången och densjunkande arbetslösheten minskade antaletberoende av socialbidrag med mer än 12 %under förra året, till 101 000helårsekvivalenter. Detta visar enligtutskottets mening att det är kampen förökad sysselsättning och minskadarbetslöshet som är avgörande när detgäller att bryta bidragsberoendet i detsvenska samhället. Möjligheterna förutsatta grupper att skaffa jobb, egenförsörjning och delta i arbetslivet måsteöka. har inte råd - varkenmänskligt eller ekonomiskt - att ställadessa grupper utanför.I budgetpropositionen redovisas engenomgång av fördelningsprofilen avförslagen om maxtaxa, förändringarna iföräldra- och arbetslöshetsförsäkringen,förbättrat studiebidrag, höjtbostadstillägg för pensionärer ochförsörjningsstödet för äldre invandrare,skattelättnaden för pensionärerna,förändringarna i inkomst-, förmögenhets-och fastighetsskatten samtskattereduktionen förfackföreningsavgifter. Förslagen harsammantagna en gynnsam fördelningsprofiloch gynnar framför allt låg- ochmedelinkomsttagare. Dessutom gynnaskvinnor mer än männen av förslagen.OECD:s BNP-statistikModerata samlingspartiet ochKristdemokraterna använder i denpolitiska argumentationen något de kallarför tillväxt- eller välfärdsliga.Vad det handlar om är den statistik somOECD sammanställer avköpkraftskorrigerade BNP-uppgifter percapita. har, enligt t.ex.Kristdemokraternas motion Fi292, sedan1970 halkat från toppen till botten ivälfärdsligan.Som utskottet påpekat vid tidigarebehandlingar (senast i bet. 2000/01:FiU20) är statistik så osäker bör vara mycket försiktig med att draalltför långtgående slutsatser avuppgifterna. Möjligheten till jämförelsermellan länderna är mycket begränsad,enligt bl.a. egna uppgifter.Dessutom har måttet stora brister sommått på den ekonomiska välfärden.Även valet av tidsperiod är avavgörande betydelse för resultatet.Arbetarrörelsens Ekonomiska Råd (AER) hari en rapport (nr 5 2000) visat att om istället 1947 används som utgångsår och1997 som slutår och BNP per innevånare iåldrarna används somvälfärdsmått blir resultatet en allmän,mycket kraftig utjämning mellan . placeringar ändradesunder perioden från plats sex till platsåtta. ökade nivå frånnästan till av Förentastaternas nivå.Utskottet kan konstatera att svenskekonomi tappat i relativ position underframför allt två perioder - under andra hälften av 1970-taletoch . Den absolutstörsta nedgången kom då BNP föll somflera andra länder fortsatte att ha enpositiv tillväxt.Sveriges relativa position förbättrasDe har emellertid Sverigestillväxt varit högre än genomsnittet isåväl som EU, sominflationen varit en av de lägsta i industrivärlden. Detta innebär att Sverigesrelativa position har förbättrats.Utskottet vill erinra om att en hög,uthållig ekonomisk tillväxt är en viktigdel av regeringens ekonomiska politik.Det bör också tilläggas att tillväxtenskall vara ekologiskt hållbar.Utskottet vill i sammanhanget passa påatt kort redogöra för en vidareutvecklingav den köpkraftskorrigerade BNP-statistiken som ,, tar fram. har bl.a.undersökt den köpkraftskorrigeradeproduktionsnivån för olika regioner inomEU-länderna under perioden 1994-1996.Resultatet visar på en ganska storskillnad mellan de fattigaste och rikasteregionerna i flertalet länder. Denstörsta spridningen finns enligt Eurostati (inklusive östra ),där skillnaden i BNP per invånare(köpkraftskorrigerat) mellan denfattigaste och den rikaste delen avlandet uppgick till omkring 140indexenheter. Näst störst var spridningeni (drygt 95 indexenhetersskillnad), följt av (drygt 90indexenheter), (80indexenheter) och (omkring 75indexenheter). Enligt uppgifterär det land som har den minstaspridningen mellan olika regioner.Skillnaden mellan den region med lägstBNP per capita och den med högst BNP percapita uppgick till ungefär 30indexenheter. I likhet med BNP-mått är även beräkningarbehäftade med stora statistiska problem.Men enligt utskottets mening kan man ändådra följande, för svenskt vidkommande,viktiga slutsats: de regionala klyftornai förefaller vara betydligtmindre än i flertalet övriga länder i EU.Utskottet vill i likhet med vidtidigare behandlingar också erinra om attdet finns andra undersökningar som kankomplettera mått och därmed bidratill att fördjupa diskussionen omekonomisk välfärd. En sådan undersökningär den rapport om utvecklingsnivån ivärlden som FN:s utvecklings- ochbiståndsorgan, UNDP, publicerar varje år.En annan intressant rapport, därperspektivet visserligen är någotsnävare, är ESO:s (Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi) undersökningmed titeln mått mätt (Ds2000:23). Rapporten är en s.k.benchmarkstudie över ochinnehåller en jämförelse mellan Sverigeoch andra länder när det gällerutvecklingen i tolv olikasamhällssektorer - makroekonomi,arbetsmarknad, näringsliv, utrikeshandel,investeringar, skatter, utbildning,forskning, IT-sektorn, infrastruktur,hälso- och sjukvård,socialförsäkringssektorn,fördelningspolitik samt miljö- ochenergifrågor. position jämförtmed förhållandena i ,, , ,, och harundersökts för totalt 155 olikaindikatorer. Siffrorna avser framför allt1998, men i vissa fall är dock detstatistiska underlaget äldre. Kortfattatvisar resultaten i rapporten att Sverigetotalt sett klarar sig bra. I 67 av de155 indikatorerna placerar sig påförsta eller andra plats. När det gällersektorer som hälso- och sjukvård,socialförsäkringar, inkomstfördelning ochIT-sektorn ligger tillövervägande delen över den genomsnittliganivån i undersökningen.En annan undersökning, där perspektivetär ännu något snävare och framför alltbehandlar närings- och företagsklimatet,är den jämförande studie avnäringspolitiken som Näringsdepartementetpublicerar. Årets rapport avnäringspolitiken 2001 (Ds 2001:20) görbedömningen av utvecklingjämfört med andra vad avserindikatorer inom t.ex. områdenafungerande marknader och effektivkonkurrens, tillväxt- ochinnovationsorienterad FoU-politik,kompetensutveckling i näringslivet,arbetsmarknad, lönebildning ochtransportförsörjning. I korthet visarresultaten att hamnar på den övretredjedelen i rangordningen i 27 av de 45olika indikatorer som undersökts. Endasti tre fall placerar sig i dentredjedel av länder som har den sämstautvecklingen. Jämfört med den studie somgjordes har förbättratsin position i 14 indikatorer medanpositionen försämrats i 5 indikatorer.JämställdhetCentrala mål i den ekonomiska politikenär rättvisa och jämställdhet. Även om vii har kommit långt medjämställdheten mellan män och kvinnor ijämförelse med andra länder, återstårmycket att göra. Vårt samhälle ärfortfarande till stora delar styrtutifrån manliga normer. Arbetsmarknadenär alltjämt mycket könsuppdelad ochkvinnors arbete är ofta lägre värderat.Kvinnor har sämre karriärmöjligheter,sämre lön och mindre makt som en följd avatt de är kvinnor. För att bryta dettamaktmönster måste den övergripandeekonomiska politiken få ett ännutydligare genusperspektiv än i dag.Välfärden och jämställdheten är intimtförknippade med varandra. Det är inte enslump att länder som , ,och är mer jämställda ände flesta andra länder. Det är denutbyggda generella välfärden och den högaförvärvsfrekvensen för kvinnor som hargett möjligheter till detta.Kvinnors och mäns lika värde och rätttill egen försörjning skall vara ensjälvklarhet i . En egen inkomstär förutsättningen för fria ochsjälvständiga val i vardagen. Det skallaldrig accepteras att kvinnors kunskaperoch erfarenheter värderas lägre.Politiken måste därför med kraft inriktaspå kvinnors rätt till arbete med rättvisalöner, en väl utbyggd gemensam sektor,kvinnofrid samt en strategi för att fåjämställdhet på alla områden och flerkvinnor på olika beslutsnivåer.De reformer som utskottet redovisatovan, som t.ex. den stegvis reformeradebarn- och familjepolitiken, satsningarnapå skola, vård och omsorg och programmenför att öka sysselsättningen och minskaarbetslösheten, är väsentliga steg iutvecklingen mot en större rättvisa ochökad jämställdhet mellan män och kvinnor.En avgörande del i jämställdhetspolitikenär att motverka löneskillnader på grundav kön. Utskottet vill i anslutning tilldetta bl.a. erinra om att beslutade om en skärpning avjämställdhetslagen. Den nya lagen ärtydligare och skall mer effektivtmotverka att lön sätts efterkönstillhörighet på den svenskaarbetsmarknaden.Utskottet vill också erinra om attregeringens utgångspunkt i jämställdhetsarbetet är att såväl den politiska somden verkställande delen avregeringsarbetet skall genomsyras av ettjämställdhetsperspektiv. Till exempelgäller att olika förhållanden och villkorför kvinnor och män skall synliggöras,att varje fråga skall prövas ur ettjämställdhetsperspektiv och attkonsekvenserna av hur förändringar kantänkas utfalla för kvinnor respektive mänskall analyseras.Utskottet vill i sammanhanget ocksåerinra om att det inför varje viktigregelförändring i skatte- ochtransfereringssystemet iRegeringskansliet genomförs en analys avde olika åtgärdernas fördelningseffekter.I frågor som rör budgeten och denekonomiska politiken arbetar regeringenmed könsperspektivet på flera olika plan.Sedan 1999 har en arbetsgrupp medrepresentanter från bl.a. olikadepartement och myndigheter arbetat medatt ta fram metoder för att könsuppdelauppgifter för ett antal anslag ibudgeten. I samband därmed harStatistiska centralbyrån (SCB) tillförtsökade resurser för att ta fram nödvändigtstatistiskt underlag för könsuppdelningav anslag. I pågårett projekt om att integrera könsperspektivet i den statliga budgetprocessen.Utskottet vill understryka attjämställdhet berör alla samhällsområden.Jämställdhet handlar om rättvisa ochfördelning av ekonomisk och politiskmakt. Det handlar om demokrati, om attvärdera kvinnor och män lika. Därför ärdet också viktigt att genusperspektivetblir en naturlig del i budgetprocessenoch i finansplanen. För att nå ettsolidariskt, rättvist och jämställtsamhälle är det nödvändigt att det ibeslutsunderlagen finnskonsekvensanalyser utifrån ettgenusperspektiv.Utskottet anser sammanfattningsvis attjämställdhet är en fråga med högstaprioritet. Mycket återstår att göra.Utskottet ser positivt på att regeringenarbetar med att på olika sätt införlivakönsperspektivet i budgetprocessen och iden ekonomiska politiken samt att iövrigt utveckla jämställdhetsarbetet. (s), (v) och (mp) i samarbeteUtskottet tillbakavisarKristdemokraternas angrepp i motion Fi292på och degröna. En redovisning av resultaten iekonomin duger bra som svar påKristdemokraternas attack: Även omkonjunkturen nu mattas av har tillväxteni den svenska ekonomin varit historiskthög ,sysselsättningen stigit ocharbetslösheten sjunkit. Dessutom ärräntenivåerna låga, de offentligafinanserna och bytesbalansen visaröverskott och medborgarnas realinkomsterstiger starkt, trots avtagande ekonomiskaktivitet.Regeringens och de bäggesamarbetspartiernas mål är att undermandatperioden försöka skapa en så storuppslutning som möjligt för en politikför full sysselsättning. Liksom tidigareberör samarbetet i vårpropositionen femområden - ekonomi, sysselsättning,rättvisa, jämställdhet och miljö. mening ger samarbetet ensignal till omvärlden att det finns enpolitisk majoritet för en ekonomiskpolitik som är inriktad på fullsysselsättning, rättvis fördelning, ettoffentligt överskott om av BNP överen konjunkturcykel och prisstabilitet.Politiken syftar vidare till jämlikhet,jämställdhet och ekologisk hållbarhet.Samarbetspartierna står bakomriktlinjerna för den ekonomiskapolitiken, budgetpolitiken, utgiftstaken,tilläggsbudgeten och deföreslagna och aviseradeskatteförändringarna.Med hänvisning till vad som anförts ovanavstyrker utskottet förslagen imotionerna Fi291 (m) yrkandena 1, 8,10-16, 18 och 19, Fi292 (kd) yrkandena 1,2 och 3, Fi293 (c) yrkandena 1, 8-13 och15-20 och Fi294 (fp) yrkande 1.1.5 Den ekonomiska och monetära unionen1.5.1 Former för ställningstagande tilleuroUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens uppfattningi budgetpropositionen att etteventuellt svenskt deltagande i EMUmåste ha ett brett folkligt stöd, ochatt frågan därför skall underställassvenska folket för prövning i enfolkomröstning.Utskottet delar regeringens uppfattningatt det inte är aktuellt att delta idet europeiska växelkurssamarbetetERM2.Jämför reservationerna 2 (m, kd, fp), 3(c) och 4 (mp).MotionernaI motion Fi291 av m.fl. (m)anförs att svenskt företagande behöver enstabil valuta. En växande osäkerhet omden svenska kronan försvårar för demindre och medelstora företag som sökervinna nya marknader utanför landet. Enekonomisk politik som följs av sjunkandekronvärde urholkar välfärden ochsnedvrider förutsättningarna för nyttföretagande till förmån för de storaföretag som genom sänkt kronkurs får ökadkonkurrenskraft. Mot denna bakgrund ärdet av yttersta vikt att tar fulldel i samarbetet om den gemensammavalutan. Euron bör möjligt blisvensk valuta. bör därför snarastfatta beslut om fullt deltagande ivalutasamarbetet. efter ettpositivt beslut skall inträda iERM2 (yrkande 17).I motion U303 av m.fl. (m)anförs att eftersom regeringen valt attställa utanför eurosamarbetetråder valutaoro med svag krona. Det ledertill högre priser och räntor som urholkarvälståndet. Dessutom minskar Sverigesinflytande i Europasamarbetet. Sverigemåste enligt motionärerna så snabbt sommöjligt få ta del av de fördelar som dengemensamma valutan innebär. Regeringenbör därför presentera entidtabell över processen för beslut omeuron. Så snart ett beslut om en svenskeuroanslutning är fattat bör Sverigeansluta sig till ERM2 (yrkande 2).I motion N315 av Per m.fl. (m)anförs att en anslutning av tillEMU:s tredje steg är utomordentligtangelägen. Den gemensamma valutan är ettviktigt steg i fullbordandet av engemensam marknad och ett hjälpmedel föratt bekämpa arbetslösheten. Ettmedlemskap i leder också bl.a. tillminskad valutaosäkerhet och lägre ränta.Regeringen måste presentera en tidtabellför den svenska anslutningen till EMU istället för att fortsätta att försenaprocessen (yrkande 14).I motion Fi292 av m.fl. (kd)anförs att bör delta i EMU-samarbetet fullt ut. Vidare bör enfolkomröstning genomföras.Folkomröstningen bör föregås avöverläggningar mellan ledarna församtliga riksdagspartier. Av tidsskäl ärdet ej möjligt att genomföra enfolkomröstning . Mycket talar därför,enligt motionärerna, för att enfolkomröstning bör vänta till efter valet2002. Det bör också i en folkomröstningendast finnas två alternativ - ja tilldeltagande i och nej till deltagandei EMU. En förhandling om en svenskanslutning till ERM2 bör tas upp snarastefter det att svenska folket sagt ja tillEMU - detta för att minska tiden mellanansökan och fullt deltagande i (yrkande 4).I motion Fi293 av m.fl. (c)anförs att nackdelarna med ett svensktinträde i EMU överväger fördelarna.Den ekonomiska och monetära unionen ärinte, i första hand, ett ekonomisktprojekt utan ett politiskt projekt. EMUär ett av EU:s mest tydliga överstatligaprojekt, vilket kommer att innebäramindre ekonomiskt inflytande och minskadekonomisk flexibilitet förmedlemsstaterna. En gemensampenningpolitik kommer att tvinga fram merav gemensam finanspolitik. Enligtmotionärerna bör långsiktigarelationer till EMU värderas utifrånvunna erfarenheter. Det behövs åtminstoneen hel konjunkturcykel för att kunna göraen rättvis värdering av projektet. Om enriksdagsmajoritet avser att aktualiserafrågan om ett medlemskap i ansermotionärerna att den bör avgöras i enfolkomröstning. En folkomröstning börutlysas , i förväg,och innehålla två tydliga alternativ(yrkande 5).I motion K369 av m.fl. (c)anförs att EMU inte i första hand är ettekonomiskt projekt, utan EMU är ettcentralistiskt, politiskt projekt. Stödetatt göra till en delstat iförbundsstaten är svagt, ochSverige bör därför följa exempelatt efter folkomröstning avskriva allaplaner på inträde i valutaunionen underöverskådlig tid. bör i stället,gärna tillsammans med ochStorbritannien, utarbeta ett ihuvudsak mellanstatligt alternativ tillfederalismen (yrkande 3).I motion Fi208 av m.fl.(fp) anförs att böransöka om medlemskap i tredjeetapp. Det finns inget skäl att vänta ochse. Tvärtemot, blir kostnaderna för attstå utanför allt högre ju längre tidengår (yrkande 1). Enligt motionärerna ärdet viktigt att riksdagfastställer en tidtabell och enhandlingsplan för inträdet i EMU:s tredjeetapp. Detta bör ske i fem steg.Regeringen avger en skriftligavsiktsförklaring till där dessEMU-politik och tidtabell redovisas. Ennationell övergångsplan görs upp ochgenomförs så snabbt som möjligt (yrkande2). En folkomröstning om EMU börgenomföras (yrkande 3). Efterett ja i folkomröstningen tas enförhandling upp med omsvenskt inträde i ERM2, och börsikta på att gå med i så snart detsedan är praktiskt och juridiskt möjligt.I motion U301 av m.fl.(fp) anförs att bör ansöka ommedlemskap senaste 2003. går in i sin tredje fas. Då blireurosedlar och euromynt lagligabetalningsmedel i EMU-länderna. Då blirdet också påtagligt för alla och envaratt euron finns och att den har kommitför att stanna.