bet · GP01KUU1 · 2001-11-22 00:00:00 — Regeringen anser att dethuvudsakligen bör vara konventets eget ansvar attutarbeta sin dagordning och att det till skillnadfrån processen som ledde till intefinns anledning att nu begränsa dagordningen.Regeringen anser vidare att kandidatländerna bör fådelta på lika villkor i konventet.Statssekreterare har denna daginför utskottet redogjort för förberedelserna avLaekenförklaringen. Det belgiska ordförandeskapetavser att dela in förklaringen i tre avsnitt: eninledande politisk analys, teman och frågor tillkonventet samt de närmare detaljerna kringkonventets utformning. Den har ilinje med vad tidigare uttalat drivitfrågan om de nationella parlamentens representationi konventet.Regeringen har, som nämnts ovan, tillsatt enparlamentarisk kommitté (SB 2001:01, dir. 2001:35)inför nästa regeringskonferens. Kommittén har i uppdrag att stimulera en bred, offentlig debatt omEuropeiska unionen (EU), särskilt inför denkommande regeringskonferensen, bidra till attöka kunskaperna hos allmänheten om aktuellafrågeställningar kring EU:s utveckling samt geföreträdare för olika åsiktsriktningar utrymmeatt argumentera för sina uppfattningar, skapa kontaktytor mellan den svenska debattenom EU och motsvarande debatt i övrigaeuropeiska länder, sammanställa analyser av de frågor som kankomma att behandlas vid regeringskonferensen.Regeringen betonar i direktiven att kommittén intehar till uppgift att föreslå svenska ståndpunkter iregeringskonferensen. Det är regeringens ansvar atti samråd med lägga fast dessa. Dettahindrar inte att kommittén, när så är lämpligt, kangöra bedömningar som är av värde vid beredningen avsvenska ståndpunkter.MotionernaFlera motioner från den allmänna motionstidenbehandlar frågor inom detta område.I motion 2001/02:U303 av m.fl. (m)yrkande 17 (delvis) begärs ett tillkännagivande förregeringen om EU:s framtidsfrågor. I fråga omförändringsprocessen anför motionärerna att den börha sin förankring i medlemsländerna, gärna i form avett konvent med representanter huvudsakligen från denationella parlamenten. Konventet bör kunna sättassamman efter mönster av COSAC. Det bör arbeta iutskott och ha ett eget självständigt sekretariat.Konventet bör, om det påbörjar sitt arbete på nyåret2002, kunna lägga fram förslag . Detskulle enligt motionärerna ge en rimlig tid för välgenomarbetade förslag som har en god förankring imedlems- och kandidatländerna. När konventet lagtfram sitt förslag bör det, tillsammans med andraidéer som kommer fram under förberedelseprocessen,ge underlag för den formella regeringskonferens somarbetar fram den slutliga förändringen med början år2004.I motion 2001/02:K427 av m.fl. (v)yrkande 6 begärs ett tillkännagivande för regeringenom att regeringen i EU skall verka för attriksdagens beslut om konventets sammansättningfullföljs.Motionärerna hänvisar till att ställtsig bakom betänkandet av ett sammansattkonstitutions- och utrikesutskott (bet.2000/01:KUU1), där det uttalats: "Utskottet anseratt erfarenheterna från COSAC kan utnyttjas och attett konvent i huvudsak baserat på nationellaparlament skulle kunna lämna värdefulla bidrag. "Motionärerna anför att det fanns starka skäl tillatt betonade att konventet i huvudsakskulle baseras på nationella parlament.Erfarenheterna från det konvent som utarbetadestadgan om grundläggande rättigheter var negativaeftersom arbetet skedde i stor utsträckning på detöverstatliga villkor. Enytterligare poäng med att på sin höjd skall haobservatörsstatus är enligt motionärerna att dessaorgan inte har någon beslutsrätt överfördragsändringar, som skall beslutasmellanstatligt.I motion 20001/02:K426 av m.fl. (kd)yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om attförbereda regeringskonferensen genom enrådgivande församling av parlamentariskarepresentanter. Motionärerna anför att det inte äracceptabelt att framtid avgörs bakom stängdadörrar under utmattande nattmanglingar, utan detbehövs bättre insyn och förankring när framtidenseuropeiska union skall formas. Regeringskonferensen2004 bör därför enligt motionärerna förberedas av enförsamling med bred parlamentarisk representationfrån nationella parlament liksom ,ibland kallat konvent. Församlingen skulle få iuppdrag att ta fram ett genomtänkt och sammanhålletförslag till , utarbetat genomdialog med experter och det civila samhället. Ettsådant förslag blir enligt motionärerna merasammanhållet. De framhåller att resultatet, närförsamlingen avslutat sitt arbete, naturligtvismåste godkännas av regeringskonferensen ochnationella parlament.I motion 2001/02:U302 av m.fl. (c)yrkande 20 begärs ett tillkännagivande förregeringen om att utveckla formerna för arbetetinför nästa regeringskonferens. Motionärerna anföratt ett konvent med öppna sessioner, fullttillgänglig dokumentering och offentlig utfrågningmed representanter för medborgarsamhället och dessorganisationer kunde ge processen den öppenhet somden så väl behöver. Frågorna kring ett konvent ärdock många, och ett konvent behöver haförutsättningar för att det praktiska arbetet skalllöpa: ett fungerande sekretariat och ettgrunddokument att arbeta utifrån. Man kunde enligtmotionärerna tänka sig en grupp av s.k. vise mäneller en reflektionsgrupp, vars uppgifter skullevara att utarbeta ett utkast. Därutöver behövs entidsram för att veta i vilka skeden vilka aktörerskall medverka.I samma motion yrkande 18 påpekar motionärerna attdet i flera av EU-länderna pågår en omfattandedialog mellan de politiska institutionerna och detcivila samhället och att det är viktigt att flerasvenska medborgarorganisationer kan och vill deltaaktivt i detta arbete för att tillsammans berikadiskussionen. EU behöver en fast folklig förankringoch legitimitet. föreslår därför attregeringen inbjuder olika medborgarorganisationer,partier, akademiska institutioner och kyrkor till endiskussion om det som skall diskuteras på . Liknande möten bör enligtmotionärerna arrangeras inför EU:s toppmöten.I motion 2001/02:U301 av m. (fp) yrkande 17 anförs att bör driva en meraktiv linje inför den kommande regeringskonferensen.Motionärerna anför att regeringskonferenser somfenomen inte är särskilt demokratiska och anser bör överväga en annan metod.Motionärerna framhåller att de nationellaparlamenten och måste få mer insynoch delaktighet i processen. Det är dock intetillräckligt enligt motionärerna, och de anser attdet måste skapas bättre möjligheter för olikamedborgargrupper att delta i diskussionerna innan enregeringskonferens börjar.I motion 2001/02:K428 av m.fl. (mp)yrkande 8 begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att inför nästa fördragsändring enoberoende utredning bör tillsättas. börenligt motionärerna diskuteras fram på följandesätt. En utredning tillsätts bestående av oberoenderepresentanter från alla europeiska länder -dvs. inte bara EU-länder - med uppgift attsammanställa ett stort antal skisser till ett"lagomsamarbete" för hela . Skissernabeställs av t.ex. universitet, folkrörelser ochenskilda. Sammanställningen skickas på remiss tillkommuner, regioner och folkrörelser i helaEuropa med en remisstid på förslagsvis . Slutredigeringen uppdras åt ett alleuropeisktkonvent.1. Slutförslaget underställs samtliga länder. Varjeeuropeisk stat och självstyrande region skall hafull frihet att, exempelvis genom folkomröstning,ansluta sig eller avstå.2.Tidigare bedömning av riksdagenSom nämnts ovan beslöt konstitutions- ochutrikesutskott - för att bidra till ochstimulera den breda debatten - att i ett sammansattutskott (KUU) ge ett bidrag till diskussionen. Blandannat inbjöds allmänheten att lämna synpunkter i ensärskild e-brevlåda. Det sammansatta utskottetsbetänkande /01:KUU1 utgjorde förstabidrag till diskussionen.I betänkandet framhöll utskottet att en viktigutgångspunkt för diskussionen om hur processen framtill nästa regeringskonferens bör utformas är attgrundvalen för EU:s verksamhet är sedvanligafolkrättsliga fördrag. Unionssamarbetet ärvisserligen särpräglat såtillvida som de deltagandestaterna förutom att skapa ömsesidiga rättigheteroch skyldigheter för varandra också har överlåtitbetydande delar av sitt eget beslutsfattande till degenom fördragen skapade gemensamma institutionerna.Det är alltså de avtalsslutande parterna, dvs. idetta fall medlemsstaterna och deras statsorgan, somär "fördragens herrar" på samma sätt som gäller förandra fördrag och internationella avtal. För att enregeringskonferens skall kunna sammankallas krävsdock att Unionsfördragets procedurregler tillämpas.I processen fram till nästa regeringskonferens börgivetvis, framhöll utskottet, de fördragsregleradeinstitutionerna och organen delta på det sätt definner lämpligt. Utskottet pekade på att COSAC ärett sådant organ, och COSAC borde enligt utskottetsuppfattning även fortsättningsvis vara en kanal fördiskussion av framtidsfrågorna och för bidrag införnästa regeringskonferens.Utskottet påminde om andra modeller - somexpertgrupper, reflektionsgrupper och s.k. konvent -för bidrag i förberedelseprocessen, som inte harnågon reglering i fördragen. Att sådana tidigarekommit till användning kunde enligt utskottet sesbl.a. som ett uttryck för viljan att bedriva ettgränsöverskridande demokratiprojekt med ett stortantal deltagare. I vissa sammanhang hade det ocksåförekommit att en grupp oberoende framståendepersoner - s.k. vise män - fått i uppdrag att utredavissa frågor inom EU.Utskottet påminde vidare om att det årsregeringskonferens tillsattes en reflektionsgruppmed företrädare för medlemsländernasutrikesministrar och att gruppens arbete utgjorde engrund för förhandlingarna. Gruppens uppgift var attförbereda regeringskonferensen och att närmarekoncen-trera sig på ett antal frågor för att mötamedborgarnas förväntningar. I vid bemärkelse vargruppens uppgift att granska och utarbeta idéer föreventuella fördragsändringar.Det konvent som tillsattes för att utarbeta EU:sstadga för grundläggande rättigheter utgjorde enligtvad utskottet framhöll en unik företeelse i EU:sverksamhet. Konventet bestod av representanter förmedlemsländernas regeringschefer och förEuropaparlamentet samt ledamöter från nationellaparlament. Vidare deltog observatörer från olikainstitutioner och från . Konventetarbetade snabbt fram texter till stadgan, menoklarheter rådde om mandat, förankring och ombeslutsformer. Konventet arbetade heller inte direktmed fördragsändringar även om många ledamöter hadeambitionen att den utarbetade texten skulle skrivaspå ett sådant sätt att den kunde "lyftas in" ifördragen.Utskottet konstaterade att det inomEuropaparlamentet och inom flera medlemsstater fannsen stark preferens för konventsformen men att desvenska erfarenheterna från stadgekonventet inte gavsamma entydiga inställning. Arbetet präglades påsitt sätt av stor öppenhet. Det präglades samtidigtav stor snabbhet. Bland annat detta ledde till storasvårigheter för nationella parlamentariker att hinnamedverka i arbetet på ett sätt som hade varitönskvärt. Balansen mellan företrädare för olikaorgan var ojämn. Oklarhet rådde i viss utsträckningom vilket mandat olika "företrädare" hade?I fråga om det förestående förberedelsearbetetbetonade utskottet att det behövdes mångasdeltagande från alla delar av samhället.Flera lösningar, såsom en reflektionsgrupp, kundetänkas. Förberedelsearbetet måste inte minstengagera de nationella parlamenten, som dessutomhade att särskilt överväga hur parlamentenlångsiktigt kan spela en mera central roll inom denframtida unionen.Utskottet ansåg för sin del att erfarenheternafrån COSAC kan utnyttjas. Ett konvent i huvudsakbaserat på de nationella parlamenten med bredrepresentation skulle kunna lämna värdefulla bidragi arbetet med det nya fördraget. Ett egetkvalificerat - och i förhållande till EU:sinstitutioner självständigt - sekretariat måste ståtill detta arbetes förfogande.Utskottet ville erinra om att det - för att endebatt skall kunna bli viktig för allmänheten ochintresseorganisationer - måste ges ordentligtutrymme för åsiktsutbyte, innan ställningstagandengörs som sedan kan uppfattas som bindande. En frågasom borde beaktas i förberedelseprocessen är såledesvid vilka olika skeden före regeringskonferensen somolika aktörer bör medverka på olika sätt, dvs. entidtabell för förberedelserna. Möjligheterna tillremissomgång i de olika frågorna borde tas tillvara.Utskottet ansåg att regeringen borde verka för attförberedelserna inför den kommanderegeringskonferensen skulle ske i former som varförenliga med vad utskottet anfört. beslötden att ge regeringen till känna som sinmening vad utskottet anfört om formerna förförberedelserna (rskr. 2000/01:200).Utskottet påminde om att regeringen årsregeringskonferens lade fram en skrivelse omkonferensen för . Utskottet ansåg attregeringen inför den kommande regeringskonferensen ien skrivelse till bör redovisa det närmareförberedelsearbetet inför konferensen samt vissamera principiella ställningstaganden frånregeringens sida i de sakfrågor som konferensenkommer att behandla. gav även dettaregeringen till känna som sin mening.Riksdagen gjorde på förslag av utskottet ytterligareett tillkännagivande till regeringen, nämligen ifrågan om en anslutning till Europeiska konventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna ().Utskottet anförde sammanfattningsvis i betänkandetatt det finns svårigheter för en anslutning av EUeller EG till men ansåg att dessasvårigheter inte borde få vara avgörande. Utskottetansåg det vara av största betydelse att enanslutning sker, och regeringen borde enligtutskottet med all kraft verka för en anslutning avEU eller EG till Europakonventionen.Utskottets bedömningUtskottet vill inledningsvis erinra om riksdagensställningstagande detta år, i vilket riksdagenunderströk betydelsen av en stark ställning för denationella parlamenten i arbetet inför nästaregeringskonferens.Utskottet vill betona vikten av att en breddiskussion hålls och att många kan och vill delta idiskussionen. En del av debatten måste dock hållasmer formaliserat bland företrädare förmedlemsstaterna och EU:s institutioner och i en formsom också ger utrymme för företrädare förkandidatländerna. En ram för den delen av debattenkan utgöras av ett konvent.Användningen av uttrycket konvent säger dock intenågot bestämt om dess sammansättning, och inteheller om dess uppgifter. Utskottet vill erinra omatt det konvent som arbetade med EU:s stadga omgrundläggande rättigheter präglades av en föredömligen unik öppenhet. Utskottet förutsätter att det nuaktuella konventet arbetarkommer att arbeta eftersamma princip.I fråga om konventets sammansättning vidhållerutskottet den principiella inställning som riksdagengav uttryck åt . Utskottet pekade då på atterfarenheterna från COSAC kan utnyttjas. I linje medvad utskottet då ansåg bör ett konvent som ihuvudsak är baserat på de nationella parlamenten,och där dessa är brett representerade, kunna lämnavärdefulla bidrag i arbetet inför nästaregeringskonferens. Parlament i medlemsstaterna är,som det tjugofjärde COSAC i framhållit,nära sina väljare och kan således fungera som enlänk mellan medborgarna och debatten på europeisknivå. De nationella parlamentens ledamöter har enställning i staternas politiska liv som ger dem ensjälvfallen legitimitet som företrädare för sinamedborgare. Detta bör enligt utskottets uppfattningåterspeglas i konventets sammansättning. Det börvidare återspeglas i konventets arbetsmetoder, sombör ge företrädarna för de nationella parlamententillräckligt utrymme också för deras ordinarieparlamentariska uppdrag och för samråd i de frågorsom diskuteras i konventet. Sådant samråd behöverske både inom parlamenten och med olikaorganisationer och grupper i samhället. Särskildasekretariatsresurser kan också behöva avsättas inomkonventets ram för de nationella parlamentensräkning.Utskottet framhöll att ett egetkvalificerat och i förhållande till EU:sinstitutioner självständigt sekretariat måste ståtill konventets förfogande.Dagordningen för konventet måste enligt utskottetsuppfattning inte nödvändigtvis begränsas till defrågor som uttryckligen nämnts i Niceförklaringen.Konventet bör ha möjlighet att debattera ävenangränsande frågor och dess arbete bör mynna ut iett brett underlag som ger olika lösningar på deproblem som regeringskonferensen sedan kommer att haatt arbeta med. Utskottet vill understryka att detslutligen är en uppgift för regeringskonferensen attförhandla fram det fördrag som skall underställasmedlemsstaterna för ratificering.Riksdagen bör enligt utskottets uppfattning geregeringen till känna som sin mening att regeringenbör verka för en utformning av konventet enligt vadutskottet anfört.Utskottets förslag om ett sådant tillkännagivandeinnebär att motionerna 20001/02:K426 (kd) yrkande11, 2001/02:K427 (v) yrkande 6, 2001/02:U301 (fp)yrkande 17, 2001/02:U302 (c) yrkande 20 och2001/02:U303 (m) yrkande 17 i denna del därmed fåranses besvarade.I motion 2001/02:K428 (mp) yrkande 8 betonas att enutredning inför nästa fördragsändring bör innefattamedverkande från alla europeiska länder, inte baraEU-länder, att resultatet bör remitteras till organi hela för att därefter slutredigeras av ettalleuropeiskt konvent och att slutresultatet börunderställas samtliga länder. Varje europeisk statoch självstyrande region skall därefter kunnaansluta sig till samarbetet eller avstå.Utskottet påminner om att EU:s kandidatländeravses vara företrädda i det tänkta konventet.Avsikten med konventet är att förbereda nästa steg iden förefintliga unionens utveckling. Det saknasenligt utskottets uppfattning skäl att vare sigvidga deltagandet till stater utanför kretsen avmedlemsstater och kandidatländer eller - somutskottet uppfattar yrkandet - med utgångspunkt iett nolläge upprätta en ny gemenskap med ändradeförutsättningar för anslutning. Utskottet föreslåratt avslår motionen.Ett förslag att regeringen skall inbjuda olikamedborgarorganisationer, partier, akademiskainstitutioner och kyrkor till en diskussion omämnena för EU:s nästa regeringskonferens framställsi motion 2001/02:U302 (c) yrkande 18.Som utskottet nämnt ovan har den s.k. i uppdrag att bl.a. stimulera en bred,offentlig debatt om EU, särskilt inför den kommanderegeringskonferensen, bidra till att öka kunskapernahos allmänheten om aktuella frågeställningar kringEU:s utveckling samt ge företrädare för olikaåsiktsriktningar utrymme att argumentera för sinauppfattningar. Utskottet anser att den verksamhetsom motionärerna efterlyser väl ryms inom kommitténsuppdrag, och utskottet anser därmed att någottillkännagivande med anledning av motionen intebehövs. Utskottet anser att motionen därmed ärtillgodosedd.ReservationUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservation. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.Avslag på propositionen (punkt 4)av (), () och MarianneSamuelsson (mp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 bordeha följande lydelse:Riksdagen bifaller motionerna 2001/02:K428 yrkande1, 2001/02:K2 yrkande 1, 2001/02:K4 och 2001/02:K5.Därmed avslår regeringens proposition2000/01:8.StällningstagandeVänsterpartiet och var motståndare tillSveriges medlemskap i den europeiska unionen. Vårthuvudskäl var att demokratin skulle urholkas ochrösträttens innehåll devalveras vid ett EU-medlemskap. På den punkten har vi tyvärr fått rätt.Våra partier var också motståndare till EU-medlemskap av det skälet att mycket redan vidtidpunkten för folkomröstningen pekade mot enallt fastare union som skulle hota svenskalliansfrihet och självständighet. De somförespråkade ett svenskt medlemskap i försäkradeatt dessa hot aldrig skulle uppfyllas. Eftersom allafördragsändringar kräver enhällighet så skulleSverige bestämma takten, påstod man. Och Sverigeskulle inte medverka till att den mellanstatligakaraktären av samarbetet urholkades.En genomgång av de förändringar som Nicefördragetmedför visar att alla fördragsändringar leder isamma riktning: mot en allt starkare integration medfederalistiska förtecken. Inte på något område harvi kunnat finna att steg tagits för att komma tillrätta med de stora demokratiska legitimitetsproblemsom unionen brottas med. Inte på någon punktåterförs beslutanderätt från EU:s institutioner tillde nationella parlamenten. Däremot förstärks denöverstatliga karaktären av unionen genom attkvalificerade majoritetsröstningar ersätterenhällighet som beslutsform i ytterligare drygt 30fall.Anhängarna av brukar påstå att dettafördrag måste ratificeras innan EU kan ta in nyamedlemsländer. Det stämmer inte. Vid den senasteutvidgningsomgången när , ochSverige blev medlemmar i innehöllanslutningsavtalen bestämmelser om röstvikt iministerrådet, antal EU-parlamentariker,medlemsavgift m.m. Man skulle kunna förfara på sammasätt vid nästa utvidgningsomgång. Av propositionenframgår även att fördelningen av parlamentariker ochröstvikt i rådet efter en utvidgning är att betraktasom EU:s förhandlingsposition och att röstetal irådet och andra institutionella frågor med rättsligtbindande verkan kommer att fastställas ianslutningsfördragen. Vi menar att Nicefördragetdärmed inte kan anses vara en förutsättning för attutvidgningen skall komma till stånd. Dessutominnebär fördelningen av röster, parlamentsledamöterm.m. att vissa länder diskrimineras. Vid ettgodkännande av godkänns även dennadiskriminering.Vänsterpartiet och anser medhänvisning till det ovan sagda att böravslå regeringens proposition om godkännande avNicefördraget. I stället bör bifallamotionerna XXXXXX2001/02:K428 yrkande 1, 2001/02:K2yrkande 1, 2001/02:K4 samt 2001/02:K5.Vi föreslår att som sin meningtillkännager för regeringen vad vi framför. Vårtförslag lämnas med anledning av motion 2001/02:K4.Särskilda yttrandenUtskottets beredning av ärendet har föranlettföljande särskilda yttranden. I rubriken anges inomparentes vilken punkt i utskottets förslag tillriksdagsbeslut som behandlas i avsnittet.1. och ratifikationsprocessen (punkt 1)och (båda v) samt MarianneSamuelsson (mp) anför följande:Vänsterpartiet och anser att varjemedlemslands beslut måste respekteras. I enlighet med artikel 48i Unionsfördraget skall fördragsändringar godkännasav samtliga medlemsstater enligt deraskonstitutionella bestämmelser.EU:s regler vid fördragsändringar är följaktligenglasklara. Om inte alla medlemsstater godkännerfördragsförändringarna, så har förslaget fallit ochskall omförhandlas. Det vore orimligt att tvinga detirländska folket att åter ta ställning tillNicefördraget utan att det förändrats. nejbör enligt EU:s egna fördrag innebära attNicefördraget i sin nuvarande utformning har fallit.EU:s hantering av det irländskafolkomröstningsresultatet är en uppvisning iarrogans och bristande respekt. EU:s ledare harframställt det som att problemet ligger hos detirländska folket och den irländska regeringen, trotsatt det rimligtvis är ett gemensamt problem för helaEU att fördraget avslagits av ett medlemsland.Ett i sammanhanget ofta framfört argument är attNicefördraget är en förutsättning för EU:sutvidgning. Men enligt Unionsfördragets artikel 49kan de nödvändiga anpassningar av de fördrag somunionen bygger på fastställas i ett avtal mellanmedlemsstaterna och den ansökande staten. Dettillvägagångssättet har praktiserats vid tidigareutvidgningar av unionen, bl.a. när gick medi EU. är därför inte nödvändigt förEU:s förestående utvidgning.Vi förutsätter att den svenska regeringenrespekterar resultatet av folkomröstning.Sverige bör därför verka för att Nicefördragetförändras innan det åter kan föreläggas detirländska folket för beslut.23. Eventuell folkomröstning om (punkt 2)och (båda v) samt MarianneSamuelsson (mp) anför följande:Vänsterpartiet och anser att störreförändringar av bör underställasfolkomröstningar för avgörande. Den union somSverige kommer att vara medlem i efter det attNicefördraget trätt i kraft är av en annan karaktärän det EU svenska folket röstade ja till medlemskapi 1994.Folkomröstningar skall inte användasslentrianmässigt eller för ofta.