bet · GP01AU1 · 2001-11-29 00:00:00 — Minskningen avandelen arbetslösa har i procentenheter räknatvarit större i flera av berörda områden än irespektive kommuns övriga områden. Utvecklingen avsysselsättningsgraden bland grupper med svagförankring på arbetsmarknaden bör enligt utskottetföljas särskilt noggrant.Mål för politiken på utgiftsområdena 13 och 14I budgetpropositionen aviserade regeringen atten översyn av mål och verksamhetsstrukturer inomsamtliga utgiftsområden skulle inledas. InomRegeringskansliet skulle ett samlat grepp tas när detgäller målfrågor, och strategier skulle utarbetas föruppföljning och utvärdering av statlig verksamhet.Enligt vad arbetsmarknadsutskottet erfarit frånNäringsdepartementet pågår en intensiv verksamhet inomramen för denna översyn. En lägesrapport omöversynsarbetet lämnades i budgetpropositionen för år2001 (prop. 2000/01:1 volym 1 s. 244). Tills vidare sermålstrukturen ut på följande sätt.Den statliga verksamheten delades in i 47politikområden i budgetpropositionen för . Treav dessa sorterar under utgiftsområdena 13 och 14,nämligen arbetsmarknad, arbetsliv och jämställdhet.Jämställdhet är ett sektorsövergripande politikområde,vilket innebär att jämställdheten även är ett mål iandra politikområden. I ett nästa steg skall enligtsistnämnda proposition politikområdena delas in iverksamhetsområden för vilka mål skall formuleras. Ensådan indelning har skett avseende politikområdetArbetsliv och skall också enligt intentionerna såsmåningom formuleras för politikområdet Arbetsmarknad.Verksamhetsområdena skall i sin tur delas in iverksamhetsgrenar.I budgetpropositionen under utgiftsområde 13 angesmålet för arbetsmarknadspolitiken - en väl fungerandearbetsmarknad med full sysselsättning och godekonomiskt tillväxt. Målet är detsamma som föregåendeår. Detta enda mål har ersatt de fyra övergripande målsom tidigare gällde för arbetsmarknadspolitiken,nämligen att hålla nere vakanstiderna för ledigaplatser, minska långtidsarbetslösheten, motverka långatider utan reguljärt arbete och medverka till attunderlätta och stimulera omställning och därigenom ökaflexibiliteten på arbetsmarknaden. Ibudgetpropositionen framhålls att förändringen iindelning i politikområden inte innebär attarbetsmarknadspolitikens uppgifter har ändrats.I regleringsbrevet för för i århar regeringen indelat AMV:s verksamhet i olikaverksamhetsgrenar. Under respektive verksamhetsgren harregeringen formulerat ett antal mål enligt följande.1. Verksamhetsgrenen Matchning på arbetsmarknaden.- Mål 1: Målet är effektiv matchning mellan vakanseroch arbetssökande på arbetsförmedlingen. Arbetsgivaresom anmäler lediga platser till arbetsförmedlingenskall få tillräckligt med sökande för att kunnaanställa inom rimlig tid.- Mål 2: Målet är en effektiv sökprocess så attarbetslöshetstiderna blir korta. Individuellahandlingsplaner med hög kvalitet skall upprättas isamverkan mellan arbetsförmedling och den arbetssökandeinom tre månader.- Mål 3: Målet är att antalet långtidsinskrivna sominte haft ett reguljärt arbete de senaste två årenskall minska kontinuerligt och vara mindreän 40 000 personer i slutet av budgetåret.2. Verksamhetsgrenen Kompetenshöjande insatser samtstöd till dem som har det svårast på arbetsmarknaden.- Mål 1: Målet är att andelen personer som fått arbete90 dagar efter avslutad arbetsmarknadsutbildning igenomsnitt skall uppgå till minst 70 %.- Mål 2: Målet är att i genomsnitt minst 57 000arbetshandikappade personer skall ha lämpligsysselsättning för beloppet som tilldelasunder anslaget 22:4 Särskilda insatser förarbetshandikappade.- Mål 3: Målet är att den genomsnittliga bidragsnivån ilönebidrag som lämnas till andra arbetsgivare änallmännyttiga organisationer skall uppgå till högst av den bidragsgrundande lönekostnaden.3. Verksamhetsgrenen Verksamhetsutveckling,uppföljning, tillsyn och kontroll av arbetsförmedling,de arbetsmarknadspolitiska programmen ocharbetslöshetsförsäkringen.- Mål: En effektiv tillsyn, kontroll och uppföljningför att säkerställa en likformig och rättssäkertillämpning av regelverk.4. Verksamhetsgrenen Arbetslivstjänster- Mål: Verksamheten skall medverka till att personersom står utanför arbetslivet skall kunna gå tillbakatill sitt tidigare arbete eller få ett annat arbete.För politikområdet Arbetsliv finns mål på två nivåer.Målet för hela politikområdet är ett bra arbetsliv medväl fungerande arbetsvillkor. Politikområdet harindelats i verksamhetsområden (vars motsvarighet alltsåännu inte finns på politikområdet Arbetsmarknad). Förvarje verksamhetsområde har formulerats ett mål.1. Verksamhetsområde Arbetsmiljö: Målet är en bra ochutvecklande arbetsmiljö.2. Verksamhetsområde Kunskap och kompetens: Målet är enökad kunskap om och i arbetslivet.3. Verksamhetsområde Arbetsrätt: Målet är en arbetsrättsom skapar trygghet, flexibilitet och delaktighet.4. Verksamhetsområde Icke-diskriminering: Målet är attdiskriminering i arbetslivet och i samhället i övrigtinte skall förekomma.5. Verksamhetsområde Medling och lönebildning: Målet ärarbetsfred och en lönebildning i samhällsekonomiskbalans.För politikområdet Jämställdhet är målet att kvinnoroch män skall ha samma möjligheter, rättigheter ochskyldigheter inom livets alla områden.Kristdemokraterna anser att det är viktigt att detfinns relevanta och uppföljningsbara mål förarbetsmarknadspolitiken och AMV. Utskottet delar dennauppfattning. Enligt utskottets mening är det angelägetatt det arbete som pågår inom sålångt det är möjligt resulterar i mät- ochuppföljningsbara mål såsom beslutat, så attdet blir meningsfullt att ställa dessa i relation tillkostnaderna (jfr. 1999/2000:FiU13, rskr.1999/2000:106). bör det framhållas att en delav de mål som anges under exempelvis politikområdetArbetsliv inte direkt kan relateras till kostnader påstatsbudgeten, det gäller t.ex. verksamhetsområdetArbetsrätt. Motsvarande gäller i stor utsträckningockså för politikområdet Jämställdhet. Det kankonstateras att kopplingen är svag mellan de totalainsatserna på dessa politikområden och de anslag somhänförs dit. De mål som skall vara uppföljningsbaramåste vara tydliga och inte alltför allmäntformulerade. bör heller inte preciseraalltför detaljerade mål eftersom sådana riskerar attleda till centralstyrning av den operativa styrningen(se också 1999/2000:AU7). Utskottet utgår ifrån attdetta också är en utgångspunkt för regeringen i detfortsatta översynsarbetet. Något tillkännagivande tillregeringen anser utskottet inte vara behövligt.Arbetsmarknadspolitikens tillväxtfrämjande ochfördelningspolitiska rollArbetsmarknadspolitiken har lagts ommot en mer tillväxtfrämjande inriktning. harinsatserna mot dem som har det svårast att få arbetestärkts. Det övergripande målet är som nämnts en välfungerande arbetsmarknad med full sysselsättning ochgod ekonomisk tillväxt. Målet förarbetsmarknadspolitiken uppnås genom en effektivmatchning mellan arbetssökande och lediga arbetentillsammans med kompetenshöjande insatser och andraprogram för arbetslösa. Arbetsmarknadspolitiken skallockså bidra till tillväxt och ett konkurrenskraftigtnäringsliv i alla delar av landet samt skapaförutsättningar för flexibilitet, trygghet, delaktighetoch jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet.Könsuppdelningen på arbetsmarknaden skall motverkas.Arbets- och kompetenslinjen har länge hävdats iarbetsmarknadspolitiken. Aktivitetsgarantin,förändringar i arbetslöshetsförsäkringen samt minskningav marginaleffekter vid ökat arbetsutbud bidrar tillatt stärka incitamenten att arbeta.I 2001 års ekonomiska vårpropositionen aviseraderegeringen att åtgärder skulle vidtas för att minskarundgången mellan aktivitetsgaranti ocharbetslöshetsersättning. Utskottet utgår ifrån attregeringen återkommer med förslagtill hur denna rundgång skall kunna undvikas så attmänniskor inte fastnar i aktivitetsgarantin utan att fåarbete.RRV framhåller i sin analys i rapporten (RRV 2001:15) att AMV har svårt att fåbalans mellan de tillväxtpolitiska ochfördelningspolitiska målen inomarbetsmarknadspolitiken. RRV menar att AMV tenderar attlägga alltför stor tyngdpunkt på defördelningspolitiska målen, något som kan innebära attarbetsgivarkontakter inte prioriteras tillräckligt. Enkonsekvens av detta kan enligt RRV bli svårigheter attförmedla jobb till sökande med behov av särskilt stöd.Enligt en tidigare rapport från RRV -Arbetsförmedlingens företagsinriktade arbete (RRV2001:2) - tycks den tid som totalt ägnas åtföretagsinriktat arbete ha större betydelse förresultatet än inriktningen av sådana aktiviteter. Demer framgångsrika kontoren har dock i högre grad änjämförelsekontoren arbetat med s.k. individualiseradarbetsgivarservice i form av aktivt matchningsarbeteoch individuellt utformad rekryteringsservice tillföretagen. Den större satsningen på ettföretagsinriktat arbetssätt tycks enligt RRV inte hapåverkat utfallet negativt för sökande vid dessa kontormed behov av särskilt stöd eftersom målen förlångtidsarbetslösa respektive långtidsinskrivna hadeuppfyllts i lika hög grad som vid övriga kontor.De arbetsmarknadspolitiska insatserna skallkoncentreras till att effektivt matcha arbetssökandemot lediga platser och insatser för att motverkaflaskhalsar. skall den stödja dem som harsvårast att få arbete. Många arbetslösa med svaganknytning till arbetsmarknaden saknar egna kontakteroch nätverk. Dessa har därför större förutsättningaratt få ett arbete via arbetsförmedlingen om den hargoda arbetsgivarkontakter (se också IFAU:s rapport2001:5 Funktionshindrade personer med nedsattarbetsförmåga - ett arbetsgivarpespektiv).De ovan refererade rapporterna tyder på att ettvälutvecklat företagsinriktat arbete inte behöver gå utöver de fördelningspolitiska målen. Regeringen har ipropositionen också betonat att insatserna i än störreutsträckning måste inriktas på ett effektivtplatsförmedlingsarbete för grupper som har svårast attfå ett arbete och anger särskilt att förstärktaarbetsgivarkontakter är viktiga. Utskottet instämmer idetta.En förutsättning för att genomföra detta är attarbetsförmedlingarna har tillräckligt medpersonalresurser. Utskottet är därför positivt till detförslag som lämnas om medel för tillfälligapersonalförstärkningar och som utskottet återkommertill nedan i avsnitt 4. Utskottet anser att det, ävenom uppgiften är svår, är viktigt att det inte skapas enmotsättningen mellan tillväxt- och fördelningspolitiskaambitioner.För att arbetsmarknadspolitiken skall kunna befrämjatillväxten är det nödvändigt med insatser som ökararbetskraftsutbudet. Långtidsinskrivna och ofrivilligtdeltidsarbetande är grupper som inte är fulltutnyttjade på arbetsmarknaden. Det finns dessutom mångasom vill arbeta, men som står utanför arbetsmarknadenav olika skäl, till exempel många invandrare ochpersoner med funktionshinder. Genom att ta tillvaradessa människors kompetens eller, när så behövs, stärkaden kan ett mycket stort arbetskraftsutbud utnyttjas.Inför framtiden med stora demografiska förändringar ochett minskat antal personer är detav allra största vikt att alla människors erfarenhet,kompetens och vilja att arbeta tas till vara.Utskottet har ingen annan uppfattning änoppositionspartierna om betydelsen för tillväxten avfaktorer som en väl fungerande lönebildning, arbetsrättoch arbetslöshetsförsäkring. Däremot skiljer det sig ifrågan om vad som ligger i detta. I fråga omarbetsrätten har utskottet vid flera tillfällenunderstrukit att arbetstagarnas trygghet ianställningen och inflytande i arbetet är av storbetydelse för sysselsättningstillväxten.I flera motioner framhålls det att åtgärder också påandra politikområden är nödvändiga för en godutveckling på arbetsmarknaden, för tillväxten ochsysselsättningen. Utskottet kan instämma i detta ochkonstaterar att insatser för ett bättre företagsklimatgörs inom näringspolitikens område (utgiftsområde 24).Det handlar om att främja sunda konkurrensvillkor,minskad regelbörda m.m. Vuxenutbildning inom detreguljära utbildningssystemet har också betydelse föratt bereda vuxna möjlighet att vidga sina kunskaper ochutveckla sin kompetens. beslutaderiksdagen att utbildningsformen kvalificeradyrkesutbildning skulle permanentas. För närvarandebereds också ett förslag inom omindividuellt kompetenssparande.I följande avsnitt återkommer utskottet till frågorom rörligheten på arbetsmarknaden. De regionalatillväxtavtalen är ett instrument i det regionalautvecklingsarbetet där arbetsmarknadspolitiska aktörerspelar en viktig roll i samverkan med aktörer inomandra politikområden. Satsningar påarbetsmarknadsrelaterade utbildningar utgör ettväsentligt inslag i de regionala tillväxtavtalen. Ocksågenomförandet av de lokala utvecklingsavtal somtecknats mellan regeringen och sju kommuner i de trestorstadsregionerna är arbetsmarknadspolitiken ettviktigt instrument i sammanhanget.Arbetskraftens rörlighet m.m.Strukturomvandlingen på arbetsmarknaden med ökadinternationalisering, snabbare teknisk utveckling,kortare produktcykler och förändringar iarbetsorganisationer är exempel på faktorer somställer krav på flexibilitet i arbetskraften. Enlättrörlig arbetskraft underlättar matchningsprocessenmellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden, vilketär en nödvändighet för en väl fungerande arbetsmarknad.Faktorer som påverkar rörligheten är bl.a. graden avutbildning hos individen, familje- ochbostadsförhållanden och tillgången tillkommunikationer. För arbetslösa utgörarbetslöshetsförsäkringens och arbetsmarknadspolitikensutformning, liksom förmedlingsverksamhetens inriktningandra viktiga faktorer.Arbetslöshetsförsäkringen skall genom sin utformningstimulera den arbetslöse till omställning till annatarbete. De regeländringar som trädde i kraft och som innebär att arbetsmarknadspolitiskaprogram inte längre återkvalificerar till nya periodermed arbetslöshetsersättning stärker försäkringens rollsom omställningsförsäkring, utan attförsörjningstryggheten urholkas. Den effektivasökprocessen syftar till att nå ett arbete ochstimulera yrkesmässig och geografisk rörlighet.I propositionen Förnyad arbetsmarknadspolitik fördelaktighet och rättvisa (prop. 1999/2000:98) betonarregeringen att det är viktigt att Arbetsmarknadsverketunderlättar geografisk rörlighet på den svenskaarbetsmarknaden. kan isammanhanget konstatera att hargranskat arbetsförmedlingarnas arbete med geografiskrörlighet. Enligt RRV var frågan i praktiken lågtprioriterad. Förmedlingarna hade emellertid inte fåttnågra signaler om att satsa mer på att öka rörlighetenbland de arbetssökande. Arbetsförmedlingarna saknardessutom effektiva redskap för att förmå arbetssökandeatt flytta till arbete (RRV:s rapport 2001:20).För att stimulera rörligheten för arbetslösa, som avt.ex. familjeskäl inte kan flytta på kort sikt,föreslår regeringen i propositionen En politik förtillväxt och livskraft i hela landet (prop. 2001/02:4)att ett bidrag till veckopendling skall införas påförsök. Regeringen gör också bedömningen att enutredning om rörlighetsstimulerande medel inomarbetsmarknadspolitiken, med särskild tyngdpunkt påflyttningsbidrag, bör tillsättas. Utskottet, somvälkomnar dessa initiativ, återkommer till förslaget ompendlingsbidrag under anslaget 22:3 Köp avarbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader i avsnitt4.DeltidsarbetslöshetenEnligt AMS månadsstatistik för oktober månad var 90 623personer deltidsarbetslösa. Det är visserligen enminskning medungefär 22 000 personer, men deltidsarbetslösheten ärfortfarande alltför hög. Kommande pensionsavgångar ochstora rekryteringsbehov av personal medför ett ökatbehov av arbetskraft inom bl.a. vård och omsorg, ensektor där deltidsarbetslöshet är vanligt förekommande.Bättre personalplanering, ändrade arbetsmetoder,flexiblare arbetstidsmodeller och ökad samverkan mellanarbetsgivare, fackliga organisationer ocharbetsförmedlingen behövs för att åstadkomma enförändring på . Utskottet ser detta som enviktig jämställdhetsfråga eftersom de flestadeltidsarbetslösa är kvinnor.Enligt budgetpropositionen bör 100 miljoner kronorper år avsättas under 2002-2004 för att minskadeltidsarbetslösheten. Medlen bör användas tillaktiviteter såsom kompetensutveckling fördeltidsarbetslösa, informationsinsatser ochförändringar i arbetsorganisationen.AMS har fått i uppdrag att i överläggningar påverkaarbetsgivare som har hög andel deltidsarbetslöshet,även inom andra sektorer än vård och omsorg, attanpassa sin organisation så att deltidsanställda kanerbjudas den arbetstid som de efterfrågar. Villkorenför arbetsmarknadsutbildningen inom vård och omsorg harskärpts, på så sätt att garantier från arbetsgivarenkrävs att åtgärden leder till anställning medarbetstider som motsvarar sökandens önskemål.Utskottet anser att det är angeläget att ofrivilligdeltidsarbetslöshet kraftfullt motverkas. Utskottetvälkomnar därför de satsningar som regeringen gör idetta avseende och kommer noga att följa utvecklingen idenna fråga.EU-samarbetet på sysselsättningsområdet ocharbetskraftsinvandringRegeringen poängterar att arbetsmarknadspolitiken skallligga i linje med EU:s sysselsättningsriktlinjer.Kristdemokraterna har ingen annan uppfattning om detta,men anser att regeringen bortser från väsentliga inslagi sysselsättningsriktlinjerna.I den gemensamma rapporten om sysselsättningen för år2000 säger bl.a. att Sverigeshandlingsplan 2000 ligger väl ilinje med den europeiska sysselsättningsstrategin ochinnehåller en ambitiös sysselsättningspolitik och klaramål. har fått två rekommendationer från rådetangående genomförandet av sysselsättningspolitiken.Rekommendationerna avsåg dels minskat skattetryck påinkomst av arbete, dels könsuppdelningen på den svenskaarbetsmarknaden.Utskottet kan liksom regeringen konstatera attåtgärder har vidtagits på dessa områden, såväl vadgäller sänkta skatter som den könssegregeradearbetsmarknaden.Synen på hur riktlinjerna skall omsättas i nationellpolitik bestäms i grunden av synen påsysselsättningspolitiken i stort. Utskottet delar inteKristdemokraternas syn på inriktningen av politiken.I detta sammanhang behandlar utskottet också motionA206 (kd) som tar upp frågor med anknytning tillarbetskraftsinvandring till . AMS ochMigrationsverket fick i uppdrag avregeringen att lämna förslag på vad som kan göras inomgällande lagstiftning för att bättre kunna tillgodosede ökade behoven av arbetskraft. I uppdraget ingick attfölja upp rapporter om arbetskraftsinvandring ocharbetskraftsbehov som tidigare lämnats till regeringen.I sin rapport framhöll myndigheterna bl.a.att de ser behov av en mer generell översyn av dagensregelsystem när det gäller arbetskraftsinvandring.Rapporten bereds inom Regeringskansliet.Utskottet, som ser dessa frågor som mycket viktiga,avvaktar resultatet av denna översyn.ÖvrigtFrågor om organisation,decentralisering m.m. tas upp i avsnitt 3 nedan.SlutsatsMed hänvisning till vad som anförts finner utskottetinte anledning till något uttalande från riksdagenssida med anledning av de behandlade motionerna.Utskottet avstyrker därför motionerna A206 yrkandena1-3 (kd), A259 yrkandena 1 och 3 (c), A267 yrkande 2(v), A294 (s), A323 yrkandena 1-3 och 4 i denna del(m), A331 (s), A341 (s), A343 (s), A367 yrkandena 1, 2,26 och 35 (kd), A381 i denna del (c), A382 yrkande 4 idenna del (c), A389 yrkandena 2, 3, 5-8, 10, 11, 13,17, 21 och 27 (fp), A391 yrkandena 1 och 4 (m), N267yrkande 16 (fp), N315 yrkande 11 (m), N370 yrkande 9(kd), Sf400 yrkande 3 i denna del (fp) och Bo323yrkande 5 (fp).2. Förslag från revisorer omotraditionella medel inomarbetsmarknadspolitiken, 2000/01:RR7Utskottets förslag i korthetRiksdagens revisorer efterfrågar åtgärder med anledning avkritik som framförts om projekt medotraditionella medel. Utskottet gör bedömningenatt det inte finns behov av att begära en sådanredovisning. Motioner med anledning avrevisorernas förslag avstyrks. Jämförreservationerna 2 (m, kd), 3 (c) och 4 (fp).RevisorernaI beslutade revisorer att göra engranskning av otraditionella medel inomarbetsmarknadspolitiken. Granskningen omfattar tretyper av otraditionella insatser inomarbetsmarknadspolitiken. Dessa var de "vanliga"otraditionella åtgärderna som funnits sedan slutet av1980-talet, den försöksverksamhet med friaremedelsanvändning i fem län som bedrevs under åren 1998och 1999 samt EU:s mål 3-program under perioden 1995till 1999. Resultatet av revisorernas granskningpresenterades i rapporten /2000:13 Otraditionellamedel . Ett viktigt underlag förgranskningen var uppföljningar och utvärderingar somgjorts av (),, Statskontoret, Institutet förarbetsmarknadspolitisk utvärdering samt av oberoendeutvärderare. Revisorerna konstaterar att genomförandetav ett antal viktiga förändringar påbörjats sedanutvärderingarna lämnats till regeringen. Revisorernaansåg dock att ett antal problem kvarstod och att dessaborde ges fortsatt uppmärksamhet. De problem sompåtalades gällde målformuleringar och måluppfyllelse,ansvar och beslutanderätt vid samverkan mellan olikaaktörer, avsaknad av tydliga regelverk, internkontrolloch återrapportering av resultaten samt uppföljning ocherfarenhetsspridning.Revisorerna föreslår att begär attregeringen återredovisar vilka åtgärder som regeringenvidtagit för att motverka den typ av problem somuppmärksammas i revisorernas rapport (yrk. 1) och attregeringen tar initiativ till utarbetandet av ettsystem för att säkerställa tillförlitligprojektinformation och relevanta individdata (yrk. 2).Motioner väckta med anledning av revisorernasförslagKristdemokraterna pekar i kommittémotion 2000/01:A9 påatt revisorerna funnit brister vad gällermålbeskrivningar, dokumentation, utvärdering ochregelverk för de otraditionella medlen. Många av deprojekt som finansierades med otraditionella medel hadeför kort varaktighet. Tillförlitligheten av de data somligger till grund för utvärderingen av otraditionellamedel är omdiskuterad. bör därför begäraåterrapportering från regeringen om de åtgärder somvidtagits för att motverka de problem med otydligaregelverk och oklar rollfördelning som påtalats (yrk.1). Regeringen bör också ta initiativ till att utarbetaett enhetligt system för insamlande, säkerställande ochanalys av relevanta individdata och projektinformation(yrk. 2).I motion 2000/01:A10 redovisar sin synatt arbetsmarknadspolitiken måste bli merdecentraliserad med större möjligheter att fatta beslutlokalt om de ekonomiska resurser som är kopplade tillarbetsmarknadspolitiken. Regelverken för hur dearbetsmarknadspolitiska medlen får användas börutformas på ett sådant sätt att det finns stor öppenhetför nya samverkansformer och otraditionellaarbetsmetoder (yrk. Genom en ökad samordning avsamhällets insatser på lokal och regional nivå kanarbetslösheten mötas effektivare (yrk. De medel somutnyttjas för arbetsmarknadspolitiska åtgärder börfördelas för beslut i de lokalaarbetsförmedlingsnämnderna i respektive kommun. Enmodell för fördelning av resurser bör utgå från delsantalet arbetslösa, dels hur länge en arbetslös igenomsnitt går arbetslös, dels ett antal individuellafaktorer som exempelvis tidigare utbildningsnivå,sociala bindningar, arbetshandikapp etc. Det måstefinnas en större öppenhet för olika sätt att använda dearbetsmarknadspolitiska resurserna. Resurserna börkunna användas till arbetsmarknadsutbildning avövertalig arbetskraft, åtgärder för att förstora denlokala arbetsmarknaden eller till start av nya företag,allt efter behov. målbeskrivningar måste finnasliksom möjligheter till uppföljning och utvärdering avinsatserna, såväl på regional, lokal som individuellnivå (yrk. 3).Folkpartiet tar i sin kommittémotion 2000/01:A11 uppdet förhållandet att revisorerna i rapporten ifrågasattbehovet av särskilt utrymme för otraditionella insatserinom anslaget och att revisorerna i stället pekat påmöjligheterna till ökad frihet inom de ordinarieprogrammen.