bet · GO01FöU9 · 2001-05-03 00:00:00 — Försvarsutvecklingensägs ha blivit en ekonomisk restpost i regeringensbudgetkalkyler.Att avväga olika delar av försvarets förmåga ochatt besluta om att använda försvarets resurser är,hävdar motionärerna, snarare politiska beslut ännågot som ankommer på myndigheternas chefer.Enligt motionärerna kräver det förändradesäkerhetspolitiska läget och utvecklingen av vårtförsvar från ett mobiliserande totalförsvar till ettinsatsförsvar som används som en aktiv del i vårsäkerhets- och försvarspolitik en annorlundagränsdragning mellan politiker och försvarsmakt.Gränsytan mellan den högsta militära och högstapolitiska ledningen behöver således omprövas. Närmilitära medel blivit ett vardagligtsäkerhetspolitiskt instrument krävs både störrekunskap och förmåga till såväl återkommande samladeavvägningar som snabba och realistiska beslut ominsatser och utnyttjande av våra stridskrafter. Denstrategiska ledningsfunktionen i Regeringskanslietbehöver stärkas. Det behövs både mer politiskledning och mer av den politiska ledningen.Motionärerna föreslår att tillkännagerför regeringen som sin mening vad i motionen anförsom behovet av översyn av ansvarsförhållanden mellanregering och försvarsmyndigheter.Likartade resonemang förs i kommittémotion Fö19 (m)av m.fl., dock utan att förslagavges.Även i motion Fö301 av () ärutgångspunkten att den högsta militära ledningen haren otidsenlig utformning. Motionären föreslår attriksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om avskaffande av befattningensom överbefälhavare och behovet av att ge den högstamilitära ledningen en utformning i takt med tidenoch omvärlden.Den militära högsta ledningens organisation ochuppgifterI Moderata samlingspartiets kommittémotion Fö19 (m)av m.fl. erinrar motionärerna omatt utskottet tidigare begärt (bet. 1999/ 2000:FöU2)en samlad redovisning av den centrala ledningen,bl.a. i fråga om högkvarterets närmare organisationoch uppgifter, den operativa insatsledningensnärmare organisation, uppgifter och lokaliseringsamt generalinspektörernas ställning och uppgifter.Motionärerna anser att en nyckelfråga därvid är hurförhållandet mellan den operativa insatsledningenoch de taktiska kommandona utformas. Motionärernamenar att ett stort mått av självständighet måstefinnas för den taktiska nivån och att ensjälvständig och rörlig lokalisering är engrundläggande förutsättning.Motionärerna hävdar att en sådan prövning ännuinte har redovisats. De konstaterar också attregeringen avser återkomma med en samlad redovisningav ledning och samordning. Motionärerna föreslår attriksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om den operativainsatsledningen (förslag 2).Vänsterpartiet hävdar i sin kommittémotion Fö17(v) av m.fl. att det måste varastor skillnad på att leda styrkor inominternationell verksamhet jämfört med att ledastyrkornas transporter och underhållstjänst.Regeringen borde därför redovisa hur denna skillnadkonkret påverkar den operativa ledningens omfattningoch struktur i samband med internationella insatser(förslag 1).Den framtida försvarsmakten får allt färre förbandkonstateras det i kommittémotion Fö326 av HenrikLanderholm m.fl. (m). Det är då, säger motionärerna,inte försvarbart med en stor och trög ledning. Detär inte heller ändamålsenligt att som delaupp ledningen i en operativ/taktisk del och enutbildningsdel. Förbanden bör ledas i en kanal.Taktiska chefer bör sålunda inte "tjäna två herrar".Samma ledningsstruktur bör tillämpas såväl i dennormala verksamheten i fred som vid en svårpåfrestning eller i krig.Försvaret skall utformas så att det redan i fredkan utgöra stöd åt samhället. En del avFörsvarsmakten skall därför vara en fredsutnyttjadinsatsdel. Detta innebär, säger motionärerna, attledningen under Överbefälhavaren, oberoende av omdet handlar om utbildning, underhåll och övervakningeller fredstida insatser, bör utövas av en(operativ) chef. Den taktiska ledningen av mark-,marin- och flygstridsförband bör utövas direkt underchefen för den operativa insatsledningen av taktiskachefer för respektive stridskrafter med det direktaansvaret för all verksamhet inom sitt ansvarsområde.Motionärerna anser därmed att den nyligenbeslutade ansvarsfördelningen, därgrundorganisationsledningen ansvarar förförbandsutbildningen och den operativainsatsledningen ansvarar för utnyttjandet avförbanden, måste omprövas. Den operativainsatsledningen bör i stället ha ett samlat ansvarför all verksamhet vid förbanden. I motionenföreslås därför att begär att regeringenlägger förslag till ändring av operativainsatsledningen och grundorganisationsledningen inomFörsvarsmakten (förslag 1).Motionärerna anser vidare att de taktiska chefernainte heller skall ha rollen som generalinspektör avförbanden och deras verksamhet. Generalinspektörernabör i stället, direkt under Överbefälhavaren, delsutöva tillsyn inom respektive fackområde, delsansvara för personalrekrytering, utbildning ochfackmässig utveckling av personal på alla nivåer,dels ansvara för utveckling av stridsteknik ochtaktik för respektive stridskrafter. I motionenföreslås att begär att regeringen läggerförslag till ändring av generalinspektörernasuppgifter och ansvar inom Försvarsmakten (förslag2).Operativa insatsledningens lokaliseringSom framgått hänvisar motionärerna ikommittémotion Fö19 (m) av m.fl.till att utskottet efterfrågat en samlad redovisningav den centrala militära ledningen och att en sådanredovisning ännu inte skett utan avses göras införhöstens försvarsbeslut. Detta förhållande jämte attdet finns oklarheter förknippade med en lokaliseringav den operativa insatsledningen till park,bl.a. fysiska möjligheter för en sådan lokalisering,flyttning av regionkontor ochAmfibiestridsskolan samt de totala kostnaderna, göratt motionärerna föreslår att propositionens förslagatt lokalisera den operativa insatsledningen tillNäsbypark avslås (förslag 1).Med i stort likartade argument förordar ocksåVänsterpartiet i sin kommittémotion Fö17 (v) attregeringens förslag avslås i denna del (förslag 4).Motionärerna avvisar bindningar i den centralaledningen för Försvarsmakten innan det finns enhelhetslösning (förslag 2). Motionärerna pekarhärvid på att såväl regeringen som Försvarsmaktenhar ambitionen att möjliggöra en godpersonalförsörjning genom att utlokalisera vissaverksamheter, vilket bl.a. skulle kunna skaparegionala karriärvägar.Motionärerna menar att operationsledningen skullekunna lokaliseras till medan detaktiska kommandona kan ges lokaliseringar ute ilandet, t.ex. eller för detarmétaktiska kommandot, eller Göteborgför marintaktiska kommandot samt någon flottiljort inorra eller för det flygtaktiskakommandot. Motionärerna föreslår att delar avFörsvarsmaktens högsta ledning decentraliseras ochatt regeringen skall återkomma till med enredovisning av utformningen av Försvarsmaktenshögsta ledning (förslag 3).Även - kommittémotion Fö20 (kd) avÅke Carnerö m.fl. - anser med likartade motiv attdetta regeringsförslag bör avslås (förslag 1).Motionärerna pekar vidare på att de bådahuvudalternativens för- och nackdelar borde belysts.Regeringen bör återkomma med ett mer genomarbetatförslag.Kommittémotion Fö325 av m.fl. (m),avgiven under den allmänna motionstiden, tar uppfrågan om den operativa insatsledningenslokalisering. Motionärerna konstaterar att denoperativa insatsledningen ärlokaliserad till Tre Vapen och de taktiskakommandona till , och Uppsala.Enligt regeringens proposition 1999/2000:30 Det nyaförsvaret är detta en övergångslösning i avvaktan påen samlad lokalisering till Bålsta.Motionärerna hävdar att om morgondagensledningsförmåga skall bli effektiv och trovärdig, såmåste hela ledningskedjan ständigt utsättas förövning prövning och utveckling. Argumenten för enskyddad ledningsplats sägs då te sig något långsöktai perspektivet av övriga förändringar av det svenskaförsvaret. En skyddad ledningsplats kräver dessutomavsevärda nyinvesteringar. Motionärerna pekar vidarepå svårigheterna att personalförsörja en operativinsatsledning i . En lokalisering dit börsåledes inte ske. I motionen föreslås att riksdagentillkännager för regeringen som sin mening vad imotionen anförs om lokalisering av den operativainsatsledningen (förslag 4).Utskottets ställningstagandeDen militära högsta ledningenUtskottet konstaterade i samband medbehandlingen av regeringens förslag till militärledningsorganisation (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2 s. 97) att beredningen av Försvarsmaktensframtida organisation har aktualiserat frågan omansvarsgränserna mellan regeringen och Försvars-makten. En annan uppgiftsfördelning mellanregeringen och Försvarsmakten än för närvarandemenade utskottet kunna övervägas i olika avseenden,t.ex. i fråga om ekonomisk planering, beslut omverksamhetsinriktning och materielförsörjning.Utskottet ansåg att denna gränsdragning bordegranskas.Frågan om förändrad gränsdragning mellanregeringen och Försvarsmakten aktualiseras nu delsgenom synpunkter i kommittémotion Fö19 (m), delsgenom förslag om en översyn i kommittémotion Fö327(m).Utskottet konstaterar att den s.k.Materielförsörjningsutredningen i sitt nyligenlämnade betänkande (SOU 2001:21 Försvarsmateriel pånya villkor, s. 82-84) uttalar sig för en förstärktroll för regeringen i förhållande till För-svarsmakten när det gäller strategiskamaterielfrågor.Utskottet har erfarit att Försvarsberedningen inomramen för sin behandling av ledningsfrågor, och medsikte på att lämna underlag till regeringensställningstaganden inför höstens försvarsbeslut,kommer att överväga om det finns skäl för en ändradansvarsfördelning mellan regeringen och Försvars-makten. Utskottet utgår därför från att regeringenkommer att behandla upp denna fråga iförsvarspropositionen . Motionärernasförslag och synpunkter får därmed anses varabeaktade, varför utskottet avstyrker motion Fö327(m).I motion Fö301 (m) föreslås att befattningen somöverbefälhavare avskaffas och att den högstamilitära ledningen ges en utformning i takt medtiden. Enligt utskottets mening skall Försvarsmaktenvara en myndighet med en chef. Utskottet avstyrkerdärför motionen.Operativa insatsledningens organisationUtskottet behandlade frågor om ledningeninom Försvarsmakten samt Högkvarterets organisation.Riksdagen ställde sig bakom regeringens förslag attinrätta en central operativ insatsledning och attlägga ned bl.a. nuvarande Armécentrum, Marincentrumoch Flygvapencentrum (prop. 1999/2000:30, bet.1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Utskottetanförde i sammanhanget (s. 98) att regeringen bordeåterkomma till med en samlad redovisningav den centrala militära ledningen, bl.a. i fråga omhögkvarterets närmare organisation och uppgifter,den operativa insatsledningens närmare organisation,uppgifter och lokalisering samtgeneralinspektörernas ställning och uppgifter.När det gäller ledningen av verksamheten inomFörsvarsmakten ansåg utskottet (s. 98 i sammabetänkande) att det är oklart vilka uppgifter ochvilken ställning de tre generalinspektörerna avsesfå. Utskottet ansåg därför att relationerna mellanhögkvarteret och den operativa insatsledningenbehövde beskrivas tydligare. Ansvar måste tydligtframgå. Utskottet ansåg vidare att det fanns skälför att pröva om den nu tillämpade ledningsmodellen,där den operativa och taktiska ledningen är skildfrån ledningen av förbandsproduktionen, ärändamålsenlig, eller om inte chefer på olika nivåerbör ansvara för att såväl utbilda förbanden somanvända dem.Ledningsfrågorna behandlades därefter ibetänkandet 1999/ 2000:FöU7 Organisations- ochledningsfrågor i Försvarsmakten, föranledd av prop.1999/2000:97 Vissa organisatoriska frågor inomFörsvarsmakten.Utskottet kan konstatera att regeringen nu efteren prövning återkommer i fråga om den operativainsatsledningens organisation ochlydnadsförhållanden. I propositionen har regeringenförklarat de begrepp som är knutna till detförändrade sättet att leda. Sålunda görs en tydligåtskillnad på insatsledning och verksamhetsledning.Insatsledningen omfattar militärstrategisk ledning,operativ ledning och taktisk ledning. Uppgifternaför generalinspektörerna beskrivs.Det finns nu enligt utskottet tillräckligtunderlag för att ta ställning till den operativainsatsledningens organisation och uppgifter. Det ärviktigt att denna enhet kan organiseras och få börjaverka. , när det finns tillräckligaerfarenheter, kan det vara motiverat med enutvärdering av hur organisationen har fungerat ochvilka förändringar av denna som då kan anses varmotiverade.Relationen mellan den operativa insatsledningenoch de taktiska kommandona, vilken i kommittémotionFö19 (m) ansetts vara en nyckelfråga, anserutskottet därmed vara tillräckligt belyst varförförslag 2 i nämnda motion avstyrks.Utskottet delar sålunda inte heller det ikommittémotion Fö326 (m) framförda förslaget attansvarsfördelningen mellan operativa insatsledningenoch grundorganisationsledningen bör omprövas.Förslag 1 i denna motion avstyrks därför.Utskottet kan följaktligen heller inte ställa sigbakom förslaget i samma motion med innebörd attriksdagen skall begära förslag från regeringen omgeneralinspektörernas uppgifter och ansvar. MotionFö326 (m) förslag 2 avstyrks därför av utskottet.Utskottet ser inte att skillnaderna mellan attleda svenska styrkor inom internationell verksamhetoch att leda styrkornas transporter och underhålls-tjänst är så stora att dessa skillnader skullemotivera att beslutet om den operativainsatsledningens organisation än en gång skjuts påframtiden. Härav följer att kommittémotion Fö17 (v)yrkande 1 inte bör bifallas av riksdagen.Den operativa insatsledningens lokaliseringRiksdagen godtog inte regeringens tidigare förslagatt lokalisera den operativa insatsledningen tillUpplands-Bro/(prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Utskottet anfördeatt regeringen borde återkomma till med ensamlad redovisning av den centrala militäraledningen, bl.a. i fråga om den operativainsatsledningens lokalisering (s. 98).Regeringen redovisar nu resultatet av sinaöverväganden om den operativa insatsledningenslokalisering. Tre alternativa platser har granskats,nämligen , Näsbypark och Tre Vapen på iStockholm.Regeringen föreslår att den operativainsatsledningen lokaliseras till Näsbypark.Regeringen betonar i sina motiv dels att det ärviktigt att så långt möjligt begränsa byggande ochinvesteringar i teknisk infrastruktur, dels att detär viktigt att skapa bra förutsättningar för en godpersonalförsörjning.Utskottet har vid en föredragning avrepresentanter för erfarit att etttungt skäl för att välja Näsbypark varit att detinte finns tillräckligt utrymme i Tre Vapen.Utskottet har vidare erfarit att det finns fleraalternativa möjligheter för att ordna nya lokalertill de enheter som finns i Näsbypark och sommåste flytta om den operativa insatsledningenlokaliseras dit. Dessa enheter är Pliktverketsregionkontor, Amfibiestridsskolan och det s.k.planeringselementet inom ramen för NORDCAPS-samarbetet.Eftersom grundtanken med den operativainsatsledningen är att den skall utgöra ett samlatledningsorgan med uppgiften att på central nivå ledainsatser, anser utskottet att det inte synesrationellt att lokalisera denna stab på fyra skildaplatser i landet, vilket föreslås i kommittémotionFö17 (v) förslag 3. Utskottet avstyrker därförmotionen i denna del. Utskottet anser heller inteatt Försvarsmaktens utredning om vilka delar avledningsfunktionerna som skulle kunna utlokaliserasbehöver inväntas innan den operativainsatsledningens lokalisering beslutas. Förslag 2 inämnda motion avstyrks därför också.Utskottet delar således regeringens bedömningaroch kan ansluta sig till regeringens förslag att enförläggning av den operativa insatsledningen tillNäsbypark är det sammantaget bästa alternativet.Riksdagen bör därför godkänna regeringens förslag.Samtidigt bör avslå motionerna Fö17 (v)förslag 4, Fö19 (m) förslag 1 och Fö20 (kd) förslag1, vilka alla föreslår avslag på propositionen idenna del.Något tillkännagivande i linje med vad somföreslås i motion Fö325 (m) förslag 4, med innebördatt lokaliseringen inte skall ske till , synesinte erforderligt varför utskottet avstyrkermotionen i denna del.MilitärdistriktenUtskottets bedömning och förslag i korthetUtskottet anser att regeringen i höstensförsvarsproposition för redovisarhur de s.k. nationella skyddsstyrkornainklusive hemvärnsförbanden kommer attorganiseras, förbandsomsättas och övas samthur de kommer att användas och ledas iinsatser. Utskottet utgår vidare från attmilitärdistriktsstaberna ochmilitärdistriktsgrupperna tilldelasledningsresurser som svarar mot uppgifterna.Utskottet avstyrker motionerna Fö17 (v)förslag 5 och Fö20 (kd) förslag 2.PropositionenI fråga om militärdistriktsgruppernas ansvar ochuppgifter m.m. anför regeringen följande.Militärdistriktsstaberna ochmilitärdistriktsgrupperna, tillsammans benämndamilitärdistrikt, utgör Försvarsmaktens organisationför regional territoriell ledning. De ärunderställda Högkvarteret, som utövar övergripandeterritoriell ledning. Med regional territoriellledning avses bl.a. samverkan i totalförsvarsfrågormed länsstyrelser, landsting och kommuner, ledningav nationella skyddsstyrkor samt stöd åt ochutbildning av hemvärn och frivilligaförsvarsorganisationer. Under höjd beredskap och dåOperativa insatsledningen tilldelas ettoperationsområde skall militärdistrikten även kunnaunderstödja operativa insatsförband inom respektivemilitärdistrikt.Militärdistriktsgrupperna utgör således, sägerregeringen, delar av militärdistrikten vid lösandetav militärdistriktens uppgifter. De fyramilitärdistrikten är i vissa avseenden olika tillsin karaktär, bl.a. vad gäller antalet län ochkommuner, geografisk yta och befolkningsmängd samtförekomsten av enheter ur . Inom ramen för militärdistriktensuppgifter skall militärdistriktsgrupperna delssamverka med främst kommuner och funktionsansvarigamyndigheter inom civilt försvar, dels stödja ochutbilda hemvärn och frivilligorganisationer.Arbetsfördelningen inom militärdistrikten kan dockkomma att innebära att militärdistriktsgruppernaäven samverkar direkt med länsstyrelserna.Samverkan i övergripande frågor på regional nivåkommer normalt att utföras direkt mellanmilitärdistriktsstaberna, länsstyrelserna ochlandstingen. Vid höjd beredskap skallmilitärdistriktens personal kunna utnyttjas förledning av hemvärnsförband.Enligt regeringen medför nämnda omständigheter attbemanningen av militärdistriktsgrupperna kan kommaatt variera något utifrån regionala och lokalaförutsättningar med tillhörande behov av samverkanmed kommuner och myndigheter med uppgifter inomcivilt försvar m.m. Regeringen bedömer attmilitärdistriktsgrupperna i fredstid kommer attbestå av ca 15 personer.Vid krigsorganisering behövermilitärdistriktsorganisationen, i liket medOperativa insatsledningen, utökas personellt, varvidreservofficerare utgör en viktig kategori. Härutöverfinns möjligheter att utnyttja reservofficerare ochhemvärnsbefäl, dels vid utbildning av hemvärn ochfrivilligorganisationer, dels för att i fredstidlösa samverkansuppgifter t.ex. gentemot kommuner.Att på detta sätt tillvarata reservofficerarnas ochhemvärnsbefälens kompetens utgör ett viktigt bidragför att lösa militärdistriktens uppgifter i fred ochunder höjd beredskap, menar regeringen, och kan ävenbidra till folkförankringen av det militäraförsvaret.Regeringen har redovisat (prop. 1999/2000:97 s.22) lokalisering och benämningar förmilitärdistriktsgrupperna. Försvarsmakten har ibudgetunderlaget föreslagit attUpplandsgruppen lokaliseras till i ställetför . Motivet för detta är främst attEnköping erbjuder bättre utbildningsmöjligheter förhemvärnspersonal vilket även medför lägreinvesteringskostnader och mindre miljöpåverkanjämfört med en lokalisering till . Regeringengör ingen annan bedömning än Försvarsmakten i dennafråga.MotionerI kommittémotion Fö17 (v) av BeritJóhannesson m.fl. framhålls attmilitärdistriktsstaberna ochmilitärdistriktsgrupperna utgör för regional territoriell ledning ihela skalan från fred till krig. Motionärernauppmärksammar att Försvarsmakten utrett organisationm.m. av de s.k. nationella skyddsstyrkorna men attÖverbefälhavaren ännu inte redovisat utredningen ochsitt ställningstagande till denna. Motionärernamenar att ett sådant ställningstagande är heltavgörande för att regeringen skall kunna redovisaledningsförhållandena i militärdistrikten.Exempelvis måste Militärdistriktsgrupperna gesledningsresurser för att kunna leda nationellaskyddsstyrkor, inklusive hemvärnsförband, i fred,kris och krig. Motionärerna anser därför attregeringen skall återkomma till med enredovisning av militärdistrikten närÖverbefälhavarens syn på utredningen av denationella skyddsstyrkorna föreligger (förslag 5).Kristdemokraterna tar upp liknande aspekter i sinkommittémotion Fö20 (kd) av m.fl.Motionärerna hänvisar till att våren 2000beslutat att en uppgift för den regionala nivånskall vara ledning av insatser med beredskapsförbandoch nationella skyddsstyrkor. Dimensioneringen avledningsbehoven måste därför utgå från de nationellaskyddsstyrkornas utformning och antal, inklusivehemvärnet. Intet av detta sägs vara klarlagt.Militärdistriktens ledningsansvar måste förtydligasoch ha sin grund i hela hotskalan. Motionärernaanför vidare att militärdistrikten måste tillförasledningsresurser för att kunna utföra sin ledning.Sammanfattningsvis anser motionärerna att regeringenhösten i samband med redovisningen om frågorsom rör ledning och samordning inom totalförsvaretäven bör klarlägga militärdistriktens ledningsansvaroch ledningsresurser (förslag 2).Utskottets ställningstagandeRiksdagen beslutade (prop. 1999/2000:30, bet.1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168) att inrättamilitärdistrikt. I betänkandet framhöll utskottetbl.a. (s. 99) att det inte motsatte sig regeringensförslag att inrätta fyra militärdistriktsstaber.Utskottet har heller ingen invändning mot den avregeringen föreslagna lokaliseringen av stabernatill , , och . Desärskilda ledningsbehoven i var,som regeringen också framhöll, inte utklarade.Utskottet förutsatte därför att regeringen skulleåterkomma till i den frågan.Utskottet hade heller inget emot att detorganiserades 29 militärdistriktsenheter som en delav militärdistrikten, trots att uppgifter ochdimensionering ännu inte var färdigutredda.Utskottet ansåg det lämpligt att lokaliseramilitärdistriktsenheterna till ungefär samma ortersom har försvarsområdesstaber ochförsvarsområdesgrupper. Ett viktigt skäl för dettaangavs vara behovet att kunna utbilda hemvärn ochstödja annan frivillig försvarsverksamhet, något somutskottet upprepade gånger betonat som enprioriterad uppgift.Utskottet ansåg vidare att det ankom på regeringenatt i det fortsatta organisationsarbetet bestämmalokaliseringen av militärdistriktsenheterna ochderas benämning.I syfte att ge en samlad bild avFörsvarsmaktens grundorganisation har regeringensedan i proposition 1999/2000:97 Vissaorganisatoriska frågor inom Försvarsmakten (s.21-25) redovisat en översikt över såväl deorganisationsenheter som beslutar som överdem som regeringen beslutar, jämte deras benämningaroch lokalisering.Regeringen återkommer i den nu aktuellapropositionen och lämnar ytterligare information ommilitärdistriktsstabernas ochmilitärdistriktsgruppernas ansvar, uppgifter ochlydnadsförhållanden.Regeringen anger bl.a. att militärdistrikten,förutom att kunna utöva regional territoriellledning, även skall kunna understödja operativainsatsförband inom sitt respektive militärdistrikt.Vid höjd beredskap, anger regeringen vidare, skallmilitärdistriktens personal kunna utnyttjas förledning av hemvärnsförband.Utskottet konstaterar att ännu inte fåttnågon redovisning av hur de s.k. nationellaskyddsstyrkorna samt hemvärnsförband kommer attorganiseras, förbandsomsättas och övas samt hur dekommer att användas och ledas i insatser. Utskottetutgår från att regeringen i höstensförsvarsbeslutsproposition lämnar en sådanredogörelse till .