bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — Den instabilitet som brist påfärskvatten kan ge upphov till gör attvattenförsörjning också måste ses som ettsäkerhetsproblem. Att arbeta utifrån ett bredaresäkerhetsbegrepp har blivit vägledande för FN.Innebörden av detta arbetssätt är attsäkerhetsrelaterade frågor inte enbart bör hanterasav säkerhetsrådet, utan i stället att FN-systemetsom helhet engageras för ett mer integrerat ochlångsiktigt angreppssätt. Metoden bör snarare varaatt agera preventivt för att situationer med hot motden internationella säkerheten - vilket är vadsäkerhetsrådet har som uppgift att hantera - kanundvikas. Utskottet förutsätter att regeringenfortsätter att ge frågan om färskvattenförsörjninghög prioritet både i FN-arbetet och i det svenskabiståndet.Mindre öriken riskerar att drabbas avklimatförändringar på flera sätt. Den höjdahavstemperaturen har på många håll orsakatkoralldöd. En höjd havs-nivå kan få katastrofalaföljder för många små öriken. Dessaproblemställningar är föremål för kontinuerligdiskussion i FN:s kommission för hållbar utvecklingoch i förhandlingarna om Kyotoprotokollet. Utskottethar också noterat att är det enda land somkontinuerligt har givit stöd till detinternationella korallrevsinitiativet . Utskottet överlämnar dock tillregeringen att bedöma huruvida skydd av korallrevbör ingå i FN:s handlingsprogram för mindre öriken.Rörande den militära användningen av utarmat uranhar utskottet inhämtat från Försvaretsforskningsanstalt att det inte finnsnågra bevis som tyder på att detta skulle ge någramedicinska eller ekologiska skador. Mot denbakgrunden är förutsättningarna små att få tillstånd ett förbud mot utarmat uran i projektiler,varför regeringen inte har drivit denna fråga.Utskottet har ingen annan mening, men vill tilläggaatt man bör följa frågan och vara öppen för nyaforskningsresultat på området.Med vad ovan anförts avstyrker utskottet motionerna1998/99:U201 (mp) yrkande 3, 1999/2000:U406 (v) och1999/2000:MJ807 (mp) yrkande 5. Motionerna1999/2000:U21 (v) yrkandena 15 och 16, 1999/2000:U23(kd) yrkandena 14 och 15 samt 1999/2000:U402 (c)yrkande 4 anses besvarade med vad utskottet anfört.Hälsoarbetet inom FNI motion 1999/2000:U23 (kd) yrkande 18 berörKristdemokraterna hälsoproblemen i den tredjevärlden, och anför att bör utöka sitt stödtill WHO:s särskilda program för malaria. I yrkande19 framförs att bör ta initiativ till att FNformulerar en explicit målsättning för att hindraden vidare spridningen av hiv/aids.Kristdemokraterna beklagar i yrkande 20 attläkemedelsindustrin saknar incitament att ta framläkemedel riktade mot u-landssjukdomar, och menaratt det behövs stora satsningar i samarbete mellanFN, nationella regeringar och läkemedelsindustrinför att komma till rätta med problemet.Enligt vad utskottet har inhämtat har underen rad år givit särskilt stöd till FN:s kampanj motmalaria. I det svenska biståndet prioriteras dockgenerella insatser till stöd för allmän hälso- ochsjukvård framför initiativ mot enskilda sjukdomar.Av det totala svenska biståndet går tilldirekta hälsoinsatser, och är en av WHO:sstörsta givare. stöder också aktivt FN:sprogram för hiv/aids, . I samarbete med andraFN-organisationer har i Unified Work Plan2000-2001 identifierat ett antal prioriteradeområden för att hejda spridningen och mildrakonsekvenserna av hiv/aids.Utskottet instämmer i betydelsen av attläkemedelsforskningen också inriktas på sjukdomarsom främst förekommer i tredje världen. Genom Sidassärskilda forskningsprogram möjliggörs substantielltstöd till forskning med särskild relevans för dentredje världen. En viktig målsättning är också attbygga upp egen forskningskapacitet i tredje världen,varför majoriteten av de forskningsprojekt somfinansieras genom Sida bedrivs i samarbete mellanforskare från olika länder.Därmed avstyrks motion 1999/2000:U23 (kd) yrkande18. Motion 1999/2000:U23 (kd) yrkandena 19 och 20anses besvarad med vad utskottet anfört.Mänskliga rättigheterModeraterna anser i motionerna 1998/99:U602 (m)yrkande 5 och 1999/2000:U607 (m) yrkande 7 att FN:sgeneralförsamling borde få en detaljeradrapport om situationen beträffande de mänskligarättigheterna i varje land. anseri motion 1998/99:U620 (kd) yrkande 1 att frågan omprenatal könsdiskriminering borde lyftas upp på FN:sdagordning.Utskottet konstaterar att det sker ensärskild debatt om mänskliga rättigheter i för de mänskliga rättigheterna. Ikommissionen, som tilldrar sig stort politisktintresse, behandlas bl.a. situationen i enskildaländer. Kommissionen rapporterar via det ekonomiskaoch sociala rådet, Ecosoc, till FN:sgeneralförsamling. I generalförsamlingens tredjeutskott behandlas också många av de frågor som varituppe i kommissionen för de mänskliga rättigheterna.Flera av kommissionen utsedda rapportörer förenskilda länder har mandat att också rapportera tillgeneralförsamlingen. Under de senaste kommissionernaför mänskliga rättigheter har ledamöter frånutrikesutskottet deltagit som svenska delegater.Utskottet är av meningen att den arbetsordning sometablerats inom FN vad gäller situationen i enskildaländer ger stora möjligheter att debatterasituationen i de länder där kränkningar av demänskliga rättigheterna förekommer. Snarare än attverka för att generalförsamlingen skulle debatterasituationen i samtliga medlemsländer menar utskottetatt kraften bör läggas på att stärka de s.k.landrapportörernas ställning.Prenatal könsdiskriminering bottnar ivanföreställningen att män har ett högre värde änkvinnor. I det svenska agerandet i internationellaorganisationer och i det bilaterala biståndet är deten huvudmålsättning att stärka kvinnors ställning. Ivissa länder i är abort av flickfosterförfärande vanligt. Företeelsen måste påtalas ochbekämpas där den förekommer. FN:s konvention förutrotandet av all diskriminering av kvinnor utgördet främsta instrumentet för att diskutera problemeti FN, då de länder som har undertecknat konventionenhar åtagit sig att bekämpa sådan diskriminering.Med vad som ovan anförts anses motion 1998/99:U620(kd) yrkande 1 vara besvarad. Motionerna1998/99:U602 (m) yrkande 5 och 1999/2000:U607 (m)yrkande 7 avstyrks.I motion 1999/2000:U23(kd) yrkande 22 efterlyserKristdemokraterna en svensk nationell handlingsplanför de mänskliga rättigheterna.Utskottet har inhämtat att regeringen i maj år 2000tillsatte en interdepartemental arbetsgrupp meduppgift att arbeta med en svensk handlingsplan förde mänskliga rättigheterna.Den interdepartementala arbetsgruppen har erhållituppgiften att belysa tre områden i arbetet med attta fram en handlingsplan. Ett första uppdrag är attkartlägga hur svenska myndigheter arbetar för attförbättra skyddet för de mänskliga rättigheterna iSverige. Ett andra uppdrag för arbetsgruppen är attse över organisationen inom närdet gäller arbetet med de mänskliga rättigheterna iSverige. Det tredje handlar om hur kanuppfylla målsättningarna i det av FN proklameradeårtiondet 1995-2005 för utbildning i MR-frågor.Det första uppdraget har slutförts och resultatethar publicerats i Mänskliga rättigheter i -en kartläggning (Ds 2001:10). Arbetet med de tvåövriga områdena pågår, enligt vad utskottet erfarit.Vidare har utskottet inhämtat att det till deninterdepartementala arbetsgruppen har knutits fyraolika referensgrupper som representerarombudsmannamyndigheterna, vissa andra myndigheter,forskare och individer med lång erfarenhet inom MR-området samt en referensgrupp för enskilda ochintresseorganisationer.Arbetet bedrivs i olika steg och regeringensintention att är det skall utmynna i upprättandet aven nationell handlingsplan för de mänskligarättigheterna. I denna kommer, enligt vad utskotteterfarit, även att ingå förslag om hur utbildninginom området skall genomföras både av myndigheteroch av skolor.Utskottet finner det positivt att regeringen genomdetta arbete har hörsammat FN:s generalsekreteraresoch högkommissariens för de mänskliga rättigheternabegäran att upprätta nationella handlingsplaner samtatt nationellt förstärka utbildningsinsatserna inomMR-området. Utskottet ser även medtillfredsställelse på att många olika aktörer inomområdet, inklusive representanter för det civilasamhället, har knutits till arbetet genom de fyrareferensgrupperna.Även om frågan ligger vid sidan om den nationellahandlingsplanen vill utskottet i sammanhanget lyftafram att det inom pågår ettmetodutvecklingsarbete när det gäller tillämpningenav ett MR-perspektiv inom säkerhets-, utrikes- ochbiståndspolitiken. Utskottet ser medtillfredsställelse på dessa ansträngningar inomdepartementet att låta MR-perspektivet genomsyraSveriges utrikes förbindelser.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion1999/2000:U23 (kd) yrkande 22 kan besvaras.RustningsbegränsningarKristdemokraterna påpekar i motion 1999/2000:U23(kd) yrkande 3 att betydligt fler människor dödas avlätta vapen än av massförstörelsevapen, varförSverige bör verka för att en internationell regimför lätta vapen upprättas.Det råder ingen tvekan om att den okontrolleradespridningen av lätta vapen orsakar ett stortmänskligt lidande i världens konfliktregioner. Underde har ett arbete som syftar till attfinna former för återhållsamhet och reducering avinnehav av lätta vapen bedrivits. En viktig uppgiftär att bekämpa den omfattande illegala handeln medlätta vapen. 2001 kommer en internationell om illegal handel med lätta vapen att ägarum, och i EU:s förberedelser inför konferensen harSverige verkat för att konferensen skall anta ensärskild handlingsplan. Utskottet värdesätter detsvenska engagemanget i denna för många av tredjevärldens länder så viktiga fråga. De länder i vilkalätta vapen tillverkas har ett särskilt ansvar närdet gäller att bekämpa den illegala handeln.Därmed anser utskottet att motion 1999/2000:U23 (kd)yrkande 3 är besvarad.FN och fattigdomsfråganI motion 1999/2000:U23 (kd) yrkande 12 lyfterKristdemokraterna fram fattigdomen som ett av destörsta hindren för social och ekonomisk utveckling,och föreslår att FN antar målet att antaletmänniskor i extrem fattigdom skall halveras till år2015. Vidare bör fortsätta att verka förhandelsliberaliseringar även på de områden därutvecklingsländerna har störst komparativa fördelar(yrkande 13). anser i motion1999/2000: U903 (v) yrkande 6 att frågan om denekonomiska maktens fördelning i världen i högstagrad gäller kvinnor och män. bör tainitiativ till att ordna en särskild konferens omägarmaktens fördelning mellan kvinnor och män, ansermotionärerna. I motion 2000/01:U415 (mp) yrkande 3anförs att FN har en viktig roll för globaltfattigdomsavskaffande, rättvisa och socialutveckling.Vid flera tillfällen har världssamfundet samlat sigkring målet att prioritera och så snabbt som möjligtutrota den extrema fattigdomen. Sedan det socialatoppmötet i har fattigdomsbekämpningutgjort en av de viktigaste målsättningarna för FN:sverksamhet. I det förslag till mål för FN:sverksamhet som generalsekreteraren lade fram tillmillennietoppmötet är fattigdom en av tre generellaprioriteringar. I det svenska biståndet är detövergripande målet att höja de fattiga folkenslevnadsnivå, och inriktningen motfattigdomsbekämpning har stärkts under de senasteåren. I FN har varit pådrivande i att stärkafattigdomsorienteringen inom fackorganen. Viktigt ärockså att och även Internationellavalutafonden har givit fattigdomsbekämpning alltstörre betydelse. Utskottet menar att det är avstort värde att den internationella uppslutningenkring betydelsen av fattigdomsbekämpning harstärkts. har varit och bör fortsätta varapådrivande bakom denna utveckling.En snabbare ekonomisk tillväxt i de fattigasteländerna är en förutsättning för att fattigdomenskall kunna utrotas. Ett av de viktigaste bidragenindustriländerna kan ge till de fattigaste ländernaär att öppna sina marknader på de områdenutvecklingsländerna har bäst möjligheter att öka sinexport. Inom EU är drivande för att sänkagränsskydden gentemot . Utskottet anserockså att en ny, bred förhandlingsrunda inom WTOskulle ge förutsättningar förtullsäkningartullsänkningar som skulle gynna både i-och . Det multilaterala handelssystemet geren stabilitet och förutsägbarhet som främjar handeloch investeringar över gränserna. Inte minst defattigaste länderna har ett intresse av klara ochrättvisa spelregler i världshandeln. somSverige bör arbeta för en ny övergripandeförhandlingsrunda är det viktigt att också sökaandra vägar att främja en friare världshandel.Särskilt viktiga för är de förhandlingarom handel med jordbruksvaror som pågår inom WTO.Det bör framhållas att även konsumenterna i i-länderna har mycket att vinna på en friare handelmed jordbruks- och textilvaror.Det är obestridligt så att kvinnor bär en långtstörre del av fattigdomens börda än män. Av dettaskäl tillmäts jämställdhet mellan könen storbetydelse i det svenska biståndet. Frågan omkvinnors äganderätt diskuteras bl.a. inom ramen förFN:s kvinnokonferenser, och har tillhört deländer som engagerat sig för att kvinnor i allaländer skall tillerkännas sådana självklararättigheter. finns dock inteförutsättningar att ordna ytterligarevärldskonferenser inom FN. Detta får dock intehindra från att driva frågan om kvinnorsekonomiska ställning i andra lämpliga former.Motionerna 1999/2000:U23 (kd) yrkandena 12 och 13och 2000/01:U415 (mp) yrkande 3 anses vara besvarademed vad utskottet anfört. Motion 1999/2000:U903 (v)yrkande 6 avstyrks.I motion 1999/2000:U21 (v) yrkande 11 betonarVänsterpartiet att det finns ett gap mellan deambitioner som världssamfundet uttryckte ibarnkonventionen och det minskade internationellabiståndet. När biståndsflödena har minskat bordeSverige verka för en ytterligare koncentration tillde mest utsatta grupperna, till vilka barnen iutvecklingsländerna hör.Utskottet har behandlat likartade yrkanden i sittbetänkande 2000/01:UU7 Barns situation i ettinternationellt perspektiv. Utskottet anför därföljande:Utskottet konstaterar att det inom EU för närvarandepågår flera processer kring barnets rättigheter.Kommissionen arbetar med flera studier om barnetssituation. har som ambition att driva dessafrågor i ett europeiskt perspektiv underordförandeskapet. Förslag har inkommit att inrättaen särskild barnansvarig för att följa uppbarnkonventionen. och har i dettasammanhang fört fram att det kunde bilda ett europeisktsamordningscentrum för barnfrågor.Enligt vad utskottet inhämtat ställer regeringensig positiv till utformandet av en strategi förbarnets rättigheter inom EU. Innan arbetet med enstrategi påbörjas behöver man dock slå fast vad somhittills har gjorts inom området. Det franskaordförandeskapet initierade ett initiativ med årligabarnministermöten och detta kommer att följas upp avden svenska regeringen.Sverige ger stöd till genomförandet avbarnkonventionen bl.a. genom omfattande bidrag tillFN:s barnfond , som har en viktig roll när detgäller att verka för att FN:s medlemsländeruppfyller sina åtaganden enligt konventionen. Fondenarbetar bl.a. med att mobilisera politisk vilja ochmateriella resurser hos samarbetsländerna för attbygga upp deras egen kapacitet att tillgodosebarnets behov och säkerställa barnets rättigheter. Iarbetet med att stödja utvecklingen avhandlingsplaner är det viktigt att understryka detnationella ansvaret. Omvärlden kan vara med ochstödja utarbetandet av sådana planer. Men omplanerna skall bli långsiktigt hållbara ochverkningsfulla bör de göras upp av ländernas egnamyndigheter.Sverige verkar för att WHO uppmärksammar barns ochungdomars hälsa och utveckling inom olika programunder verksamhetsåren 2001-2003. WHO har under långtid framgångsrikt arbetat med barns hälsa. Arbetethar i stor utsträckning koncentrerats till attbekämpa barnsjukdomar. Viktiga barn- ochungdomsfrågor sett från sociala, medicinska ochfolkhälsopolitiska aspekter har dock inteuppmärksammats i den utsträckning som vore önskvärt.Utskottet framhåller vidare i betänkandet att frånsvensk sida understryks vikten av attfattigdomsbekämpningen ges en klar barn- ochungdomsprofil och att alla barn skall få det stödsom föreskrivs i barnkonventionen.Utskottet konstaterar även i betänkandet attSverige fortsätter att arbeta aktivt med denstrategi som antogs 1999 och som syftar till attgenomföra i alla dess delar.Viktiga inslag i detta arbete, utöver det nationellaarbetet, är att verka för ett tydligt barnperspektivi biståndsarbetet och annat internationelltsolidaritetsarbete, anför utskottet. Utskottetframhåller även att det finns ettbarnnätverk inom Sida bestående av handläggare på deolika enheterna. Sida har även utarbetat ettpositionspapper, "Barnets rättigheter i bilateraltutvecklingssamarbete". Utskottet konstaterar att utgör barnets rätt ett viktigt element i bådedet bilaterala och det multilaterala samarbetet.Utskottets bedömingar i frågan kvarstår ochutskottet kan konstatera att det som motionärernaefterfrågar i motion U21 (v) yrkande 11 redan äruppfyllt.Utskottet anser att motion 1999/2000:U21 (v) yrkande11 därmed kan besvaras.InformationsteknikI motion 1999/2000:U23 (kd) yrkande 16 fästerKristdemokraterna uppmärksamheten på de enormautvecklingsmöjligheter som informationsteknikenerbjuder också för . Som ledande IT-nationbör ta initiativ till att FN tar framriktlinjer för hur IT-användningen skall kunna ökasoch breddas i de fattigaste länderna. Nyasamarbetsformer mellan nationella regeringar och detprivata näringslivet bör sökas (yrkande 17).Vänsterpartiet menar i motion 1998/99:T803 (v)yrkande 14 att bör ta initiativ till en för att sprida informationsteknik äventill de fattiga länderna. I yrkande 15 framhållerVänsterpartiet svenska personnummer som en socialinnovation som skulle kunna anpassas till en globalnivå.Utskottet kan instämma i vikten av attinformationsteknikens utvecklingsmöjligheter ocksåkommer de fattigaste länderna till del. Det bör dockinte vara en upgiftuppgift för FN att dra uppriktlinjer eller försöka reglera en bransch medstarka kommersiella drivkrafter. Som utskottettidigare har anfört är det heller inte aktuellt attta initiativ till ytterligare världskonferenser inomFN. FN och det internationella biståndet kan däremotbidra till att bygga upp kunskap om och förbättratillgången till IT i utvecklingsländerna. SvenskaIT-företag bör därvidlag kunna spela en viktig roll- utskottet noterar t.ex. partnerskap medFN. Sida har också utarbetat en IT-policy där manlägger stor tonvikt på samarbete med svenskaföretag.Även om systemet med personnummer fungerar väl iSverige, uppvisar världens förvaltningar ochjuridiska system sådana olikheter attförutsättningarna för att införa liknande system serhögst olika ut. Att införa globala personregistertorde inte vara aktuellt.Med vad ovan anförts anses motion 1999/2000:U23 (kd)yrkande 17 vara besvarad. Motionerna 1998/99:T803(v) yrkandena 14 och 15 samt 1999/2000:U23 (kd)yrkande 16 avstyrks.Sveriges delegation till FN:s generalförsamlingFlera motionärer har synpunkter på sammansättningenav den svenska delegationen till . anser i motion1999/2000:U21 (v) yrkandena 8 och 9 att regeringen iFN-arbetet i större utsträckning bör ta till varakunskap och erfarenheter från folkrörelserna, samtatt ungdomar borde vara bättre representerade i densvenska delegationen. Även i motionerna 1998/99:U401(c) och 2000/01:U404 (c) yrkande 4 anförs attungdomar borde beredas plats i den svenskadelegationen. Likaså efterlysesungdomsrepresentation i motion 1998/99:U614 (s)yrkandena 1 och 2, och motionärerna anser attLandsrådet för ungdomsrepresentanter ärbäst lämpad att nominera sådana.De svenska delegationerna till FN:sgeneralförsamling har en bredsammansättning, både för att spegla hela det svenskasamhället och för att säkerställa den folkligaförankringen för FN-arbetet. Vissafrivilligorganisationer deltar också i FN:sverksamhet på annat sätt, t.ex. genom deinternationella organisationer som har ackrediteringvid FN. Denna breda representation är en styrka fördet svenska agerandet i FN. Det är också viktigt attupprätthålla det breda stöd som FN har hos densvenska allmänheten. Utskottet noterar också medtillfredsställelse att stött FN:sgeneralsekreterares ansträngningar att tillmillennietoppmötet ökarepresentationen från det civila samhället. Blandannat gav direktstöd för att möjliggöradeltagande från frivilligorganisationer från deminst utvecklade länderna.Självklart är det också av stor vikt att främjasvenska ungdomars engagemang för FN. Vid ett flertaltillfällen har ungdomsrepresentanter beretts plats iden svenska delegationen. Svenska ungdomarskontakter med FN-systemet främjas också bl.a. genomstöd till ungdomsorganisationers arrangemang om FNoch genom praktikantplatser vid representationen iNew och delegationen i . förSveriges ungdomsorganisationer erbjöds utse enrepresentant till generalförsamlingen 2000.Utskottet ser positivt på att svenska ungdomar gesmöjlighet att delta i FN-arbetet. Det ankommer dockinte på utskottet att i detalj ange hur dennarepresentation skall utformas.Med vad ovan anförts anses motionerna 1998/99:U401(c), 2000/01:U404 (c) yrkande 4, 1998/99:U614 (s)yrkandena 1 och 2 samt 1999/2000:U21 (v) yrkandena 8och 9 vara besvarade.Regeringens redovisning till riksdagenVänsterpartiet framför i motion 1999/2000:U21 (v)yrkande 1 att regeringens FN-skrivelse borde varamer framåtblickande, samt att den borde läggas framvarje år i stället för vartannat.I samband med behandlingen av regeringsskrivelsenom FN (skr. 1995/96:40) begärderiksdagen att regeringen skulle återkommaregelbundet med redovisning av det svenska agerandetinom FN. Regeringen har därefter återkommit 1998 och2000 med skrivelser till . Utskottet anseratt denna frekvens - att regeringen lägger fram enskrivelse - är tillfyllest. Utskottetkan dock instämma i vikten av att regeringen inteendast redovisar den politik som förts inom FN, utanockså för en framåtblickande diskussion omvärldsorganisationen och det svenska agerandet idenna. Detta, mer övergripande betänkande är ettförsök från utskottets sida att utveckla sittarbetssätt i syfte att ge en mer sammanhängande ochframåtblickande behandling av flera utrikespolitiskateman som hänger nära samman.Därmed avstyrker utskottet motion 1999/2000:U21 (v)yrkande 1.Utskottet förelår att lägger regeringensskrivelse /2000:130 i Förenta nationernatill handlingarna.5.1.3 Att förebygga väpnade konflikter5.1.3.1 Det huvudsakliga innehållet i skrivelse2000/01:2Att förebygga väpnade konflikterAtt medverka till att förebygga, förhindra och hejdaväpnade konflikter är en viktig del avsvensk utrikes- och säkerhetspolitik. Deltagande iFN-styrkor och andra fredsfrämjande förband harliksom internationella medlingsuppdrag intagit encentral plats i svensk solidaritets- ochfredspolitik. Tyngdpunkten i våra insatser har legatpå militär och i viss mån civil krishantering. Att igod tid förebygga väpnade konflikter har inte variten prioriterad uppgift för världssamfundet trotsinsikten om att det är bättre att förebygga enkonflikt än att tvingas söka hejda den och när detmisslyckas ta hand om dess följder.Efter det slut har dock detinternationella samfundet givits nya möjligheter attsöka förebygga väpnade konflikter utanhänsynstagande till stormakterna. Vidare hartyngdpunkten i internationell politik och folkrättförskjutits från nationell säkerhet och suveränitetmot människors säkerhet, mänskliga rättigheter ochdemokrati. Därmed måste konfliktförebyggande arbeteomspänna ett betydligt bredare fält änmellanstatliga motsättningar. Fattigdom ochvälståndsklyftor, etnisk och religiös förföljelseoch politiskt förtryck hör till de konfliktorsakersom framträder starkare än tidigare.Det internationella samfundet i vid bemärkelsemåste genomsyras av ett konfliktförebyggandeperspektiv eller en förebyggandets kultur. I svenskutrikespolitik är konfliktförebyggande en naturligutveckling av vår traditionella fredsfrämjandesolidaritetspolitik.