bet · GP01SFU1 · 2001-11-27 00:00:00 — Huvudprincipen ombeskattning i arbetslandet är enligt vad som anförsi rapporten fast förankrad i den internationellaskatterätten, och den står också i överensstämmelsemed de principer som gäller i om socialtrygghet. I rapporten konstateras bl.a. att denrådande ordningen kan påverka skatteunderlaget ochdärmed förutsättningarna för en allsidig kommunalservice. Regeringarna i och kommeratt aktivt följa integrationsutvecklingen för attbedöma vilka skillnader i skattesystemen som kanverka hämmande eller snedvridande förgränsöverskridande arbetskraft eller yrkesmässigverksamhet. I samband härmed skall bedömas bl.a. omdet finns behov av och möjlighet till ettinterregionalt utjämningssystem för inkomstskatteroch sociala avgifter samt andra skatter och avgiftersom kan vara av betydelse för integrationen iregionen.Vidare framhålls i rapporten att, för att så långtmöjligt säkra att de som bor i inte upplever skillnader i de socialasystemen som ett hinder för integration,regeringarna kommer att ta initiativ till såväl enomfattande satsning på information som till ensärskild styrgrupp för integration, somlöpande skall ta sig an nya hinder och problem.Utskottet har tidigare behandlat en motion omproblem för gränsgångare i (bet.1999/2000:SfU3) och därvid framhållit att det är avstörsta vikt, inte minst vad gällersocialförsäkringssystemen, att dessa frågoruppmärksammas och får en lösning.Frågor som kommer att utredas enligt vad som angesi den nämnda rap-porten "- en region blir till" ärmöjligheterna till undantag från och/ellergemensamma tolkningar av EG-förordningarna avseendepersoner som ofta skiftar arbetsplats mellanländerna, har bisysslor i det andra landet ellerarbetar i gränsöverskridande tjänst. Utskottet harerfarit att en fråga som särskilt uppmärksammats idet svensk-danska samverkansarbetet är när personersom arbetar i och är bosatta i utförviss del av arbetet hemifrån. Enligt förordning1408/71 skall arbetstagaren anses arbeta även iSverige och således omfattas av svensksocialförsäkring, vilket medför att den danskearbetsgivaren blir skyldig att erläggasocialavgifter i . Som ett led iutredningsarbetet har ()fått i uppdrag att träffa en överenskommelse med sindanska motsvarighet om att man skall kunna bortsefrån distansarbetet och låta den arbetstagare som såönskar även fortsättningsvis omfattas avlagstiftningen i det land där arbetet huvudsakligenutförs. RFV räknar med att en överenskommelse skallkunna träffas före årsskiftet.Utskottet förutsätter att liknande frågor ävenfortsättningsvis uppmärksammas och löses mellan debåda länderna. De generella reglerna om samordningav socialförsäkringssystem är emellertid en frågaför samarbetet på EU-nivå. Ett arbete medmodernisering av förordningen pågår för närvarandeinom EU. Problem för gränsgångare är ofta i fokusoch en särskild konferens med rubriken for frontier workers in Europe, arrangeradav bl.a. kommissionen, har just hållits.Utskottet kan konstatera att samarbetet mellanSverige och fortfarande pågår påregeringsnivå och att ett möte senast hölls den 29oktober 2001. Vid detta möte diskuteradesbeskattningsrätten och bl.a. frågan om ettutjämningssystem för att kompenseraskattebortfallet. Vid mötet beslöts att utreda vilkaalternativa möjligheter som finns, vilkakonsekvenser de för med sig samt vilket alternativsom är den bästa lösningen för att tillgodoseintegration, kompensation till kommunerna etc.Utredningsarbetet skall vara klart till årsskiftet.Utskottet vill understryka vikten av att möjligaförändringar för att förbättra utvecklingen iÖresundsregionen genomförs så snart som möjligt.Utskottet förutsätter att erfarenheter av samarbeteinom andra gränsområden inom EU därvid tas tillvara. I detta sammanhang kan nämnas attÖresundskomiteen, en samarbetsorganisation mellanregionala och lokala politiker i , isitt arbete med integrationsprocessen iÖresundsregionen har tagit fram en rapport omerfarenheterna av det gränsregionala samarbetet iOberrheinregionen. Oberrheinregionen är detgemensamma gränsområdet mellan , Tysklandoch . Regionen har ett befolkningstal på 5,6miljoner invånare, att jämföra med Öresundsregionensca 3,5 miljoner invånare. Arbetspendlingen i områdettill är från 33 000 personer ochfrån 21 000 personer. Mellan ochTyskland är pendlarantalet 27 000. Oberrheinregionenär intressant som exempel på grund av de högapendlingsvolymerna, de stora skillnaderna mellandeltagande länders styrelseskick och en hög grad avfunktionell integration genom särskildaöverenskommelser mellan länderna.För gränssamarbetet har organiserats institutionerpå såväl lokal, regional som nationell nivå. På detnationella planet finns , sombestår av verkställande myndigheter ochadministrativa enheter till vilka är knutet ettparallellt råd av folkvalda.Vad gäller arbetsmarknads- och skattefrågor iOberrheinregionen anges bl.a. att regeländringar iregel initieras av lokala myndigheter och aktörersom identifierat problem och sedan för upp dessatill lagstiftande nivå i respektive land.Grundregeln i avtalen mellan ifrågavarande länder äratt man som gränsgångare betalar skatt där man borunder förutsättning att man bor och arbetar inom"gränsområdet". betalas en del av bruttolönentillbaka t.ex. till den kanton där arbetsplatsenligger som en form av kompensation för offentligalokalt motiverade omkostnader.Beträffande sociala förmåner anges att man ärsjukförsäkrad i arbetslandet men endast så länge manär anställd. Vid anställningens upphörande återförsman till sitt eget lands sjukförsäkringssystem, ochdetta även vid uppsägning. Arbetslöshetsförsäkringbetalas från boendelandet på ett underlag som svararmot en referensinkomst som svarar mot en likvärdiganställning i boendelandet.I rapporten om Oberrheinregionen anges vidare attdet fortsatt återstår löpande problem kopplade tillde stora pendlingsvolymerna med transporter,infrastrukturella satsningar och harmonisering avsocialförsäkringar på hälso- och sjukvårdsområdet.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaA390 yrkande 2 och Sf214.Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghetvid sjukdom och handikappUtgiftsområdet omfattar politikområdet Ersättningvid arbetsoförmåga. Politikområdet omfattarsjukpenning, rehabilitering, närståendepenning,förtidspension, ersättning vid handikapp och arbets-och kroppsskador, kostnader för sysselsättning avvissa förtidspensionärer samt socialförsäkringensadministration, dvs. RFV och de allmännaförsäkringskassorna.Riksdagen har för i enlighet medregeringens förslag fastställt ramen förutgiftsområde 10 till 108 (bet.2001/02:FiU1, rskr. 2001/02:34-35).SjuklönUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om attminska företagens kostnader för sjuklön, omarbetsgivares ansvar för arbetsmiljön ochom sjuklöneperiodens längd. Jämförreservationerna nr 7 (m, kd, c, fp) och 8(v).Gällande bestämmelserEnligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) hararbetstagare av ettsjukfall rätt till sjuklön från arbetsgivaren.Rätten till sjuklön gäller fr.o.m. den första dagenav anställningstiden. Är den avtaladeanställningstiden kortare än en månad inträder dockrätten till sjuklön endast om arbetstagarentillträtt anställningen och därefter varit anställd14 kalenderdagar, i princip i följd.För i sjuklöneperioden betalasingen ersättning (karensdag). För de återståendedagarna behåller den anställde av lön och andraanställningsförmåner.Antalet karensdagar är begränsat till tio under entolvmånadersperiod (allmänt högriskskydd). För enarbetstagare som lider av sjukdom som kan antasmedföra ett större antal sjukperioder med sjuklönunder en tolvmånadersperiod kan försäkringskassanbesluta om s.k. särskilt högriskskydd. Då utgessjuklön för och arbetsgivaren fårersättning från sjukförsäkringen. Från och med den 1januari 1998 gäller ett utökat särskilt högriskskyddsom omfattar den som har en sjukdom som medför riskför en eller flera längre sjukperioder under entolvmånadersperiod. Sjuklön utges i dessa fall dockinte för karensdag. Även i dessa fall fårarbetsgivaren ersättning från sjukförsäkringen.Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt17 § SjLL möjlighet att försäkra sig hosförsäkringskassan mot sjuklönekostnader. Rätt attteckna en sådan försäkring har arbetsgivare varssammanlagda lönekostnader under ett kalenderår -exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt -inte beräknas överstiga 130 gånger prisbasbeloppet.Försäkringen ersätter försäkringstagarens kostnaderför sjuklön fr.o.m. den tredje ersättningsdagenliksom kostnaderna för socialavgifter, allmänlöneavgift och särskild löneskatt. Avgiften för 2001är av de sammanlagda lönekostnaderna.MotionerKenth Skårvik m.fl. (fp, m, kd, c) begär i motionSf231 yrkande 1 ett tillkännagivande om behovet avatt minska företagens kostnader för sjuklön. I sammamotion, yrkande 2, begärs ett tillkännagivande ombehovet av att genomföra förslaget om etthögkostnadsskydd mot sjuklönekostnader. Motionärernaanser att förslag bör genomföras.Förslaget, som är tänkt att gälla företag med enårslönesumma upp till 160 prisbasbelopp, innebär attom sjuklönekostnadens andel av årslönekostnadenöverstiger motsvarande andel för alla arbetsgivare iriket skall ersättning utges för del som överstigerriksandelen jämte socialavgifter. Ett sådant systeminnebär enligt motionärerna en effektivareriskspridning och är ett bättre alternativ till denoffentliga försäkring mot sjuklönekostnader somföretagen erbjuds i dag.Marie m.fl. (v) begär i motion Sf236yrkande 1 ett tillkännagivande om ekonomiskadrivkrafter för att få arbetsgivare att ta ettstörre ansvar för arbetsmiljö och minskad ohälsa.Enligt motionärerna är en förlängd sjuklöneperiodinte rätt metod för att åstadkomma detta. I sammamotion, yrkande 2, begär motionärerna etttillkännagivande om att ett sjuklönesystem medrestitutionsförfarande för företag med högst tioanställda bör utredas. Motionärerna anser att sådanaföretag bör kunna få tillbaka inbetalt belopp viaavdrag vid upprättande av den månatligaskattedeklarationen.Viviann och () begär imotion N323 yrkande 4 ett tillkännagivande omöversyn av sjuklöneperioden för småföretagare.Motionärerna anser att redan en sjuklöneperiod på 14dagar är mycket betungande för de minsta företagen.Det finns därför skäl att befria dem frånsjuklönekostnaderna.Lena och () begär imotion Sf350 ett tillkännagivande omsjuklöneperioden i sjukförsäkringen. Enligtmotionärerna är det angeläget att avskaffasjuklöneperioden för små och medelstora företag.Motionärerna anser att sjuklöneperioden snararebidragit till ökad utslagning än till att föraarbetsmiljöarbetet framåt.Utskottets ställningstagandeSom närmare redovisas i det följande har regeringenpresenterat ett åtgärdsprogram för att främja hälsani arbetslivet. Programmet i elva punkter omfattarbl.a. ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare attförebygga ohälsa. Enligt propositionen är ettförtydligat och i vissa fall ökatfinansieringsansvar för arbetsgivaren en av degrundläggande förutsättningarna för att den negativautvecklingen av sjukfrånvaron skall kunna brytas. Enmöjlighet som har lyfts fram och diskuterats är enförlängning av sjuklöneperioden. Även andramöjligheter att förtydliga arbetsgivarensfinansieringsansvar kan enligt regeringen komma ifråga, t.ex. ett visst medfinansieringsansvar förden sjukpenningutbetalning som kan bli aktuell eftersjuklöneperioden, differentieradearbetsgivaravgifter utifrån den variation i deanställdas ohälsa som finns hos olika arbetsgivareeller att ge en arbetsgivare som satsar extra på sinarbetsmiljö någon form av nedsättning avarbetsgivaravgiften. Arbetsgivarnas kostnader förförändringarna av finansieringsansvaret förutsättsbli balanserade av minskade avgifter tillsjukförsäkringen. Enligt regeringen är det dock ännuför tidigt att avgöra vilken kombination av åtgärdersom har bäst förutsättningar att verka sjukdoms- ochskadeförebyggande. Dessa frågor behöver därförberedas vidare.Utskottet har tidigare uttalat (se bet.2000/01:SfU1 s. 38) att sjuklöneperioden på 14 dagarnumera ingår som en naturlig och väl fungerande delav välfärdssystemet. Genom sjuklöneperioden harförsäkringskassorna avlastats arbetet med kortasjukfall och kan därmed koncentrera sig på de längresjukfallen. Genom det särskilda högriskskyddet hararbetsgivarens kostnader begränsats när det gällersjukersättning till personer med sjukdomar som kanväntas medföra visst mått av sjukfrånvaro.Sjuklönesystemet kan således inte sägas hindra enarbetsgivare att anställa en sådan person. I övrigafall har arbetsgivare med begränsat antal anställdamöjlighet att teckna en återförsäkring försjuklönekostnader.Enligt utskottets mening är det viktigt att detfinns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare attgenom förebyggande insatser ochrehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron påarbetsplatsen. Genom sjuklöneperioden hararbetsgivaren också fått ett ansvar för ochmöjlighet att påverka kostnaderna för sjukfrånvaronpå arbetsplatsen. Som redan nämnts ingår inom ramenför elvapunktsprogrammet bl.a. frågor om ekonomiskadrivkrafter för arbetsgivare att förebygga ohälsa iarbetet. Utskottet anser med hänsyn härtill attregeringens arbete med åtgärdsprogrammet inte börföregripas t.ex. genom att nu tarställning till frågan om sjuklöneperiodens längdeller till förslag om att minska de mindreföretagens kostnader för sjuklön. Som framhålls ipropositionen är det ännu för tidigt att avgöravilken kombination av åtgärder som har bästförutsättningar att verka sjukdoms- ochskadeförebyggande.Med det anförda avstyrker utskottet motionernaSf231, Sf236, N323 yrkande 4 och Sf350.19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m.Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör med ändring av regeringensförslag om medelsanvisning till anslaget 19:1Sjukpenning och rehabilitering m.m. beslutaatt för till anslaget anvisa100 mindre än vad regeringenföreslagit. Några medel för finansiellsamordning avsätts därmed inte. Därmedbifalls delvis motion Sf375 i denna del ochavslås motionsyrkanden dels om annanmedelsanvisning till anslaget 19:1, dels omandra villkor för användning av anslaget för2002.Riksdagen bör även som sin mening geregeringen till känna att regeringen undervåren 2002 bör återkomma med förslag omfinansiell samordning mellansocialförsäkringen, hälso- och sjukvården,ocharbetsmarknadsmyndigheterna. Därmed bifallsdelvis motionerna Sf294, Sf354 yrkande 2,Sf314, Sf262 och So628 yrkande 7.Riksdagen bör vidare avslå motionsyrkandenom bl.a. sjukpenninggrundande inkomst,sjukförsäkringsfrågor i övrigt ochrehabiliteringsfrågor.Jämför reservationerna nr 9 (m, c), 10 (mp),11 (m), 12 (kd), 13 (c, fp), 14 (kd, c), 15(mp), 16 (m), 17 (kd), 18 (c) och 19 (mp).Gällande bestämmelserFrån anslaget bekostas utgifter för sjukpenning,rehabilitering och närståendepenning.Som tidigare nämnts har en arbetstagare enligtSjLL rätt att få sjuklönmotsvarande en viss del av lönen och andraanställningsförmåner. Vad gäller reglerna om sjuklöni övrigt hänvisas till redovisningen ovan.Efter sjuklöneperioden utges sjukpenning enligtAFL. Sjukpenningen utgör av densjukpenninggrundande inkomsten. För den som inteomfattas av SjLL, t.ex. egenföretagare ochuppdragstagare, utges sjukpenning enligt AFL frånsjukperiodens början. Sjukpenning utges dock inteför i sjukperioden (karensdag). Förtid därefter utges sjukpenning av densjukpenninggrundande inkomsten. Antalet karensdagarär begränsat till högst tio under entolvmånadersperiod.Den sjukpenninggrundande inkomsten är enligtreglerna i AFL den årliga inkomst i pengar som enförsäkrad kan antas komma att tills vidare få föreget arbete, antingen såsom arbetstagare i allmäneller enskild tjänst (inkomst av anställning) ellerpå annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete).För rätt till sjukpenning krävs att den försäkradehar en sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till24 % av prisbasbeloppet. Vid beräkning avsjukpenninggrundande inkomst bortses från sådaninkomst av anställning och annat förvärvsarbete somöverstiger 7,5 prisbasbelopp.Rehabiliteringsersättning utges under vissaförutsättningar när en försäkrad, vars arbetsförmågatill följd av sjukdom är nedsatt med minst enfjärdedel, deltar i en arbetslivsinriktadrehabilitering. Rehabiliteringsersättning består avrehabiliteringspenning, som utges av densjukpenninggrundande inkomsten, och ett särskiltbidrag. För köp av arbetslivsinriktaderehabiliteringstjänster och arbetshjälpmedel m.m.liksom för rehabiliterings- och behandlingsinsatserinom hälso- och sjukvården avsätts särskilda medel(s.k. Dagmarmedel).Närståendepenning utges enligt lagen (1988:1465)om ersättning och ledighet för närståendevård tillden som avstår från förvärvsarbete för att vårda ennärstående svårt sjuk person. Ersättning kan utgesäven om vården sker på sjukvårdsinrättning. Antaletersättningsdagar är begränsat förvarje person som vårdas. Närståendepenning utges med80 % av den sjukpenninggrundande inkomsten församtliga dagar i ersättningsperioden och kan utgessom hel, halv eller fjärdedels förmån.Med stöd av lagen (1992:863) om lokalförsöksverksamhet med finansiell samordning mellansocialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrevsunder försöksverksamhet på lokal nivåinom fem försöksområden (Finsam). Syftet medförsöksverksamheten var att skapa drivkrafter inomsystemen för socialförsäkring respektive hälso- ochsjukvård för ett bättre utnyttjande av de gemensammaresurserna.Enligt lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhetmed finansiell samordning mellan socialförsäkring,hälso- och sjukvård och socialtjänst får, omregeringen medger det, en försäkringskassa, ettlandsting och en kommun som har kommit överens omdet bedriva sådan försöksverksamhet i syfte attpröva möjligheterna till en effektivare användningav tillgängliga resurser (Socsam).Försöksverksamheten, som är begränsad till högst tioförsöksområden, startade och skallavslutas senast vid utgången av 2002.Sedan den 1 januari 1998 får försäkringskassanträffa överenskommelse med kommun, landsting ochlänsarbetsnämnd om att samverka i syfte att uppnå eneffektivare användning av tillgängliga resurser(Frisam).PropositionenI propositionen föreslås att till anslaget 19:1 Sjukpenning ochrehabilitering m.m. anvisar ett ramanslag på 45 805miljoner kronor.Under anslagsposten Rehabilitering redovisas,förutom rehabiliteringsersättning, de ovan nämndaDagmarmedlen, som 2001 uppgår till 235 miljonerkronor, och särskilda medel, bl.a. ersättning vidköp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster,merkostnader i form av bidrag till arbetshjälpmedelsamt administration.Enligt vad som anges i propositionen fortsätterökningen av ohälsan i arbetslivet. Det är isynnerhet de långa sjukskrivningarna som ökar. Drygt100 000 personer, varav 65 000 kvinnor hade i maj2001 varit sjukskrivna under längre tid än ett år.Ungefär en tredjedel av dem hade varit sjukskrivnaunder . Sjukförsäkringsutredningenskartläggning av förhållanden visar attsjukfrånvaron är relativt sett högre bland anställdai kommuner och landsting () jämfört medsjukfrånvaron bland anställda inom staten () ochdet privata näringslivet (). Det ökande antaletsjukskrivningar har medfört att utgifterna försjukpenning har ökat dramatiskt. Under 1998utbetalades ca . beräknasutgifterna uppgå till närmare 50 miljarder kronor.Regeringen anser mot denna bakgrund att kraftfullaåtgärder behövs för att motverka den ogynnsammautvecklingen. Ett brett spektrum av förslag tillåtgärder har därför tagits fram inom ramen för ensammanhållen strategisk satsning för förbättradearbetsvillkor och för hälsa i arbetslivet. Det s.k.elvapunktsprogrammet omfattar arbetsmiljö, enförnyelse av rehabiliteringen och ekonomiskaincitament för att minska sjukskrivningar. Vidareingår justeringar av den gällande lagstiftningen föratt höja kvaliteten i rehabiliteringsarbetet liksomformerna för sjukskrivningsprocessen. Syftet med deföreslagna åtgärderna är att sätta den försäkrade icentrum och att göra arbetsgivarens ansvar förohälsan tydligare. En särskild utredare hartillsatts för att utarbeta förslag till en samladhandlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet, . Utredningen, som lämnat en delrapport ijuni 2001, skall senast redovisaförslag till åtgärder på längre sikt.Beträffande den del av åtgärdsprogrammet som avserförnyelse av rehabiliteringen anförs i propositionenbl.a. De utvärderingar av verksamheten somgjorts på området visar attsocialförsäkringsadministrationen saknar en enhetligmetodik i handläggningen av långa sjukfall och attyrkesrollen för rehabiliteringssamordnare ärotydlig. För den sjukskrivne har detta inneburitbl.a. långa handläggningstider och att ansvaret förrehabiliteringen upplevs vara otydligt. För attförhindra passivisering och för att underlätta förden sjukskrivne att komma tillbaka till arbete ärdet enligt regeringen nödvändigt dels attvälfungerande individanpassaderehabiliteringsåtgärder sätts in , dels att entydlig ansvarsuppdelning görs. För att åstadkommadetta krävs en förnyelse av den administrativahanteringen av sjukfall som bedöms ligga i riskzonenför långtidssjukskrivning samt av denarbetslivsinriktade rehabiliteringen. Regeringenavser att inleda ett sådantförnyelsearbete. Syftet med verksamheten skall varaatt genom nya metoder och förändrade regler finnanya och effektivare former för hanteringen avsjukskrivningsprocessen och den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Ett annat syfte är att finna eneffektivare organisation för denna verksamhet.Förnyelsearbetet innebär i huvudsak attförsäkringskassans arbetsmetoder skall utvecklas ochkompetensen förstärkas för att möjliggöra en tidigbedömning av den enskildes arbetsförmåga ocheventuella rehabiliteringsbehov. Underlaget frånarbetsgivaren utgör en viktig förutsättning fördenna bedömning. Vidare skall arbetsgivarens rolltydliggöras, bl.a. genom att denne alltid skalllämna förslag till åtgärder på arbetsplatsen samtange förväntad tidpunkt då den försäkrade kan återgåi arbete. Sanktionsmöjligheter bör vidare införasför passiva arbetsgivare. I de fall därarbetsgivaren inte kan bidra till denarbetslivsinriktade rehabiliteringen har den lokalaarbetsmarknadsmyndigheten en viktig roll.När det gäller justeringar av gällandelagstiftning för att höja kvaliteten irehabiliteringsarbetet anförs bl.a. att den översynsom har gjorts bl.a. av visar attlagstiftningen i vissa delar kan försvåra förförsäkringskassan att genomföra snabba åtgärder avhög kvalitet. Regeringen har därför i proposition2001/02:9 föreslagit att bestämmelsen omförsäkringskassans fördjupade bedömning avsjukpenningrätten skall upphöra att gälla. Attsjälva bestämmelsen upphävs innebär dock inte attregeringens uppfattning har förändrats beträffandevärdet och behovet av tidiga och kontinuerligainsatser både när det gäller att prövasjukpenningrätten, utreda rehabiliteringsbehov ochinitiera rehabiliteringsåtgärder. Genom ändringenges möjlighet att rikta sinainsatser på ett mer flexibelt och individanpassatsätt. (Förslaget behandlas i utskottets betänkande2001/02:SfU5. )Bestämmelsen att arbetsgivaren skall påbörjarehabiliteringsutredningar om det inte framstår somobehövligt är enligt otydlig.Utredningen har därför föreslagit att reglernaskärps, så att arbetsgivaren alltid senast densextionde dagen i ett pågående sjukfall skall lämnaett rehabiliteringsunderlag samt ett yttrande frånföretagshälsovården. Enligt förslaget skallsanktionsmöjligheter finnas vid underlåtenhet.Regeringen avser att återkomma med förslag omarbetsgivarens skyldighet att lämnarehabiliteringsunderlag under våren 2002.Såvitt gäller långa sjukskrivningar är problemensärskilt stora inom den offentliga sektorn.Regeringen avser därför att inleda särskilda försökhos några av de stora offentliga arbetsgivarna föratt förebygga och minska sjukfrånvaron.