bet · GP01SFU6 · 2001-11-15 00:00:00 — Rambeslut om förstärkning av den straffrättsligaramen för bekämpning av olaglig inresa m.m. SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /02:37 om antagande avrambeslut om förstärkning av den straffrättsligaramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa,transitering och vistelse, jämte motioner som väcktsmed anledning av propositionen samt tvåmotionsyrkanden som väckts under den allmännamotionstiden.I propositionen föreslås att godkänneratt det inom EU upprättade utkastet till rambeslutantas.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrkermotionsyrkandena.Till betänkandet har fogats fyra reservationer.Utskottets förslag till riksdagsbeslutGodkännande av rambeslutRiksdagen godkänner det inom Europeiska unionenupprättade utkastet till rambeslut om förstärkningav den straffrättsliga ramen för bekämpande av hjälptill olaglig inresa, transitering och vistelse.Därmed bifaller propositionen och avslårmotionerna 2001/02:Sf8, 2001/02:Sf9, 2001/02: Sf10,2001/02:Sf11, 2001/02:Sf12, 2001/02:Sf216 yrkande 16och 2001/02: Sf398 yrkande 3.Reservation 1 (kd, c)Reservation 2 (v)Reservation 3 (fp)Reservation 4 (mp)den 15 november 2001På socialförsäkringsutskottets vägnarBerit AndnorFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: BeritAndnor (s), (), (),(), (), UllaHoffmann (v), (), (), (), (),(), (),(), (),(), () ochCristina Husmark ().BakgrundMed anledning av tragedin i den brittiska hamnenDover, då 58 kinesiska medborgare påträffades döda ien container, uppmanade EU:skommande ordförandeland och kommissionenatt vidta åtgärder för att förhindra en upprepningav händelsen. presenterade därefterförslag till två rättsakter, ett direktiv och ettrambeslut, i syfte att förstärka kampen mot olagliginvandring och människosmuggling (EGT C 253,, s. 1 och 6). Förslaget till direktivinnehåller bestämmelser om vilka förfaranden somskall vara förbjudna enligt den nationellalagstiftningen medan förslaget till rambeslutreglerar vilka straffrättsliga och andra påföljdersom skall kunna utdömas.Som rättslig grund för direktivet anges EG-fördragets artiklar 61 a och 63.3 b (avdelning IV).Av artikel 63 framgår att ministerrådet inom fem årefter Amsterdamfördragets ikraftträdande enhälligtskall besluta om bl.a. åtgärder som avser olagliginvandring och olaglig bosättning.Som rättslig grund för rambeslutet angesUnionsfördragets artiklar 29, 31 e och 34.2 b(avdelning VI med bestämmelser om polis- ochstraffrättsligt samarbete). Enligt artikel 31 eskall de gemensamma insatserna rörandestraffrättsligt samarbete omfatta bl.a. åtgärder somfastställer minimiregler avseende brottsrekvisit ochpåföljder på området organiserad brottslighet.Enligt artikel 34.2 får ministerrådet, efterinitiativ av en medlemsstat eller kommissionen,enhälligt fatta beslut om tillnärmning avmedlemsstaternas lagar och andra författningar.Rambeslut är bindande för medlemsstaterna när detgäller de resultat som skall uppnås men överlåter åtde nationella myndigheterna att bestämma form ochtillvägagångssätt. Rambeslut har inte direkt effekt.Europaparlamentet har fått tillfälle att yttra sigöver förslagen till direktiv och rambeslut.Parlamentets utskott för medborgerliga fri- ochrättigheter samt rättsliga och inrikes frågorföreslog i sitt betänkande en rad ändringar iförslagen, bl.a. gällande "vinstintresse ochhumanitär klausul" samt full respekt förGenèvekonventionen. Vid omröstningen iEuropaparlamentet antogs förstbetänkandet med ändringsförslag men slutligenförkastades hela det franska initiativet.Vid ministerrådets för rättsliga och inrikesfrågor möte nåddes, efter en radbehandlingar av förslagen, en principöverenskommelseom innehållet i direktivet och rambeslutet.Ministerrådet skall därefter anta rambeslutet,vilket beräknas kunna ske före slutet av år 2001.Medlemsstaterna skall senast efter ettantagande ha genomfört de åtgärder som är nödvändigaför att uppfylla bestämmelserna i rambeslutet.2001/02SfU6Utskottets övervägandenGodkännande av rambeslutUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör bifalla propositionen ochdärmed godkänna utkastet till rambeslut omförstärkning av den straffrättsliga ramen förbekämpande av hjälp till olaglig inresa,transitering och vistelse. Därmed börriksdagen avslå motioner om avslag påpropositionen m.m. Jämför reservationerna nr1 (kd, c), 2 (v), 3 (fp) och 4 (mp).Gällande bestämmelserUtlänningslagenDe nuvarande straffbestämmelserna för hjälp tillolaglig inresa finns i 10 kap. 2 a § utlänningslagen(1989:529, UtlL). Fängelse i högst sex månadereller, när omständigheterna är mildrande, böter kanden dömas till som hjälper en utlänning att komma ini i strid med lagbestämmelserna. Är brottetgrovt kan fängelse i högst dömas ut. Vidbedömande av om brottet är grovt skall domstolensärskilt beakta om gärningen utförts mot ersättning,avsett ett stort antal personer eller utförts underhänsynslösa former. Även försök och förberedelsetill brottet är straffbart.I och med inträde som operativ deltagarei har bestämmelsen i 10 kap. 2 a§ UtlL utvidgats till att även avse hjälp tillolaglig inresa i övriga Schengenstater. Förändringenframgår av 10 kap. 3 a § UtlL. Förutsättningen är idet fallet, till skillnad från om gärningen avserinresa i , att det finns ett vinstsyfte.I 10 kap. 5 § UtlL stadgas straff för den som ivinstsyfte organiserar resor till förutlänningar som saknar behövliga tillstånd förinresa. Enligt bestämmelsen kan den som i vinstsyfteplanlägger eller organiserar verksamhet som ärinriktad på att främja att utlänningar reser tillSverige utan pass eller de tillstånd som krävs förinresa till dömas till fängelse i högst fyraår eller, om brottet är mindre allvarligt, tillböter eller fängelse . Även vissaformer av medhjälp till sådana brott är straffbara.Enligt 10 kap. 3 § UtlL kan den som i vinstsyfteförsöker förhindra verkställighet av ettavvisningsbeslut eller utvisningsbeslut dömas tillfängelse i högst ett år.Även denna bestämmelse har, i och med Sverigesinträde i , utvidgats till attavse gärning som berör övriga Schengenstater (10kap. 3 a § UtlL).Enligt 10 kap. 6 § UtlL kan transportmedel somanvänts för att begå brott mot 10 kap. 2 a och 5 §§UtlL förverkas. Enligt 4 kap. 7 § UtlL kan enutlänning utvisas ur om han eller hon dömsför brott som kan leda till fängelse.Brottsbalken 36 kap. 7-10 §§ om företagsbotI 7 § anges att för brott som har begåtts iutövningen av näringsverksamhet skall på yrkande avallmän åklagare näringsidkaren åläggas företagsbot,om brottsligheten har inneburit ett grovtåsidosättande av de särskilda skyldigheter som ärförenade med verksamheten eller annars är avallvarligt slag samt om näringsidkaren inte hargjort vad som skäligen kunnat krävas för attförebygga brottsligheten. Detta gäller inte ombrottsligheten varit riktad mot näringsidkaren ellerom det annars skulle vara uppenbart oskäligt attålägga företagsbot.Av 8 § framgår att företagsbot skall fastställastill lägst och högst3 miljoner kronor.I 9 § anges att när storleken av företagsbotbestäms, skall särskild hänsyn tas tillbrottslighetens art, omfattning och förhållande tillnäringsverksamheten.Företagsbot får enligt 10 § efterges eller sättaslägre än vad som bort ske med tillämpning av 9 § ompåföljd för brottet ådöms näringsidkaren ellerföreträdare för denne, om brottet medför annanbetalningsskyldighet eller särskild rättsverkan förnäringsidkaren eller om det annars är påkallat avsärskilda skäl.PropositionenRådets direktivHjälp till olaglig inresaEnligt artikel 1.1 punkt a skall medlemsstaternaanta lämpliga påföljder för var och en somavsiktligt hjälper en utlänning som inte ärmedborgare i en av EU:s medlemsstater att resa in ieller passera genom en medlemsstats territorium istrid mot denna stats lagstiftning om utlänningarsinresa eller transitering.Något krav på vinstsyfte finns inte ibestämmelsen. I propositionen anges detta bero påatt många medlemsstater anser att det ofta är svårtatt bevisa att kriminella nätverk som smugglarmänniskor gör detta i vinstsyfte. För att tillgodosekrav från bl.a. på att det skall finnas enmöjlighet att undanta åtgärder utförda av humanitäraskäl, infördes en frivillig humanitär klausul iartikel 1.2. Bestämmelserna medför alltså enligtpropositionen att alla medlemsstater måste riktasanktioner mot den som hjälper någon att resa inolagligt även om det inte går att bevisa att hjälpenutförts i syfte att tjäna pengar. finnsdet en möjlighet att från det sanktionerade områdetundanta de fall där hjälpen givits av humanitäraskäl.Hjälp till olaglig vistelseEnligt artikel 1.1 punkt b skall det vara förbjudet att ivinstsyfte avsiktligt hjälpa eller försöka hjälpa enutlänning som inte är medborgare i en av EU:smedlemsstater att uppehålla sig på en medlemsstatsterritorium i strid mot denna stats lagstiftning omutlänningars vistelse.Kravet på vinstsyfte innebär enligt propositionenatt bestämmelsen är likalydande med motsvarandebestämmelse i artikel 27.1 ochatt humanitära åtgärder automatiskt undantas.För artikel 1.1 både punkt a och b skall enligtartikel 2 även anstiftan, medhjälp eller försök varaförbjudna och enligt artikel 3 skall handlingarnavara belagda med effektiva, proportionella ochavskräckande påföljder.Rådets rambeslutAnsvar och påföljder för fysiska personer.Enligt artikel 1 punkt 1 skall medlemsstaterna vidtade åtgärder som krävs för att de handlingar somdefinieras i artiklarna 1 och 2 i direktivet ärbelagda med straffrättsliga påföljder som äreffektiva, proportionella och avskräckande och somkan medföra utlämning.Av propositionen framgår att punkten 2, som inteär obligatorisk, medför att medlemsstaterna kanförena påföljderna enligt punkten 1 med förverkandeav de transportmedel, förbud mot att direkt ellergenom mellanhand utöva yrkesverksamhet samtutvisning.Punkterna 3 och 4 anger att lagstiftningen skallinnehålla bestämmelser om en minsta gemensammaximipåföljd för handlingar som sker i vinstsyfteoch begås under vissa försvårande omständigheter.Enligt huvudregeln i punkten 3 skall medlemsstaternavidta de åtgärder som krävs för att säkerställa atthjälp till olaglig inresa enligt direktivet ärbelagd med frihetsstraff med en högsta gräns sominte får understiga . Detta maximistraffskall avse gärningar som har begåtts i vinstsyfteoch antingen utgjort ett led i en kriminellorganisations verksamhet eller varit förenat medlivsfara för de personer som utsatts för brottet.Punkten 4 innehåller en undantagsregel som innebäratt, om det är nödvändigt för att bevaraenhetligheten i det nationella straffrättsligasystemet, de gärningar som anges i punkten 3 skallbeläggas med frihetsstraff där den högstastraffsatsen inte får understiga , underförutsättning att det är ett av de strängastestraffen för brott som är lika allvarliga.Vid ministerrådet för rättsliga och inrikes frågorden , då principöverenskommelsenträffades, enades också ministerrådet om ettuttalande som innebär att de medlemsstater som såönskar kan förbinda sig att införa en minstamaximipåföljd fängelse.Ansvar och påföljder för juridiska personerArtikel 2 punkt 1 anger att varje medlemsstat skallvidta de åtgärder som krävs för att säkerställa attjuridiska personer kan ställas till ansvar försådana handlingar som skall leda till påföljderenligt artiklarna 1 och 2 i direktivet när de begåsför den juridiska personens räkning av en person somagerar antingen enskilt eller som en del av ettorgan underställt den juridiska personen och som haren ledande ställning inom den juridiska personensorganisation. Den ledande ställningen skall varagrundad på befogenhet att företräda den juridiskapersonen, befogenhet att fatta beslut på denjuridiska personens vägnar, eller befogenhet attutöva kontroll över den juridiska personen.Artikel 2 punkt 2 föreskriver att, förutom i defall som avses redan i punkten 1, varje medlemsstatskall vidta de åtgärder som krävs för attsäkerställa att en juridisk person kan ställas tillansvar när brister i övervakning eller kontroll, somskall utföras av en sådan person som avses i punkten1, har gjort det möjligt för en person som ärunderställd den juridiska personen att utföra sådanahandlingar som skall leda till påföljder enligtartiklarna 1 och 2 i direktivet till förmån för denjuridiska personen.Artikel 2 punkt 3 anger att den juridiskapersonens ansvar för sådana handlingar som skallleda till påföljder enligt artiklarna 1 och 2 idirektivet inte får utesluta lagföring av fysiskapersoner som är gärningsmän, anstiftare ellermedhjälpare till brott enligt punkt 1.Artikel 3 punkt 1 föreskriver att varjemedlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs föratt säkerställa att en juridisk person som harställts till ansvar i enlighet med artikel 2.1 kanbli föremål för effektiva, proportionella ochavskräckande påföljder som skall innefattabötesstraff eller administrativa avgifter och somkan innefatta andra påföljder, såsom a) fråntagandeav rätt till offentliga förmåner eller stöd, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning eller d) rättsligt beslut omavveckling av verksamheten.Artikel 3 punkt 2 anger att varje medlemsstatskall vidta de åtgärder som krävs för attsäkerställa att en juridisk person som har befunnitsansvarig i enlighet med artikel 2.2 kan bli föremålför effektiva, proportionella och avskräckandepåföljder eller åtgärder.Internationell flyktingrättI propositionen anges att artikel 5 anger attrambeslutet inte skall påverka det skydd somflyktingar och asylsökande är berättigade tillenligt internationell rätt. I artikeln hänvisassärskilt till artiklarna 31 och 33 om flyktingars rättsliga ställning,ändrad genom New York-protokoll(flyktingkonventionen).I artiklarna 4, 4 a, 6 och 7 återfinns regler omdomsrätt, utlämning och åtal, bestämmelser omöverföring av information mellan medlemsstaterna ochgenomförande.Godkännande av rambeslutRegeringen anför att det i utkastet till direktivfastställs att humanitära handlingar får undantasfrån det förbjudna området och att detta innebär attSverige även i fortsättningen har frihet attbibehålla ett straffritt område för humanitärahandlingar. I propositionen anges att detta också äri överensstämmelse med vad som anfördes i den avriksdagen antagna propositionen Svenskmigrationspolitik i globalt perspektiv (prop.1996/97:25). Där framhölls vikten av att intestraffbelägga åtgärder som är ett led i en ideellverksamhet för att hjälpa en utlänning att kommatill för att söka asyl.Behovet av ett humanitärt undantag understryksäven av att FN:s flyktingkommissarie ()framfört att det måste säkerställas attbestämmelserna i förslagen till direktiv ochrambeslut inte äventyrar skyddet av flyktingar samtatt åtgärder som vidtas av humanitära skäl blirundantagna från bestämmelsernas tillämpningsområde.Regeringen anser att med den humanitära klausulenoch hänvisningen till flyktingkonventionen irambeslutets artikel 5 är flyktingkommissariens kravtillgodosedda.I propositionen anges att eftersom ett rambeslutär bindande för medlemsstaterna och då det nuaktuella rambeslutet innehåller bestämmelser somföranleder ändring av lag, krävs riksdagensgodkännande innan röstar för ett antagandeav rambeslutet i ministerrådet.Regeringen föreslår att godkänner detinom Europeiska unionen upprättade utkastet tillrambeslut om förstärkning av den straffrättsligaramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa,transitering och vistelse.Behov av lagändring efter antagande avrambeslutI propositionen anges att bestämmelsen om en minstagemensam maximipåföljd för människosmuggling ställerkrav på att straffskalorna i utlänningslagen skärps.Det längsta straff som kan komma i fråga förbrott enligt utlänningslagens regler ommänniskosmuggling är fängelse . Regeringenhar på begäran av (bet. 1998/99:SfU5) itilläggsdirektiv (dir. 2000:81) gettAnhörigkommittén i uppdrag att göra en översyn avbestämmelserna i utlänningslagen om straff förmänniskosmuggling och utreda om möjligheterna tilllagföring kan underlättas. Kommittén skall lämnasitt betänkande i denna del senast den 31 juli 2002.För att inte föregripa kommitténs arbete börenligt regeringen en slutlig analys av hurstraffbestämmelserna skall utformas anstå till dessatt har lämnat sina förslag ochdessa har blivit föremål för remissbehandling.Beträffande ansvar och påföljder för juridiskapersoner anför regeringen att rambeslutetsbestämmelser härom innebär att påföljder i form avbötesstraff eller administrativa avgifter undervissa förutsättningar skall kunna åläggas juridiskapersoner när brott har begåtts till deras förmån.Något krav på att införa straffrättsligt ansvar förjuridiska personer föreligger inte. Reglerna omföretagsbot i 36 kap. 7-10 §§ motsvararenligt regeringens bedömning de krav som ställs irambeslutet.MotionerI motionerna Sf8 av m.fl. (v), Sf9 avKerstin-Maria och (), Sf10av m.fl. (c), Sf11 av . (kd) och Sf12 av och () yrkas avslag på propositionen.Vänsterpartiet anser att det är oacceptabelt att denhumanitära klausulen är fakultativ och att denutformats så att bevisbördan för det humanitärasyftet läggs på den enskilde. Vidare anser de attförslaget om ansvar och påföljder för juridiskapersoner öppnar för möjligheten att upplösa partiereller organisationer som hävdar Genèvekonventionensoch FN:s tortyrkonventions företräde framförrambeslutet.Kristdemokraterna anser att det är viktigt att detskapas minimikriterier för asylprövning ochinvandringspolitik inom EU. De anser attmänniskosmuggling i vinstsyfte inte kan accepterasoch att de straffsatser som har börskärpas. Enligt är det emellertiden konstig ordning när en proposition läggs framinnan den utredning som fått i uppdrag att utredafrågan lämnat sitt betänkande. Kristdemokraternaanser att regeringen bör återkomma med en nyproposition som tar upp frågan i sin helhet medAnhörigkommitténs förslag inarbetade.Centerpartiet påpekar att bl.a.skall göra en översyn av utlänningslagensbestämmelser om straff för människosmuggling.Centerpartiet anser att regeringen, efter det attkommittén lämnat sitt betänkande, bör återkomma meden proposition som innehåller preciserade förslag.Folkpartiet liberalerna anför att arbetet börfokuseras på att skapa gemensamma regler förbedömning av asylskäl och att EU måste ta fram engemensam bedömning på en så hög humanitär nivå sommöjligt. Människosmuggling som innebär övergrepp moten enskilds liv och säkerhet måste beivras.Folkpartiet anser emellertid att nu liggande förslagtill rambeslut inte är rätt väg att gå, då det tarsikte på att skydda statens intressen och inte denenskilde flyktingen som olagligt förs in i landet.Kerstin-Maria och () menaratt det är oklart om en skärpning av straffskalornamedför önskade effekter och är kritiska tillharmoniseringen av migrationsfrågor inom EU.Motionärerna anser att regeringen föregriperAnhörigkommitténs arbete.I en motion väckt under den allmänna motionstiden,Sf398 av m.fl. (v) yrkande 3, begärsett tillkännagivande om nya förhandlingar omdirektivet om straff för den som underlättar ickeauktoriserad inresa eller vistelse i medlemsstat.Motionärerna anser att det är oacceptabelt att denhumanitära klausulen är fakultativ och att denutformats så att bevisbördan för det humanitärasyftet läggs på den enskilde.Lars m.fl. (fp) begär i en motion väcktunder den allmänna motionstiden, Sf216 yrkande 16,ett tillkännagivande om att den enda rätta vägen attbekämpa människosmuggling är att tillämpa en merhuman europeisk flyktingpolitik. Debatten har enligtmotionärerna kommit att fokusera på hurmänniskosmugglarna skall bekämpas i stället för attfokusera på bristerna i medlemsländernas nuvarandeasyl- och flyktingpolitik. Sanktioner måste enligtmotionärerna innehålla krav på vinstsyfte.Utskottets ställningstagandeGenom Amsterdamfördraget gjordes en ingåendereformering av samarbetet i rättsliga och inrikesfrågor inom EU. Målet för samarbetet är att bevaraoch utveckla unionen som ett område med frihet,säkerhet och rättvisa. Frågorna har sedanAmsterdamfördraget stått högt på den politiskadagordningen och utgör det tyngstalagstiftningsområdet. Vid Europeiska rådets möte iTammerfors 1999 antogs slutsatser om att skapa ettgemensamt europeiskt asylsystem grundat på enfullständig och absolut tillämpning avGenèvekonventionen. förklarade attunionen måste utarbeta en gemensam politik förasylfrågor och invandring, som den måstebeakta vikten av en konsekvent kontroll av de yttregränserna för att stoppa olaglig invandring ochbekämpa dem som organiserar denna och därmedsammanhängande brott.Ett beslut om en europeisk flyktingfond fattades iseptember 2000. Vidare har beslutats omminiminormer för att ge tillfälligt skydd vid massivtillströmning av fördrivna personer. En antalrådsbeslut har också fattats som rörtredjelandsmedborgares rörlighet. Vidare är en radförslag till direktiv föremål för förhandlingar,bl.a. om miniminormer för medlemsstaternas åtgärderför att bevilja eller återkalla flyktingstatus ochom miniminormer för mottagande av asylsökande imedlemsstaterna och om familjeåterförening. Underhösten 2001 förväntas kommissionen presentera ettförslag om tillnärmning av tolkningen avGenèvekonventionens flyktingbegrepp och omalternativa skyddsformer.Utskottet kan således konstatera att en radåtgärder vidtagits i syfte att skapa en gemensamasyl- och migrationspolitik inom EU. mening har emellertid arbetet inte gåttså fort framåt som varit önskvärt.Tammerforsslutsatserna skall utvärderas vidEuropeiska rådets möte i Laeken i i december2001.Utskottet vill peka på vikten av att EU utarbetaren gemensam asylpolitik grundad på en fullständigoch absolut tillämpning av Genèvekonventionen.Sverige bör i detta sammanhang verka för attpolitiken utformas i syfte att stärka flyktingarsrättsliga skydd och värna humaniteten och respektenför individens mänskliga rättigheter. Dentillnärmning av medlemsstaternas regler på områdetsom nu föreslås är ett led i detta arbete.Vad gäller det aktuella ärendet vill utskottet förstpåpeka att det i svensk lagstiftning görs skillnadmellan handling som avser att hjälpa en utlänningatt komma in i och handling som avser attfrämja att en utlänning reser till . Det ärendast i det sistnämnda fallet som ideellahandlingar är straffria.Ursprungligen var det bara straffbart att hjälpaen utlänning att ta sig in i i strid medgällande bestämmelser men infördes ensärskild bestämmelse om straff för den som ivinstsyfte organiserar resor till förutlänningar som inte har tillstånd att resa in ilandet. skärptes lagstiftningendels genom att vissa former av medhjälp blevstraffbara, dels genom att straffmaximum förhuvudbrottet höjdes till fängelse. 1984 årsbestämmelse tar bara sikte på sådan verksamhet sombedrivs i vinstsyfte. För att tillämpa bestämmelsenkrävs inte att utlänningen tar sig in i eller harför avsikt att ta sig in i olagligt. Det harinte heller någon betydelse om utlänningen efterinresan får rätt att stanna här, t.ex. som flyktingeller skyddsbehövande i övrigt.När det i ifrågavarande utkast till direktiv talasom att "resa in i" måste däremot avses även "resatill". I utkastet till direktiv fastställs i artikel1.2 att humanitära handlingar får undantas från detförbjudna området. Detta medför enligt utskottetsmening att även i fortsättningen har rättatt behålla ett straffritt område för humanitärahandlingar.Enligt utskottets mening hade det varit önskvärtatt den humanitära klausulen i vissa avseenden varitbindande för medlemsstaterna. Utskottet kan dockkonstatera att det inte varit möjligt att enas om ensådan utformning av klausulen.Beträffande frågan om ansvar och påföljder förbl.a. ideella organisationer och politiska partierkan utskottet konstatera att gällande svenska reglerom företagsbot endast avser brott som begåtts iutövningen av näringsverksamhet.