bet · GP01LU2 · 2001-11-13 00:00:00 — utveckling av konsumentvägledningensarbetsformer och organisation, utveckling avsamarbete mellan kommuner, utveckling av samverkanmellan olika grenar i den kommunala verksamheten ochutveckling av samverkansformer mellan vägledare ochmyndigheter. Kvalitetsstöd är avsett förkvalitetsförbättringar med avseende på verktyg inomkonsumentvägledningen, såsom materialservice, IT-stöd och annat teknikstöd, utbildning av vägledare,information om den kommunala konsumentvägledningen,kurser och konferenser.I en slutrapport, som överlämnades i början avnovember 2001, analyserar utredaren riktlinjerna förden kommunala konsumentvägledningen. Utredarenkonstaterar att nu gällande riktlinjer i alltväsentligt saknar kriterier och definitioner avkvalitet och kvalitetsindikatorer i den lokalakonsumentvägledningen. Enligt utredaren borde fråganom den lokala verksamhetens kvalitet integreras iriktlinjerna för att möjliggöra att det går attavgöra hur kvaliteten på verksamheten utvecklas.Mot denna bakgrund föreslås i slutrapporten attregeringen skall ge i uppdrag att påegen hand eller i samarbete med kommuner iprojektform utarbeta förslag till kvalitetskriterieroch indikatorer på kvalitet som senare kan tillförasriktlinjerna för den kommunalakonsumentvägledningen.MotionernaCarin och (båda s) anser imotion 2000/01:L707 att den lokalakonsumentverksamheten är en av grundstenarna i detkonsumentpolitiska systemet och en förutsättning föratt konsumentpolitiken skall bli framgångsrik. Lokalkonsumentverksamhet är, hävdas det i motionen,nödvändig för att konsumenternas problem skall kunnafångas upp, för att problem skall kunna lösas sånära källan som möjligt och för att konsumenternasbehov av information, utbildning och stöd skallkunna tillgodoses. Mot denna bakgrund begärmotionärerna ett tillkännagivande som går ut på attkonsumentverksamhet skall göras till en lagstadgadobligatorisk uppgift.Motsvarande uppfattning framförs av ChristinaAxelsson m.fl. (s) i motion 2000/01:L721 (yrkande 2,delvis).I motion 2001/02:L295 av och (båda s) anförs att en väl fungerandekonsumentrådgivning är en förutsättning för enframgångsrik konsumentpolitik. Med en bra ochfungerande konsumentverksamhet är det, hävdas det imotionen, möjligt att förverkliga ambitioner om attarbeta förebyggande och utåtriktat genom exempelvisuppsökande verksamhet i skolor, på arbetsplatser,föreningar och forum där kapital-, fond- ochaktieförvaltning diskuteras. Enligt motionärerna ärden lokala konsumentverksamhetens organisation enfråga som bör överlämnas till respektive kommun, menatt det är viktigt att konsumenterna över helalandet har tillgång till en konsumentverksamhet somuppfattas som varaktig, kvalificerad och somomfattar alla. I motionen begärs etttillkännagivande om vikten av en väl fungerandekommunal konsumentverksamhet.Kia m.fl. (mp) anför i motion2001/02:L7 att alla kommuner skall kunna erbjudasina kommunmedlemmar vägledning i konsumentfrågor,antingen via samarbete med andra kommuner, samarbetemed ideella organisationer eller genom egenverksamhet. Motionärerna stödjer regeringensuppfattning att detta inte skall ske genominförandet av ett kommunalt obligatorium. I ställetbör, anförs det i motionen, medel avsättas i denstatliga budgeten för att i första hand stödja denuppsökande verksamheten inom konsumentrådgivningen.I motionen begärs ett tillkännagivande om stöd tilluppsökande verksamhet inom konsumentvägledning(yrkande 4).I motion 2001/02:L8 av Per ()framhålls att konsumentpolitiken är en del avvälfärdspolitiken och att den kommunalakonsumentrådgivningen har visat sig vara ett braverktyg för att nå svaga grupper. De positivaerfarenheter som finns av den kommunalakonsumentvägledningen är, enligt motionären, såstora att det borde vara en tydlig uppmaning tillalla ansvarsfulla kommuner att anordnakonsumentvägledning. I motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen noga bör övervägainförande av en statlig stimulans till de kommunersom satsar på konsumenterna och på kommunalkonsumentvägledning.Christel m.fl. (m) anser i motion2001/02:L2 att offentligt finansieradekonsumentrådgivare inte är det bästa sättet attanvända skattemedel eller att hjälpa konsumenterna.Uppkomna problem och missförstånd torde, enligtmotionärerna, i de flesta fall kunna hanteras avrepresentanter för ortens handel ochkonsumentföreträdare, exempelvis frivilligaorganisationer. Konsumentvägledarnas kunskap bygger,anförs det vidare i motionen, på Konsumentverketsdatabaser. Dessa bör, enligt motionärerna, öppnasför allmänheten så att informationen blirlättillgänglig. För den som inte har tillgång tillInternet kan datorer ställas ut på bibliotek.Konsumenterna kan även ringa till Konsumentverketeller liknande. På så sätt kan kommunerna spara bådepersonal och pengar. I motionen begärs etttillkännagivande om konsumentkunskap (yrkande 2,delvis).Utskottets ställningstagandeUtskottet delar helt regeringens ochKonsumentpolitiska kommitténs bedömning att denkommunala konsumentvägledningen är nödvändig förkonsumenterna och att det är viktigt att allamänniskor i har tillgång till sådanverksamhet. Som utskottet konstaterat inledningsvisär konsumentpolitiken en del av välfärdspolitiken,och den kommunala konsumentverksamheten har, enligtutskottets mening, en central roll i dettasammanhang.I likhet med regeringen anser utskottet attsituationen inte är sådan att det för närvarandeföreligger tillräckliga skäl för att förorda attkonsumentverksamheten görs till en obligatoriskuppgift för kommunerna. I stället är det, somregeringen framhåller, angeläget att arbeta för attkvaliteten på vägledningen kan fortsätta attutvecklas. Utskottet ser också medtillfredsställelse på att regeringen initierat ettutvecklingsarbete i fråga om former för det statligastödet för den kommunala konsumentverksamheten.Utskottet kommer för sin del att noga följautvecklingen. Ambitionen måste enligt utskottetsmening vara att alla landets kommuner inom enöverskådlig framtid bedriver konsumentverksamhet ochatt vägledningen håller hög kvalitet. Om det visarsig att det skulle föreligga behov av lagstiftningom konsumentvägledning, förutsätterutskottet att regeringen omgående återkommer ifrågan till riksdagen.Några ytterligare uttalanden i saken frånriksdagens sida är inte påkallade. Enligt utskottetsmening bör nu i första hand avvaktaresultatet av det pågående utvecklingsarbetet, ochutskottet föreslår att skall avslåmotionerna 2001/02:L2 yrkande 2 i denna del,2001/02:L7 yrkande 4, 2001/02:L8, 2000/01:L707,2000/01:L721 yrkande 2 i denna del och 2001/02:L295.Information om dagligvarorUtskottets förslag i korthetEtt motionsyrkande om konsumentinformation idagligvaruhandeln ligger i linje medregeringens uppfattning och bör avslås.PropositionenI propositionen konstaterar regeringen att en stordel av konsumenternas inkomster används för inköp avdagligvaror och att, enligt Konsumentverketsberäkningar, endast boendet är en störreutgiftspost. Regeringen gör mot den bakgrundenbedömningen att konsumenterna behöver godinformation om dagligvaror för att kunna göra välöverlagda val. Konsumenternas krav på informationenom t.ex. etiska aspekter och miljöaspekter är vidareberättigade och bör i möjligaste mån tillgodoses.I propositionen redovisar regeringen att man avseratt lämna ett uppdrag till att isamråd med och övriga berördamyndigheter utreda möjligheterna att gekonsumenterna tillgång till IT-baseradkonsumentinformation om dagligvaror. I uppdragetskall ingå att överväga hur behovet av s.k. etiskinformation och information till grupper medsärskilda behov kan tillgodoses.MotionenChristina m.fl. (s) anför i motion2000/01:L721 att det är ytterst angeläget attinformation finns tillgänglig på alla upptänkligasätt om dagligvaror. Enligt vad som anförs imotionen är det därför viktigt, inte minst förkonsumenter med särskilda behov, attbutiksförsäljarna har god utbildning, vet vad desäljer och vet var de lätt kan hämta ytterligareinformation. Näringslivet bör, menar motionärerna,ges ett ansvar att utbilda sina försäljare omvarorna de säljer för att kunna ge korrektkonsumentinformation till kunderna. I motionenbegärs ett tillkännagivande om behovet av fullgodkonsumentinformation till alla konsumenter frånsåväl statliga och kommunala organisationer som frånproducenter och ideella organisationer (yrkande 2,delvis).Utskottets ställningstagandeUtskottet kan för sin del inte se att det föreliggernågon motsättning mellan motionärernas uppfattningoch den principiella inställning som regeringenredovisar i propositionen i fråga om vikten av godinformation om dagligvaror. Utskottet kan därförinte se något behov av ytterligare åtgärder ochföreslår därför att avslår motion2000/01:L721 yrkande 2 i denna del.Märkning av livsmedelUtskottets förslag i korthetMotionsyrkanden som gäller märkning avlivsmedel bör avslås. Yrkandena ligger ilinje med regeringens uppfattning. Jämförreservationerna nr 5 (kd) och nr 6 (c).BakgrundLivsmedelsområdet är i hög grad föremål för entotalharmonisering på EG-nivå. Detta innebär att detinte är tillåtet för ett medlemsland att ha vare sigsträngare eller mer liberala bestämmelser än vad somframgår av EG:s rättsakter.EG:s regler bygger i stora delar påinternationella rekommendationer från CodexAlimentarius, som är samlingsnamnet för FAO:s (and )och WHO:s gemensamma program för bl.a. standarder,riktlinjer och råd. Till grund för omursprungsmärkningen av nötkött ligger tvåförordningar, nämligen och rådetsförordning (EG) nr 1760/2000 av omupprättande av ett system för identifiering ochregistrering av nötkreatur samt märkning av nötköttoch nötköttsprodukter samt kommissionens förordning(EG) nr 1825/2000 av omfastställande av tillämpningsföreskrifter förtidigare nämnd förordning. Motsvarande system förmärkning och identifiering av kött från andra djurän nöt finns inte. Arbete haremellertid inletts med ett liknande, enklare systemför grisar. Obligatorisk märkning av griskött tillkonsument är emellertid inte aktuellt förnärvarande. I finns enfrivillig branschöverenskommelse omursprungsmärkning av allt kött.Grundläggande bestämmelser om genetisktmodifierade livsmedel (GMO-livsmedel) finns iEuropaparlamentets och rådets förordning (EG) nr258/97 av om nya livsmedel ochlivsmedelsingredienser. I denna förordningföreskrivs bl.a. att vad som skall räknas som nyalivsmedel, om ansökningsförfarandet för att få säljaoch marknadsföra GMO-livsmedel och vad som skallmärkas. Det finns ytterligare tre EG-förordningarsom reglerar olika delar av märkning av GMO-livsmedel. Dessa innehåller bl.a. bestämmelser omobligatoriska uppgifter vid märkning av vissalivsmedel som framställs av genetiskt modifieradelivsmedel och märkning av tillsatser som innehållergenetiskt modifierade tillsatser och aromer.I juli 2001 antog kommissionen ett förslag till nyförordning om livsmedel och foder som framställtsmed hjälp av genmodifierade organismer. Förslagetomfattar både en ny godkännandeprocedur förlivsmedel som foder samt nya märkningsregler.Förslagets syfte är att uppnå ett gott skydd avmänniskors liv och hälsa, djurens hälsa ochvälbefinnande samt miljö- och konsumentintressenagentemot genetiskt modifierade livsmedel och foder,och slå vakt om att den inre marknadenfungerar väl.I sammanhanget bör även nämnas att rådet nyligenträffat en politisk överenskommelse vad gäller enförordning om allmänna principer och krav förlivsmedelslagstiftningen och om inrättandet av eneuropeisk livsmedelsmyndighet.MotionernaMichael () anser i motion 2001/02:L3 attdet skall vara naturligt för en konsument att fåveta vad en produkt innehåller genom en tydlig ochlättförståelig märkning. I motionen begärs etttillkännagivande om vikten av ett stärktkonsumentperspektiv inom livsmedelspolitiken.Viviann m.fl. (c) menar i motion 2001/02:L4att en av grundförutsättningarna för att människorskall kunna utnyttja sin konsumentmakt är att de fårgod information om den mat de köper. Konsumenternablir därmed, enligt motionärerna, ett verktyg föratt stoppa plågsam djuruppfödning och andraproduktionsmetoder. Motionärerna anser att det måstefinnas en kontroll som förhindrar att livsmedel sominte uppfyller de krav som gäller i kanimporteras och saluföras här. I motionen begärs etttillkännagivande om att ursprungsmärkningen avlivsmedel skall utvecklas (yrkande 2).Också () pekar i motion2001/02:L5 på att märkning av livsmedel är viktigför konsumenternas produktval. Motionären erinrar omatt gäller särskildasvenska regler för märkning av nötkött som innebäratt märkningen svenskt nötkött betyder att köttetkommer från djur som är fött, uppfött och slaktat iSverige. Detta är enligt motionären bra, varförregeringen bör utreda om även andra köttslag kanmärkas på samma sätt. I motionen begärs etttillkännagivande om vad som anförts om märkning avkött.I motion 2001/02:L9 av m.fl. (fp)anförs att kraven på korrekt information måste varatydliga för att konsumenterna skall kunna vara säkrapå vad de köper. Det är därför, anförs det imotionen, nödvändigt att utveckla ett system förkontroll av märkningen; säljaren och producentenskall kunna bevisa att alla påståenden om en vara ärsanna. Detta kräver, enligt motionärerna, ett enkeltoch tydligt ansvarstagande från dem som produceraroch säljer livsmedelsprodukter eller andra varor. Imotionen begärs ett tillkännagivande i enlighet medvad som anförts om korrekt information och kontrollav märkning inom EU (yrkande 4).Kia m.fl. (mp) anför i motion2001/02:L7 att regeringen bör arbeta inom EU för attursprungsmärkning skall finnas på alla livsmedelinom en snar framtid. I den mån genmanipuleradelivsmedel över huvud taget skall tillåtas är det,enligt motionärerna, av största vikt att ettfungerande märkningssystem införs. Imotionen yrkas ett tillkännagivande om märkning avprodukter (yrkande 6).Även m.fl. (c) begär i motion2001/02:L4 ett tillkännagivande om attgenmodifierade livsmedel skall märkas (yrkande 3).Utskottets ställningstagandeUtskottet har inte någon annan uppfattning änmotionärerna vad gäller vikten av ett starktkonsumentperspektiv när det gäller livsmedel samtönskvärdheten av ursprungsmärkning och märkning avgenetiskt modifierade livsmedel. Utskottet kanheller inte se att det föreligger någon avgörandemotsättning mellan motionärerna och inriktningen påregeringens arbete i nu aktuella frågor. Ipropositionen anförs att ursprungsmärkning avlivsmedel är en viktig fråga och att sådan märkningbör utvecklas samt att genetiskt modifieradelivsmedel bör märkas så långt som det är möjligt.I budgetpropositionen för anförs vidareatt säkra livsmedel är ett prioriterat område förregeringen och att det är viktigt att konsumentensätts i centrum i detta arbete (prop. 2001/02:1,utg.omr. Därutöver kan utskottet konstatera attdet pågår ett lagstiftningsarbete inom EU med eninriktning som synes ligga i linje medmotionsönskemålen.Mot bakgrund av vad som har anförts finnerutskottet inte skäl att förorda någon särskildåtgärd från sida med anledning av de nuaktuella motionerna. Utskottet föreslår därför attmotionerna 2001/02:L3, 2001/02:L4 yrkandena 2 och 3,2001/02:L5, 2001/02:L7 yrkande 6 och 2001/02:L9yrkande 4 avslås.KonsumentundervisningUtskottets förslag i korthetMotionsyrkanden som gällerkonsumentundervisning bör avslås medhänvisning till pågående arbete och tidigareställningstaganden från sida.Jämför reservationerna nr 7 (m) och nr 8 (c).PropositionenI propositionen anför regeringen att kunskaper ikonsumenträtt och privatekonomi är viktiga förungdomar och att konsumentundervisningen i skolandärför bör utvecklas. Konsumentfrågorna bör ävenfortsättningsvis, enligt regeringens bedömning,behandlas i såväl inom ämnet hem- ochkonsumentkunskap som inom andra ämnen i grund- ochgymnasieskolan.Regeringen anser dock inte att det är aktuellt attöverväga någon utökning av timplanen med hänsyn tillatt det pågår en femårigförsöksverksamhet med utbildning utan fastlagdtimplan. Regeringen anser inte heller attkonsumentkunskap bör utgöra ett kärnämne igymnasieskolan. I stället bör, aviseras det ipropositionen, tillsammans medKonsumentverket pröva om de är lämpligt att utvecklaen särskild kursplan i konsumenträtt ochprivatekonomi eller om någon eller några befintligakurser bör förtydligas så att de inrymmer dennaaspekt. En sådan kursplan skulle, anförs det ipropositionen, kunna rymmas inom ramen för elevernasindividuella val.MotionernaChristel m.fl. (m) anser i motion2001/02:L2 att den bästa konsumentsatsningen är attge barn och ungdomar ökade kunskaper i grundläggandekonsumentkunskap och privatekonomi. Motionärernapekar på att undersökningar visar attkonsumentfrågorna ofta har en otydlig roll i skolanoch att den gränsöverskridande karaktären oftamedför att området inte prioriteras i undervisningensamt att skolans ansvar för vikten avhushållsplanering och budgetering inte är tydlig ochatt ämnet inte prioriteras. Motionärerna menardärför att skolungdomar bör ges möjlighet att lärasig privatekonomi på ett konkret och praktiskt sätti och att privatekonomi bör kunna varaett möjligt tillvalsämne i gymnasieskolan. Imotionen begärs ett tillkännagivande omkonsumentkunskap i enlighet med det anförda (yrkande2, delvis).Ett liknande yrkande förs fram i motion2000/01:L705 yrkande 3 av m.fl. (m).Kia m.fl. (mp) anser i motion2001/02:L7 inte att konsumentfrågor bör bli ettobligatoriskt skolämne. Enligt motionärerna är detdock av största vikt att undervisningen ikonsumentfrågor radikalt förbättras i dagens skola.För att konsumentundervisningen skall fungera måstedet, hävdas det i motionen, finnas tydligariktlinjer i kursplanen och krav på att kunskap iviktiga konsumentfrågor skall ha inhämtats för atterhålla godkänt betyg. Frågor av särskild vikt attlyfta fram anser motionärerna vara grundläggandekonsumenträtt, privatekonomi och kritiskt granskandeav såväl öppna som dolda reklambudskap. Motionärernaförutsätter att regeringen kommer att beslutatilläggsdirektiv till och begärett tillkännagivande i enlighet med vad som anförtsom konsumentundervisningen i skolan (yrkande 3).I motion 2001/02:L4 av m.fl. (c)påpekas att dagens unga står inför en marknad medstora möjligheter och utmaningar. Genom att ge barnoch ungdomar bra konsumentundervisning läggs grundentill en stärkt konsumentroll i vuxenlivet. Enligtmotionärerna skall eleverna utbildastill självständiga och kunniga konsumenter genom attfå kunskap om kost och hälsa, konsumtion och miljö,konsumenträtt, personlig ekonomi, globala resurser,boende, kläder, pris och kvalitet samt om reklamenspåverkan på konsumtion. Konsumentundervisningen bör,menar motionärerna, brytas ned på ämnesområden och iprincip finnas med i varje ämne. Vissa delar bör,fortsätter motionärerna, komma in som egna ämnen mendetta bör vara upp till varje enskild kommun ochskola att prioritera. I motionen begärs etttillkännagivande om vikten av skolundervisning förelever från till gymnasieskolan (yrkande4).Gunnel och (båda c) anföri motion 2001/02:L265 att klyftorna ökar vad gällerkunskaperna om att klara av hushållets ekonomi ochatt sköta de dagliga arbetet med mat, boende ochkläder. Mot denna bakgrund är det, enligtmotionärernas uppfattning, viktigt att ge dennakunskap till alla på ett tidigt stadium och med ettstörre utrymme. Motionärerna menar att först närämnet konsumentkunskap ges ett ordentligt utrymme igrund- och gymnasieskolan kan målet att ungdomar ochinvandrare ges tillgång till god konsumentutbildningför att kunna agera som konsumenter på marknadenuppnås. Motionärerna begär ett tillkännagivande omatt konsumentkunskap skall införas som ettobligatoriskt ämne i gymnasieskolan (yrkande 2). Isamma motion begärs även ett tillkännagivande somgår ut på att regeringen skall vidta åtgärder föratt råda bot på bristen på lärare i hem- ochkonsumentkunskap (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening har såväl somgymnasieskolan en viktig roll att spela när detgäller att ge barn och ungdomar förutsättningar attagera på marknaden som självständiga, kunniga ochstarka konsumenter. Utskottet delar därförmotionärernas och regeringens bedömning attkonsumentundervisningen är viktig och att den börutvecklas.När det gäller kraven på att konsumentkunskapskall göras till ett obligatoriskt kärnämne igymnasieskolan och på utökade timplaner erinrarutskottet om att liknande yrkanden avslagits avriksdagen så sent som (se bet.2000/01:UbU10 och 2000/01:UbU13). kanfrån sina utgångspunkter inte finna skäl att nu göraen annan bedömning än den tidigare gjort.Vad särskilt gäller gymnasieskolan bör erinras omatt man i propositionen aviserar ett uppdrag tillStatens skolverk och att pröva omdet är lämpligt att utveckla en särskild kursplan ikonsumenträtt och privatekonomi eller om någon ellernågra befintliga kurser bör förtydligas så att deinrymmer denna aspekt. Därtill kommer attgymnasieskolans studievägar utredsinom den s.k. (dir. 2000:35) ochatt konsumentfrågorna, enligt vad som anförs ipropositionen, behandlas i detta sammanhang.Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenskall avslå motionerna 2001/02:L2 yrkande 2 i dennadel, 2001/02:L4 yrkande 4, 2001/02:L7 yrkande 3,2000/01:L705 yrkande 3 och 2001/02:L265.Ideella organisationerUtskottets förslag i korthetMotionsyrkanden som gäller ideellaorganisationers möjligheter till ökatinflytande i konsumentpolitiken bör avslås.Yrkandena ligger i linje med regeringensuppfattning. Jämför reservationerna nr 9 (m)och nr 10 (c).PropositionenI propositionen gör regeringen bedömningen attfolkrörelsernas och övriga ideella organisationersdeltagande i konsumentpolitiken är viktigt ochönskvärt. Ett sådant deltagande tillför kunskap ochen nödvändig lokal förankring samt kan bidra till enlivaktig dialog mellan medborgare och politikereller myndigheter. Regeringen anser att det ärviktigt att konsumenterna så långt det är möjligtbör representeras av egna företrädare iorganisationer av olika slag, nationellt ochinternationellt, t.ex. i myndigheters styrelser, istandardiseringsprocessen och i relevanta EU-organ.Denna representation är, menar regeringen, viktigför att konsumenterna skall kunna påverkaspelreglerna för marknaden och för att derasinflytande därmed skall kunna stärkas.Regeringen behöver också, enligt vad som anförs ipropositionen, organisationernas syn på olika frågoroch bereder därför organisationerna möjlighet attlämna synpunkter på remisser och liknande. Vidareförekommer att konsumentorganisationerna finnsrepresenterade i myndigheters styrelser eller iandra organ. Enligt regeringens uppfattning är deten viktig demokratisk fråga att de organisationersom arbetar med konsumentfrågorna också fårmöjlighet till inflytande och delaktighet ipolitikens utformning. Regeringen avser, redovisas ipropositionen, att tillsätta en särskild arbetsgruppinom med representanter förmyndigheter och organisationer med uppdrag attutforma förslag till hur konsumentorganisationer kanges möjlighet till ökat inflytande ikonsumentpolitiken.Enligt vad som anförs i propositionen är detviktigt att de båda paraplyorganisationernaSveriges Konsumenter i Samverkan och SverigesKonsumentråd ges möjligheter att utföra sitt arbetemed bl.a. EU-frågor. Sådant arbete innehåller momentav långsiktigt påverkansarbete som måste bedrivaskontinuerligt. Regeringen anför i propositionen attbåda organisationerna även i fortsättningen bör fåstatligt ekonomiskt stöd för sin verksamhet. Stödetär viktigt, menar regeringen, för att georganisationerna möjlighet till inflytande i EU-arbetet. Ett nytt budgetanslag har inrättats ochinom ramen för detta har en viss resursförstärkningskett. Utöver detta, redovisas i propositionen,disponerar en del av anslaget i formav projektmedel som alla organisationer som arbetarmed konsumentfrågor kan söka.MotionernaFrågor som berör konsumentorganisationer tas upp ifyra motionsyrkanden.