bet · GO01UU8 · 2001-03-20 00:00:00 — Som villkor förtillstånd krävdes att verksamheten skulle främja enteknisk utveckling som kunde nyttiggöras för densvenska försvarskraften. Den praxis som utvecklatssedan 1988 innebär att även projekt som i förstahand innebär utveckling för annans räkning medges,om det kan visas att den bidrar till tryggandet aven långsiktigare svensk materielförsörjning.Det existerande svenska regelverket innehåller enstark presumtion för att slutanvändaråtagande alltidskall inhämtas (jfr prop. 1991/92:174, s. 73). Deninriktning som kommer till uttryck i ramavtaletsartikel 16 moment 2 bedömer regeringen vara välförenlig med rådande svenska regelverk.Sammanfattningsvis har regeringen funnit att denöverenskommelse som nåtts på exportkontrollområdet ialla delar är förenlig med lagen (1992:1300) omkrigsmateriel och övriga delar av det svenskaregelverket för exportkontroll.När det gäller övriga sakområden anför regeringen att detingångna avtalet förbättrar parternas möjligheteratt anpassa förfarandena för säkerhetsklarering,överföring av sekretessbelagd information samtbesök, i syfte att underlätta det industriellasamarbetet utan att försvaga skyddet avsekretessbelagda uppgifter.All sekretessbelagd information som utväxlas mellanparterna eller deras försvarsindustrier med stöd avavtalet skall sålunda hanteras i enlighet medparternas nationella lagar och förordningar samtbestämmelserna i avtalet om säkerhetsskydd försekretessbelagd information och bilagan tillavtalet. Reglerna om utrikessekretess,försvarssekretess och kommersiell sekretess (2 kap.1 och 2 §§ samt 8 kap. sekretesslagen) ärtillräckliga för att skall kunna uppfyllaavtalets krav på sekretess.Genom avtalet förenklas, säger regeringen,överföring av teknisk information, harmoniseras denationella villkoren för behandling av tekniskinformation samt minskas restriktionerna fördelgivning och nyttjande av teknisk information.MotionernaVänsterpartiet är kritiskt till regeringens agerandei den aktuella frågan. I kommittémotion U6 av BeritJóhannesson m.fl. (v) har motionärerna sålunda svårtatt förstå varför skall delta i åtgärder somhar till syfte att underlätta omstrukturering ochdrift av den europeiska försvarsindustrin när exportav krigsmateriel enligt svensk lag är förbjuden ochatt all export sker som undantag från dennahuvudregel. vill i stället verka förnedrustning och för att all svensk export avkrigsmateriel successivt skall upphöra.Motionärerna anför att menar attriktlinjerna för den restriktiva svenskakrigsmaterielexporten har tolkats på ett allt förelastiskt sätt och att därför export skett tillländer som rimligen inte borde blivit godkända.Motionärerna anser det uppenbart att , meddet av regeringen föreslagna avtalet, kommer atttvingas mildra sin politik för krigsmaterielexportenoch anpassa sig till övriga länders mer liberalaförhållningssätt. Det aktuella avtalet sägs sålundalämna rum för olika tolkningar och leda till minskadöppenhet och stora svårigheter att stoppa redaninledda exporter.Mot den bakgrunden framför motionärerna en radförslag som gäller tillämpningen av det föreslagnaavtalet. bör sålunda verka för att desvenska riktlinjerna för export av krigsmaterielskall utgöra grunden för att upprätta landlistoröver godkända exportdestinationer (förslag 1).Sverige bör offentliggöra dessa landlistor efter detatt de antagits av samarbetsländerna (förslag 2).Exporten av gemensamt producerad försvarsmaterieltill slutligt destinationsland föreslås redovisas iregeringens årliga skrivelse till (förslag3).Motionärerna föreslår vidare attExportkontrollrådet skall ha rätt att utvärdera des.k. vita listorna innan det fattas några slutligabeslut om exportdestinationer och attExportkontrollrådets beslut därvid skall varabindande (förslag 4). bör också upprätta ettsystem där alltid granskarlandlistorna en gång till när produktionen är klaroch innan försvarsmateriel börjar exporteras(förslag 5). Likaledes föreslås attExportkontrollrådet skall ha rätt att när som helstefterlysa omprövningar av landlistorna (förslag 6).Slutligen kritiserar motionärerna den del avavtalet som rör leveranser av krigsmateriel tillsamarbetsländerna i den händelse någon av dem drasin i en väpnad konflikt. Denna del sägs vara ettklart och tydligt avsteg från den svenskaneutralitetspolitiken. Motionärerna föreslår därföratt skall vara undantaget leveranstvång tillsamarbetspartner som befinner sig i konflikt ellerkrig (förslag 7).I partimotion U7 av . (mp) framförs likartade farhågor. Det nuföreliggande ramavtalet sägs öka oroför att svensk vapenexportpolicy kommer attliberaliseras med följd att svensk krigsmateriel istörre utsträckning hamnar i krigförande länder ochdiktaturer. Motionärerna betonar behovet av öppenhetkring vapenexporten och hävdar att avtalet försvårarallmänhetens insyn och parlamentarisk kontroll.Vidare anser motionärerna att avtalet får storakonsekvenser för trovärdighet somalliansfritt land. föreslår därför attriksdagen skall avslå regeringens proposition attanta ramavtalet (förslag 1).För det fall att ändå skulle antaramavtalet är det enligt motionärerna viktigt attrestriktiviteten med vapenhandeln behålls och attriskerna för minskad öppenhet reduceras. I motionenframförs därför sju förslag rörande tillämpningen avramavtalet. Till sin innebörd överensstämmer dessaförslag med vad framfört i sinkommittémotion U6 (v).Miljöpartiet föreslår sålunda att skall hasom mål att samtliga samarbetsländer skall anpassasina riktlinjer för krigsmaterielexport till deteller de länder som har mest restriktiva riktlinjersåsom (förslag 2) samt att skalloffentliggöra landlistorna över godkändaexportdestinationer (förslag 3).Motionärerna föreslår vidare att skallredovisa leveranser av gemensamt producerad materieli den årliga rapporten om vapenexport (förslag 4).Exportkontrollrådet bör alltid utvärdera landlistorna innanslutliga beslut om exportdestinationer och därefterge de svenska förhandlarna ett mandat över vilkaländer som kan eller inte kan godkännas (förslag 5).Exportkontrollrådet bör vidare alltid kunna påkallaomprövning av landlistor, även efter attkrigsmateriel börjat exporteras (förslag 7).Slutligen föreslås i motionen att skallupprätta ett omprövningssystem förexportdestinationer på landlistor (förslag 6) samtatt skall verka för att samarbetsländernakommer överens om att man fryser exporten till deländer som omprövas medan omprövningen pågår(förslag 8).Folkpartiet liberalerna anför i kommittémotion U8 avRunar och () att den tid ärute då svenskt försvar var tillräckligt underlag fören allsidig inhemsk försvarsindustri. I såvälSverige som i betydligt större nationer tvingasförsvarsindustrin till strukturförändringar.Folkpartiet bejakar denna process. Motionärernavälkomnar därför det samarbete som etableras meddet föreliggande ramavtalet. Samarbetet får, sägermotionärerna, dock inte stå i motsatsställning tillatt svensk försvarsindustri på egen hand ocksåframgent kan finna samarbetspartner inom amerikanskförsvarsindustri. bör därför förregeringen betona betydelsen av europeisk ochtransatlantisk försvarsmateriell samverkan (förslag1).Motionärerna anser att synen på export av svenskförsvarsmateriel fortfarande bör vara restriktiv(förslag 2). En viktig del i tillståndsgivningen bördärför vara att alltid gesmöjlighet att tidigt komma in i hanteringen iärenden så att den får ett reellt inflytande överländerlistan (förslag 3).Motionärerna anser vidare att inom ramenför ramavtalets samarbete bör verka för att övrigasamarbetspartner ansluter sig till en så restriktivhållning som möjligt i överensstämmelse med desvenska reglerna (förslag 5). bör ocksåverka för detta gentemot medlemsstaterna i EU(förslag 4).Försvarsutskottets övervägandenFörsvarsutskottet har under desenaste åren haft anledning att behandla frågor somrört den svenska försvarsindustrins omstruktureringoch internationalisering. Utskottet delade således imaj 1999, i den s.k. kontrollstationen, regeringensbedömning att den framtida industriella förmågan iväsentlig omfattning kommer att behöva baseras påömsesidiga industriella beroenden och på ett ökatmellanstatligt samarbete (bet. 1998/99:FöU5 s. 62).Utskottet återkom till frågan ochframhöll då att det, liksom regeringen, ansåg att eninternationellt väl integrerad försvarsindustribidrar till att säkerställa en oberoende och förvåra behov anpassad materielförsörjning. Svenskförsvarsindustris framtida möjligheter bygger på attden har en internationellt intressant kompetens ochatt den kan utveckla och producera ömsesidigtefterfrågade materielsystem och komponenter.Utskottet sade sig vidare dela regeringens bedömningatt mellanstatlig samverkan och ömsesidiga beroendenytterligare behöver utvecklas för att uppnåtillräcklig säkerhet i den framtida materiel- ochkompetensförsörjningen. Svenskt deltagande iinternationell samutveckling borde främst ske isystem som ingår i det svenska försvarets behoveller där sådan utveckling bidrar till att viktigakompetensområden kan vidmakthållas inom landet. Densvenska försvarsindustrin bör, sade utskottet,aktivt delta i såväl nationell som internationellomstrukturering. Vidare sades stödet till svenskförsvarsindustris exportansträngningar ha fortsattstor betydelse (bet. 1999/2000:FöU2 s. 176).Utskottet har - samti -av representanter förRegeringskansliet orienterats om det pågåendearbetet med det nu aktuella ramavtalet för attunderlätta omstruktureringen av europeiskförsvarsindustri. Härutöver har också utrikes- ochnäringsutskotten orienterats. Försvarsministern harlämnat information i kammaren.Regeringen anför i proposition 2000/01:49 att ensäker materielförsörjning är nödvändig för attupprätthålla trovärdigheten för Försvarsmaktensförmåga att kunna anpassas till nya hot och risker.Utskottet ansluter sig till den bedömningen.Utskottet delar även regeringens bedömning att detär både önskvärt och nödvändigt att våramaterielförsörjningsbehov tryggas genominternationellt samarbete med dem som vi i övrigthar ett nära säkerhetssamarbete med. Internationelltsamarbete och utveckling av ömsesidiga beroenden ärnämligen förutsättningar för att vi skall kunnabehålla försvarsindustriell kompetens inomnyckelområden och kunna säkra Försvarsmaktensmaterielförsörjning med behållen trovärdighet förvår säkerhetspolitiska linje.Utskottet konstaterar att regeringen ipropositionen (s. 29) uppger att hänsyn tagits tillSveriges säkerhetspolitiska linje i förhandlingarnaom det nu aktuella ramavtalet.Utskottet konstaterar vidare att regeringen betonar(s. 30) att förhandlingsresultatet på detexportpolitiska området är fullt ut förenligt meddet svenska regelverket och att all utförsel frånSverige skall ske på grundval av licenser somutfärdas i enlighet med svensk lag under den grad avoffentlig insyn som råder . Ett viktigt momentinför utfärdandet av sådana licenser är att Sverigeinfordrar slutanvändaråtaganden som svarar motlicensernas omfattning.Utskottet konstaterar slutligen att regeringensärskilt framhåller (s. 35) att reglerna förutrikessekretess, försvarssekretess och kommersiellsekretess (2 kap. 1 och 2 §§ samt 8 kap.sekretesslagen 1980:100) är tillräckliga för attSverige skall kunna uppfylla ramavtalets krav påsekretess.Utskottet anser att det av regeringen presenteraderamavtalet är följdriktigt med hänsyn till aktuellaställningstaganden och uttalanden av ifrågan om svensk försvarsindustris omstruktureringoch internationalisering. har successivtinformerats om arbetet med avtalet isexnationsgruppen. Utskottet förordar därför attriksdagen godkänner ramavtalet och avslårmotion U7 (mp) förslag 1, som förordar avslag påpropositionen.I motion U8 (fp) (förslag 1) påtalas behovet av enfortsatt europeisk och transatlantiskförsvarsmateriell samverkan. Utskottet anser att detframförhandlade ramavtalet ger utrymme för enlivskraftig europeisk försvarsindustri som kansamarbeta med amerikanska företag på lika villkoroch därmed utveckla den transatlantiska länken,vilket också regeringen framhåller i propositionen.Utskottet anser vidare att ramavtalet ger utrymmeför en fortsatt restriktiv syn på export av svenskförsvarsmateriel, vilket motion U8 (fp) förslag 2betonar behov av.Utskottet konstaterar att övriga motionsförslag rörtillämpningen av det föreslagna ramavtalet ochavstår från att framföra synpunkter på dessaförslag.Stockholm den 8 mars 2001På försvarsutskottets vägnarHenrik LanderholmFöljande ledamöter har deltagit ibeslutet: (),(s), (), (), StigSandström (v), (),(), (),(), (), (), LarsÅngström (mp), (), (), BjörnLeivik (m), ()och ().Avvikande meningar1. (), () ochLars () anför:Försvarsutskottets majoritet påtalar, somregeringen, att avtalet är fullt förenligt med detsvenska regelverket och att all utförsel frånSverige skall ske på grundval av licenser somutfärdas i enlighet med svensk lag under den grad avoffentlig insyn som råder . ochMiljöpartiet delar inte denna syn. Vi påtalar istället riskerna för att avtalet kommer att urgröpade svenska exportreglerna, som är relativtrestriktiva, för att få till stånd en samsyn på des.k. Dessa listor skall enligt avtaletbeakta kriterierna i EU:s uppförandekod förkrigsmaterielexport (Code of Conduct). Koden harskrivits under av EU:s samtliga medlemsländer. Trotsdetta exporterar länder som skrivit under avtaletkrigsmateriel till bland annat , och SriLanka. Eftersom reglerna tolkas olika i skildaländer blir det ett starkt tryck på attockså sänka kontrollen av exporten till en lägrenivå.Likaså har de svenska reglerna ett relativt förbudatt exportera till krigförande länder. Medleveranssäkerhet i avtalet menas att om någon av deavtalsslutande länderna kommer i konflikt skall degaranteras materiel. Detta strider mot våranuvarande regler, men också mot den svenskaneutralitetspolitiken.Vi delar inte heller uppfattningen att denoffentliga insynen genom avtalet garanteras. Vi hardärför föreslagit ett flertal åtgärder som skulleöka den offentliga insynen.2. () anför:Folkpartiet välkomnar det framlagda ramavtalet föratt underlätta omstrukturering och drift av deneuropeiska försvarsindustrin. Vi är emellertidbekymrade över två förhållanden, som inte undanröjsav föreliggande proposition.Dels uppfattas ramavtalet på många håll som en delav en strävan att upprätta ett mer jämbördigtförhållande mellan den europeiska och denamerikanska försvarsindustrin. Vår uppfattning äratt det inte föreligger något motsatsförhållande ochatt det inte ligger i svenskt intresse att medverkatill att förstärka den synen. Svenskförsvarsindustri har ett starkt behov av ökatsamarbete såväl med svensk som med amerikanskförsvarsindustri. Det är endast samarbetets innehålloch förutsättningar i det enskilda fallet, som skallavgöra valet av samarbetspartner.Dels finns det en uppenbar risk att ettinstitutionaliserat europeisktförsvarsmaterielsamarbete kommer att medföra attsvensk exportpolitik anpassas till mindre restriktivpraxis i andra samarbetsländer. Den svenskaregeringen har en benägenhet att med hjälp aveuropeiskt samarbete glida in i en praxis, somskulle vara svår att försvara på hemmaplan. Det nuföreslagna samarbetet bör därför knytas till enfortsatt restriktiv syn på export av svenskförsvarsmateriel.