bet · GP01FÖU2 · 2001-11-22 00:00:00 — Motionsyrkandetbör därför avslås av riksdagen.Motionärerna vill att för regeringentillkännager att och Försvarsmaktenges ekonomiskt utrymme för satsningar på forskning,teknikutveckling och materielinköp inomminröjningsområdet (yrkande 5). Utskottet hartidigare (bet. 1997/98:FöU1 s. 74) betonat att allseriös forskning inom det minröjningstekniskaområdet skall uppmuntras och tas till vara.Utskottet gör nu ingen annan bedömning utanförutsätter att myndigheterna i sin budgeteringutgår från av statsmakterna fattadeinriktningsbeslut och avväger åtgärder förminröjning mot andra angelägna behov och därvidavsätter erforderliga resurser för forskning ochanskaffning inom minröjningsområdet. Utskottetavstyrker därför motionsyrkandet.Utskottet utgår också från att av riksdag ochregering fastställd inriktning gäller tills denändras genom nytt beslut. Om Försvarsmaktensnuvarande ekonomiska problem skulle innebära behovav en förändrad inriktning förminröjningsverksamheten förutsätter utskottet attregeringen anmäler detta och föreslår åtgärder.Utskottet avstyrker därför yrkande 4 i motion Fö272(mp, m, v, fp, kd).Utskottet förutsätter att regeringen i sittbudgetförslag till redovisar det svenskaengagemanget för minröjning. Utskottet ser, i likhetmed motionärerna, behov av en samlad redovisning mendärmed inte sagt att det behöver vara i form av ensärskild skrivelse. Motionens yrkande 10 får därmedanses beaktat varför det inte behöver bifallas.Utskottet delar motionärernas bedömning i motionFö249 (s) att SWEDEC i har utvecklats till envärdefull resurs såväl ur ett nationellt som ettinternationellt perspektiv. Motionärerna anseremellertid, med hänvisning till rapportenMinröjningscentrum i - Nationella ochinternationella synergier, att rollfördelningenmellan Försvarsmakten och äroklar. Utskottet håller med om detta och förutsätteratt regeringen i den aviserade minpolicyn reder utoch lägger fast ansvarsförhållandena för berördaaktörer. Ett lämpligt tillfälle att informerariksdagen i frågan vore i den aviseradepropositionen om det civila försvaret.Utskottet anser därmed att motionen blir beaktadvarför den inte behöver bifallas.ReservationerUtskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Samhällets beredskap (punkt 1) (kd)av och (båda kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 1. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö256 yrkande 4samt avslår motionerna 2001/02:Fö8 yrkande 2,2001/02:Fö10 yrkande 1, 2001/02:Fö255 yrkande 1 och2001/02:Fö256 yrkande 5.StällningstagandeDen säkerhetspolitiska dagordningen har ändrats. Dentraditionella hotbild vi tidigare kunde se är i dagnäst intill obefintlig. Efter de avskyvärdaterrorangreppen som skedde i och Washingtonden är inte världen sig lik. Nustår det civila försvaret inför omfattandeutmaningar när det gäller att möta den nya hotbildsom präglar omvärlden. Även om vi inte kan haberedskap mot rena självmordsattacker börtotalförsvarets beredskap mot olika former avterrorattacker med okonventionella metoder och vapenstärkas. Det handlar bl.a. om skydd förcivilbefolkningen mot terrorangrepp och skydd motolika typer av IT-angrepp.Vi anser därför att det behövs en grundläggandeanalys av de nya hotens konsekvenser förcivilbefolkningen, hur civilbefolkningen kan skyddasoch engageras för att samhället skall fungera vidkrissituationer. Den offentliga sektorns funktionermåste belysas i det arbetet, dvs. sjukvård,barnomsorg och äldreomsorg liksom samhälletsförsörjningsberedskap.2. Samhällets beredskap (punkt 1) (fp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 1 borde haföljande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 2. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö10 yrkande 1samt avslår motionerna 2001/02:Fö8 yrkande 2,2001/02:Fö255 yrkande 1 och 2001/02:Fö256 yrkandena4 och 5.StällningstagandeRedan i försvarsbeslutet påtalade den ökadesårbarhet som det framtida samhället uppvisar införnya hot och påfrestningar. Regeringen skulleåterkomma till med en helhetssyn ochförslag till hur den nya sårbarheten skulle hanterasinför försvarsbeslutet . Först sommaren 1999beslutade regeringen om en utredning om en bättrehelhetssyn rörande svåra påfrestningar på samhälleti fred. Utredningen skulle lägga fram förslag ibörjan av 2001, så att i sittuppföljningsbeslut skulle kunna fattaåterstående beslut rörande försvarsbeslutsperioden2002-2004. På grund av regeringens hantering avfrågan kunde inte utredningen presentera sinaförslag förrän i maj 2001.Betänkandet från Sårbarhets- ochsäkerhetsutredningen är en utmärkt genomgång av deolika områden som aktualiseras. Utredningenpresenterar en väl underbyggd helhetssyn på hursårbarhetsfrågorna skall hanteras översektorsgränserna och innehåller också ett välunderbyggt förslag till helhetslösning av hursårbarhetsfrågorna skall hanteras organisatorisktfrån nationell över regional till lokal nivå.Förslagen från har fått stödav en bred remissomgång och av den parlamentarisktsammansatta försvarsberedningen. Trots dettaförmådde regeringen inte förelägga förslagtill beslut i propositionen om Fortsatt förnyelse avtotalförsvaret. Detta är en oacceptabel fördröjningav arbetet med att skapa en struktur för att hanterasvåra påfrestningar på samhället i fred, vilket börges regeringen till känna.3. Skydd och bevakning av samhällsviktigaanläggningar (punkt 2) (m)av , , RolfGunnarsson och AnnaLilliehöök (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 borde ha följandelydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 3. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö2 yrkande 11 ochavslår motion 2001/02: Fö256 yrkande 7.StällningstagandeVi har i kommittémotion Fö2 indirekt förutsatt en ökning avantalet beredskapspoliser, bl.a. som följd av attförmågan till bevakning och skydd av väsentligaknutpunkter för elförsörjning och telekommunikationinte är tillfredsställande. Beredskapspoliser kananvändas för vissa ändamål och därmed frigöraresurser för ordinarie polisarbete. Detta är inteminst viktigt då vi gång på gång påminns om att detotala polisresurserna inte räcker till iextraordinära situationer. Möjligheterna att utbildafler beredskapspoliser såväl förkrigsorganisationens behov som för andra behov - medt.ex. beredskapskontrakt - bör prövas.Dagens rekryteringsbas är för smal för atttillgodose behoven.4. Skydd och bevakning av samhällsviktigaanläggningar (punkt 2) (kd)av och (båda kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 2 borde ha följandelydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 4. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö256 yrkande 7och avslår motion 2001/02:Fö2 yrkande 11.StällningstagandeRikspolisstyrelsen är ansvarig myndighet förfunktionen Ordning och säkerhet inom det civilaförsvaret. Målet för funktionen är att under höjdberedskap snabbt kunna ge skydd åttotalförsvarsviktiga anläggningar, kunnaupprätthålla allmän ordning och säkerhet i samhälletoch kunna lämna allmänheten skydd och hjälp.Regeringen bedömer i budgetpropositionen för år2002 (prop. 2001/2002:1) att () kommer attklara målet att utbilda 1 500 totalförsvarspliktigatill den särskilda beredskapspolisorganisationen vidutgången av . En ändring i förordningen omberedskapspolisen har inneburit att polisen harmöjlighet att tillföra beredskapspolismän vidpolismyndigheterna även i fred förutsatt att deingått avtal med RPS.Mot bakgrund av att det finns behov av bevakningoch skydd av vitala anläggningar och civila objektsamt att beredskapspolisorganisationens förmåga attfullgöra sina uppgifter är beroende avledningsförmåga från skyddat utrymme bör enfunktionsgenomgång göras. Hotbildsförändringar ochden ökande sårbarheten i det fredstida samhället vadgäller elförsörjning, telekommunikationer ochdatasystem visar på nödvändigheten av att kartläggabehovet av det framtida skyddet och bevakningen avsamhällsviktig verksamhet.5. Den nya planeringsmyndigheten (punkt 4) (v)av och (båda v).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 4 borde ha följandelydelse:4. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 5. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö12 yrkandena 11och 12 samt avslår propositionen 2001/02:10 punkt 2om att lägga ned och motion 2001/02:Fö10 yrkandena 6och 7.StällningstagandeVi har inget i sak att erinra mot tanken att lägga nedÖverstyrelsen för civil beredskap (ÖCB). Menbeslutet bör anstå till dess kan taställning till helheten. Därför anser vi attriksdagen inte bör ta ställning för nedläggning avÖCB nu utan när hela frågan återkommer tillriksdagen. Vi föreslår därför att avslårförslaget att lägga ned ÖCB. Vi anser att regeringenbör återkomma till med ett samlat förslagtill planeringsmyndighet och i samband med dettaföreslå vilka myndigheter eller delar av myndighetersom då kan läggas ned.6. Den nya planeringsmyndigheten (punkt 4) (fp)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottets förslag under punkt 4 borde haföljande lydelse:4. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 6. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö10 yrkandena 6och 7 samt avslår proposition 2001/02:10 punkt 2 omatt lägga ned den30 och motion 2001/02:Fö12 yrkandena 11och 12.StällningstagandeSårbarhetsutredningen föreslog att (Överstyrelsen för civilberedskap) ÖCB och Styrelsen för psykologisktförsvar (SPF) skulle läggas ned. I stället skulle enny planeringsmyndighet på nationell nivå inrättasför omvärldsbevakning med inriktning på sårbarhets-och säkerhetsproblem av stor betydelse för samhälletsamt framtagning av ett samlat planeringsunderlagför avvägningen av de särskilda medel som krävs föratt skapa förmåga att hantera mycket allvarligakriser i samhället. Myndigheten skulle också hauppgifter vad gäller informationshantering underallvarliga kriser samt fungera som kansli åt detnationella krishanteringsorganet. Det vore, somKommunförbundet framhållit i sitt remissyttrandeöver , olyckligt att inte tasteget fullt ut och lägga ned såväl ÖCB, SPF somStatens och skapa den nya myndighetenunder en ny ledning. Det skulle minska revirtänkandeoch revirbevakande och leda till bättrekostnadseffektivitet. Detta bör geregeringen till känna.7. Informationsberedskapen (punkt 5) (m, kd)av , , RolfGunnarsson och AnnaLilliehöök (alla m) samt ochMargareta (båda kd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 5 borde ha följandelydelse:5. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 7. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö6 yrkande 8.StällningstagandeRegeringen har tillsatt en organisationskommitté somskall konkretisera den nya planeringsmyndighetensuppgifter och samarbetsrelationer till andra organsamt avgränsningar mot andra myndigheter. I enproposition skall regeringennärmare beskriva det nya planeringssystemet.Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF) ärcentral förvaltningsmyndighet och har till uppgiftatt leda och samordna planläggningen av detpsykologiska försvaret, sprida kunskap omsäkerhetspolitiken och totalförsvaret. SPF skallockså bistå andra myndigheter genom att utarbeta rådoch rekommendationer för informationsberedskapen vidsvåra påfrestningar på samhället i fred.Regeringen föreslår attinformationsberedskapsfrågorna skall överföras tillden nya planeringsmyndigheten med undantag avmedieberedskapsfrågor. betonar regeringenatt gränsdragningen mellan planeringsmyndighetensuppgifter och övriga myndigheters uppgifter måstevara tydlig. Utskottets majoritet utgår ifrån attregeringen tar hänsyn till informationsberedskapensbetydelse i de fortsatta detaljövervägandena. Vianser därför att frågan om informationsberedskapenseventuella delning bör prövas i samband med attorganisationskommittén behandlar hela den civiladelen av totalförsvaret.8. Inriktning av försvarspolitiken (punkt 7)(m)av , , RolfGunnarsson och AnnaLilliehöök (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 7 borde ha följandelydelse:7. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 8. Därmedbifaller motion 2001/02:Fö207 yrkandena 1och 2.StällningstagandeVi har i kommittémotion 2000/01:Fö207 och senasti partimotion 2001/02:Fö9 (m) pekat på att detbehövs en större säkerhetsmarginal än den som nublir ett resultat av de tre senasteförsvarsbesluten. Slutsatsen att "ett invasionshotter sig inte möjligt förutsattatt vi har en grundläggande försvarsförmåga"betingas exakt av det sista i meningen "engrundläggande försvarsförmåga". Utskottet har vidett flertal tillfällen fått redovisningar frånFörsvarsmakten som talar ett annorlunda språk.Försvarsförmågan är inte tillfredsställande och mednuvarande inriktning kommer den inte att uppnås pålänge , långt efter den tidpunkt (2004) som varutgångspunkten för Försvarsmaktens ominriktning.Under de närmaste åren kan vi förvänta ossbetydande säkerhets- och försvarspolitiskaförändringar i . Det handlar omförändringar som kan få betydande konsekvenser förSverige. Det allt närmare samarbetet mellan Europasfolk gör att förutsättningarna för en fredligutveckling är större än någonsin i europeiskhistoria. Men vi får inte ta den goda utvecklingenför given. Även om den säkerhetspolitiskasituationen i och kring blivit mycket bättrekännetecknas den av fler osäkerheter än under kallakriget. finns det otillförlitliga stater,terroristgrupper och etniska konflikter som hotarstabiliteten på olika håll i världen. Spridning avmassförstörelsevapen och internationell terrorismutgör de största hoten mot global fred ochsäkerhet.Riksdagsbeslutet fattades som följd av hastigtpåkomna ekonomiska svårigheter snarare än som ettsteg i en rationell beslutsprocess. Beslutet är detinfrastrukturellt mest omfattande för Försvarsmakteni modern tid. På samma gång skall följande ske: Halva organisationen skall avvecklas. Höga ambitioner för teknisk förnyelse ochinternationell förmåga skall realiseras. Betydande anslagsminskningar (i verkligheten inte10 % utan snarare ) skall genomföras.Att genomföra allt detta har iverkligheten visat sig vara en omöjlig ekvation.Genom en kombination av osäkra ingångsvärden ochomfattningen av förändringarna har en ohanterligsituation skapats. Försvaret närmar sig, främstgenom förluster av kvalificerad personal,systemkollaps på väsentliga områden. Detta skersamtidigt som anda och arbetslust i hela försvaretpåverkas negativt av den kraftiga besparingförbandsverksamheten tvingats till i år.Ansvaret för dagens försvarskris vilar i förstahand på regeringen. Likväl bär också Försvarsmaktenett stort ansvar för det bristfälligaplaneringsunderlag som presenterats. Ambitionen att"byta Försvarsmakten" är både nödvändig och riktig.Det finns ingen väg tillbaka till det mobiliserandemassförsvaret. kan inte den planlösanedrustningen av det svenska försvaret tillåtasfortsätta. Vi stöder inte regeringens kraftigabesparingar på försvars- området. Tvärtom visarutvecklingen att större ekonomiska resurser ärnödvändiga för att klara den fortsattamoderniseringen av försvaret.Utgångspunkterna för denna förändring bör vara attSveriges säkerhetspolitiska läge är radikaltannorlunda än kring murens fall.Det säkerhetspolitiska läget i vårt närområdeutvecklas i en positiv riktning. De baltiskaländerna kommer sannolikt att inbjudas att bli Nato-medlemmar i samband med i inovember 2002. reformprocess ärförhoppningsvis oåterkallelig. Alldeles säker är detdock ännu för tidigt att vara. Behovet av militärstyrka får inte styras av dagsformen hos våranärmaste grannar. Militär förmåga har ett egenvärdei handlingsfrihet inför det oväntade. Ett starkareförsvar ger ett stöd för politiskt agerande iÖstersjöområdet som det skapar ensäkerhetsmarginal både inför oväntade hot ochefterfrågan på svenska militära insatser ivärldssamfundets tjänst.Vi delar inte regeringens syn på att det gårsnabbt att återupprätta en stark svenskförsvarsförmåga. Alltför många osäkerheter ärförenade med anpassningsdoktrinen för att kunnainteckna denna och på så sätt motivera uteblivnamilitära satsningar i dag.Efterfrågan från världssamfundet på svensktdeltagande i internationella insatser kommersannolikt att öka. Det ligger i svenskt intresse atterbjuda såväl militära som civila resurser för attdärmed med kraft och fullt ut bidra till fred ochsäkerhet i omvärlden.Det nationella försvaret kan inte avskrivas. Dennationella försvarsförmågan och den internationellaförmågan bör utvecklas hand i hand. Dessa ärvarandras förutsättningar och i verkligheten tvåsidor av samma mynt. Endast ett starkt svensktförsvar utgör den bas och grund som erfordras förstörre satsningar på internationellt fredsarbete medmilitära medel.Den pågående försvarsreformen har många brister.Mycket är feltänkt och mycket återstår attformulera. Resurserna är otillräckliga. Allvarligastär bristen på försvarsdoktrin och säkerhetspolitisktsammanhang. Även om mycket kunde gjorts annorlundaså finns det mycket som - - inte ensär möjligt att göra om. Omvandlingen mot ett mindreoch verkligt insatsberett försvar måste fortsätta.Försvarsmakten lider av akuta ekonomiska problem somockså leder till att förändringsprocessen tapparfart och på område efter område riskerar attsjälvdö.När försvarets verksamhet omprövats som helhet ochnya uppgifter formuleras måste organisation ochstruktur också i övrigt gå hand i hand. Sammantagetstår försvaret - såväl militärt som civilt - införmycket stora utmaningar. Politiskt ledarskap,tillräckliga resurser och beredskap för också detosannolika och oväntade är nödvändiga ingredienser ien framåtsyftande försvarspolitik.Mot denna bakgrund förordar vi att försvaretutvecklas på ungefär samma ekonomiska nivå som underde två senaste försvarsbeslutsperioderna. Moderatasamlingspartiet avsätter sålunda för vart och ett avåren 2002 till 2005 3 miljarder, 3 miljarder, 4miljarder respektive 5 miljarder mer änriksdagsmajoriteten.Detta innebär att vissa moderna förband som nusuccessivt avvecklas i stället bör vidmakthållas föratt över tiden omstruktureras för nya uppgifter ochförses med ny materiel. Driftkostnad,förbandsverksamhet och vidmakthållande måstebehållas på nuvarande nivå för att möjliggöraomstrukturering och ambitionsökning iinsatsorganisationen. Investeringar i ny materielför att tillgodose de förändrade kraven påförbandens förmågor sker därefter i den takt som ärekonomiskt och praktiskt möjlig.9. Den försvarspolitiska beslutsprocessen(punkt 8) (m)av , , RolfGunnarsson och AnnaLilliehöök (alla m).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 8 borde ha följandelydelse:8. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 9. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Fö9 yrkande 1och 2001/02:Fö274 yrkande 1 samt avslår motionerna2001/02:Fö12 yrkande 14 och 2001/02:Fö223.StällningstagandeVi har i partimotion Fö9 (m) och kommittémotion Fö274 (m)förordat att den försvarspolitiska beslutsprocessenges en förändrad inriktning inför det kommandeförsvarsbeslutet.Den långsiktiga planeringen skall ge inriktningför personal- och materielförsörjning samt denårliga verksamhetsinriktningen. Den årligabudgeteringen skall utgå från den verksamhet somskall genomföras . I all planering,budgetering och uppföljning måste den årliga driftensärskiljas från den framtida utvecklingen. Dettasynsätt leder till en naturlig uppdelning avriksdagens beslut i två delar. Den ena delen är beslut som omfattar de närmastetre åren om beredskap, uppgifter och förmåga iden befintliga organisationen. Den andra delen är beslut som omfattar kommandeinvesteringar, och andra långsiktiga bindningar.Denna förändring tydliggör också ansvarför de långsiktiga besluten om försvarets uppgifteroch förmågor samt anskaffning, uppsättning ochavveckling av materiel och militära förband.10. Försvarsmaktens verksamhetsledning ochinsatsledning (punkt 11) (m, kd, fp)av , , RolfGunnarsson och AnnaLilliehöök (alla m), och (båda kd) samt ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 11 borde haföljande lydelse:11. tillkännager för regeringen som sinmening vad som framförs i reservation 10. Därmedbifaller motionerna 2001/02:Fö6 yrkande 5,2001/02:Fö9 yrkandena 5 och 8, 2001/02:Fö10yrkandena 4 och 12 och 2001/02:Fö274 yrkande 2 samtavslår motion 2001/02:Fö6 yrkande 4.StällningstagandeI motionerna Fö6 (kd), Fö9 (m), Fö10 (fp) och Fö274 (m) påtalasatt en av de viktigaste försvarspolitiska frågornaframöver är hur vi skapar balans mellan uppgifteroch resurser för att ett svenskt försvar skallutgöra ett effektivt och flexibeltsäkerhetspolitiskt instrument.Utfallet från visar på attregeringen inte har tillräcklig kontroll över den avriksdagen beslutade verksamhetens driftkostnad.Därmed är det inte svårt att inse att regeringensunderlag inför försvarsbesluten är omöjliga attverifiera. Det underlag som haft tillgångtill var bristfälligt. Även Försvarsmakten bär ettstort ansvar för dessa djupt otillfredsställandeförhållanden.Riksdagens beslut och 1999 om de ekonomiskaramarna för försvaret gav enligt vår mening intetillfredsställande utrymme för vare sig nödvändigmateriell förnyelse, för internationella insatsereller för den nödvändiga omstruktureringen. Dennabedömning har visat sig befogad. Inte ens den avregeringen förordade utvecklingen av försvaretkommer att rymmas inom nu gällande ekonomiska ramar.Förra året kostade driften av Försvarsmakten drygt700 mer än tilldelat anslag. Det ärinte längre en prognos utan röda siffror iårsredovisningen för . Trots storabegränsningar av verksamheten kommerförbandsverksamheten att kosta upp till500 mer än vad som disponeras.Diskrepansen mellan planerad verksamhet och verkligkostnad är mycket tydlig.Effekterna av de inskränkningar som Försvarsmakteni år tvingats till är mycket kraftiga. Sammantagetdrabbas inte bara internationaliseringen avförsvaret utan också utvecklingen av den s.k.insatsorganisation som fattat beslut om.Vidtagna åtgärder ger uppenbarligen otillräckligeffekt och ytterligare reduceringsåtgärder måste,enligt Överbefälhavaren, övervägas. Därigenom blirden långsiktiga inriktningen och organisationen avFörsvarsmakten svagare och mindre än vad som bordevara möjligt inom varje angiven årlig ekonomisk ram.En av de grundläggande orsakerna tillsvårigheterna med styrningen av och inomFörsvarsmakten är att central planering,budgetering, uppföljning och analys är fördetaljerad. Det medför att förbandscheferna, som igrunden är ansvariga för verksamhetens mål ochresultat, inte har någon verklig handlingsfrihet medtilldelade resurser. I stället borde det vara så attden centrala planeringen och uppföljningen görsövergripande för att därmed möjliggöra erforderligdetaljstyrning så nära produktionen som möjligt.En andra orsak är att man ibland okritisktförsöker tillämpa företagsekonomiska modeller istatlig anslagsmiljö. Försvarsmakten får ett årligtanslag (i förväg) och behöver inte genom försäljningav produkter eller tjänster skapa de intäkter ochvinster som fordras för att produktionen skall kunnagenomföras. I stället handlar det om att göra sakerpå rätt sätt (produktivitet) som man görrätt saker (effektivitet).En tredje orsak är att Försvarsmaktens verksamhetinte avspeglas i dess organisation. Det ärförmodligen här som de största bristerna finns.Skälet till detta är att formen för styrning börvara en följd av uppgiften som skall lösas ochdärmed bör också organisationen formas därefter. Enotydlig organisation innebär för det mesta storapåfrestningar såväl i ekonomiskt hänseende som förproduktivitet och effektivitet, vilket i sin turskapar negativa spänningar inom verksamheten.