bet · GO01FiU20 · 2001-05-31 00:00:00 — Om så behövsför att möta en konjunkturavmattning ärvi emellertid beredda att minska dettasparande. Våra angivna överskottsnivåerför 2003 och 2004 skall därför inte sessom målsättningar.Jag tillstyrker således motion Fi20(fp) yrkande 2 och avstyrker regeringensförslag samt motionerna Fi17 (m) yrkande4 samt Fi18 (kd) yrkande 4.7.Budgetpolitikens inriktning 2002-2004(avsnitten 2.3, 2.4 och 3) (punkt 4)(m)av , ,och (allam).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag underpunkt 4 borde ha följande lydelse:a) Utgiftstak för staten (avsnitt 2.4.1)fastställer utgiftstaket förstaten inklusive ålderspensionssystemetvid sidan av statsbudgeten för 2002-2004till 847, 859 respektive 873 miljarderkronor. Därmed bifaller motion2000/01:Fi17 av m.fl. (m)yrkande 3 ochavslår proposition 2000/01:100 punkt 3samt motionerna2000/01:Fi18 av m.fl. (kd)yrkande 6,2000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 2 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkande 3.b) Beräkning av utgifter för denoffentliga sektorn (avsnitt 2.4.2)godkänner Moderatasamlingspartiets beräkning av deoffentliga utgifterna för åren 2002-2004.Därmed bifaller motion2000/01:Fi17 av m.fl. (m)yrkande 2och avslår proposition 2000/01:100 punkt5 samt motionerna2000/01:Fi18 av m.fl. (kd)yrkande 8,2000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 3 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkande 5.c) Fördelning av utgifterna påutgiftsområdenRiksdagen godkänner, som riktlinjer förregeringens budgetarbete, Moderatasamlingspartiets förslag till preliminärfördelning av utgifterna påutgiftsområden enligtefterföljande tabell. Därmed bifallerriksdagen motion 2000/01:Fi17 av BoLundgren m.fl. (m) yrkandena 5 och 6,och avslår proposition 2000/01:100 punkt4 samt motionerna2000/01:Fi18 av m.fl. (kd)yrkande 7,2000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 4 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkandena 4 och 12.StällningstagandeTrots att regeringen räknar med enfortsatt ekonomisk eftersläpning gentemotomvärlden föreslår man inga strukturellareformer, bara nya utgiftsåtaganden. Mendet är just strukturella reformer somSverige är i behov av, inte ökadeoffentliga utgifter och ökad offentligmakt på medborgarnas bekostnad. Vibehöver reformer som ökar medborgarnasvalfrihet och självbestämmande och somskapar förutsättningar för framväxten avnya företag. Vi behöver reformer som ökarden långsiktiga tillväxtpotentialen ochsom gör ekonomin stark nog att mötasådana nya utmaningar som en ökadglobalisering och en kommandeinternationell avmattningsperiod. Vibehöver slutligen också reformer somtillgodoser de krav på ekonominsfunktionssätt som den demografiskautvecklingen ställer. Men av allt dettasyns ingenting i regeringensvårproposition.I stället sker motsatsen. Medvårpropositionen ökar de offentligautgifterna i ett läge när Sverigefortfarande har en av världens mestkonjunkturkänsliga statsfinanser. Denoffentliga utgiftskvoten är inte barahögst inom utan ligger så mycket som15 % över genomsnittet bland . Till detta kommer att deutgiftsökningar som regeringen nuföreslår är så omfattande attstatsbudgeten väntas gå med underskottunder . Bortser man frånde beräknade engångseffekterna visar detsig att det underliggande underskottet ärdubbelt så stort, närmare 40 miljarder.Att statsbudgeten mitt under enhögkonjunktur uppvisar storaunderliggande underskott visar attregeringen inte har den kontroll överstatsfinanserna som den hävdar. Tvärtomtyder de kommande årens snabbautgiftsökningar och kraftigt krymptabudgeteringsmarginaler på att regeringenpå grund av yttre och inre tryck är påväg att förlora denna kontroll. Dettaintryck förstärks av att regeringen redannu har börjat intecknabudgeteringsmarginalen . Denbudgeteringsmarginal som föreslås fördetta år uppgår nämligen till endast 15,8miljarder kronor, vilket motsvarar 1,8 %av de takbegränsade utgifterna. Det ärmindre än vad som harfastställts för det tillkommande tredjeåret.Med en sådan utveckling finns detenligt vår mening stor risk för att deoffentliga finanserna återigen kommer attdrabbas hårt när konjunkturen vändernedåt. De offentliga finansernassårbarhet måste minska för att denprivata sektorn skall få bättreförutsättningar för tillväxt över tiden.Genom att den offentliga sektorn läggerbeslag på en så stor del av resursernablir också den privata sektorns förmågaatt erbjuda nya arbetstillfällenotillräcklig.Utveckling mot ständigt ökade utgifteroch skatter måste brytas. Det krävs enradikal politik som ger förnyelse ochsvarar mot dagens krav - en politik sombygger på respekten för enskildamänniskors kunskap och förmåga och dendynamik som frigörs i ett öppetsamhällsklimat. Reformer som öppnar förenskilda människors val och deraskontroll över den egna vardagen gerSverige större möjligheter i framtiden.En sådan ekonomisk politik, med entydlig utbudsinriktning och medåterhållsamhet med offentliga utgifter,kan förena en varaktig hög tillväxt medlåg inflation och sund löneutveckling.Arbetsmarknaden behöver moderniseras,avregleringar genomföras, skatter sänkasoch de offentliga utgifterna minskas.Moderata samlingspartiet redovisar enpolitik med en sådan inriktning. Vårtparti föreslår i motion Fi17 ett antalstrukturella reformer som främjartillkomsten av nya arbeten och som gördet möjligt för folk att leva på sin egenlön.Enligt vår mening bör budgetpolitikenutformas på det sätt som Moderatasamlingspartiet föreslår. Medborgarnamåste få valfrihet och rätt att självabestämma om sin trygghet. Lägre skatteroch lägre utgifter i stat och kommunbetyder större frihet för enskilda ochfamiljer att själva välja. Det ger demstörre möjlighet att prioritera och formasin framtid, vilket i sig är enutveckling värd att sträva efter.Såsom närmare utvecklas i den moderatamotionen anser vi att budgetpolitiken börges en sådan inriktning att man nårbalans på en lägre nivå. Vårt mål är attde offentliga finanserna skall vara ibalans över en konjunkturcykel.Det är vår uppfattning att ibedömningen av de offentliga finansernasöverskott bör intepremiepensionssparandet ingå eftersom deti praktiken är ett privaträttsligtsparande. Det faktum att regeringenverkar räkna med premiepensionsmedlen somen buffert för de offentliga finansernager ett intryck av att man också kantänka sig att ta i anspråk pensionärernaspengar. Det är ett förhållningssätt tillde pengar som enskilda människor spararsom är högst anmärkningsvärt, inte minstmot bakgrund av att regeringen nu låterstatens budgetunderskott växa för dekommande åren.Det faktum att den gemensammaeuropeiska statistiken inkluderar ävenden typ av obligatoriskt sparande sompremiepensionsmedlen utgör, behöver inteinnebära att man också lägger det tillgrund för den faktiska bedömningen av deoffentliga finansernas stabilitet.Antingen avser regeringen att ta ianspråk dessa medel eller så lurar mansig själv i sin bedömning av deoffentliga finansernas faktiskaöverskott. Det är ett slarvigt ochcyniskt sätt att hantera en viktig fråga.Genom att i den samlade bedömningenexkludera PPM-medlen ges inte bara en merrättvisande bild av de offentligafinansernas överskott utan också merrelevanta och tydliga krav påbudgetpolitikens inriktning oavsett omman vill ha ett överskott i de offentligafinanserna över konjunkturcykeln eller omman som vi vill ha de offentligafinanserna i balans. Förutsatt attregeringen respekterar att PPM-medlen ärde framtida pensionärernas och inte detoffentligas pengar är regeringensöverskottsmål över konjunkturcykeln baradrygt . Vårt mål om att de offentligafinanserna, exklusive PPM-medlen, skallvara i balans över konjunkturcykeln ledertill en stramare budgethantering. För dekommande åren bedömer vi att dettaställer de krav på överskott som viredovisat.Är de offentliga finanserna i balanskommer även statsskulden att varaoförändrad i nominella termer, men mättsom andel av BNP kommer den att sjunka itakt med att BNP växer. Minskningen avstatsskulden bör därutöver påskyndasgenom försäljning av statliga företag.Givet ett sådant balansmål bör vi inuvarande konjunkturtopp ha överskott ide offentliga finanserna.Våra förslag leder till att utgifts-och skattekvoterna kommer att sjunka medytterligare 3 respektive 5 procentenheterfram till 2004 jämfört med regeringensalternativ. Med vår politik kommer dådessutom den konsoliderade bruttoskuldenatt understiga av BNP, vilket ärnärmare lägre änregeringen räknar med för egen del.Som närmare utvecklas i vår motionföreslår vi utgiftsminskningar som för2002 uppgår till netto 27,3 miljarderkronor och till 57,0respektive 68,8 miljarder kronor.Tillsammans med lägre statsskuldsräntoroch det utrymme som finns uppfört ivårpropositionen som en beräkningsteknisköverföring ger besparingarna i detmoderata budgetalternativet utrymme försänkta skatter med 53,2 miljarder kronor2002, 2003 och109,2004.I ett medellångt perspektiv bör maninrikta sig på att sänka skatterna nivå som motsvarar genomsnittet blandvåra viktigaste konkurrentländer. Det ären förutsättning för att i englobal ekonomi skall ha konkurrenskraftom företagande och kunskap och därmedkunna slå vakt om välfärden.Vi moderater föreslår omfattandeskattesänkningar avsedda att främjatillväxten, ökad social trygghet, minskatbidragsberoende och att skapaförutsättningar för nya arbeten. Våraförslag kan ses som en långtgåendeväxling från subventioner och bidrag tillskattesänkningar som särskilt inriktas påde breda grupperna av låg- ochmedelinkomsttagare.Det är framför allt vanliga familjermed låga och medelstora inkomster som harbehov av skattesänkningar, och enligt vårmening är det därför naturligt att man -såsom Moderata samlingspartiet förordar -i första hand sänker skatten påarbetsinkomster för dessa grupper, blandvilka barnfamiljerna är särskilt utsatta.Men även andra skatter, som också harstor betydelse för låg- ochmedelinkomsttagare, bör enligt vår meningsänkas betydligt framöver,inte minst fastighetsskatten och skattenpå bensin och diesel. Uppenbart är attregeringen i stället för att gemedborgarna en ökad kontroll övervälfärden tänker sig att den offentligamakten skall lägga beslag på en störredel av den ekonomiska tillväxten. Deökade skatteinkomster som regeringenräknar med under de kommande årentillfaller stat och kommun på bekostnadav framför allt låg- ochmedelinkomsttagarnas sociala trygghet.Risken för att regeringen med sinpolitik kommer att tvingas höja skatternaför låg- och medelinkomsttagareytterligare, alltmedan man gör särskildaundantag för vissa höginkomsttagargrupperoch mycket förmögna, riskerar inte baraatt leda till en ökad orättfärdighet utanockså till växande social otrygghet. Denökande skattebelastning som skett genomfastighetsskattens utveckling visar på detta.Regeringens ovilja att sänkaskattesatserna, förutom för småmarginella grupper av utländskahöginkomsttagare och miljardärer,riskerar att genom rörliga skattebaserleda till ett betydande skattebortfall.Det skattebortfallet motsvaras inte avatt de enskilda medborgarna vidskattesänkningar får mer pengar kvarefter skatt utan kommer att leda tillplötsliga beslut om besparingar ochminskade transfereringar. På det visetriskerar regeringens skatte- ochutgiftspolitik leda till att låg- ochmedelinkomsttagare får både högreskattebelastning och lägre bidrag tillskillnad från en offensiv reformstrategidär minskade bidrag uppvägs av väsentligtstörre skattesänkningar.I det moderata budgetalternativetfördelas skattesänkningarna 2004 så att23 miljarder kronor används för attminska skatten på företagande ochkapitalbildning, medan hela 86 miljarderkronor, eller närmare fyra femtedelar,avser lägre skatt på arbete, familj ochboende.Tyngdpunkten i våra skattesänkningarligger på låg- och medelinkomsttagaresamtidigt som vi gör merkonkurrenskraftigt i fråga om företagandeoch kunskap. Skattesänkningar utformadepå detta sätt skapar enligt vår meningstörre trygghet för enskilda och familjersamtidigt som långsiktigatillväxtförutsättningar stärks.När vi utformat våra besparingsförslaghar vi särskilt eftersträvat att undantade grupper som har svårt att tillgodogörasig skattesänkningarna. Tvärtom föreslårvi betydande förbättringar i förhållandetill regeringens förslag för exempelvishandikappade och pensionärer. Vimoderater föreslår inte heller någrabesparingar som berör sjukvård,äldreomsorg eller undervisningen igrundskola och gymnasium.I stället innebär besparingarna att manskall återgå till den 75-procentigaersättningsnivå som användes fram t.o.m.1997 inom socialförsäkringssystemen ocharbetslöshetsförsäkringen samt införaytterligare en karensdag isjukförsäkringen. Dessa besparingar anservi oss kunna göra eftersom den enskildemed våra förslag kompenseras genom lägreskatter på ersättningarna.Arbetslöshetsförsäkringen bör dessutomomvandlas till en omställningsförsäkringmed ökad egenfinansiering förmedlemmarna. I avvaktan på att det skermotsätter vi oss de av regeringenaviserade höjningarna av golv och tak iarbetslöshetsförsäkringen.Utgiftsminskningar bör ocksååstadkommas genom minskat företagsstöd,minskade bidrag till organisationer ochpolitiska partier, en snabbare avvecklingav bostadssubventionerna, slopat presstödsamt slopat stöd till lokalainvesteringsprogram, effektivarerehabilitering och besparingar inom denstatliga administrationen.Såsom framgår av den moderata motionenanser vi att sådana grundläggandesamhällsfunktioner som t.ex.rättsväsendet bör tillföras ökaderesurser i förhållande till vadregeringen föreslagit. Vi vill ocksåsatsa mer på väginvesteringar,assistansersättning åt handikappade,miljö, försvar och ettbarnomsorgskonto som tillsammans med ettgrundavdrag på per barn och ettavdrag för styrkta barnomsorgskostnaderutgör vårt alternativ till regeringensmaxtaxa.Staten bör också genomföra omfattandeavregleringar och konkurrensutsättakommunala verksamheter, som även i övrigtbör effektiviseras och rationaliseras föratt medborgarna skall få valuta för sinaskattepengar. Vi moderater föreslår enomfattande avreglering ochkonkurrensutsättning av kommunalverksamhet. Vi anser också att en översynav vilka uppgifter en kommun skall fåägna sig åt bör göras.Det inomkommunala utjämningssystemetmåste enligt vår mening ha avskaffatssenast vid utgången av 2003, då det börersättas av ett nytt system somstimulerar till ekonomisk tillväxt ochsamtidigt ger tillräckliga bidrag tillkommuner och landsting med otillräckligskattekraft.Statsbidragen bör i avvaktan härpå intehöjas ytterligare för kommunerna. Deminskade kostnader för kommunsektorn somvår politik ger upphov till är tvärt omså betydande att vi för de kommande årenföreslår en minskning av nivån på detgenerella statsbidraget. En sådansänkning är också motiverad med hänsyntill att skatteintäkterna nu ökar snabbtför kommunerna.De utgiftsminskningar som följer avvåra besparingsförslag och denkompensation vi tillför kommunsektorn förvåra skatteförslag innebär sammantagnaatt utgiftstaket för staten under dekommande tre budgetåren bör bestämmastill 2003 och873 miljarder kronor 2004. Att våraförslag till utgiftstak för statenöverstiger regeringens och 2003sammanhänger med de ökade kommunbidragsom krävs för att neutralisera våraskatteförslag. Ser man till utgiftstaketför hela den offentliga sektornbortfaller dessa neutraliseringseffekter,och då får vi väsentligt lägre utgifterän vad regeringen räknar med i sittbudgetförslag. Vårt utgiftstak för denoffentliga sektorn understigerregeringens med 29, 116 respektive 147miljarder kronor 2002-2004.Vid beräkningen av utgiftstaket har viinte inkluderat någonbudgeteringsmarginal eftersom denpåverkar budgetdisciplinen negativt. Deramanslag som bestäms för olikautgiftsområden skall vara så utformadeatt de ger myndigheter en betydandefrihet att lösa sina uppgifter. Det äruppenbart att regeringen , genombudgeteringsmarginalen, använderutgiftstaken som mål för hur deoffentliga utgifterna skall utvecklas istället för som en begränsning av destatliga utgifternas utveckling. Det harlett till att de statliga utgifternaexklusive ränteutgifterna nu växer mycketsnabbt.Om de föreslagna taken för statensutgifter under de närmaste tre årenbehöver överskridas, får regeringenåterkomma till med enförklaring och ett förslag till debesparingar som krävs för att detursprungligen fastställda taket skallkunna upprätthållas.Den finansiella effekten av Moderatasamlingspartiets budgetalternativ kansammanfattas på det sätt som framgår avefterföljande tabell. Den visar att medvårt budgetalternativ kommer sparandetatt ligga på en nivå som med marginalöverstiger även de av regeringen användabudgetmålen de kommande tre åren.Som vi tidigare framhållit börbudgetarbetet ha en sådan inriktning uppnår balans i de offentligafinanserna sett över en konjunkturcykel.I nuvarande konjunkturläge innebär dettaatt man bör ha överskott ibudgeten för att därefter kunna tillåtasig underskott i nästa lågkonjunktur. Detmoderata alternativet är utformat ienlighet med detta synsätt.Finansiellt sparande i den konsolideradeoffentliga sektorn med Moderatasamlingspartiets budgetalternativMiljarder kronor200 200 2002 3 4Finansiellt sparande enligt 45, 47, 49,vårpropositionen 2 2 3Moderata besparingar +27 +57 +68,3 ,0 ,8Moderata skattesänkningar - - -53, 86, 1092 0 ,5Ränteeffekt av större +2, +5, +7,privatiseringar än regeringens 0 1 4Utnyttjande av reserv avsatt iBP som beräkningsteknisköverföring för 2002-2004 +25 +25 +39,9 ,6 ,9Finansiellt sparande med 47, 48, 55,budgetalternativ 2 9 9- i förhållande till +2, +1, +6,regeringens budgetmål 0 7 6Vi vill under de närmaste tre årenprivatisera statliga företag för 80, 45respektive per årutöver regeringens planer. Det extrautrymme som detta ger skall användas snabbare amortering av statsskulden.Med tanke på de privatiseringar som ävenregeringen har sagt sig vilja göra är detuppenbart att detta är realistiskabelopp, inte minst sedan man nu sagt sigvilja minska den statliga ägarandelen iTelia till 10 %.Våra besparingsförslag har en sådaninriktning att de grupper som har svårtatt tillgodogöra sig skattesänkningarnaär undantagna från partiets besparingar.Tvärtom föreslår vi betydandeförbättringar i förhållande tillregeringens förslag för exempelvishandikappade och pensionärer. Vi finnerdet anmärkningsvärt att regeringenförbiser dessa grupper som mani gengäld ökar på kostnaderna för statligadministration med betydande belopp.Sammanfattningsvis anser vi således attModerata samlingspartiets förslag tillinriktning av budgetpolitiken liksompartiets förslag till utgiftstak för åren2002-2004 bör ligga till grund förbudgetpolitiken. Det innebär att vitillstyrker de i motion Fi17 (m)föreslagna nivåerna för utgiftstaket förstaten (yrkande 3),liksom vårt förslag till beräkning av deoffentliga utgifterna (yrkandena 2).Vidare tillstyrker vi Moderatasamlingspartiets förslag till inriktningav budgetpolitiken (yrkande 6) liksomfördelningen av utgifter påutgiftsområden i enlighet medefterföljande tabell (yrkande 5).Regeringens förslag i berörda delaravstyrks liksom de övriga motioner som äraktuella i detta sammanhang.Moderata samlingspartiets förslag tillutgiftsramar för 2002-2004Miljarder kronorFörändringar i förhållande tillregeringens förslag8.Budgetpolitikens inriktning 2002-2004(avsnitten 2.3, 2.4 och 3) (punkt 4)(kd)av och (bådakd).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att förslaget tillriksdagsbeslut under punkt 4 borde haföljande lydelse:5. Budgetpolitikens inriktning 2002-2004a) Utgiftstak för staten (avsnitt2.4.1)fastställer utgiftstaket förstaten inklusiveålderspensionssystemet vid sidan avstatsbudgeten för till 802miljarder kronor, till 824miljarder kronor och till 853miljarder kronor. Därmed bifallerriksdagen motion 2000/01:Fi18 av AlfSvensson m.fl. (kd) yrkande 6,och avslår proposition 2000/01:100punkt 3 samt motionerna2000/01:Fi17 av m.fl. (m)yrkande 3,2000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 2 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkande 3.b) Beräkning av utgifter för denoffentliga sektorn (avsnitt 2.4.2)godkänner Kristdemokraternasförslag till beräkning av deoffentliga utgifterna för åren2002-2004. Därmed bifaller riksdagenmotion 2000/01:Fi18 av . (kd) yrkande 8,och avslår proposition 2000/01:100punkt 5 samt motionerna2000/01:Fi17 av m.fl. (m)yrkande 2,2000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 3 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkande 5.c) Fördelning av utgifterna påutgiftsområdenRiksdagen godkänner, som riktlinje förregeringens budgetarbete,förslag tillpreliminär fördelning av utgifterna påutgiftsområden för åren 2002-2004enligt efterföljande tabell. Därmedbifaller motion 2000/01:Fi18av m.fl. (kd) yrkande 7,och avslår proposition 2000/01:100punkt 4 samt motionerna2000/01:Fi17 av m.fl. (m)yrkandena 5 och 62000/01:Fi19 av m.fl. (c)yrkande 4 och2000/01:Fi20 av m.fl.(fp) yrkandena 4 och 12.StällningstagandeVi ställer oss bakom Kristdemokraternasbudgetalternativ som presenteras i motionFi18. Enligt vår mening bör de sjuområden som villprioritera styra inriktningen påbudgetarbetet. Således är det enligtutskottet av största vikt med satsningarenligt följande sju punkter; entillväxtpolitik för nya jobb, enskattepolitik där alla får behålla mer avsin egen lön, en reformeradfamiljepolitik, bättre pensioner,förbättringar inom vården, omsorgen ochskolan, ett återupprättat rättsväsendesamt upprustad infrastruktur.Grundbulten i kristdemokratiskekonomisk politik är att stabila och godavillkor för fler och växande företag ochdärigenom öka sysselsättningen, minskaarbetslösheten och trygga välfärden.Detta åstadkoms genom en balanseradfinanspolitik för sunda statsfinanser ikombination med strukturella åtgärder somförbättrar ekonomins funktionssätt ochavlägsnar de seglivade bromsmekanismersom underminerat densvenska ekonomins utvecklingskraft ochbäddat för dagens höga totalaarbetslöshet och brister i välfärden. Vianser att en omläggning behövergenomföras av egendoms- ochkapitalbeskattningen. Förmögenhetsskattenbör fasas ut ur det svenska skattesystemet liksom dubbelbeskattningen påinvesteringar och risksparande. För attdelvis finansiera detta föreslås en någothöjd bolagsskatt, dvs. skatten påföretagens faktiska vinster.Arbetsgivaravgifterna bör sänkas med 10procentenheter på lönesummor per år.Inkomstskatten för låg- ochmedelinkomsttagare bör sänkas genom attgrundavdraget vid den kommunalabeskattningen höjs kraftigt. Vi föreslåren inkomstskattereform i fyra delar.Bland annat föreslås ett höjtgrundavdrag, vilket även kommerpensionärerna till del. Den totalaskattesänkningen blir för de flesta runt300 kr eller ca för år2002. Värnskatten bör slopas.Boendeskatterna bör sänkas genom envaraktig återgång till, och frysning av,taxeringsvärdena nivå.Sammantaget vill vi sänkafastighetsskatteuttaget på flerfamiljshus(hyreshus och och bostadsrätter) ochegnahem (villor) med drygt 5 miljarderkronor. Enligt vår mening bör ocksåförmögenhetsskatten avvecklas i tre steg.För att delvis finansiera detta föreslåshöjd bolagsskatt till 30 %.Inom det skattepolitiska områdetföreslår vi vidare att avdragsrätten påpensionssparande successivt höjs till etthelt basbelopp samt att enavdragsrätt för sparande på individuellautbildningskonton genomförs. Vi anserockså att reseavdraget för resor till ochfrån jobbet skall sänkas från 7 000 till5 och att en 50-procentigskattereduktion införs för de privatahushållens köp av tjänster i det egnahemmet (inkl. ROT-tjänster).På familjeområdet föreslås bl.a. höjdgarantinivå i föräldraförsäkringen fråndagens per dag till per dagfrån 2002, införande av ettbarnomsorgskonto på totalt perbarn som fyllt , en avdragsrätt församtliga styrkta barnomsorgskostnader påmaximalt samt införandeav en statlig skattereduktion för varjebarn upp till 16 år.För att förbättra för de sämst ställdapensionärerna bör pensionstillskottethöjas med . År2003 träder det nya pensionsystemet ikraft vad gäller den nyagarantipensionen. Samtliga pensionärerkommer då att betala skatt i det vanligaskattesystemet. Från och med år 2003kommer det föreslagna höjda grundavdragetm.a.o. att omfatta hela pensionärskollektivet, vilket gör att även depensionärer som har lägst pension kommeratt få sänkt skatt med ca permånad.