bet · GO01LU8 · 2001-01-16 00:00:00 — Imotionen begärs ett tillkännagivande om patent påliv och mänskliga gener (yrkande 2).I motion N384 yrkar m.fl. (mp)ett tillkännagivande om och kommandeWTO-förhandlingar (yrkande 15).Även m.fl. (v) anser i motion MJ218att regeringen bör verka för en förändring av i syfte att tillgodose ändamålet medkonventionen om biologisk mångfald (yrkande 10).Riksdagen har vid ett flertal tillfällen avslagitmotioner med samma inriktning som de nu aktuella (sebet. 1997/98:LU16, 1998/99:LU14 och 1999/2000:LU18).Sammanfattningsvis har utskottet därvid konstateratatt EG-direktivet om rättsligt skydd för biotekniskauppfinningar synes stå i god samklang med gällandesvensk patenträtt, att vissa ändringar av svensklagstiftning ändå erfordras och att det inomRegeringskansliet pågår ett arbete med att förberedaförslag till de författningsändringar som direktivetger anledning till. Några bärande skäl för attmotverka ett genomförande av direktivet harutskottet inte ansett föreligga.Utskottet vidhåller nu sin tidigare uppfattning ochser inte någon anledning att föregripa det arbetesom pågår såväl i sominternationellt såvitt avser den närmareutformningen av ett ur etisk synpunkt lämpligt och iövrigt väl fungerande skydd för biotekniskauppfinningar. Därutöver vill utskottet framhålla attutvecklingen av biotekniska produkter kräver storainvesteringar i forskning och utveckling och att detimmaterialrättsliga skyddet mot denna bakgrund är avavgörande betydelse för verksamheten. Frånexempelvis läkemedelsindustrins sida har gjortsgällande att möjligheterna till patent påbiotekniska uppfinningar är en av de viktigasteförutsättningarna för investeringar i forskning ochutveckling.Mot bakgrund av vad som sålunda anförts avstyrkerutskottet bifall till motionerna MJ711 yrkande 20,N328 yrkandena 21, 22 och 23, So546 yrkande 2, N384yrkande 15 samt MJ218 yrkande 10.UpphovsrättLagen om upphovsrätt till litterära och konstnärligaverk (upphovsrättslagen) ger ett tidsbegränsat skyddåt den som skapat ett sådant verk. Skyddet innebäratt skaparen av verket, exempelvis en kompositör,har rätt att utnyttja detta ekonomiskt och att haneller hon har ett visst ideellt betonat inflytandeöver hur och i vilka sammanhang det används. Harflera medverkat vid tillkomsten av det skyddadeverket har var och en av dem upphovsrätt. Begreppenlitterära och konstnärliga verk i lagen är mycketvidsträckta.För att en produkt över huvud taget skall anses somett verk och därmed komma i åtnjutande av skyddenligt lagen måste den emellertid ha vad man brukarkalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd kan uttryckasså, att en produkt är ett verk om den praktiskt settinte har kunnat framställas av två personeroberoende av varandra. Utanför skyddet faller idéeroch uppslag som flera kan tänkas komma på, vanliganyhetsmeddelanden, vardagliga samtal, enklarenyttoföremål och andra prestationer av rutinmässigeller alldaglig karaktär.Ett verk kan framträda i många olika former. Detkan vara fixerat på ett materiellt underlag, dvs. Exemplar av verket är inte bara en bokeller en målning som kan ge en omedelbar upplevelseav verket, utan också en grammofonskiva, enfilmremsa, en trycksats, en matris osv., som endastmedelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kanockså framträda i obeständig form, t.ex. iuppläsarens ord, i tonerna av ett musikstycke, ibilden på filmduken eller på TV-skärmen. Alla formervari verket framträder faller inom dess skyddssfär,även bearbetningar.Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sittverk innefattar en principiell ensamrätt attframställa exemplar av verket och att göra dettillgängligt för allmänheten, t.ex. genom attframföra det offentligt och sprida exemplar avverket.I upphovsrättslagen finns också bestämmelser omskydd för vissa prestationer som, även om de intekan betecknas som litterära eller konstnärliga verk,har ett visst samband med sådan verksamhet ochpåkallar skydd efter liknande principer som gällerför upphovsrätten. Sådana s.k. närståenderättigheter ger musiker, sångare, skådespelare ochandra utövande konstnärer ett rättsligt skydd då deframför litterära eller konstnärliga verk. Dessaframföranden får inte utan konstnärens samtyckespelas in på film, varmed jämställs videogram, påfonogram (grammofonskivor, kassettband, m.m.) ellerpå annan anordning genom vilken de kan återges. Defår inte heller utan rättighetshavarens samtyckesändas ut i bl.a. radio eller TV. Inspelningar avframföranden får mångfaldigas endast med konstnärensmedgivande. Vidare gäller att utövande konstnärerhar rätt till ersättning då ljudinspelningar användsvid radio- eller TV-sändningar eller utnyttjasoffentligt i förvärvssyfte.Till de närstående rättigheterna räknas också detskydd som framställare av ljudupptagningar (t.ex.skivproducenter), framställare av upptagningar avrörliga bilder (t.ex. filmproducenter), radio- ochTV-företag, framställare av kataloger samtfotografer har enligt upphovsrättslagen.Rättigheterna enligt upphovsrättslagen tillämpas iförsta hand endast på svenska verk och prestationer.Det upphovsrättsliga skyddssystemet är dockinternationellt, och de flesta länder är bundna aven lång rad internationella konventioner på området.Den viktigaste av konventionerna är Bernkonventionenfrån för skydd av litterära och konstnärligaverk. Denna har drygt 100 medlemsstater.Konventionen bygger på principen om nationellbehandling, vilken innebär att stater som är bundnaav konventionen är skyldiga att ge upphovsrättsligtskydd åt verk från alla andra konventionsländer påsamma sätt som man skyddar sina egna verk. Ettliknande internationellt skyddssystem gäller på denärstående rättigheternas område, framför allt genomRomkonventionen om skydd för utövandekonstnärer, fonogramframställare och radioföretag.Även avtalet om handelsrelaterade aspekter avimmaterialrätter (TRIPS) innehåller internationellaåtaganden på det upphovsrättsliga området.Det internationella konventionsarbetet påupphovsrättsområdet bedrivs numera huvudsakligeninom för den intellektuellaäganderätten, . antogs tvåtilläggskonventioner till , vilkautgör de första stegen mot att på en global nivåanpassa upphovsrätten till den digitala miljön. Denena konventionen rör den egentliga upphovsrätten ochden andra producenternas och de utövandekonstnärernas rättigheter. Avsikten är att samtligaEU:s medlemsstater skall ratificera konventionernasamtidigt. Även gemenskapen kommer att ratificeraför egen del, eftersom konventionerna innehållersådant som faller inom dess kompetens.Inom EU har lagts fram ett direktivförslag omharmonisering av vissa a-spekter av upphovsrätt ochnärstående rättigheter i informationssamhället, KOM(97) 628 respektive KOM (99) 250. Behovet avytterligare harmoniseringsåtgärder av upphovsrättenpå den inre marknaden samt en anpassning avrättigheterna till de nya utmaningar somdigitalisering och multimedieprodukter innebär hardärvid betonats. Det har framhållits att storaskillnader i skyddsnivån kommer att innebära hinderför uppbyggandet av informationssamhället. Förslagetär avsett att dels förbättra den inre marknadensfunktion, dels säkerställa ett samordnatgenomförande av WIPO-fördrag.I en motion framhålls behovet av att värna detupphovsrättsliga skyddet. m.fl.(m) anför i motion Kr230 att konstnärer måste kunnakänna sig säkra på att upphovsrätten ger dem ettfullgott skydd på samma sätt som småföretagare iandra branscher kan trygga sin försörjning med hjälpav patent och mönsterskydd. Motionärerna begär etttillkännagivande om upphovsrätten (yrkande 4).Utskottet har givetvis inte någon annan uppfattningän motionärerna om vikten av att värna konstnärernasupphovsrättsliga skydd. har också, såvälvåren 1994 som , beslutat om väsentligtskärpta åtgärder mot intrång i samtliga immateriellaensamrätter (prop. 1993/94:122, bet. LU17, rskr. 1998/99:11, bet. LU5, rskr. 24).På den internationella arenan bedrivs förnärvarande ett omfattande arbete som syftar till attvärna skyddet för de immateriella rättigheterna ochmotverka kränkningar av bl.a. upphovsrätten. Isammanhanget kan nämnas att år 1998avlämnat en grönbok om bekämpning avvarumärkesförfalskning och pirattillverkning på deninre marknaden, KOM (98) 589. För det första skulle den skapa ett underlagför en bedömning av varumärkesförfalskningens ochpiratkopieringens ekonomiska konsekvenser för deninre marknaden. För det andra skulle den ligga tillgrund för en utvärdering av hur effektivlagstiftningen på området är. För det tredje skulleden skapa ett underlag för frågan om det krävsåtgärder på gemenskapsnivå. Kommissionen förväntasnu att lägga fram ettdirektivförslag om varumärkesförfalskning ochpirattillverkning, och , under Sverigesordförandeskap i EU, anordnar regeringen eninternationell konferens i ämnet.Enligt utskottets mening finns inte skäl för någonriksdagens ytterligare åtgärd med anledning avmotion Kr230 yrkande 4. Motionsyrkandet avstyrks.Skydd för datorprogramEtt uttryckligt skydd för datorprogram infördes iupphovsrättslagen och innebär attdatorprogrammen åtnjuter i princip sammaupphovsrättsliga skydd som andra litterära verk. EnEU-anpassning av de svenska reglerna skedde år 1993,bl.a. såvitt avser upphovsrätten ianställningsförhållanden samt möjligheterna tillkopiering för enskilt bruk (prop. 1992/93:48, bet.LU17).Den snabba utvecklingen inom IT-området har medförtatt det immaterialrättsliga skyddet för datorprogramblivit alltmer betydelsefullt. För närvarandeskyddas alltså datorprogram som sådana i ochi övriga av upphovsrättslagstiftningen, tillskillnad mot i och i där datorprogrammen isig är patenterbara. Även i kan dock patentges på programvara, om funktionen av programmet harteknisk effekt och även uppfyller de andrapatenterbarhetskriterierna. Med teknisk effekt menasatt uppfinningen skall lösa ett problem på teknisktsätt och fungera i praktiken. Exempelvis kan patentges på en funktion som är ett resultat avprogrammets körning i datorn. Vidare kan exempelvisprogram som styr operativsystem patenteras i dag.Som tidigare redovisats har kommissionen år 1997lagt fram en grönbok om patentsystemet i ,Främjande av innovationer genom patent, KOM (97)314. I ett meddelande med uppföljning avgrönboken, KOM (99) 42, anges att frågan ompatenterbarhet av datorprogram är ett av treprioriterade områden. För att säkerställa att deninre marknaden fungerar väl har kommissionen föravsikt att lägga fram ett förslag till direktiv föratt harmonisera medlemsstaternas lagstiftning vadgäller patenterbarhet på ifrågavarande område.I motion T713 av m.fl. (c) framhållsatt upphovsrätten erbjuder ett skydd fördatorprogram som tillåter utveckling avkonkurrerande programvara och vidareutveckling av deidéer som ligger bakom programmets olika lösningar.En möjlighet att ta patent på datorprogram skulleenligt motionärerna i stället verka hämmande förutvecklingen av programvara. I motionen begärs etttillkännagivande om att regeringen inom EU och iandra internationella sammanhang bör arbeta för attmotverka möjligheten att patentera mjukvara (yrkande7).Utskottet har erfarit att kommissionen hösten 2000inlett ett konsultationsförfarande som innebär attmedlemsstaterna och allmänheten uppmanats att föreden inkomma med synpunkter påifrågavarande spörsmål. En av anledningarna härtillär att grönboken om patentsystemet i vållatdebatt såvitt avser skyddet för datorprogram,som rättsläget i på ifrågavarandeområde enligt kommissionen är oklart. Denna oklarhetkan ha negativa effekter för den inre marknadenseffektivitet. Innevarande månad tar kommissionenställning till inriktningen av det fortsatta arbetetmed ett eventuellt direktiv på området.Utskottet kan konstatera att den i motion T713upptagna frågan om skydd för datorprogram är föremålför uppmärksamhet inom ramen för det arbete som nuredovisats. Som utskottet tidigare framhållit är detofrånkomligt att tyngdpunkten i de svenskaaktiviteterna på området fokuseras på detinternationella arbetet. Utskottet utgår från att desynpunkter som förts fram i motionen övervägs avregeringen i samband med de fortsattaöverläggningarna inom EU. Yrkande 7 i motion T713bör därför, enligt utskottets mening, inte föranledanågon ytterligare åtgärd. Motionsyrkandetavstyrks.Upphovsrätt i anställningsförhållandenEn grundläggande princip i modern upphovsrätt är attensamrätten tillkommer upphovsmannen själv.Principen är inskriven i 1 § upphovsrättslagen, somanger att ensamrätten tillkommer den som skapatverket. Upphovsrätten, som är att betrakta som enförmögenhetsrätt, kan dock disponeras genom avtal,varför upphovsmannen således fritt kan överlåta sinrätt, helt eller delvis.Upphovsrättslagen innehåller ingen allmän regel omrättsförhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Utgångspunkten är därför enligt lagenatt rätten alltid uppstår hos den anställde och attarbetsgivaren endast kan få en från den anställdeavledd rätt. Vidare kan det ligga i ettanställningsavtal - även utan en uttryckligavtalsklausul - att förfoganderätten till verk somarbetstagaren skapar som ett led i sinaarbetsuppgifter skall tillkomma arbetsgivaren.Upphovsrätten till datorprogram har genomimplementeringen av ett EG-direktiv fåtten särreglering vad gäller anställningsförhållanden.Enligt 40 a § upphovsrättslagen övergårupphovsrätten till ett datorprogram som är skapat aven arbetstagare som ett led i hans eller hennesarbetsuppgifter eller efter instruktioner avarbetsgivaren på arbetsgivaren, om inte annat äravtalat. Utvecklingen av datorprogram innebärnämligen som regel en betydande investering och detär därför viktigt för arbetsgivaren att kunnatillgodogöra sig datorprogrammets ekonomiska värde(prop. 1992/93:48, bet. Regelns tillkomstinnebar emellertid inte någon egentlig förändring avrättsläget, eftersom sedvänjan på detta område ocksåtidigare innebar att program, tillkomna ianställningsförhållanden, ansetts överlåtna påarbetsgivaren på grund av anställningsavtalet.I motion L804 av m.fl. (m) yrkas etttillkännagivande om en översyn av upphovsrätten ianställningsförhållanden. Eftersom det i ettanställningsförhållande är arbetsgivaren som bärkostnadsansvaret förespråkar motionärerna enpresumtionsregel med innebörd att upphovsrätten tillverk som framställts av en arbetstagare som ett ledi arbetet skall tillkomma arbetsgivaren.Motionärerna påpekar att Upphovsrättsutredningensarbete med frågan om upphovsrätten ianställningsförhållanden avbröts utanatt därefter slutföras av utredningen. Enligtmotionärerna är det angeläget att detupphovsrättsliga reformarbetet nu fullbordas genomatt också denna fråga ges en adekvat lösning. Denutveckling som har ägt rum påIT-området sätter enligt motionärerna frågan omupphovsrätten i anställningsförhållanden på sinspets för svenskt vidkommande.Som motionärerna har framhållit avslutadesUpphovsrättsutredningens arbete utan attutredningen hunnit lägga fram förslag i de frågorsom regleras i upphovsrättslagens tredje kapitel,dvs. Regeringen hardärefter i olika sammanhang utlovat en översyn avreglerna om upphovsrätten i anställningsförhållanden(se prop. 1994/95:58, s. 21 och prop. 1996/97:111,s. Något översynsarbete har emellertid ännuinte kommit till stånd. Enligt utskottets mening ärdet angeläget att det utlovade arbetet sätts i gång.Utskottet förutsätter att så kommer att ske senast isamband med att direktivet om upphovsrätten iinformationssamhället skall genomföras i svenskrätt. Ett genomförande av direktivet kommer nämligenatt kräva en översyn av den svenskaupphovsrättslagen, och utskottet förutsätter såledesatt bestämmelserna om upphovsrätten ianställningsförhållanden kommer att ses över i detsammanhanget.Något formellt tillkännagivande därom frånriksdagens sida är, enligt utskottets mening, intebehövligt. Motion L804 avstyrks.Inskränkningar i upphovsrättenAv hänsyn till allmänna eller enskilda intressen ärden ekonomiska rätten för upphovsmän och innehavareav närstående rättigheter i vissa avseendeninskränkt. Eftersom de upphovsrättsliga reglernabygger på att rättighetshavarna skall ha enensamrätt att bestämma över utnyttjandet av verkenoch prestationerna, skall bestämmelserna ominskränkningar i skyddet tolkas restriktivt.Inskränkningarna i den svenska upphovsrättslagenmåste också självfallet ligga inom ramen för vad somär tillåtet enligt de internationella konventionerpå området till vilka är bundet.Ett av de grundläggande inslagen i den svenskaupphovsrätten är att rätten inte skall gripa in iprivatlivet. Var och en får därför bl.a. framställaexemplar av offentliggjorda verk för enskilt brukoch i vissa fall offentligt framföra utgivna verkfritt.Ett framförande är offentligt när det sker på enplats dit allmänheten äger tillträde. Även musik somspelas inom föreningar och liknande inte helt slutnakretsar räknas som offentligt framförd, oavsett omtillställningarna anordnas regelbundet ellertillfälligt och om publiken betalar entré eller ej.Lika med offentligt framförande anses framförandesom i förvärvsverksamhet anordnas inför en störresluten krets, framför allt på större arbetsplatser,såsom t.ex. industrimusik. Syftet med att begränsaupphovsmannens rätt till offentligt framförande äratt från ensamrätten undanta framföranden som skerinom privatlivet.Regler om vissa situationer då offentligaframföranden får ske utan tillstånd och utan attersättning utgår för utnyttjandet av verken finnsintagna i 21 § upphovsrättslagen. Där anges attutgivna verk får framföras fritt om framförandetinte är det huvudsakliga, om tillträdet äravgiftsfritt och om anordnandet sker utanförvärvssyfte. Denna inskränkning i detupphovsrättsliga skyddet gäller t.ex. vidframförande av marschmusik vid militära parader, vidprocessioner eller vid olika andra evenemang såsomidrottsevenemang och officiella högtidligheter.Musiken kan i dessa sammanhang visserligen varaviktig men är emellertid inte det huvudsakliga vidhändelsen i fråga. Utanför bestämmelsenstillämpningsområde faller däremot tillställningardär framförandet av verket utgör själva ändamåletmed arrangemanget. Exempel på sådana tillställningarär avgiftsfria friluftsföreställningar ochparkkonserter.Andra inskränkningar i ensamrätten, då utgivna verkfår framföras fritt enligt 21 §, gäller vidundervisning, såsom studiecirkelverksamhet som skerinom folkbildningsorganisationernas ram, samt vidgudstjänster. Inskränkningarna i 21 § gäller intesceniska verk och filmverk och ger inte rätt attsända ut verken i radio eller TV. Genom en ändring iupphovsrättslagen har en tidigareinskränkning som gällde framföranden i allmännyttigtsyfte, den s.k. välgörenhetsbestämmelsen,utmönstrats (prop. 1992/93:214, bet. LU44).På det upphovsrättsliga området finns en rad olikaorganisationer som har till uppgift att ta till varade rättigheter som lagen ger upphovsmän ochinnehavare av närstående rättigheter. FöreningenSvenska Tonsättares Internationella Musikbyrå ()är en ekonomisk förening, till vilken tonsättare ochförfattare genom ett anslutningsavtal upplåter sinarättigheter till offentligt framförande ochinspelning på skiva, band, film osv. Föreningentecknar avtal med musikanvändare samt inkasserar ochfördelar till rättighetshavarna ersättningen föroffentliga framföranden och inspelningar. , somhar samarbete med liknande organisationer över helavärlden, kontrollerar också att skyddad musik intespelas offentligt eller i förvärvsverksamhet utantillstånd.Enligt stadgarna för skall föreningensangelägenheter handhas av dess styrelse. Dennabestår av nio ledamöter, varav regeringen utserordföranden och ytterligare två ledamöter. Övrigaledamöter utses av Föreningen (), Föreningen () samt (). Styrelsen är iprincip beslutför med sex ledamöter; dock skallalltid minst två av regeringen utsedda ledamötervara närvarande.Eskil m.fl. (c, fp) menar i motion L805att ställer orimliga krav på ersättning för denmusik som framförs vid de ideella organisationernasoch studieförbundens olika arrangemang. Motionärernayrkar att skall begära förslag tilländring av upphovsrättslagen så att undantag kanmedges för ideella organisationer (yrkande 1).Vidare anförs i motionen attupphovsrättsorganisationerna numera är såvälorganiserade och finansiellt starka att det intelängre finns några skäl för staten att varaengagerad i verksamhet. Statens uppdrag attutse ordförande och styrelseledamöter i bördärför enligt motionärerna slopas. I motionen begärsett tillkännagivande härom (yrkande 2).Utskottet har tidigare behandlatmotionsyrkanden med samma inriktning som det nuaktuella yrkande 1 i motion L805 (se bet.1997/98:LU16, 1998/99:LU8 och 1999/2000:LU18). Idessa sammanhang har utskottet erinrat om attupphovsrätten är en del av förmögenhetsrätten ochatt det upphovsrättsliga skyddet ger upphovsmannenensamrätt att utnyttja det skyddade verketekonomiskt. förvaltar i sin verksamhet deenskilda upphovsmännens ekonomiska rättigheter,vilka är att se som upphovsmännensförmögenhetstillgångar. Enligt utskottets meningborde det därför inte komma i fråga att genomytterligare lagstiftningsåtgärder ingripa iupphovsmännens möjligheter att ta till vara sinarättigheter. Vidare måste beaktas att ärbundet av internationella konventioner som begränsarkonventionsstaternas möjligheter att inskränka derättigheter som tillkommer upphovsmän och innehavareav närstående rättigheter. De bestämmelser ominskränkningar i upphovsrätten som lagen redan i daginnehåller och de gränsdragningsproblem som därvidkan göra sig gällande borde därför, enligt vadutskottet anförde, överlämnas tillrättstillämpningen.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning ochavstyrker med det anförda bifall till motion L805yrkande 1.Också motionsyrkanden rörande statens engagemang iSTIM har behandlats tidigare (se bl.a. bet.1998/99:LU8 och 1999/2000:LU18). När likalydandemotionsyrkanden som det nu aktuella yrkande 2 imotion L805 behandlades och våren 2000erinrade utskottet om att frågan aktualiserats avKulturutredningen, som i sitt slutbetänkande (SOU1995:84) Kulturpolitikens inriktning föreslagit attstaten inte skulle utse ordförande ellerledamöter i . Enligt utredningenförlänade en sådan ordning organisationen ett dragav statlig instans som inte stämmer med dess rollsom partsföreträdare för upphovsmännen.Kulturutredningens förslag beträffande erhöllemellertid ett blandat mottagande hosremissinstanserna, och någon förändring av gällandeordning var, såvitt utskottet då hade sig bekant,inte aktuell. Utskottet kunde för sin del inteheller finna några bärande skäl för att förorda ettminskat statligt engagemang i . Tvärtom ansågutskottet att den marknadsdominans som följer medSTIM:s verksamhet på området motiverade offentliginsyn med en fortlöpande och tillförlitliggranskning av verksamheten. Det faktum att STIMockså tillämpar internationellakonventionsförpliktelser gör, enligt vad utskottetanförde, inte en statlig insyn i verksamheten genomstyrelserepresentation mindre motiverad. Då aktuellamotioner avstyrktes, och följde utskottet.Utskottet har inte ändrat sin inställningbeträffande frågan om regeringens utseende avstyrelserepresentanter i och avstyrker ocksåyrkande 2 i motion L805.Följerätt (droit de suite)Det franska begreppet droit de suite är denvedertagna beteckningen för en till upphovsrättenknuten ersättning till bildkonstnärer när deras verkvidareförsäljs. Genom ändringar i upphovsrättslageninfördes i bestämmelserom droit de suite (26 j §) (prop. 1994/95:151, bet.1995/96:LU1).Bestämmelserna innebär att en konstnär har rätttill en ersättning på av försäljningspriset - omdetta överstiger av basbeloppet - när hans ellerhennes konstverk vidareförsäljs yrkesmässigt(basbeloppet har för fastställts till 36 900kr). Rätten till sådan ersättning gäller allakonstverk utom alster av brukskonst som harframställts i flera identiskt lika exemplar.Ersättningsrätten, som finns , är personlig och kan inte överlåtas.Rätten preskriberas om den ersättningsskyldige intehar krävts på ersättning efter det årförsäljningen ägde rum.Många - men inte alla - länder inom EU har någonform av bestämmelser om följerätt.