bet · GP01MJU4 · 2001-11-13 00:00:00 — Åtgärder mot förorening från fartyg SammanfattningUtskottet behandlar i detta betänkande proposition2000/01:139 Åtgärder mot förorening från fartyg.Propositionen innehåller en rad förslag om lag-ändringar som syftar till att förbättramöjligheterna att motverka, kontrollera och beivraolagliga utsläpp till sjöss av olja och andraskadliga ämnen. Vidare föreslås skärpta bestämmelseri fråga om tillsyn och sanktioner för att genomföraden s.k. Östersjöstrategin. I betänkandet behandlasäven ett 30-tal motionsyrkanden, varav ett flertalenligt utskottets bedömning får anses tillgodoseddagenom de aktuella regeringsförslagen. Några motionertar upp frågan om dubbelskrov och lotsplikt m.m. förfartyg med miljöfarlig last. Utskottet hänvisar idenna fråga främst till det arbete som pågår inomIMO () och inomramen för Helsingforskonventionen.I betänkandet finns 3 reservationer och ettsärskilt yttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Ändring i lagen om åtgärder motförorening från fartyg, m.m.Riksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärdermot förorening från fartyg,2. lag om ändring i fartygssäkerhetslagen(1988:49),3. lag om ändring i lagen (1982:395) omKustbevakningens medverkan vid polisiärövervakning.Därmed bifaller proposition2000/01:139.2. Skärpta regler för olagliga utsläpp iÖstersjön m.m.Riksdagen avslår motionerna 1999/2000:MJ405yrkande 2, 1999/2000: MJ727 yrkande 9,1999/2000:T603, 2001/02:MJ323 yrkande 1,2001/02:MJ372, 2001/02:MJ519 yrkande 10,2001/02:MJ521 yrkande 6 och 2001/02:MJ522yrkande 8.Reservation 1 (fp)3. Biologisk mångfald i ÖstersjöområdetRiksdagen avslår motion 2000/01:MJ50 yrkande 4.Reservation 2 (fp)4. Straffansvaret för redare, befälhavarem.fl.Riksdagen avslår motion 2001/02:MJ416 yrkandena1 och 2.5. Dubbelskrov för fartyg med miljöfarliglast m.m.Riksdagen avslår motion 2001/02:MJ323 yrkandena2-4.6. Oljebolagens ekonomiskaförutsättningarRiksdagen avslår motion 2001/02:MJ220 yrkande3.7. Miljölots i ÖstersjönRiksdagen avslår motion 2000/01:MJ50 yrkande 1.Reservation 3 (fp)8. Mottagningsanordningar förfartygsgenererat avfall enligtÖstersjöstrateginRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:T210yrkande 25, 1999/2000: T612, 1999/2000:T620,1999/2000:MJ727 yrkande 10, 2000/01:MJ50 yrkande2, 2001/02:MJ416 yrkande 3, 2001/02:MJ466 yrkande10 i denna del samt 2001/02:MJ499.9. Kostnader för fartygsgenererat avfallRiksdagen avslår motionerna 2000/01:MJ49,2001/02:MJ417 och 2001/02:MJ466 yrkande 10 idenna del.10. En hamnlag av tvingande karaktärRiksdagen avslår motion 2001/02:MJ415.11. Lokalisering av oljehamnar m.m.Riksdagen avslår motion 2000/01:MJ50 yrkande 3.Stockholm den 13 november 2001På miljö- och jordbruksutskottets vägnarUlf BjörklundFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: UlfBjörklund (kd), (), (),(), (), IngvarEriksson (m), (), Ann-KristineJohansson (s), (), Per-SamuelNisser (m), (), EskilErlandsson (c), (), (), (), ()och ().2001/02MJU4Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningPropositionen grundar sig dels påOljeutsläppsutredningens betänkande (SOU 1998:158),dels på en departementspromemoria som upprättats medanledning av Östersjöstrategin. Förslagen harutformats i samarbete med ochVänsterpartiet.Lagrådet har avgett yttrande över de lagförslagsom framläggs i propositionen.I ärendet och utskottsbehandlingen har beaktats attregeringen i proposition 2000/01:137, Åtgärder förförbättrad fartygssäkerhet, har föreslagit ändringari lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening frånfartyg. Dessa ändringar föreslås träda i kraft den 1januari 2002. Propositionen behandlas avtrafikutskottet i betänkande 2001/02:TU4. Riksdagenhar bifallit lagförslagen iproposition 2000/01:137. Den av sålundabeslutade lydelsen av lagen om åtgärder motförorening från fartyg redovisas som gällandelydelse i miljö- och jordbruksutskottets betänkande.De av miljö- och jordbruksutskottet behandladelagförslagen träder i kraft den 1 februari 2002.Lagförslagen återges i bilaga 2.Justitieutskottet har avgettyttrande över propositionen. Yttrandet återges ibilaga 3.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag som syftar till attminska föroreningar från fartyg, bl.a. genom attmöjligheterna att beivra olagliga utsläpp till sjössav olja och andra skadliga ämnen förbättras. Detföreslås att svensk domsrätt införs beträffandeolagliga utsläpp och andra brott enligt lagen(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg(VlfL) som begås på utländska fartyg i Sverigesekonomiska zon. Havsrättskonventionen medger dockbara att lagföring sker i särskilt angivna fall.Bestämmelsen om utvidgad domsrätt föreslås därförkompletteras med en åtalsbegränsningsregel. Även iövrigt föreslås att de svenska bestämmelserna ombl.a. användande av tvångsmedel mot utländska fartyganpassas till de internationella konventioner somgäller på området och som har anslutit sigtill. Det föreslås bl.a. att bestämmelser införs somi territorialhavet underlättar och i den ekonomiskazonen möjliggör husrannsakan på utländska fartyg.Vidare föreslås att skall fåmöjlighet att inleda och bedriva förundersökning ifråga om utsläppsbrott. bör därviderhålla i princip samma befogenheter som polisen har att vidta åtgärder. Åklagaren skall i etttidigt skede av utredningen övertaförundersökningen.Befälhavarens övergripande ansvar för attförhindra att förorening sker från fartyget börbetonas. Det föreslås därför att befälhavarensansvar i detta hänseende kommer till uttryck i lagoch att det klargörs att befälhavaren har ettomfattande tillsynsansvar som bara kan överlåtastill annat befäl genom korrekt delegation.Vidare föreslås att den som har haft ettväsentligt inflytande över fartygets drift skalljämställas med redaren i straffrättsligt hänseende.I huvudsak gäller denna ordning redan nu i fråga omvattenföroreningsavgiften. Beträffandevattenföroreningsavgiften föreslås attansvarsfördelningen förenklas och att avgifternahöjs kraftigt för de vanligast förekommandeutsläppen, där avgiftens storlek kan antas ha störstbetydelse i preventivt hänseende.Det föreslås vidare att det införs en lagstadgadskyldighet för den myndighet som utövar tillsyn överfartyg och hamnar att anmäla de överträdelser avföreskrifter som upptäcks i samband med tillsynen.Det föreslås även att tillsynsmyndigheten skall varaskyldig att bistå åklagare, polismyndighet ochKustbevakningen vid utredningar med anledning avbrott enligt VlfL.Vidare föreslås att, på samma sätt som i daggäller gentemot vissa andra myndigheter, svenskafartyg på begäran skall hålla dagböcker och andrahandlingar rörande hanteringen av skadliga ämnenombord tillgängliga för Kustbevakningen.Med nuvarande reglering kan situationer uppstå därdet är svårt, eller i vissa fall omöjligt, att finnaen domstol som är behörig att uppta ett mål om brottenligt VlfL till prövning. Detta gäller i än högregrad om domsrätt införs i den ekonomiska zonen ienlighet med regeringens förslag. Det föreslåsdärför att den bestämmelse om domstols behörighetsom finns i VlfL kompletteras, huvudsakligen på såsätt att åtal i vissa angivna fall även skall fåväckas vid den domstol vars domkrets ligger närmastden plats där brottet förövades.Regeringen lämnar även vissa förslag till följd avgenomförandet av Östersjöstrategin. Regelverketbehöver enligt regeringens mening kompletteras närdet gäller tillsyn och sanktioner. Vad som föreslåsi denna del är bl.a. att den som inte fullgör dens.k. obligatoriska avfallslämningen ellerskyldigheten att anmäla avfallslämning skall kunnadömas till ansvar. Det föreslås att påföljden i detförstnämnda fallet skall vara böter eller fängelse ihögst . Vid brott motanmälningsskyldigheten bör påföljden stanna vidböter. Vidare föreslås att regeringen skall utse enmyndighet att utöva tillsyn över att bestämmelsernaom mottagning av avfall från fartyg efterlevs. bör få meddela de förelägganden som behövsför att dessa bestämmelser skall följas.Föreläggandena bör kunna förenas med vite. Detföreslås även att tillsynsmyndigheten skall fåmeddela förbud för ett fartyg som inte har fullgjortden obligatoriska avfallslämningen att avgå frånhamn.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1februari 2002.Utskottets övervägandenBakgrundPropositionen inleds med en redogörelse för ärendetoch dess beredning och en allmän beskrivning avomfattningen och skadeverkningarna av utsläpp frånfartyg m.m.Som framgår av propositionen har skadeverkningarnaav oljeutsläpp och andra utsläpp av förorenandeämnen från fartyg fått ökaduppmärksamhet i hela världen. Olja och andraskadliga ämnen orsakar såväl omedelbara effekter påmiljön, såsom nedsmutsning samt fisk- och fågeldöd,som långsiktiga negativa effekter. Utskottetinstämmer i regeringens bedömning att det är avmycket stor vikt att kraftfulla ansträngningar görsför att förhindra utsläpp.Allmänt om regelverket rörande sjöfartenUnder rubriken redovisar regeringendet nationella och internationella regelverket påsjörättens och havsrättens område. Sjöfarten är ennäring för vilken regelsystemet i stor utsträckninggrundas på folkrättsliga bestämmelser ochinternationellt samarbete. Den svenskalagstiftningen är därför i hög grad utformad för attöverensstämma med de globala och regionalakonventioner m.m. som har tillträtt. Utsläppfrån fartyg av olja och andra skadliga ämnenregleras i i huvudsak i lagen (1980:424) omåtgärder mot förorening från fartyg (VlfL). Lagenkompletteras av förordningen (1980:789) om åtgärdermot förorening från fartyg, , samt avdetaljerade nationella föreskrifter, meddelade avSjöfartsverket. Den svenska lagstiftningen byggerframför allt internationella konventiontill förhindrande av förorening från fartyg och dessändringsprotokoll (the InternationalConvention for the Prevention of Pollution fromShips, vanligtvis benämnd MARPOL).Havsrätten finns till stora delar kodifierad iFN:s havsrättskonvention (United Nations Conventionon the of the Sea, UNCLOS).De viktigaste internationella konventionerna ochavtalen som reglerar sjöfart och skydd för denmarina miljön från föroreningar från fartyg ärföljande. International Convention Relating tothe Intervention on the High Seas in Cases ofOil Pollution Casualties (Intervention) elleringreppskonventionen, International Convention on CivilLiability for Oil PollutionDamage (CLC) eller ansvarighetskonventionen, International Convention onEstablishment of an forCompensation for Oil Pollution Damage (FUND)eller fondkonventionen, Convention on the InternationalRegulations for Preventing Collisions at Sea(COLREG) eller de internationellasjövägsreglerna, Convention on the Prevention ofMaritime Pollution by Dumping of Wastes andOther Matter (LC) eller (reglerar dumpning av miljöfarliga ämnen samtförbränning av avfall till sjöss), International Convention for thePrevention of Pollution from Ships och 1978års protokoll till konventionen (MARPOL1973/78), International Convention for theSafety of Life at Sea (SOLAS), vilken reglerar frågor om sjösäkerhet, International Convention on Standardsof Training,Certification and Watchkeeping for Seafarers (STCW), United Nations Convention on the Lawof the Sea (UNCLOS) ellerhavsrättskonventionen, International Convention on OilPollution Preparedness, Response and Co-operation (OPRC) eller den s.k.beredskapskonventionen, International Safety Management Code(ISM-koden) eller internationellasäkerhetskoden.Havsrättskonventionen finns i sin helhet infogad sombilaga till proposition 1995/96:140,Havsrättskonventionen och tillämpningsavtalet.Härutöver finns ett antal regionala konventioneroch avtal, t.ex. överenskommelse mellanDanmark, , , och angåendesamarbete i fråga om åtgärder mot oljföroreningar,, samt överenskommelse omsamarbete vid miljöförorening i ,. tillkom en konvention om skyddav miljö,Helsingforskonventionen, som ersatte en tidigareversion från 1974.Indelningen i olika vattenområden m.m.En närmare beskrivning av havsrättskonventionen ochMARPOL-konven- tionen görs i propositionen på s. Av särskilt intresse när det gäller svenskdomsrätt och möjligheten till nationella ingripandenav olika slag är havsrättskonventionens bestämmelserom olika vattenområden. En stats inre vatten utgörsav de vattenområden som ligger innanför de s.k.baslinjerna, vilka bestäms genom ett detaljeratregelsystem. Skärgård och hamnar utgör generelltinre vatten. Kuststaten har full suveränitet översitt inre vatten eftersom detta anses utgöra enintegrerad del av territoriet. Varje stat har vidareenligt konventionen rätt till ett territorialhav påhögst räknat från baslinjen, dvs. Kuststatens suveränitet överterritorialhavet inskränks genom den folkrättsligaprincipen om utländska fartygs rätt till s.k.oskadlig genomfart. En stats inre vatten ochterritorialhav bildar statens sjöterritorium enligtlagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium.Utanför territorialgränsen har stater enligthavsrättskonventionen rätt att inrätta en tillterritorialhavet angränsande zon om längst 24nautiska mil räknat från baslinjen. har inteinrättat någon sådan zon.Kuststater har även rätt att utanförterritorialgränsen inrätta en exklusiv ekonomisk zonom högst från baslinjen.Kuststaterna har inte full suveränitet över denekonomiska zonen. De har dock vissa befogenheter attutfärda lagar och andra författningar för att bl.a.förhindra, begränsa och kontrollera föroreningarfrån fartyg i den ekonomiska zonen. harinrättat en ekonomisk zon genom lagen (1992:1140) omSveriges ekonomiska zon. Regeringen har angivitgränserna för denna zon i förordningen (1992:1126)om ekonomiska zon.Det fria havet är i princip den del av havet somligger utanför territorialhaven och de ekonomiskazonerna. För det fria havet gäller vissagrundläggande rättigheter, de s.k. friahavsrättigheterna, som t.ex. innebär att havet fårutnyttjas för sjöfart av alla nationer. De friahavsrättigheterna gäller också i de ekonomiskazonerna.Utsläpp av olja enligt MARPOLMARPOL:s reglering bygger på principen att utsläppav olja skall vara förbjudet och att oljeresterskall lämnas till mottagningsanläggningar i hamn.Från förbudet mot utsläpp har dock meddelats vissaundantag. Allmänt gäller att utsläpp som inte sker ien nödsituation e.d. bara får ske om utsläppetinnehåller mycket låga halter av olja.Utsläppsbestämmelserna är olika utformade beroendepå om ett vattenområde förklarats som specialområdeeller inte. utgörSveriges sjöterritorium och ekonomiska zon iÖstersjön inklusive samt utefter helavästkusten specialområde, och är därmed tillämpliga.Utskottet återkommer i det följande till detarbete som pågår inom ramen för MARPOL i fråga omtankfartygs konstruktion m.m.EU:s regleringI propositionen anförs (s. 51 f.) att sjötransporteringår i EU:s gemensamma transportpolitik och därförär föremål för gemenskapens normgivning. I juni 1993antog Europeiska unionens råd en resolution om ettgemensamt handlingsprogram för säkerhet till sjössoch förhindrande av förorening av den miljön.I direktiv /75/EEG om minimikrav för fartyg somanlöper eller avgår från gemenskapens hamnar medfarligt eller förorenande gods (Hazmatdirektivet)föreskrivs bl.a. om anmälningsskyldighet för fartygsom anlöper hamn med farligt eller förorenande gods.I juni 1995 antogs direktiv /21/EG om tillämpningav internationella normer för säkerhet på fartyg,förhindrande av förorening samt boende ocharbetsförhållanden ombord på fartyg m.m. Syftet meddirektivet är att åstadkomma en avsevärd minskningav antalet undermåliga fartyg i de vatten som liggerunder medlemsstaternas jurisdiktion. I november 2000antogs direktiv /59/EG om mottagningsanordningari hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester.Direktivet är till stora delar uppbyggt efter sammaprinciper som Östersjöstrategin (se nedan). Idirektivet åläggs medlemsstaterna att tillgodosebehovet av mottagningsanordningar i hamnarna samtutarbeta planer för mottagande och hantering avavfallet. Liksom Östersjöstrategin innefattardirektivet en skyldighet för fartygen att lämna alltfartygsgenererat avfall till en mottagningsanordningi land. I direktivet fastställs vissa principer förde kostnadstäckningsssystem som får tillämpas.Kostnadstäckningssystemet får inte utgöra ettincitament för fartyg att släppa ut avfallet tillhavs. Som huvudregel gäller att alla fartyg skallbidra till kostnaderna i betydande utsträckning,oavsett om de använder anordningarna eller ej. Visstutrymme lämnas dock för ett avgiftssystem där manockså tar hänsyn till vilken typ av avfall ochvilken mängd som faktiskt lämnas. Direktivet skallvara genomfört av medlemsstaterna senast den28 . I och med genomförandet avÖstersjöstrategin har i allt väsentligtredan genomfört vad som föreskrivs i direktivet.Europaparlamentet och rådet har i december 2000antagit beslut nr 2850/2000/EG om upprättande av engemenskapsram för samarbete om avsiktlig elleroavsiktlig förorening av havet.Med anledning av oljetankern förlisning idecember 1999 utanför har lämnat förslag till flera rättsakter,de s.k. Erikapaketen eller och syftar till att förbättra sjösäkerheten,göra sjöfarten effektivare och förebyggaföroreningar från fartyg. omfattar t.ex. ettförslag till förordning om generellt förbud motoljetankfartyg med enkelskrov för att påskyndaövergången till fartyg med dubbelskrov. Arbetet medsamtliga förslag i Erikapaketen pågår för närvarandeinom unionen (jfr bl.a. utrikesutskottets betänkande2000/01:UU11).Slutligen kan nämnas att EU:s miljö- ochtransportministrar och representanter förÖstersjöstaterna höll ett extraordinärt möte iKöpenhamn den10 angående bättre sjösäkerhet ochförebyggande av föroreningar i . De berördastaterna enades om ett åtgärdspaket som skallinarbetas i Helsingforskonventionen.ÖstersjöstrateginÖstersjöstrategin är benämningen på den gemensammastrategi som länderna runt har enats omför att skydda miljön i från skadligpåverkan från fartyg. Strategin har arbetats framinom ramen för Helsingforskonventionen, vars syfteär att skydda miljö frånföroreningar. Helsingforskonventionens verkställandeorgan är ().Åtgärderna inom Östersjöstrategin är inriktade påatt förebygga utsläpp, främst genom att fartygen påolika sätt skall förmås att lämna i land sitt avfalltill mottagningsanordningar i hamn. För att kunna taemot allt avfall behöver mottagningsanordningarna ihamnarna runt byggas upp, utvecklas ochharmoniseras, vilket också är en del av strategin.De huvudsakligamomenten i Östersjöstrategin är i korthet följande.- Fartyg skall, innan de avseglar, vara skyldigaatt lämna sitt avfall till enmottagningsanordning i hamn, s.k. obligatoriskavfallsavlämning.- Det förbud mot utsläpp av toalettavfall somtidigare endast gällt för större fartyg skalläven gälla för mindre fartyg, inklusivefritidsbåtar om de är utrustade med toalett.- Hamnarna skall tillämpa det s.k. no-special-fee-systemet vid mottag-ning av avfall frånfartyg. Systemet innebär att någon särskildavgift inte får tas ut av fartygen förmottagning och hantering av avfall. Däremot kankostnaderna för avfallshantering i de flestafall ingå som en del av hamnavgiften. Denna fårdock inte differentieras beroende på om avfalllämnas eller inte.- Större fartyg skall vara skyldiga att i förväganmäla till hamnen bl.a. vilket slags avfall deavser att lämna och vilka mängder, s.k.notifie-ringsskyldighet.- Avfallshanteringsplaner skall upprättas förhamnarna. Av dessa skall framgå bl.a. vilkamängder avfall som hamnen beräknar hantera ochen beskrivning av hur avfallet tas om hand.Riksdagen behandlade enproposition om genomförande av Östersjöstrategin(prop. 1999/2000:133, bet. 2000/01:TU5). Riksdagenbeslutade enhälligt bifalla regeringens förslag omvissa lagändringar som var nödvändiga för attgenomföra strategin. Ändringarna infördes i VlfL ochhar därefter följts upp genom ändringar i VlfF ochrenhållningsförordningen, vilka trädde i kraft den 1april 2001. I VlfF föreskrivs således numera bl.a.att mottagningsanordningar skall finnas i allahamnar. Den obligatoriska avfalls-lämningen harinförts, liksom skyldigheten att upprätta enavfallshanteringsplan. harbemyndigats att meddela närmare föreskrifter omdessa skyldigheter.Den svenska lagstiftningenI avsnitt 5.3 och följande avsnitt i propositionenredovisar regeringen de viktigaste nationellalagarna och förordningarna på området (s. 56 f.)Vidare redovisas vissa mer allmänna bestämmelserrörande utredningen i brottmål (förundersökning,straffprocessuella tvångsmedel, sanktioner vidoljeutsläpp, det straffrättsliga ansvaret vid olikatyper av överträdelser m.m.). När det gäller brottbegångna på utländska fartyg erinras om att detfinns särskilda begränsningar i lagen (1996:517) ombegränsning av tillämpningen av svensk lag vadgäller vissa brott begångna på utländska fartyg(begränsningslagen). Begränsningslagen tillkom somen följd av att ratificeradehavsrättskonventionen. Lagen innebär att strängarestraff än böter inte får dömas ut för ett brott motbestämmelserna i svensk lag om förebyggande,begränsning eller kontroll av förorening av denmarina miljön om brottet begås på ett fartyg som ärregistrerat i en främmande stat när fartygetbefinner sig utanför svenskt inre vatten.Begränsningen gäller dock inte allvarliga ochuppsåtliga gärningar som avser förorening iterritiorialhavet.När det gäller svensk domsrätt följer av 2 kap. 2§ andra stycket att svensk domsrättinte föreligger om ett brott begåtts inom ett områdesom inte tillhör någon stat och det enligt svensklag inte kan följa svårare straff än böter pågärningen. Den ekonomiska zonen anses vara ettområde som inte tillhör någon stat. Det innebärsåledes att det inte föreligger svensk domsrätt förbrott begångna på utländska fartyg i den ekonomiskazonen, eftersom begränsningslagen stadgar att endastböter får utdömas i dessa fall. Utskottet återkommeri det följande till regeringens förslag om utvidgadsvensk domsrätt i dessa fall.När det gäller sanktioner för otillåtna utsläppfrån fartyg är bestämmelserna omvattenföroreningsavgift av intresse. År 1984infördes en ny administrativ sanktion vid olovligaoljeutsläpp, vattenföroreningsavgiften. Bestämmelserhärom finns i 8 kap. VlfL. Utskottet återkommer idet följande till regeringens förslag om skärpningav dessa regler.Propositionen innehåller i denna del också enredovisning av bestämmelserna om företagsbot (s. 69f.). Såvitt framkommit har någon talan omföretagsbot inte förts i samband med olagligautsläpp från fartyg.Ingripanden mot fartyg m.m.Utskottets förslag i korthet:Utskottet instämmer i regeringens bedömningatt bestämmelser om åtgärder mot föroreningfrån fartyg även i fortsättningen bör finnasi särskild lagstiftning och således inteinarbetas i . Utskottettillstyrker regeringens förslag i fråga ominspektion av och ingrepp mot utländskafartyg, höjd vattenföroreningsavgift,införande av svensk domsrätt i den ekonomiskazonen, och Sjöfartsverketsroll i brottsutredningen m.m. Utskottet anseratt ett antal motioner med mer allmänt hållnaönskemål angående en skärpning av regelverketrörande olagliga utsläpp från fartyg m.m. fåranses tillgodosedda.PropositionenSom framgår av den tidigare redovisningen anserregeringen att kraftfulla ansträngningar bör görasför att förhindra utsläpp av förorenande ämnen frånfartyg. Skadeverkningarna av oljeutsläpp och andrautsläpp av förorenande ämnen från fartyg har desenaste årtiondena fått ökad uppmärksamhet i helavärlden. Föroreningarna har både kortsiktiga ochlångsiktiga negativa effekter på miljön. Ipropositionen föreslås en rad lagändringar med detgemensamma syftet att minska föroreningar frånfartyg, bl.a. genom förbättrade möjligheter attbeivra olagliga utsläpp till sjöss av olja och andraskadliga ämnen. De ändringar som föreslås innebärbl.a. att fullt ut utnyttjar de möjlighetersom ges i havsrättskonventionen och andrainternationella konventioner att kontrollera ochingripa mot bl.a. utländska fartyg i samband medolyckor eller otillåtna utsläpp.I fråga om förhållandet mellan ochspeciallagstiftningen anser regeringen attbestämmelser om åtgärder mot förorening från fartygäven i fortsättningen bör finnas i särskildlagstiftning.