bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — beträffande FN-mandat och EU:skrishanteringatt med bifall till motion 2000/01:U501 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,13. Krishanteringskapacitet inom EU(mom. 54), (båda v) och MarianneSamuelsson (mp) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.143 börjar med "Det råder en" och slutar med "somovan anförts" bort ha följande lydelse:Utskottet ser med oro på de olika tolkningar somgjorts om huruvida FN-mandat krävs för ett militärtingripande från EU:s sida. Att ingripanden skall ske"i enlighet med principer" är alltförlättvindigt. Med samma motiv försvarades Natosbombningar av civilbefolkningen i anser att bör förhandla fram ettundantag från deltagande i EU:s militärakrishantering. Däremot anser utskottet attkonfliktförebyggande och civil krishantering ävenfortsättningsvis bör vara områden där skalldelta aktivt.Om ett sådant undantag ej kan förhandlas fram voredet enligt utskottets mening av värde med ettförtydligande avseende frågan om FN-mandat. Krav påFN-mandat för militära insatser gäller självklartendast i de fall detta krävs enligt . Ettsådant krav är rimligt att ställa på alla militärainsatser som kan tänkas delta i.Utskottet finner att trots att frågan ställts tillregeringen vid ett flertal tillfällen har ingettillfredsställande svar getts på frågan om Sverigekommer att tvingas att solidariskt betala förmilitära insatser som beslutat att ej deltai. Om så blir fallet har den svenska alliansfrihetenurholkats till oigenkännlighet, menar utskottet.Med vad som ovan anförts tillstyrker utskottetmotion /01:U402 (v) yrkandena 6, 7 och 10.Utskottet avstyrker motionerna 1999/2000:U507 (m)yrkande 1, 1999/2000:U604 (m) yrkande 1 och anseratt motionerna 1999/2000:U409 (m) yrkandena 1 och 2,1999/2000:U417 (mp) yrkande 1, 1999/2000:U507 (m)yrkande 2, 1999/2000:U604 (m) yrkande 2,1999/2000:Fö28 (fp) yrkandena 5 och 6,1999/2000:Fö36 (mp) yrkande 5 samt 2000/01:U501 (m)yrkande 4 kan besvaras med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 54 bort haföljande lydelse:54. beträffande krishanteringskapacitet inomEUatt med anledning av motion 2000/01:U402 yrkandena6, 7 och 10 och med avslag på motionerna1999/2000:U507 yrkande 1 och 1999/2000:U604yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört samt förklararmotionerna /2000:U409 yrkandena 1 och 2,1999/2000:U417 yrkande 1, 1999/2000:U507 yrkande2, 1999/2000:U604 yrkande 2, 1999/2000:Fö28yrkandena 5 och 6, 1999/2000:Fö36 yrkande 5 samt2000/01:U501 yrkande 4 besvarade med vadutskottet anfört,14. Avtalet om konventionella styrkor iEuropa (mom. 69)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.157 börjar med "har" och slutar med "yrkande4" bort ha följande lydelse:Nu är under omförhandling för attmoderniseras och passa dagens situation därWarszawapakten har upphört att existera och Natohåller på att utvidgas. Det nya avtalet kommer attinnehålla tak för varje nations militära rustningar,i stället för som tidigare ett tak för respektiveallians sammanlagda rustningsnivå. Ambitionen iförhandlingarna är att ytterligare sänka taket förde tillåtna rustningsnivåerna.Sverige deltar ej i omförhandlingarna av , men utskottet vill framhålla att Sverigekan ansluta sig när avtalet är klart. Det ärutskottets mening att då bör bli part avavtalet, och bör nu uttala sigprincipiellt för ett svenskt deltagande i avtalet.Med vad som ovan anförts tillstyrker utskottetmotion /2000:Fö36 (mp) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 69 bort haföljande lydelse:69. beträffande Avtalet om konventionellastyrkor i Europaatt med anledning av motion 1999/2000:Fö36 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,15. De baltiska länderna och Natomedlemskap(mom. 72), , ochSten Tolgfors (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.160 börjar med "har" och slutar med"yrkande 7" bort ha följande lydelse:Utskottet menar att det är av grundläggandebetydelse att de baltiska länderna blir medlemmar ibåde EU och Nato för att uppnå varaktig trygghet iÖstersjöområdet. , och Litauenssträvan att bli Nato-medlemmar förtjänar Sverigesfulla stöd.Utskottet vill framhålla att militära stödtill dessa länder är av stor betydelse, men detkrävs också att regeringen gör en tydlig politiskmarkering om vikten av Natomedlemskap för debaltiska länderna. Det uttryckliga stöd tillNatomedlemskap som statsministern uttalade iBaltikum måste fullföljas, menar utskottet.Utskottet betonar att den dag samtliga nordiska ochbaltiska länder delar samma säkerhetsordning kommerbyggande av gemensamma lösningar liksom samarbeteatt underlättas.Utskottet tillstyrker därmed motionerna1999/2000:U409 (m) yrkande 5, 1999/2000:U803 (m)yrkande 3, 2000/01:U412 (m) yrkande 2, 2000/01:U509(m) yrkande 2 samt betraktar motionerna1999/2000:Fö28 (fp) yrkande 4, 2000/01:U414 (kd)yrkande 9 samt 2000/01:U413 (fp) yrkande 7 sombesvarade med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 72 bort haföljande lydelse:72. beträffande de baltiska länderna ochNatomedlemskapatt med anledning av motionerna 1999/2000:U409yrkande 5, 1999/2000:U803 yrkande 3,2000/01:U412 yrkande 2, 2000/01:U509 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört samt betraktar motionerna1999/2000:Fö28 yrkande 4, 2000/01:U413 yrkande 7samt 2000/01:U414 yrkande 9 som besvarade,16. De baltiska länderna och Natomedlemskap(mom. 72)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.159 börjar med "Utskottet konstaterar" och på s. 160slutar med "yrkande 7" bort ha följande lydelse:EU:s och Natos successiva utvidgningar till attomfatta alltfler av demokratier är viktigabidrag till att stärka de institutionaliseradestrukturer som främst främjar fred och säkerhet iEuropa. Det bidrar kraftfullt till att förebygga,möta och hantera konflikter såväl inom som mellanstater i . Institutionaliseradesäkerhetsstrukturer av denna art bidrar till att ökatransparens och förutsägbarhet. Den fortsattautvidgningen bygger på att nya medlemmar uppfyllerde kriterier som de båda organisationernaförutsätter. Däremot bör ingen bortre gräns vare siggeografiskt eller tidsmässigt ställas upp för dennautvidgning. Det innebär t.ex. att också ,som naturligen hör hemma i det nya som nuväxer fram, kan kvalificera sig för medlemskap omoch när det så önskar.Estland, och har valt att sökamedlemskap i både EU och Nato. Det utomordentligtgynnsamma säkerhetspolitiska läget i Östersjöområdetskulle ytterligare befästas med medlemskap i de bådaorganisationerna. Det skulle skapa både stabilitetoch förutsägbarhet också i denna del av . Attstödja , och ansökningarom medlemskap i såväl EU som Nato gagnar således densäkerhetspolitiska utvecklingen i vårt egetnärområde. Det bör därför uttryckligen stödjas avSverige.Med vad ovan anförts tillstyrker utskottetmotionerna /2000:Fö28 (fp) yrkande 4 och2000/01:U413 (fp) yrkande 7 samt anser attmotionerna 1999/2000:U409 (m) yrkande 5,1999/2000:U803 (m) yrkande 3, 2000/01:U412 (m)yrkande 2, 2000/01:U509 (m) yrkande 2 och2000/01:U414 (kd) yrkande 9 kan besvaras med vadutskottet anfört,dels att utskottets hemställan under 72 bort haföljande lydelse:72. beträffande de baltiska länderna ochNatomedlemskapatt med anledning av motionerna 1999/2000:Fö28yrkande 4 och 2000/01:U413 yrkande 7 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottetanfört samt förklarar motionerna 1999/2000:U409yrkande 5, 1999/2000:U803 yrkande 3,2000/01:U412 yrkande 2, 2000/01:U414 yrkande 9och 2000/01:U509 yrkande 2 besvarade med vadutskottet anfört,17. Svenskt deltagande i SFOR (mom. 73)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.165 börjar med "Utskottet konstaterar" och slutarmed "vara besvarade" bort ha följande lydelse:Sverige har en lång tradition av att delta ifredsbevarande militära insatser i FN:s regi. Detsvenska försvaret har fått värdefulla erfarenhetergenom att ha bidragit till defredsbevarande och fredsskapande insatserna iKroatien, , Bosnien och Kosovo. Sverigesfred och säkerhet främjas genom ett aktivtdeltagande i internationella insatser, särskilt iEuropa och dess närområde. Internationella insatserär en integrerad del av det svenska försvaretshuvuduppgifter.Under Unproforinsatsen och därefter den NatoleddaIFOR-insatsen i Bosnien hade tillsammans medmindre kontingenter i och enbetydligt större numerär närvaro i det fornaJugoslavien än vi därefter haft inom ramen för SFORi Bosnien. Trots att de lokala behoven inte harminskat har regeringen kraftigt dragit ned på densvenska internationella närvaron. Utskottet beklagardenna utveckling. Utskottet anser att betydligtstörre satsningar bör göras för att förbättraförutsättningarna för det svenska försvaret attdelta i internationella insatser i bl.a. FN-regi.Den allvarliga situationen i visar vidareatt måste vara berett på att omedelbartkunna utföra fredsbevarande och fredsfrämjandeinsatser om konflikter uppstår i vårt närområde.Med vad utskottet anfört ovan tillstyrker utskottetmotionerna /2000:U646 (fp) yrkandena 1 och 4samt 1999/2000:U22 (fp) yrkande 3. Motion1999/2000:U403 (m) yrkandena 1 och 2 kan anses varabesvarad med vad utskottet anfört.dels att utskottets hemställan under 73 bort haföljande lydelse:73. beträffande svenskt deltagande i SFORatt med anledning av motionerna 1999/2000:U22yrkande 3 och 1999/2000:U646 yrkandena 1 och 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört samt förklarar motion1999/2000:U403 yrkandena 1 och 2 besvarad medvad utskottet anfört,18. Svensk säkerhetspolitik m.m. (mom. 87,91 och 92), , ochSten Tolgfors (alla m) anförVi vill framhålla att den svenska säkerhets- ochförsvarspolitiken syftar ytterst till att värna ommedborgarnas väl i en fri och säker nation. ärkraven på många sätt större på den förda politikenän då spänningen mellan öst och västvar den dominerande säkerhetspolitiska utmaningen.Även om blivit säkrare och det inte längrefinns något överhängande massivt militärt hot är detomöjligt att förutse vilka risker vi kommer att ståinför . Mot denna bakgrund utgör ett närasamarbete mellan och den bästafredsgarantin. Nato utgör den hårda kärnan försäkerhet och stabilitet på den europeiskakontinenten.Sveriges frihet och säkerhet är beroende avsäkerhetspolitisk samverkan med andra länder. I dagutgör ett öppet och nära samarbete med Nato ensjälvklar del av svensk politik. Svenskfredsbevarande trupp i Kosovo står under Nato-befäloch svenska officerare ingår i den Natostab somleder operationerna i Kosovo. Gamla föreställningarom neutralitet och alliansfrihet har förlorat sinrelevans. Även om EU saknar ömsesidigaförsvarsförpliktelser är det självklart att ettmedlemsland inte kan stå likgiltigt om något annatmedlemsland och därmed unionen utsätts för hot ellerangrepp.Vi anser att säkerhetspolitiken måste varalångsiktig och föras aktivt. Den får inte grundas på"vänta-och-se"-politik. Ett svenskt medlemskap iNato utgör ett naturligt steg på den väg mot utökatengagemang för samarbete i som varit Sverigesalltsedan 1990-talets början. måste haberedskap för att gå vidare och ta ett gemensamtansvar för fred och säkerhet i . Genom att tasteget in i Nato skulle vi också ta vår del avansvaret för en solidarisk utrikespolitik i ett nyttEuropa. Ett Natomedlemskap skulle erbjuda nyamöjligheter för och stärka vårsäkerhetspolitiska roll och vårt inflytande. Detsäkerhetspolitiska samarbetet handlar i grunden omgemensamt ansvar. Den solidaritet vi visar påBalkan, måste vi kunna visa också vid en kris i vårtnärområde. säkerhet är odelbar.Det faktum att de tre länderna , ochUngern nu är Nato-medlemmar stärker säkerheten ochstabiliteten i . Särskilt medlemskaphar stor betydelse för säkerheten i Östersjöområdet.Att fler länder i närhet blir medlemmar iNato innebär att "brunröda" expansiva ambitioner fårsvårare att få stöd i den ryska politiska debatten.Säkra grannar och säkra gränser bidrar tillRysslands trygghet och till att landet kan byggasäkerhet på grundval av samarbete.Det är viktigt att inte hamnari en situation där vårt land utgör det enda av denordisk-baltiska länderna som valt att stå utanförNato. En sådan situation skulle leda till enisolerad position för , vilket skulle stå idirekt strid med svenska intressen. Vi villframhålla att inte får stå oförberett närsäkerhetsläget i förändras.Mot bakgrund av det anförda anser vi att utskottetunder momenten 87, 91 och 92 bort hemställa:87. beträffande svensk säkerhetspolitikatt med anledning av motionerna 1999/2000:U409yrkande 4, 1999/2000:U412 yrkande 2 och2000/01:U403 och med avslag på motionerna2000/01:U402 yrkande 5 och 2000/01:U404 yrkande16 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört samt förklarar motionerna1999/2000:Fö28 yrkande 3 och 2000/01:U413yrkandena 1 och 2 besvarade med vad utskottetanfört,91. beträffande svensk säkerhetspolitik ochNatoatt med anledning av motionerna 2000/01:U412 yrkande3 och 2000/01:U414 yrkande 15 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,92. beträffande militäraalliansfrihet och EUatt med anledning av motion 2000/01:U412 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,19. Svensk säkerhetspolitik (mom. 87)och (båda v) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.180 börjar med "Nationellt skall vi" och på s. 181slutar med "anfört ovan" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att den svenskaalliansfriheten har garanterat att intetvingats försvara andra länders territoriellaintressen. Genom alliansfriheten har vi inte varitbundna att utföra handlingar som vi själva intefattat beslut om. Vi har kunnat föra en självständigpolitik.Utskottet anser att neutraliteten har gett oss dentrovärdighet som behövts för att hävda densjälvständiga politiken. Trovärdighet skaparförtroende och därmed större utrymme för ettsjälvständigt agerande. Det går inte att föra ensjälvständig politik utan trovärdighet eller entrovärdig politik utan att vara självständiga.Alliansfriheten är en nödvändig men inte tillräckligförutsättning för den traditionella svenskaneutralitetspolitiken.Utskottet menar att vår säkerhetspolitiska doktringer och har givit oss handlingsfrihet att med kraftagera för demokrati, fred och rättvisa på deninternationella arenan. I motsats till vadmotståndarna till neutraliteten påstått harneutralitetspolitiken aldrig förhindrat svenskaföreträdare att skarpt ta avstånd från brott motmänskliga rättigheter eller internationell lag.Neutralitetspolitiken har i stället handlat om attSverige förbundit sig att inte utan FN-mandatingripa militärt i konflikter. Vi har på grund avneutralitetspolitiken kunnat ta avstånd frånförtryck, krig och orättvisor.Sverige har ända sedan bildandehört till de länder som bidragit mest till FN:smilitära och civila konflikthantering. Det har gällti , på , i och på mångaandra håll i världen. Konsekvensen avneutralitetspolitiken har också varit att Sverigestarkt protesterat mot stater som tagit sig rättenatt själva ingripa i konflikter utan ett mandat fråndet internationella samfundet. Denna princip bröts isamband med Natos krigföring mot våren1999.Svensk militär alliansfrihet har alltid syftat tillsjälvständighet och därmed aldrig låtit sigreduceras till att inte ingår avtal omömsesidiga försvarsförpliktelser med andra länder.En sådan försvarsgaranti, som t.ex. återfinns iartikel 5 i Natos stadgar, kan stå utanförtrots att självständighet har beskuritsordentligt och i praktiken upphört. Utskottet anseratt EU-medlemskapet har inneburit en kraftigtminskad självständighet genom den gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken, men det innebärinte automatiskt att är förpliktat attförsvara andra länders territorier vid militäraangrepp.EU:s utveckling från frihandelsområde och tulluniontill en politisk och ekonomisk union med en statskännetecken finns det många exempel på. Redan iMaastrichtfördraget om Europeiska unionen från 1991formulerades planerna på EMU och ett utökat utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete medsikte på ett gemensamt försvar.Enligt överenskommelser i , ochNice skall EU:s snabbinsatsstyrka som håller på attbyggas upp kunna ingripa upp till 4 000 kilometerfrån . Det betyder att EU:s militära mål kanligga så långt bort som eller . Detfinns alltså en stark vilja hos ledande EU-företrädare att göra EU till en politisk, ekonomiskoch militär stormakt. Denna utveckling anserutskottet vara oroande.Med vad ovan anförts tillstyrker utskottet motion2000/01:U402 (v) yrkande 5. Motion 2000/01:U404 (c)yrkande 16 kan besvaras med vad utskottet anförtovan. Utskottet avstyrker motionerna 1999/2000:U409(m) yrkande 4, 1999/2000:U412 (m) yrkande 2,1999/2000:Fö28 (fp) yrkande 3, 2000/01:U403 (m) och2000/01:U413 (fp) yrkandena 1 och 2.dels att utskottets hemställan under 87 bort haföljande lydelse:87. beträffande svensk säkerhetspolitikatt med bifall till motion 2000/01:U402 yrkande 5och med avslag på motionerna 1999/2000:U409yrkande 4, 1999/2000:U412 yrkande 2,1999/2000:Fö28 yrkande 3, 2000/01:U403 och2000/01:U413 yrkandena 1 och 2 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anförtsamt förklarar motion 2000/01:U404 yrkande 16besvarad med vad utskottet anfört,20. Svensk säkerhetspolitik (mom. 87)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.180 börjar med "säkerhetspolitik" och på s.181 slutar med "anfört ovan" bort ha följandelydelse:Den svenska säkerhetspolitiska doktrinen "Sverigesmilitära alliansfrihet, syftande till att vårt landskall kunna vara neutralt i händelse av krig i vårtnärområde" har spelat ut sin roll. Med vårtmedlemskap i lämnade vi uttryckligen dentraditionella neutralitetspolitiken bakom oss. Sommedlem i EU kan aldrig stå neutralt inför enextern aggression mot en annan medlem i EU. Sommedlem av de fria demokratiska staternas gemenskapskulle inte heller kunna stå neutralt vid enextern aggression mot någon av våra tre baltiskasysternationer. En sådan aggression skulle innebäraen åtminstone indirekt men av alla händelser mycketkraftig inskränkning i säkerhetspolitiskaförutsättningar.Trots att den militära alliansfriheten baraär ett faktiskt uttryck för att inte är medi någon bindande försvarsallians, ser sig regeringenfortsatt tvungen att förklara varför olika svenskainternationella bidrag till att förverkliga enalleuropeisk fredsordning inte står i strid medalliansfriheten. Detta medför onödiga låsningar ochbidrar felaktigt till att ge intryck av attalliansfrihet fortfarande skulle vara ettövergripande mål i sig för svensk säkerhetspolitik.Vår framtida säkerhet skapar vi tillsammans medandra fria och demokratiska stater. Det är en följdav att vi tillsammans slår vakt om grundläggandegemensamma värden. Det förutsätter ett aktivtsvenskt deltagande i alla forum som erbjuds såväl ibyggande av den framtida europeiskasäkerhetsstrukturen som i kris- ochkonflikthantering.De europeiska demokratiernas säkerhet har underårtionden garanterats av Nato. Detta samarbetemellan och är viktigt också i framtiden.En ny svensk säkerhetspolitisk doktrin bör utgå frånatt aktivt skall bidra till att skapa enalleuropeisk fredsordning. skall därför, ilikhet med de tre baltiska staterna, omgående sökamedlemskap i . I vårt eget närområde skulle detvara av stor betydelse om , de tre baltiskastaterna och - vilket självfalletförutsätter att det finska folket så önskar - blevmedlemmar av Nato i nästa utvidgningsomgång.Sverige har givetvis inflytande över gemensammaoperationer med Nato-länder där ocksådeltar. Vid politiskt mer kompliceradeomständigheter talar emellertid allt för attfullvärdiga medlemmar av Nato får större inflytandeän samarbetspartner utanför Nato. Och när det gällerNatos fortsatta utveckling från att enbart vara enförsvarsallians till att vara en av huvudpelarna ieuropeisk krishantering är det givetvis främst enfråga för Natos medlemmar. Den viktiga fortsattautvecklingen av Nato ställer vi oss utanför utan ettfullt medlemskap.Således avstyrks motionerna 2000/01:U404 (c)yrkande 16 och 2000/01:U402 (v) yrkande 5.Utskottet tillstyrker motionerna 1999/2000:Fö28 (fp)yrkande 3 och 2000/01:U413 (fp) yrkande 2.Motionerna 1999/2000:U409 (m) yrkande 4,1999/2000:U412 (m) yrkande 2, 2000/01:U403 (m) och2000/01:U413 (fp) yrkande 1 kan besvaras med vadutskottet anfört ovan.dels att utskottets hemställan under 87 bort haföljande lydelse:87. beträffande svensk säkerhetspolitikatt med anledning av motionerna 1999/2000:Fö28yrkande 3 och 2000/01:U413 yrkande 2 samt medavslag på motionerna 2000/01:U402 yrkande 5 och2000/01:U404 yrkande 16 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört samtförklarar motionerna 1999/2000:U409 yrkande 4,1999/2000:U412 yrkande 2, 2000/01:U403 och2000/01:U413 yrkande 1 besvarade med vadutskottet anfört,21. och beslutsfattandet i Nato(mom. 93), , ochSten Tolgfors (alla m) anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.184 börjar med "Det aktiva" och på s. 185 slutar med"yrkande 4" bort ha följande lydelse:Utskottet vill betona att aktivt börmedverka till att driva på arbetet med densäkerhets- och försvarspolitiska dimensionen i EU.Erfarenheterna från visar tydligt att EU:skrishanteringsförmåga måste stärkas. EU:s insatserskall ske i enlighet med principer.Utskottet menar att den gemensamma europeiskasäkerhets- och försvarspolitiken (ESDP) är ettvälkommet komplement till Nato. Att tarstörre del i och en större andel av militärainsatser på den egna kontinenten - i nära samverkanmed Nato - stärker den transatlantiskasäkerhetsgemenskapen.Utskottet kan konstatera att det är enrealitet att en större kris på den europeiskakontinenten kommer att kräva att Nato agerarmilitärt. EU-ledda militära insatser kommer endastatt bli aktuella i situationer där Nato som helhetvalt att inte agera. Vid EU-ledda militära insatserär tanken att Nato skall kunna bistå med militärplanering och resurser. Ytterst handlar detta arbeteom att formalisera relationerna mellan EU och Nato.Utskottet vill understryka att det faktum attSverige står utanför Nato begränsar vårt inflytandeöver ESDP-processen.År 2003 skall EU ha beredskap att snabbt sätta inen militär styrka på upp till 60 000 man samt upptill 5 000 civilpoliser i en krissituation, vilketför att uthålligt uppfyllas kräver en betydligtstörre styrka. När EU tar steg mot en stärktkrishanteringsförmåga krävs att retoriken uppmed resurser. Det vore inte trovärdigt att bygga uppnya militära strukturer inom EU utan att tillföraökad militär kapacitet. Men det handlar också omförmåga till snabba insatser. Det måste finnas välfungerande beslutsmekanismer och politisk vilja attagera om det uppstår en krissituation som kräver enEU-ledd insats.Med vad som ovan anförts tillstyrker utskottetmotion /01:U412 (m) yrkande 4 och anser attmotion 2000/01:U413 (fp) yrkande 4 kan besvaras.dels att utskottets hemställan under 93 bort haföljande lydelse:93. beträffande och beslutsfattandet iNatoatt med anledning av motion 2000/01:U412 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört samt förklarar motion2000/01:U413 yrkande 4 besvarad med vadutskottet anfört,22. och beslutsfattandet i Nato(mom. 93)() anserdels att den del av utskottets betänkande som på s.184 börjar med "Det aktiva" och på s. 185 slutar med"yrkande 4" bort ha följande lydelse:Utskottet kan konstatera att har ett visstinflytande över gemensamma operationer medNatoländer där också deltar. Utskottet villdock framhålla att det vid politiskt merkomplicerade omständigheter är ofrånkomligt attfullvärdiga medlemmar av Nato har större inflytandeän samarbetspartner utanför Nato.Vidare vill utskottet framhålla att när det gällerNatos fortsatta utveckling, från att enbart vara enförsvarsallians till att vara en av huvudpelarna ieuropeisk krishantering, är det givetvis främst enfråga för Natos medlemmar.