bet · GP01SFU1 · 2001-11-27 00:00:00 — Arbetslinjen är central,och utskottet noterar att Kommittén Välfärdsbokslutanger att incitamenten till arbete traditionellt harvarit stora i det svenska transfereringssystemet,eftersom kvalificering till ett flertal systembyggerpå arbetsmarknadsdeltagande somförmånernas storlek är relaterade tillarbetsinkomsten. Angeläget är också attförsäkringsskyddet är utformat så att det intemotverkar jämställdhet mellan könen.Beträffande frågan om socialförsäkringen skall bestå av skildadelar eller av en samlad försäkring vill utskottetpåpeka att de olika delarna av trygghetssystemetsamspelar med varandra vad gäller såväl finansieringsom regelverk. Detta har inte minst förändringarnapå arbetsmarknaden till följd av lågkonjunkturen ibörjan av tydliggjort. Kostnaderna förarbetslöshetsförsäkringen ökade då kraftigtsamtidigt som kostnaderna för sjukförsäkringenminskade. Vidare har de besparingar som under dennatid var nödvändiga att göra i systemen visat attingrepp i en del av systemen utan samtidiganpassning av regelverket i andra delar kan medföraöverströmningseffekter.Utskottet anser emellertid att det är nödvändigtatt tydliggöra gränserna för de olikaförsäkringssystemen och vad som bör ersättas frånsocialförsäkringen respektive från andratrygghetssystem, t.ex. arbetslöshetsförsäkringen.Som ett led i renodlingen har fr.o.m. den 1 januari1997 kriterierna för sjukpenning och förtidspensionskärpts så att sjukpenning och förtidspension somhuvudregel endast utges vid arbetsoförmåga som harsin grund i medicinska orsaker. Enligt utskottetsmening kan mycket vinnas på att görasocialförsäkringssystemet tydligare och merlättöverskådligt. Det är också viktigt att samverkansker mellan dem som administrerar olika delar avvälfärdssystemen.Vad gäller förmånstaket inom socialförsäkringarnahar utskottet tidigare framhållit att utformningenav intjänandetaket inte får leda till att alltflerförsäkrade genom en normal löneutveckling med tidendelvis hamnar utanför försäkringsskyddet. En höjningav förmånstaket borde därför ske så snart det finnsekonomiskt utrymme, som inte behöver utnyttjas förandra, mer angelägna reformer. och somnu har påtalat behovet aven höjning av taket i försäkringssystemen. Ibudgetpropositionen anges nu att en höjning avinkomsttaken i sjuk- och föräldraförsäkringarnabereds. Regeringen anför att de senaste årensreallöneökningar har luckrat uppinkomstbortfallsprincipen och privata ochavtalsmässiga försäkringslösningar har fått en alltstörre betydelse. Enligt regeringen är det avyttersta vikt att de senaste årens utveckling medallt större andel av inkomsterna över taket hindrasgenom att inkomsttaket höjs. En annan anledning tillatt taket bör höjas är kritiken att den enskilde fårbetala två gånger för sin försäkring, dvs. bådegenom arbetsgivaravgiften och genom privatalösningar. Regeringens avsikt är därför att taketskall höjas till 10 prisbasbelopp fr.o.m. den 1 juli2003, om det statsfinansiella läget tillåter det.Utskottet välkomnar detta. En höjning avförmånstaket kommer naturligtvis att få effekter förutformningen av avtalsförmåner som avser lönedelaröver nuvarande tak. Utskottet vill därför framhållaatt regeringens kommande förslag om en höjning avinkomsttaken i sjuk- och föräldraförsäkringarna börläggas fram i så god tid så att det kan beaktas avparterna i avtalsförhandlingarna.Beträffande sambandet mellan förmåner och avgiftervill utskottet påpeka att stora förändringar harskett i strukturen för socialavgifter ochavgiftsuttag i avsikt att skapa bättre samstämmighetmellan inkomster och utgifter i socialförsäkringen.Särskilt har genomförandet av det nyaålderspensionssystemet medfört stora förändringar.Finansieringen av de olika försäkringsgrenarna harblivit mer renodlad. Genom att inkomster ochutgifter för olika försäkringar lättare kan följasökar trovärdigheten för socialförsäkringssystemen.Någon exakt samstämmighet mellan förväntadeinkomster och utgifter för t.ex. sjukförsäkringenhar inte eftersträvats. Smärre och tillfälligaskillnader mellan inkomster och utgifter bör kunnafinnas utan att det föranleder justeringar avavgiftsnivån.Vad gäller frågan om socialförsäkringarna skallgöras fristående från statsbudgeten är det endastdet nya inkomstgrundade ålderspensionssystemet somredovisas utanför statsbudgeten. För övriga delar avförsäkringen gäller numera att utgifterna skallbruttoredovisas på statsbudgeten. Senast gjordesdenna förändring för arbetsskadeförsäkringen ochdelpensionsförsäkringen. Det pågående reformarbetetav olika delar av socialförsäkringssystemet kan dockfå betydelse i denna fråga. Utskottet noterar härvidatt såväl som har föreslagit att sjukförsäkringenfinansieras vid sidan av statsbudgeten.En annan fråga som behöver övervägas noga ärsocialförsäkringarnas förhållande till utgiftstakm.m. Frågan om hurålderspensionsutgifterna bör hanteras i budgeten ochi förhållande till utgiftstaken har aktualiserats ioch med att det inkomstgrundadeålderspensionssystemet gjorts finansiellt stabiltgenom regler för automatisk balansering. Enligtregeringen (prop. 2000/01:70) kräver frågan etthelhetsperspektiv på den statliga budgetprocessen.Regeringen hänvisade till att det inom Regerings-kansliet övervägs slutsatser och eventuella åtgärdermed anledning av vad Utredningen om utvärdering avbudgetprocessen föreslagit samt att det inom dets.k. pågår ett arbete med att i vissaavseenden ändra redovisningsprinciperna förstatsbudgeten. Hur utgiftstak och saldomål kommeratt anpassas till de nya principerna är ännu inteavgjort. Mot bakgrund av detta föreslog regeringeningen förändring av nuvarande ordning. Här kannämnas att Utredningen om utvärdering avbudgetprocessen i betänkande SOU 2000:61 har ansettatt såväl ålderspensionssystemet som övrigasocialförsäkringar bör omfattas av utgiftstaket ochdet av utredningen föreslagna utgiftsmålet. Vidbehandlingen av nämnda proposition tillade utskottet(bet. 2000/01:SfU13) i denna fråga att det nyaålderspensionssystemet är ett s.k. avgiftsdefinieratsystem, som är fristående från statsbudgeten och isin helhet finansieras med en specialdestinerad ochfast pensionsavgift. Med föreslagna regler för auto-matisk balansering skulle pensionssystemet därtillbli långsiktigt finansiellt stabilt. Varken denallmänna ekonomiska utvecklingen eller demografiskaförändringar skulle därutöver kunna föranledapolitiska beslut som begränsar pensionsutgifternasstorlek. Det var enligt utskottets mening därförviktigt att osäkerhet inte i något sammanhanguppkommer om det inkomstrelateradeålderspensionssystemets autonomi. För den händelsedenna del av pensionssystemet även fortsättningsvisskulle ingå under ett utgiftstak var det enligtutskottet viktigt att innebörden av ett sådantutgiftstak i förhållande till pensionssystemettydligt klargörs.Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att det imånga avseenden finns en samsyn mellan flera avriksdagens partier om socialförsäkringssystemensprincipiella utformning. I den mån här behandlademotioner inte är tillgodosedda med vad utskottetovan anfört avstyrker utskottet motionerna Sf310,Sf328 yrkande 5, Sf403 yrkandena 7 och 9, Sf348yrkandena 1-5 och 7, Sf245 yrkandena 1 och 2, Sf380yrkandena 1-4, So637 yrkande 19, Sf393 yrkandena 2-6och 9 samt Sf378. Vid behandlingen nedan av de olikaanslagen återkommer utskottet i vissa falltill här berörda frågor, som t.ex. taket i sjuk- ochföräldraförsäkringen. Utskottet kan inte ställa sigbakom förslagen i motionerna Sf235 och Sf333 yrkande5, varför motionerna bör avslås.Socialförsäkringens personkretsUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner omsocialförsäkringens personkrets vad gäller- m.fl. organisationer- homosexuella familjeförhållandenJämför reservationerna nr 5 (mp) och 6 (v,mp).Gällande ordningI socialförsäkringslagen (1999:799), som trätt ikraft , delas försäkringen in i enbosättningsbaserad och en arbetsbaserad del. Den somlämnar landet kommer fortfarande att anses bosatthär, om utlandsvistelsen kan antas vara längst ettår. Beträffande några särskilda persongrupper kommersocialförsäkringen att ha utsträckt giltighet vidutlandsvistelse. En person som är anställd av ettsvenskt trossamfund eller ett organ som är knutettill ett sådant samfund eller en svensk ideellorganisation som bedriver biståndsverksamhet skallvara försäkrad i såvitt avser denbosättningsbaserade försäkringen, omutlandsvistelsen kan antas vara längst . Dettagäller även medföljande make samt barn som intefyllt . Med make likställs sambo om de tidigarehar varit gifta eller gemensamt har eller har haftbarn. I dessa fall gäller att av debosättningsbaserade förmånerna utbetalasfamiljestödsförmåner under utlandsvistelsen. Förarbetsbaserade förmåner finns en överhoppningsbartid när det gäller beräkning avsjukpenninggrundande inkomst och försäkringsvillkorför föräldrapenning.MotionerI motion Sf384 av () begärs etttillkännagivande om att lagstiftningen bör ses överså att de som arbetar åt organisationen utangränser samt andra organisationer som inte omfattasav det svenska sjukförsäkringssystemet får sammasociala försäkringsskydd som volontärer från svenskaorganisationer. I motionen anges att organisationenLäkare utan gränser har fem centrum, nämligen iFrankrike, , , och ,vilka står som arbetsgivare när de sänder utpersoner.I motion So495 av m.fl. (mp)yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om attsocialförsäkringslagstiftningen bör anpassas ävenefter homosexuella familjeförhållanden.Utskottets ställningstagandeUtskottet fann i betänkande 1999/2000:SfU1 vadgäller personer som lämnar för att arbeta åtden utländska organisationen ,vars verksamhet enligt utskottets mening är av stortvärde, att de enligt huvudregeln omfattas av svensksocialförsäkring om utlandsvistelsen är avsedd attvara längst . Detsamma skulle komma att gällafr.o.m. enligt den nyasocialförsäkringslagen. Utskottet ansåg att, närinte de generella reglerna är tillämpliga, derasskydd måste tillgodoses på annat sätt än genom densvenska socialförsäkringen.Utskottet vidhåller denna uppfattning ochavstyrker därmed motion Sf384.Vad gäller socialförsäkringens anpassning till attäven gälla homosexuella familjeförhållanden villutskottet liksom vid behandlingen av ett liknandemotionsyrkande under förra (bet.2000/01:SfU1) hänvisa till att det i 3 kap. 1 §lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap angesatt ett registrerat partnerskap har sammarättsverkningar som ett äktenskap. Bestämmelser ilag eller annan författning med anknytning tilläktenskap och makar tillämpas på motsvarande sätt påregistrerat partnerskap och registrerad partner ominte annat följer av undantagsregler i 2-4 §§.Undantagen i 2 § rör adoption, gemensam vårdnad samtinsemination eller befruktning utanför kroppen medan4 § gäller internationella rättsförhållanden. I 3 §görs däremot ett generellt undantag fråntillämpningen av regler som bygger på att makarnaseller de tidigare makarnas kön är av betydelse. Iförarbetena till detta lagrum (bet. 1993/94:LU28)anges att undantaget huvudsakligen berör sådana,numera inte så ofta förekommande, regler som gerekonomiska förmåner åt gifta kvinnor eller änkor.Som exempel nämns bl.a. änkepension.Enligt utskottets mening omfattar såledessocialförsäkringarna, bortsett från nämnda undantag,även homosexuella familjeförhållanden. Med detanförda avstyrks motion So495 yrkande 6.EU-samarbetetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkande om EU-samarbetet och nationell beslutanderätt pådet sociala området.Gällande ordningSamordning av system för social trygghetGrundprincipen med den fria rörligheten för personerär att EU-medborgare skall behandlas lika i allamedlemsländer. För att personer som flyttar mellanmedlemsländerna inte skall missgynnas när det gällerrätten till social trygghet finns regler somsamordnar de nationella socialförsäkringssystemen.EG-fördragets artikel 42 innehåller de grundläggandeprinciperna om sammanläggning och exportabilitet avsociala förmåner och är således grunden för densekundära lagstiftningen påsocialförsäkringsområdet. Reglerna på gemenskapsnivåom samordning återfinns i förordning (EEG) nr1408/71 om tillämpningen av systemen för socialtrygghet när anställda, egenföretagare eller derasfamiljemedlemmar flyttar inom gemenskapen samt itillämpningsförordningen (EEG) nr 574/72.En ny socialpolitisk dagordningI presenterade kommissionen ett meddelandeom en ny socialpolitisk dagordning (KOM (2000) 379).Dagordningen är tänkt att omfatta samtligapolitikområden som ligger inom ramen för rådet försysselsättning och socialpolitik och kan närmastbeskrivas som en handlingsplan för rådet för dekommande fem åren. Frågor som berörs är i principsysselsättning, jämställdhet, arbetsrätt,arbetsmiljö, arbetsliv, samarbete om socialtrygghet, samarbete om social utslagning, frirörlighet och grundläggande rättigheter.Vid Europeiska rådets möte i godkändes densocialpolitiska dagordningen som skall gälla framtill 2005. Kommissionen skall redogöra förde framsteg som gjorts i tillämpningen avdagordningen.Modernisering av social trygghet inom EUI presenterade kommissionen ett meddelandeom en samordnad strategi för att modernisera socialtrygghet (KOM (1999) 347). Meddelandet syftade tillatt fastställa en dagordning för ett fördjupatsamarbete på grundval av fyra viktiga mål, nämligenatt- göra det lönsamt att arbeta och att arbete skallge en säker inkomst,- göra pensionerna säkra och pensionssystemenhållbara,- främja social integration,- garantera en hållbar hälso- och sjukvård av högkvalitet.Rådet godkände de föreslagnaslutsatserna som syftar till att förstärka det redanexisterande samarbetet mellan medlemsstaterna genomatt skapa ett mer strukturerat och regelbundetutbyte av information och erfarenheter när detgäller social trygghet (den öppnasamordningsmetoden). att organisering och finansiering avsocial trygghet är ett nationellt ansvar. Enhögnivågrupp (sedermera ombildad till Kommittén försocial trygghet) bildades under ministerrådet föratt driva arbetet. Samarbetet skall koncentreraskring de fyra målen.MotionI motion Sf348 av m.fl. (v) yrkande 6hänvisar motionärerna till att EU förespråkarnationell beslutanderätt inom det sociala området,som man gärna talar om en europeisk socialmodell. Det finns en uppenbar risk att samarbetet påEU-nivå kommer att motverka den i motionenföreslagna inriktningen på socialpolitiken.Riksdagen bör därför ge regeringen till känna attden nationella beslutanderätten på det socialaområdet måste försvaras på ett mer offensivt sättinom EU.Utskottets ställningstagandeFör att främja personers fria rörlighet finns, somnämnts, regler för samordning av medlemsstaternassociala trygghetssystem. Förordning (EEG) nr 1408/71om tillämpningen av systemen för social trygghet näranställda, egenföretagare eller derasfamiljemedlemmar flyttar inom gemenskapen innebär ihuvudsak att den anställde eller egenföretagaren ochhans eller hennes familj har rätt att ta med sig desociala förmåner som intjänats vid arbete i enmedlemsstat när de flyttar till annan medlemsstatsamt att de har rätt till sociala förmåner ivärdlandet.Genom Amsterdamfördraget har det skapats enenhetlig fördragsmässig grund för EU-medlemsstaternas samarbete på det sociala området.Bestämmelser om en social dialog finns i artiklarna138 och 139 i EG-fördraget. Europeiska rådetuttalade vid det extra toppmötet i den23-24 mars 2000 att grunden för en övergång till enkunskapsbaserad ekonomi är dagens utvecklade systemför socialt skydd. Dessa system måste emellertidanpassas för att säkerställa bl.a. att arbete skalllöna sig och att systemen är hållbara på lång siktmed hänsyn till problemet med en åldrandebefolkning. Det angavs också att dessa problem löseseffektivare genom samarbete. Det redan existerandesamarbetet mellan medlemsstaterna bör förstärkasgenom ett mer strukturerat och regelbundet utbyte avinformation och erfarenheter när det gäller socialtrygghet.I sitt yttrande 1999/2000:SfU6y tillutrikesutskottet med anledning av regeringensskrivelse om verksamheten i EU 1999 angavsocialförsäkringsutskottet att principerna om icke-diskriminering och likabehandling av EU-medborgareliksom krav på likabehandling av kvinnor och mänvisserligen påverkar utformningen avsocialförsäkringssystemen, men utskottet underströkatt själva utformningen av och innehållet imedlemsländernas socialförsäkringssystem är ennationell fråga. Enligt utskottets mening finns, påvissa håll inom EU, tendenser att bitvis vilja föraöver frågor som rör de nationella socialatrygghetssystemen till beslutsfattande inomgemenskapen. Utskottet betonade därför att frågor omden sociala dimensionen när det gäller en gemensamstrategi för att modernisera social trygghet handlarom ett samarbete mellan de enskilda medlemsstaterna.I yttrandet angavs vidare att regeringen i olikasammanhang och forum inom EU bör markera dennainställning, något som utskottet i samband medinformation om EU-frågor även framfört tillSocialdepartementet.Utskottet, som vidhåller denna uppfattning,noterar att området för samarbete rörande densociala tryggheten inte ändras genom (prop. 2001/02:8) men att det i föreslagen artikel137.4 uttryckligen anges att artikeln inte skallpåverka medlemsstaternas erkända rätt att fastställade grundläggande principerna för sina system försocial trygghet och inte heller i väsentlig gradpåverka den finansiella jämvikten i dessa.Utskottet anser att motion Sf348 yrkande 6 fåranses tillgodosedd med det anförda.Öresundsregionen och socialförsäkringssystemenUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motioner omÖresundsregionen ochsocialförsäkringssystemen m.m.Gällande ordningFörbindelserna mellan och påsocialförsäkringsområdet regleras av EG-förordningarsamt den nordiska konventionen om social trygghet.Den sistnämnda har i huvudsak betydelse för personersom inte omfattas av EG-rätten om social trygghet,dvs. personer som inte har utnyttjat den friarörligheten, som inte har eller har haft arbete,eller som inte är EES-medborgare och är bosatta iNorden. Vissa förmåner, t.ex. underhållsstöd,omfattas också av den nordiska konventionen omsocialt bistånd och sociala tjänster.Den EG-förordning som här främst är av intresseär den i föregående avsnitt nämnda förordningen(EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen försocial trygghet när anställda, egenföretagare ellerderas familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen.Förordningen skall garantera att den som utnyttjarrätten till fri rörlighet mellan medlemsländernaomfattas av lagstiftningen om social trygghet i ettav dessa. I förordningen finns bestämmelser om bl.a.likabehandling av EU-medborgare, bestämmande avtillämplig lagstiftning, sammanläggning avkvalifikationstider, export av förmåner ochproportionell beräkning av pensioner. Engrundläggande princip är att den för vilkenförordningen gäller skall omfattas av lagstiftningeni bara en stat, i regel arbetslandets lagstiftning.Det ankommer på den nationella lagstiftningen attange närmare villkor för att tillhöra det landetssystem för social trygghet och förutsättningarna föratt få förmåner. I den nationella lagstiftningenfastställs också villkor för tillgodoräknande avförsäkringsperioder. Den nationella lagstiftningenfår dock inte avvika från gemenskapsrättsligaprinciper och regler.Om en person enligt förordningen skall omfattas avett visst medlemslands lagstiftning om socialtrygghet skall också avgifter som hänför sig tilldennes förvärvsinkomster betalas enligt samma landslagstiftning. Det gäller oberoende av var denanställde eller egenföretagaren är bosatt ochoavsett var arbetsgivaren bor eller företaget harsitt säte.För enskilda fall eller för definierade grupper ärdet möjligt för länderna att sluta överenskommelserom undantag från de allmänna reglerna i EG-rätten omvilket lands lagstiftning om social trygghet somskall tillämpas i olika situationer. Det följer avartikel 17 i förordning 1408/71, enligt vilken tvåeller flera medlemsstater, dessa staters behörigamyndigheter eller de organ som utses av dessamyndigheter kan komma överens om undantag frånbestämmelserna i artiklarna 13-16 till förmån förvissa grupper eller för vissa personer. Artiklarna13-16 innehåller bl.a. regler om bestämmande avtillämplig lagstiftning.Enligt dubbelbeskattningsavtal mellan denordiska länderna skall personer i ochSverige, som bor i ett av länderna och arbetar i detandra, beskattas i arbetslandet för inkomsten där.Danmark beskattar sådan inkomst enligt vanligaregler medan tar ut särskild inkomstskatt(SINK) på bruttoinkomsten. I förhållandetmellan och övriga nordiska länder gällerdäremot att beskattning sker i bosättningslandet.Under hösten 1999 gjordes den ändringen ibeskattningsreglerna för och attanställda ombord på färjor och tåg i reguljär trafikmellan nämnda länder i normalfallet beskattas endasti ett land.MotionerI motion A390 av m.fl. (m) yrkande2 begärs ett tillkännagivande om att nuvarandeutformning av socialförsäkringssystemen utgör hinderför rörlighet av arbetskraft i Öresundsregionen.Olikheterna gäller t.ex. arbetsgivaravgifter ochskatter men även att föräldrapenning och dagisplatsär dåligt synkroniserade och att olika regler gällerför pensionsintjänande och ersättning tilllångtidssjuka.Även i motion Sf214 av och () påtalas problemen med de olikaregelverken i och . Motionärernabegär ett tillkännagivande om att det krävsöverenskommelser mellan länderna om samordnadesjukpenningregler.Utskottets ställningstagandeSedan 1998 pågår ett samarbete på regeringsnivåmellan och för att identifierahinder och problem för rörlighet och integrationöver . En rapport, "- en region blirtill", som gemensamt getts ut av desvenska och danska regeringarna, utgör ett förstasteg i processen och startskottet för ett arbete somi vissa delar kommer att sträcka sig över flera år.I rapporten anförs om det sociala området bl.a.följande.Reglerna är desamma för alla gränsöverskridandeaktiviteter i hela EU, och några bestämmelsersärskilt anpassade för förhållandena mellan Danmarkoch finns inte. Reglerna i förordning1408/71 får enligt rapporten i vissa avseendensärskilt komplicerade effekter i de fall ärinblandat, eftersom skiljer sig från övrigamedlemsstater vad gäller den sociala trygghetensfinansiering såtillvida att socialavgifter knappastexisterar. Företagen i det svenska systemet betalardäremot sociala avgifter till staten som då uppgicktill av den anställdes lön. I rapporten påpekasatt eftersom arbetstagare som arbetar i både Danmarkoch med anställning hos två olikaarbetsgivare omfattas av socialförsäkringssystemetdär han eller hon bor kan ett danskt företag somdeltidsanställer en arbetstagare som är bosatt iSverige behöva betala av den anställdes lön iavgift till den svenska staten.I rapporten anges att när det gäller EG-förordningarnas tillämpning kantillämpningsföreskrifter i vissa speciella fallsaknas eller skilja sig åt i de båda länderna.Dessutom kan man identifiera problem för medborgaresom arbetar under mer flexibla förutsättningar i debåda länderna, t.ex. personer som ofta byter arbetemellan länderna eller personer med arbetei båda länderna. De danska och svenska regeringarnakommer att utreda möjligheterna till undantag frånoch/eller gemensamma tolkningsmallar av EG-förord-ningarna avseende personer som ofta skiftararbetsplats mellan länderna, har bisysslor i detandra landet eller arbetar i gränsöverskridandetjänst. Sammanfattningsvis skall regeringarna bl.a.verka för att tillämpningen av gällande regler sålångt möjligt sker på ett sätt som främjarintegrationen och kommer att ta initiativ till attutarbeta en gemensam tolkning av EG-reglerna omsocial trygghet.Även skattepolitik behandlas i rapporten. Detanges att systemen för personbeskattning i de bådaländerna kännetecknas av relativt sett lägreskatteuttag men väsentligt högre sociala avgifter iSverige och det omvända förhållandet i . Densamlade belastningen av personskatter och socialaavgifter i och är dock i alltväsentligt ungefär densamma.