bet · GO01KU20 · 2001-05-17 00:00:00 — Riksdagensbeslut om konkurrensupphandling av trafik påstomnätet gällde trafik som SJ förklarat olönsam.Ett regeringsbeslut om fortsattkonkurrensupphandling efter den aktuellaavtalstidens utgång, alltså och framåt,hade krävt stöd i ett nytt riksdagsbeslut. En sådanproposition antogs av våren 2000.Regeringen kan alltså numera göra en bedömning av omtrafiken på en sträcka på stomnätet, somkonkurrensupphandlats , skall återgåtill SJ eller även fortsättningsvis upphandlas.Av beskrivningen framgår att det vid olikatillfällen gjorts gällande, att det av riksdagenbeslutade regelverket inte helt anpassats till dekrav som konkurrensupphandling ställer. Mot dettakan i och för sig kritik riktas. SJ:s beslut om atttrafiken inte var kommersiell fattades iförvissningen om att trafiken senare kunde återtas.En ändring av detta rättsförhållande på sådant sättatt trafiken efter 2000 skulle upphandlas ikonkurrens skulle ha stridit mot kravet påförutsebarhet i lagstiftningen och ha kunnatbegränsa SJ:s kommersiella möjligheter. Utskottetvill därför inte heller ifrågasätta att frågan omförordningsändringar inte aktualiserades under tidenefter det avtalet med godkänts avregeringen.Det kan emellertid enligt utskottets mening intebortses från att det funnits anledningatt föranstalta om de behövliga ändringarna.Visserligen ansåg regeringen att man då intevar beredd att förändra villkoren för deninterregionala persontrafiken, vilket riksdagenställde sig bakom. Emellertid borde frågan därefterha bevakats. Särskilt före det att trafiken påVästkustbanan lämnades till upphandling borde fråganha aktualiserats, eftersom klarare regler skulle havärnat om nya aktörers benägenhet att görasatsningar inom järnvägssektorn. Visserligen får deolika aktörerna anses ha varit väl förtrogna medregelverket. Ett förutseende agerande och tydliginformation om regelverk och avsikter skulle dockenligt utskottets mening ha kunnat förhindraSydvästen AB:s stora problem med verksamheten påVästkustbanan. Enligt utskottets mening förtjänarbristerna i detta avseende kritik.Granskningen föranleder inte någotuttalande i övrigt från utskottetssida.2.4 Indragningen av transportstödetfrån årsskiftet 2000ÄrendetI en anmälan, bilaga A 2.4.1, har begärts attutskottet granskar statsrådet avseende förordningen (2000:281) om regionalttransportstöd. Förordningen utkom från trycket den23 och innebar enligt anmälan en retroaktivindragning av transportstöd från årsskiftet 2000.Beslutet måste, anför anmälaren, i hög gradbetraktas som missgynnande och sådana beslut skallinte fattas med retroaktiv verkan.På utskottets begäran har från Regeringskanslietinkommit en promemoria i ärendet, bilaga A 2.4.2.BakgrundÖversiktI anmälde den svenska regeringenförändringar av villkoren för det regionalatransportbidraget till i enlighetmed bestämmelserna i artikel 93.3 i EG-fördraget(numera artikel 88.3).Regeringens anmälan hade föregåtts av att enutredare lämnat betänkandet Konkurrensneutralttransportbidrag (SOU 1997:94). godkände imaj 1998 regeringens förslag i den regionalpolitiskapropositionen Regional tillväxt - för arbete ochvälfärd (1997/98:62) om vissa ändringar avtransportbidraget. Ändringarna innebar bl.a. attstödet utvidgades till att avse vissasjötransporter. De berörde emellertid inte indragetstöd till transport av jordbruks- ochfiskeriprodukter. I propositionen informeraderegeringen om att förändringarna skulleanmälas till kommissionen och att avsikten var attändringarna skulle träda i kraft den 1 januari 1999under förutsättning av kommissionens godkännande.Kommissionen meddelade sitt godkännande den 15december 1999. Regeringen hade då förbundit sig attuttryckligen utesluta jordbruks- ochfiskeriprodukter som transportberättigat gods urförordningen. Kommissionens godkännande varemellertid villkorat av att kommissionen ocksåskulle godkänna de nationella regionalpolitiskastödområdena för . Dettagodkännande meddelades i ett brev daterat den 17april 2000. Brevet inregistrerades hosRegeringskansliet varefter regeringenbeslutade om den nya transportbidragsförordningenden 11 maj 2000.Förordningen (2000:281) om regionalttransportstödFörordningen (2000:281) om regionalt transportstödreglerar när transportbidrag får lämnas tillnäringslivet inom vissa transportbidragszoner förtransport av gods. Syftet med transportbidraget äratt kompensera för kostnadsnackdelar och stimuleratill höjd förädlingsgrad. Transportbidrag får lämnastill fysiska personer som bor i ochjuridiska personer med verksamhet i Sverige.Av 14 § framgår att ansökan om transportbidragskall göras skriftligen hos Verket förnäringslivsutveckling för varje kalenderhalvår. 15 §föreskriver att ansökan skall ha inkommit senast tremånader efter utgången av det kalenderår som ansökangäller. Enligt 17 § skall prövning göras för varjekalenderhalvår.Förordningen utfärdades ochersatte då förordningen (1980:803) omregionalpolitiskt transportbidrag. Den nyaförordningen trädde i kraft men iövergångsbestämmelserna regleras att den skalltillämpas för tid fr.o.m. . Föransökningar som avser tid före den 1 januari 2000skall emellertid den upphävda förordningenfortfarande gälla.I den upphävda förordningen stadgas atttransportbidrag endast får lämnas om och i denomfattning Europeiska gemenskapernas kommissiongodkänt den ordning som gäller för bidraget (§ 1).Genom den nya förordningen infördes en bestämmelsesom stadgar att transportbidrag inte får lämnas tilljordbruksverksamhet som avser produkter som anges ibilaga 1 till Fördraget om upprättandet avEuropeiska gemenskapen eller till fiskeriverksamhet(§ 2).Korrespondensen mellan regeringen ochkommissionenTill skrivelsen från har fogatskopior av den brevväxling som ägt rum mellanregeringen och kommissionen. Av dessa dokumentframgår följande.Näringsdepartementet anmälde i ett brev dateratden till kommissionen att en förändringskulle göras av de villkor som gäller förregionalpolitiskt transportstöd. I brevet åberopasde förändringar som redovisats för iproposition 1997/98:62. Kommissionen begär vissakompletterande uppgifter i ett brev den 19 april,bl.a. ställs frågan om transportstödet också kanutgå för transport av jordbruksprodukter. Om så ärfallet, undrar kommissionen vidare, kan svenskamyndigheter specificera under vilka förutsättningarsom detta är möjligt? I sitt svar till kommissionenav skriver regeringen att den"är medveten om och respekteraratt EG:s riktlinjer för statligt stöd för regionalaändamål inte är avsedda att tillämpas på i bilagan[bilaga II i EG-fördraget] angivna jordbruks- ochfiskeprodukter". Kommissionen påpekar därefter i ettbrev daterat att enligt andra stycketi 6 § förordningen om regionalpolitiskttransportbidrag kan bidrag lämnas även förtransporter av matprodukter och frågar om regeringenär beredd att stryka denna paragraf. I sitt svar avden meddelar regeringen att det"åberopade stycket avseende jordbruks- ochlivsmedelsprodukter ... kommer inte att återfinnas iden ändrade versionen". skickarregeringen ett utkast till ny förordning omregionalt transportbidrag till kommissionen. Iutkastet föreslås att förordningen skall träda ikraft . Kommissionen meddelade iett brev daterat att den fanntransportstödet förenligt med EG-fördraget.Godkännandet byggde på förutsättningen att Sverigehade åtagit sig att om nödvändigt anpassastödområdet för transportbidrag så att det motsvararden svenska regionalstödskarta som kommissionen viden senare tidpunkt skulle godkänna för perioden2000-2006. hade, enligt brevet, gått med påatt inte genomföra stödordningen innan kommissionengodkänt den svenska s.k. 87.3-c-kartan för sammaperiod.I sina brev påpekar kommissionen vid upprepadetillfällen att enligt 88:e artikeln 3:e stycket iEG-fördraget får bidrag inte lämnas förränkommissionen har givit sitt tillstånd.Förfarandet för att få en ny regionalstödskartagodkänd inleddes med att i en skrivelsedaterad gjorde en anmälan enligtartikel 88.3 i EG-fördraget. Genom skrivelse den 25november efterfrågade kommissionen kompletterandeinformation. De begärda uppgifterna sändes tillkommissionen i två olika skrivelser daterade den 21december och . Den 17 februariskickade en skrivelse med enändring av den ursprungliga anmälan. Den 17 april2000 beslutade kommissionen slutligen att betraktaregionalstödskartan som förenlig med EG-fördraget.Bestämmelser om statsstöd respektiveretroaktivitetStatsstödsregleringen i EGEG-fördragets regler om statsstöd utgör en del avden reglering som skall säkerställa att konkurrenseninom den inre marknaden inte snedvrids.Huvudreglerna återfinns i avsnitt 2 i kapitel 1.Artikel 87.1 innehåller ett principiellt förbud motstatsstöd som ges av en medlemsstat och som hotaratt snedvrida konkurrensen genom att gynna vissaföretag eller viss produktion. Undantag från dettaförbud medges om annat föreskrivs i fördraget.Således föreskrivs bl.a. i artikel 42 att stöd tilljordbruk och fiskeri som är missgynnade genomstrukturella eller naturbetingade förhållanden fårförekomma. Också inom ramen för transportpolitikenfinns bestämmelser som modifierar tillämpningen avde allmänna reglerna om statsstöd. I artikel 77föreskrivs att stöd är förenligt med fördraget omdet tillgodoser behovet av samordning av transportereller om det innebär ersättning för vissa åliggandenförbundna med allmän trafikplikt.I artikel 88 regleras övervakningen av statsstöd.Där föreskrivs att kommissionen i samarbete medmedlemsstaterna fortlöpande skall granska de formerav stöd som förekommer i medlemsstaterna.Kommissionen kan enligt 88.2 besluta att stöd inteär förenligt med den gemensamma marknaden, ochenligt 88.3 skall kommissionen underrättas om planersom syftar till att ge eller ändra stöd i så god tidatt den kan yttra sig över dessa planer.Artikel 88 skiljer mellan befintligt stöd och nyttstöd. Enligt 88.1 skall kommissionen fortlöpandegranska det befintliga stödet i medlemsländerna ochföreslå medlemsstaterna de åtgärder som behövs förden gemensamma marknadens fortsatta utveckling. finner att ett befintligt stöd äroförenligt med den gemensamma marknaden, skall denföreslå den berörda medlemsstaten de förändringarsom behövs.Enligt 88.3 skall kommissionen underrättas omplaner som syftar till att ge nytt stöd eller ändrastöd i så god tid att den kan yttra sig över dessaplaner. Det närmare förfaringssättet i dennaprocedur är inte i alla delar formellt reglerat utanföljer i stor utsträckning utvecklad praxis.Kommissionen har en central roll. När kommissionenmottagit en underrättelse och gjort en förstagranskning kan den antingen komma fram till att detaktuella stödet är förenligt med den gemensammamarknaden eller inleda ett förfarande som regleras iartikel 88.2. Den berörda medlemsstaten får integenomföra de planerade åtgärderna förrän förfarandetenligt 88.3 och/eller 88.2 har slutförts.Om kommissionen, efter att ha vidtagit föreskrivnamått och steg, finner att stödet strider mot artikel87 eller tillämpas på ett otillbörligt sätt, skallden besluta att den berörda staten skall avskaffaeller ändra stödet inom den tid som kommissionenbestämmer. Skulle inte staten rätta sig efter dettabeslut inom föreskriven tid, får kommissionen ellerannan berörd stat anhängiggöra saken direkt vid EG-domstolen.Kommissionen kan i vissa fall interimistisktförbjuda en medlemsstat att genomföra en stödåtgärd.Härutöver har kommissionen rätt att beordra enmedlemsstat att återkräva stöd som genomförts istrid med fördragets bestämmelser. Beslut omåterkrav av stöd kan bli aktuellt om medlemsstatengenomför stödet med åsidosättande av negativt beslutenligt 88.2, under det att ett förfarande enligt88.3 respektive 88.2 pågår eller om stödet inte haranmälts.På förslag från kommissionen och efter samråd medEuropaparlamentet får rådet med kvalificeradmajoritet anta nödvändiga förordningar förtillämpningen av statsstödsreglerna i EG-fördraget.Här finns anledning att omnämna rådets förordning1107/70/EEG om stöd till transporter på järnväg, vägoch inre vattenvägar. I denna räknas tillåtna formerav stöd upp.Retroaktivitetsförbudet i regeringsformenI 2 kap. 10 § regeringsformen finns ett skydd motretroaktiv lagstiftning. Förbudet är begränsat tillretroaktiv straffrättsskipning och retroaktivtuttagande av skatt eller statlig avgift.Retroaktivitet i EG-rättenEnligt artikel 6 (f.d. artikel F) i EU-fördragetskall unionen som allmänna principer förgemenskapsrätten respektera de grundlägganderättigheterna, såsom de garanteras iEuropakonventionen om skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna enligtRomfördraget och såsom de följer av medlemsstaternasgemensamma konstitutionella traditioner. Enligt UlfBernitz har emellertid även utbildatallmänna rättsprinciper utanför detta område. [1]Grundvalen för dessa har domstolen i regel funnit imedlemsstaternas nationella rätt. Domstolen hardärvid inte utgått från vad som skulle kunnabeskrivas som minsta gemensamma nämnaren. I ställettorde enligt m.fl. regeln snarare varaden att har valt att från varjemedlemsstat välja de lösningar som med beaktande avfördragets syften förefaller vara de bästa ellert.o.m. de mest progressiva. [2]har enligt självständigtformat och formulerat de allmänna rättsprinciper dentillämpar mot bakgrund av dess syn på EG-rättensbehov. Principerna betraktas som tvingande och ansesha en juridisk status som står över EG:ssekundärlagstiftning. Skydd mot retroaktivlagstiftning anses falla inom ramen för en av demest centrala rättsprinciper som EG-domstolenutvecklat, nämligen principen om rättssäkerhet.Denna grundprincip har konkretiserats i andraprinciper, bl.a. skydd för berättigade förväntningaroch skydd mot retroaktiv lagstiftning. [3]Efter sin genomgång anför att ett nytträttsläge har uppstått i vad gällertillåtligheten av retroaktiv lagstiftning utanför degrundlagsreglerade områdena. De grundlagsfästaförbuden mot retroaktiv straff- ochskattelagstiftning bör ses som lagfästapreciseringar av en mera generell princip. Han drarslutsatsen att lagstiftaren "torde ha att iakttastörre försiktighet med vilka undantag från dennaprincip som kan bedömas som möjliga. Svenskadomstolar och andra rättstillämpande organ måsteobservera att gemenskapsrättens allmänna grundsatserskall iakttas också när gemenskapsrätten kommer invid rättstillämpning på nationellt plan. [4]"Uppgifter från NäringsdepartementetInterpellationsdebatt den 13 oktober 2000Näringsministern har i kammaren den 13 oktober 2000besvarat en interpellation från anmälaren om detindragna transportstödet. I svaret på frågan om hanär beredd att ompröva delar av de nyatransportbidragsreglerna sade han att han måste"klargöra att gällande gemenskapsregler om statligtstöd för regionala ändamål inte är tillämpbara påjordbruks- och fiskeriprodukter. Detta innebär ipraktiken att regionalpolitiskt stöd inte kan gesför transporter av jordbruks- och fiskeriprodukter.De regler som regeringen måste anpassa sinaregionala stöd efter är på denna punkt myckettydliga, och jag ser inga möjligheter attompröva beslutet att inte stödja transporter avjordbruks- och fiskeriprodukter. "Av svaret framgår också att krävt"att den möjlighet som tidigare funnits att stödjadessa typer av produkter skulle tas bort. Utifrån deklara reglerna fann jag det inte rimligt att drivafrågan vidare, och att genom detta i värsta fallriskera hela stödets framtid eller åtminstonekraftigt försena kommissionens beslutsprocess. Dethade kunnat innebära stopp i stödgivningen. "Statsrådet fortsatte med att påminna om "attfortsatt stöd av denna typ av produkter utankommissionens godkännande innebär ett otillåtetstöd. Detta innebär återbetalningsskyldighet för deenskilda företagen - och det brukar inte vara sålustigt. "Angående retroaktiviteten anför han att han "ärväl medveten om de problem som kan drabba vissaföretag på grund av de nya reglerna". Och senare:"Låt mig konstatera att retroaktivitetsfrågansjälvfallet är olycklig. Men är det så attom vi inte hade gjort detta så hade det blivit enåterbetalningsskyldighet. Man kan kanske säga attfelet var att man inte tidigare uppmärksammade dettaoch tog bort det då. Det kan vi kritiseras för. "promemoriaI en skrivelse från daterad den13 redogörs för händelseförloppet. Vidareanförs bl.a. följande:Sverige är, liksom andra medlemsstater inom EU,bundna av de riktlinjer för statligt stöd förregionala ändamål som utfärdats av kommissionen.Detta innebär dels krav på kommissionensgodkännande av de nationella stödordningar somskall tillämpas, dels att en mottagare av ettstatligt stöd kan riskera att bliåterbetalningsskyldig för ett stöd om det senareskulle visa sig att stödordningen inte står iöverensstämmelse med EG:s regelverk.Vidare:För att kunna lämna bidragäven till transport av jordbruks- ochfiskeriprodukter samt för att förhindra dels ettstopp i bidragsgivningen, dels att icke godkändabidrag skulle komma att betalas ut för tidenefter kommissionens godkännande, med de krav pååterbetalning som skulle vara en följd av enförsenad tillämpning, kom de nya bidragsreglernaatt gälla istället för, som tidigare aviserats tillriksdagen, . Eftersom det interörde sig om någon betungande eller på annat sättinskränkande författningsreglering, såsomstraffrättslig, skatte- eller avgiftsreglering,bedömde regeringen att det inte fanns någrajuridiska hinder mot att låtaförfattningsändringen tillämpas från den 1januari 2000, även om den nya förordningen träddei kraft först . Transportbidraglämnas också halvårsvis i efterhand.Det är naturligtvis otillfredsställande attregler av detta slag får retroaktiv tillämpning.Mot bakgrund av den uppkomna situationen bedömdesdetta dock vara den enda lösningen.Utfrågning av näringsministern den 14 april2001Näringsministern utfrågades om transportbidraget vidett offentligt utskottssammanträde den 14 april2001. Han konstaterade då att de nya svenskareglerna inte kunde utfärdas förrän kommissionensgodkännande förelåg, och som en följd härav var detnödvändigt att låta dem få retroaktiv verkan. Hanpåpekade också att en mottagare av statligt stödenligt kan bli återbetalningsskyldig omstödordningen inte är godkänd.Att den nationella regionalstödskartan inte vargodkänd vid ingången av föranledde att allastödformer som var knutna till denna berördes. godkännande förelåg kunde inga nyaformella beslut om stöd fattas och än mindreutbetalas.Näringsministern medgav att förhållandet innebarstörningar för berörda företags verksamhet, ochinformationsfrågan blev därför betydelsefull. I deregeringsförordningar där företagsstöden regleradesintogs tydliga regler om att stöd fick lämnas endastom och i den omfattning som godkäntstödet. En sådan bestämmelse togs också in iförordningen om regionalpolitiskt transportbidrag.Dessutom skickade den 20december 1999 ut en av statssekreterarenundertecknad skrivelse till särskilt berördamyndigheter och andra organ, där situationen nogabeskrevs. Regeringens bedömning var då att efterkommissionens godkännande nya förordningar skullekunna utfärdas . Beträffandetransportstödet var de närmast berörda myndigheternasedan tidigare medvetna om att stödet tilljordbruksprodukter skulle avskaffas, eftersom devarit involverade i arbetet med det förslag tillförordning som granskades av kommissionen.Näringsministern anförde att berörda myndighetervar medvetna om att stödet till transport avjordbruksprodukter skulle avskaffas, och i denaktuella förordningen hade intagits en nybestämmelse om kravet på godkännande från . Detta hindrar emellertid inte, menadehan, att ytterligare insatser kunde ha gjorts föratt informationen om förändringarna skulle nåsärskilt berörda företag så tidigt som möjligt.Under utfrågningen meddelade rättschefen att förhållandena i var väl kändaför . Den var medveten om att det varett problem att inte hade de regionalastödordningarna klara till den nya perioden.Näringsdepartementet förde mycket långa och ingåendediskussioner med under den här tidenoch tiden om en långrad stödformer. Detta var en mycket långt utdragenprocess, och det fanns absolut ingen möjlighet attfå någon sorts dispens för att lämna statsstödenligt den gamla ordningen efter utgången av år 1999när det godkännandet löpte ut. Det skullevara helt mot kommissionens principer.Han anförde också att tidsutdräkten framför allthade att göra med den nationella stödkartan, som manfrån svensk sida var djupt otillfredsställd med. Manansåg att den inte tillfredsställde de svenskakraven på de här områdena, som blev väsentligtmindre än vad önskade och ansåg sig ha skälatt få. Anledningen till att detta blev en långtutdragen process var att man in i det sista försöktefå till förändringar till fördel vad gällerkartan. Det var det som gjorde att det godkännandetdröjde ända in på år 2000.Även näringsministern berörde denna aspekt ochsade att satt i väldigt hårdaförhandlingar med kommissionen. Det svenska stödetförstärktes kraftigt i förhållande till vad det vartidigare. Förhandlingarna drog ut , menkommissionen i sin tur gjorde ju också storaförändringar i regelsystemet och förhandlade med enmängd olika länder. Man kan alltså inte påstå,menade han, att den svenska sidan fördröjde detta,utan det var snarare tvärtom.Kompletterande handlingar frånNäringsdepartementetHandlingar som belyser Näringsdepartementetsåtgärder för att sprida information om deförestående ändringarna i transportbidraget harbifogats som bilaga A 2.4.3. Det gäller följandehandlingar:NUTEK arrangerade en handläggarträff den 14-15 maj1998 där handläggare från Näringsdepartementetinformerade om statsstödsfrågor, däribland att annexII-produkter, dvs. jordbruks- och fiskeriprodukter,måste uteslutas . I bilagan återfinnsprogram och en intern promemoria.Skrivelse från den 30 september1999 till bl.a. med förordningsförslagavseende bl.a. regionalt transportbidrag.Skrivelse från den 20 december1999 med information om de regionalpolitiskaföretagsstöden inför årsskiftet.Utskottets ställningstagandeBeslutet om att låta transportstödsförordningen fåretroaktiv verkan strider inte mot regeringsformensretroaktivitetsförbud, eftersom det inte rör sig omnågon betungande reglering på de straff- ellerskatterättsliga områdena. Något EG-rättsligt hindermot beslutet torde inte heller föreligga.Utskottet kan dock instämma i det somnäringsministern själv anfört, nämligen att det ärotillfredsställande att regler av det aktuellaslaget får retroaktiv tillämpning. En näringsidkareskall normalt kunna bedriva sin verksamhet i denberättigade förväntan om att rådande bidragssysteminte ändras i efterhand. Ändringar skall beslutasoch meddelas i förväg för att ge näringsidkarenrimlig möjlighet att anpassa sin verksamhet till denya förutsättningar som därigenom uppstår. Somnäringsministern också anfört var det emellertidsvårt att undvika retroaktiviteten i den situationsom uppstod. Under utfrågningen den 14 aprilredogjordes för skälen till att processen för att fåde regio-nalpolitiska stödområdena för perioden2000-2006 godkända drog ut . Rättschefen ochnäringsministern angav då att förhandlingarna frånden svenska sidan drevs med syftet att nå ett förSverige gynnsammare beslut i kommissionen. Till slutförsattes regeringen i en situation där den valdalösningen för transportbidraget blev den endarimliga utvägen.Vad gäller informationen om den föreståendeförändringen av reglerna för transportbidraget harNäringsdepartementet underrättat berördamyndigheter. Utskottet instämmer dock inäringsministerns påpekande, att inget skulle hahindrat att vidtagitytterligare åtgärder för att förvissa sig om attinformation från myndigheterna om förändringarnaskulle nå särskilt berörda företag så tidigt sommöjligt.Granskningen föranleder inte något uttalande iövrigt från utskottets sida.2.5 Informationsbroschyr tillhushållen i samband med EU-medlemskapÄrendetI en anmälan har begärts att utskottet granskarhuruvida f.d. statsminister och f.d.statsrådet brutit mot sina sakligaoch etiska förpliktelser i samband med informationentill hushållen om alkoholpolitiken införfolkomröstningen om svenskt medlemskap i .