bet · GP01TU4 · 2001-10-16 00:00:00 — Åtgärder för förbättrad fartygssäkerhet SammanfattningSjötransporter ingår i EU:s gemensammatransportpolitik och är därför föremål förgemenskapens normgivning. antog rådet enresolution om ett gemensamt handlingsprogram försäkerhet till sjöss. En viktig utgångspunkt förhandlingsprogrammet är att antalet undermåligafartyg i gemenskapens farvatten kommer att minskarejält om internationella konventioner, koder ochresolutioner tillämpas strikt genom gemensammabestämmelser inom EU.Som ett led i handlingsprogrammet har rådetsuccessivt utfärdat förordningar och direktiv påsjösäkerhetens område.I detta betänkande behandlas regeringens förslag iproposition 2000/01:137 Åtgärder för förbättradfartygssäkerhet, som innebär att vissa bestämmelseri följande direktiv genomförs i svensk lagstiftning:- direktivet 95/21/EG och ändringsdirektivet98/25/EG av den 19 juni 1995respektive om tillämpning ochinternationella normer försäkerhet på fartyg, förhindrande av föroreningsamt boende- och arbetsför-hållanden ombord på fartyg som anlöpergemenskapens hamnar och fram-förs i medlemsstaternas territorialvatten(hamnstatskontroll),- direktivet 1999/35/EG av om ettsystem med obligatoris-ka besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastig-hetspassagerarfartyg i reguljär trafik(värdstatsdirektivet).För att genomföra dessa EG-bestämmelser i svensklagstiftning föreslår regeringen förslag tilländringar i följande tre lagar:- fartygssäkerhetslagen (1988:49),- lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening frånfartyg,- lagen (1990:712) om undersökning av olyckor.De lagändringar som föreslås i propositionen innebärexempelvis att svenska myndigheter får möjlighet attagera i vissa situationer när ett fartyg på grund avbrister skall hållas kvar i en inspektionshamn ellernär fartyget skall hindras från att anlöpa svenskahamnar. Ett förbud att lämna inspektionshamnen skalli de flesta fall bestå tills rättelse har sketteller säkerhet har ställts för kostnaderna förtillsynsförrättningen. Vidare innebär de föreslagnalagändringarna bl.a. att ro-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafikskall besiktigas regelbundet. Ett fartyg skallexempelvis medföra vissa certifikat och uppfylla denormer som anges för klassificering m.m. Deföreslagna lagändringarna innebär också att, efteren första inledande besiktning, även regelbundnabesiktningar skall företas när fartyget har börjatgå i trafik.Utskottet har inga erinringar mot regeringensförslag till ändringar i de tre lagarna. Utskottettillstyrker därför propositionen.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 2002.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. Fartygssäkerhetslagen- antar regeringens förslag till lag omändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49).2. Lagen om åtgärder mot förorening från fartyg- antar regeringens förslag till lag omändring i lagen (1980:424) om åtgärder motförorening från fartyg.3. Lagen om undersökning av olyckorRiksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1990:712) om undersökning av olyckor.Stockholm den 16 oktober 2001På trafikutskottets vägnarMonica ÖhmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: MonicaÖhman (s), (), (), (), (),(), Tom (), KristerÖrnfjäder (s), (), (), (), Skånberg (kd), BirgittaWistrand (m), (), Claes-GöranBrandin (s), () och ().2001/02TU4Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningRegeringen lämnade proposition2000/01:137 Åtgärder för förbättrad fartygssäkerhettill . I propositionen föreslår regeringenatt antar förslagen till ändringar ifartygssäkerhetslagen (1988:49), lagen (1980:424) omåtgärder mot förorening från fartyg samt lagen(1990:712) om undersökning av olyckor.Bakgrunden till propositionen är att vissabestämmelser i om fartygssäkerhet,inspektioner och hamnstatskontroller m.m. skallgenomföras i svensk lagstiftning. I rådets direktiv95/21/EG av samt iändringsdirektivet 98/25/EG av omtillämpning av internationella normer för säkerhetpå fartyg, förhindrande av förorening samt boende-och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöpergemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternasterritorialvatten (hamnstatskontroll) finns detbl.a. regler om förbud mot att anlöpa hamn och omatt kvarhållande av fartyg inte skall upphävasförrän betalning skett eller säkerhet ställts förbetalning av tillsynskostnader. Rådet antog ocksåden direktiv /35/EG om ett systemmed obligatoriska besiktningar för en säker drift avro-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik,nedan kallat värdstatsdirektivet. Detta direktivinnehåller bestämmelser om bl.a. besiktningar ochkontroller av fartygen.Regeringen beslutade atttillsätta en särskild utredare med uppdrag att göraen översyn av fartygssäkerhetslagstiftningen. Iuppdraget ingick att i ett delbetänkande redovisaett förslag till införlivande av dels artiklarna 9a,11.4 och 16.3 i direktivet och ändringsdirektivet omhamnstatskontroll, dels värdstatsdirektivet.Utredaren avlämnade delbetänkandetInförlivande av vissa direktiv om fartygssäkerhet(SOU 2000:16). Betänkandet har remissbehandlats.Regeringen beslutade att inhämtaLagrådets yttrande över de lagförslag som finns ibilaga 6 till propositionen. Lagrådet föreslog vissaändringar av förslagen till ändringar avfartygssäkerhetslagen (1988:49) och lagen (1980:424)om åtgärder mot förorening från fartyg. Regeringenhar följt Lagrådets förslag. I propositionenslagförslag har också vissa redaktionella ändringargjorts i förhållande till lagrådsremissen.Utskottets övervägandenBakgrund och gällande bestämmelserInternationella konventionerFör att underlätta för den internationella sjöfartenoch finna en gemensam högsjösäkerhetsnivå, har de sjöfarande länderna antagiten rad internationella konventioner om säkerhet tillsjöss och om skydd för den miljön.Konventionerna ställer krav på att flaggstaternasbestämmelser om tillsyn över fartygen ärtillräckliga och internationellt jämförbara.Samtidigt ger konventionerna kuststaternabefogenheter att inspektera utländska fartyg och påså sätt öka sina möjligheter att övervaka säkerhetenpå det egna territorialvattnet.1974 års internationella konvention om säkerhetenför människoliv till sjöss (SOLAS 1974) är denviktigaste konventionen om sjösäkerhet och angerkonstruktions- och säkerhetskrav för fartyg iinternationell trafik. Enligt konventionen skallvarje flaggstat ansvara för att dess fartyguppfyller kraven. Fartygen skall exempelvis innan deanvänds i internationell trafik kontrolleras ochgodkännas, och som bevis på att de godkänts skallfartygen medföra certifikat som utfärdas avflaggstatens administration. Vidare ger konventionenländer som är anslutna till konventionen viss rättatt inspektera andra länders fartyg, s.k.hamnstatskontroll. Konventionen omfattar även kravpå rederiernas och fartygens säkerhetsorganisationm.m.I regeringens proposition 2000/01:137 s.19 finnsytterligare beskrivningar av kraven i SOLAS 1974.EU:s bestämmelser - direktiven omhamnstatskontroll samt värdstatsdirektivetSjötransporter ingår i EU:s gemensammatransportpolitik och är därför föremål förgemenskapens normgivning. Fram varnormgivningen om sjösäkerhet begränsad tillbestämmelser om särskilda förhållanden. Det åretantog rådet en resolution av om ettgemensamt handlingsprogram för säkerhet till sjöss.Resolutionen är utgångspunkten för de fortsattagemenskapsbestämmelserna om sjösäkerhet. Iresolutionen drogs riktlinjerna upp för ett samlathandlingsprogram i fråga om sjösäkerhet, vari enutgångspunkt är att antalet undermåliga fartyg igemenskapens farvatten kommer att minska drastisktom internationella konventioner, koder ochresolutioner tillämpas strikt genom bestämmelser pågemenskapsnivå. Som ett led i handlingsprogrammethar rådet utfärdat förordningar och direktiv påsjösäkerhetens område.Direktivet om hamnstatskontroll syftar till attåstadkomma en minskning av antalet undermåligafartyg på gemenskapens vatten samt att ökaefterlevnaden av internationella regler ochgemenskapslagstiftning.Hamnstatskontrollen av utländska fartyg sker genominspektioner som utförs av hamnstatens behörigasjöfartsmyndighet. av det antal fartygsom anlöper medlemsstatens hamnar under ettrepresentativt kalenderår skall inspekteras. Vidareskall bl.a. medlemsstatens behöriga myndighetförsäkra sig om att alla brister som upptäcks vid eninspektion rättas till. Innebär bristerna otvetydigfara för säkerhet, liv eller miljö skall myndighetense till att fartyget hålls kvar eller att denfarliga verksamheten stoppas. Om bristen inte kanåtgärdas i inspektionshamnen får fartyget resa tillett anvisat reparationsvarv under förutsättning attfartyget uppfyller villkoren för resan. Vidare skallkostnader som har samband med inspektionen täckas avfartygets ägare.Genom ändringsdirektivet 98/25/EG omhamnstatskontroll infördes bestämmelser till följdav att internationella konvention omsäkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 1974)infört regler som gjort den s.k. ISM-koden (theInternational Safety Management Code) obligatorisk.Det handlar bl.a. om hur rederiernas och fartygenssäkerhetsorganisation skall vara utformad ochbedrivas.Värdstatsdirektivet är ett direktiv som tillämpas påro-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg som går i reguljärtrafik till eller från medlemsstats hamn.Värdstaternas tillsyn av de fartyg som omfattas avdirektivet innebär bl.a. att staterna skall görainledande kontroller samt regelbundna besiktningarav fartygen. Värdstatsdirektivet innehåller ocksåbestämmelser om utredning av olyckor.I regeringens proposition 2000/01:137 s. 20-23 gesen närmare beskrivning av direktiven omhamnstatskontroll samt värdstatsdirektivet.Svenska bestämmelserGrundläggande bestämmelser om sjöfarten finns isjölagen (1994:1009). Den lagen innehåller också endel bestämmelser om fartygs säkerhet samt omredarens och befälhavarens skyldigheter och ansvarför sjösäkerheten. Den viktigaste författningen ifråga om säkerheten på fartyg är dockfartygssäkerhetslagen (1988:49) som kompletteras avfartygssäkerhetsförordningen (1988:594). Avintresse är också lagen (1980:424) och förordningen(1980:789) om åtgärder mot förorening från fartygsamt lagen (1990:712) och förordningen (1990:717) omundersökning av olyckor. Ytterligare beskrivning avdessa lagar finns i kommande avsnitt i betänkandet.Med stöd av bemyndiganden i de nämnda lagarnaoch förordningarna meddelar behörigamyndigheter, främst ,föreskrifter. Föreskrifterna avspeglar ocksåolika internationella överenskommelser påsjösäkerhetens område, exempelvis får ettflertal av de detaljerade säkerhetsnormer somanges i EG-direktiv sin nationella tillämpninggenom föreskrifter som meddelas avSjöfartsverket.FartygssäkerhetslagenFartygssäkerhetslagen (1988:49) tillämpas på allafartyg som används till sjöfart inom Sverigessjöterritorium samt på svenska fartyg som användstill sjöfart utanför sjöterritoriet. Lagen gälleräven alla svenska rederier samt utländska rederiersom bedriver sjöfart med svenskt fartyg elleranvänder annat fartyg till sjöfart inom Sverigessjöterritorium. En betydelsefull ändring avfartygssäkerhetslagen skedde när ISM-kodeninförlivades i svensk rätt (SFS 1995:927). Lagenskrav och den tillsyn som skall göras har därefterkommit att omfatta även att en redare och dennesfartyg har en fungerande säkerhetsorganisation. Ettfartyg skall ha de certifikat som anges i lageneller i föreskrifter som meddelats med stöd därav,och ett rederi skall ha dokument angående godkändsäkerhetsorganisation. Det framgår avSjöfartsverkets kungörelse (SJÖFS 1996:2) medföreskrifter om rederiers och fartygssäkerhetsorganisation att kopia av dokument angåendegodkänd säkerhetsorganisation liksom certifikatangående sådan säkerhetsorganisation skall finnasombord på fartyget.I 10 kap. fartygssäkerhetslagen finns vidare enrad bestämmelser om tillsyn av fartyg och kontrollav redare. Vid exempelvis en rederikontroll skalltillsynsmyndigheten pröva om rederiet har ensäkerhetsorganisation som uppfyller kraven i lagenoch i de föreskrifter om rederietssäkerhetsorganisation som har meddelats med stöd avlagen.I regeringens proposition 2000/01:137 s. 24-25 gesen närmare beskrivning av fartygssäkerhetslagen.Lagen (1980:424) om åtgärder mot föroreningfrån fartygLagen (1980:424) om åtgärder mot förorening frånfartyg innehåller bestämmelser om fartygskonstruktion, utrustning och drift i syfte attförhindra förorening från fartyg. Föreskrifter fårmeddelas om att de fartyg som inte inneharcertifikat, vilka visar att fartygen uppfyller vissakrav, eller som i övrigt inte uppfyller kraven påkonstruktion och utrustning, inte får användas tillsjöfart. Är det fråga om utländska fartyg får deinte användas till sjöfart inom svenskt territorium.I lagen finns vidare bestämmelser om tillsyn iform av besiktningar och inspektioner. Svenskafartyg skall besiktigas innan de sätts i trafik ochskall därefter genomgå regelbundna besiktningar samtvid behov inspekteras. Inspektion av utländskafartyg på svenskt territorialhav för de ändamål somanges i lagen får endast ske om det föreligger klaraskäl att anta att ett förbjudet utsläpp skett iterritorialhavet. Är det fråga om utsläpp utanförterritorialhavet men inom ekonomiska zon ärutrymmet för inspektion än mer begränsat.I regeringens proposition 2000/01:137 s. 25-26ges en närmare beskrivning av lagen om åtgärdermot förorening från fartyg.Lagen om undersökning av olyckorUndersökning enligt lagen (1990:712) om undersökningav olyckor skall göras i fråga om händelser sominträffat i . Om händelsen berör ettutländskt fartyg får undersökningen dock görasendast om det finns särskilda skäl och fartygetbefinner sig inom svenskt sjöterritorium.Lagen tillämpas också på undersökningar i fråga omhändelser som berör svenskt fartyg och har inträffatutomlands, om annat inte följer av internationellaöverenskommelser. Undersökningen skall utföras avmyndighet som regeringen bestämmer. Denna myndighetfår dock överlåta åt annan att göra undersökningen.I regeringens proposition 2000/01:137 s. 27 gesytterligare beskrivning av lagen om undersökning avolyckor.Regeringens propositionUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att antar regeringens förslag tilländringar i fartygssäkerhetslagen, i lagen omåtgärder mot förorening från fartyg och i lagen omundersökning av olyckor.Förslagen innebär att vissa artiklar i EG:s direktivoch ändringsdirektiv om hamnstatskontroll samt iEG:s värdstatsdirektiv genomförs i svensklagstiftning.Ändringarna innebär bl.a. att- förbud införs för fartyg att lämna och anlöpasvenska hamnar om dokument eller certifikat saknasangående godkänd säkerhetsorganisation som fartygeteller rederiet skall ha,- kraven skärps på tillsynen av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg,bl.a. införs krav på inledande kontroll av rederieroch deras fartyg samt inledande besiktning av fartyginnan fartygen används i reguljär trafik. Ävenkraven på regelbundna besiktningar av sådana fartygskärps,- vissa nya bestämmelser om undersökning av olyckoroch tillbud vad gäller utländska ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyggenomförs i svensk lagstiftning. En utredning skallsättas i gång av dels i de fall olycka ellertillbud sker på vårt vatten, dels i de fall olyckaeller tillbud sker på annat vatten men där Sverigevar det land som fartyget senast besökte. Om ensådan undersökning har inletts skall den fortgå tilldess berörda stater har enats om vilken stat somskall ansvara för undersökningen.Regeringens förslag om genomförande av vissaartiklar i direktivet och ändringsdirektivet omhamnstatskontrollFörbud för fartyg att lämna hamn m.m.Regeringen föreslår i proposition 2000/01:137 attett fartygs resa skall förbjudas vid avsaknad avdokument eller certifikat angående godkändsäkerhetsorganisation som fartyget eller rederietskall ha enligt författningsbestämmelser. Ett sådantförbud får upphävas för att hindra överbeläggning avinspektionshamnen, om det inte finns andra bristersom medför att fartyget skall hållas kvar i hamnen.Regeringens förslag avser både svenska och utländskafartyg.Enligt propositionen är bakgrunden till förslagetändringsdirektivet (98/25/EG) om hamnstatskontrollsom bl.a. innebär införande av bestämmelser omkvarhållande av fartyg när certifikat eller kopia avdokument saknas ombord på ett fartyg på vilket dens.k. ISM-koden är tillämplig (artikel 9a idirektivet om hamnstatskontroll). I artikel 9a idirektivet om hamnstatskontroll finns vidarebestämmelser om när fartyg trots dessa brister fårlämna hamn. Artikeln behandlar också förbud attanlöpa hamn. I propositionen framhålls att den delav bestämmelsen som avser kvarhållande av fartygredan delvis har införlivats i svensk rätt genomändringar i 11 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen(1995:927) (se prop. 1994/95:186, bet. 1994/95:TU27,rskr. 1994/95:413). Enligt 11 kap. 1 § fjärdestycket fartygssäkerhetslagen får den behörigamyndigheten förbjuda ett fartygs resa vid avsaknadenav handlingar enligt ISM-koden. Enligt regeringenlämnar lagen därmed utrymme för myndigheten att låtaett fartyg lämna inspektionshamnen trots att dessahandlingar saknas ombord. Enligt artikel 9a.1 idirektivet om hamnstatskontroll skall dock ettbeslut om kvarhållande alltid följa om fartyg vidinspektion uppvisar denna brist. Ett korrektinförlivande av direktivet innebär enligt regeringenatt fartyg som omfattas av ISM-koden och som saknarISM-certifikat endast skall få lämna hamnen under desärskilda omständigheter som framgår av artikel 9a.2. Enligt denna punkt får ett beslut om kvarhållandeupphävas om det behövs för att förhindraöverbeläggning av inspektionshamnen, dock underförutsättning att fartyget inte har andra bristersom innebär att det inte får lämna hamnen.Fartygssäkerhetslagen bör därför enligt regeringenändras så att ett fartygs resa skall förbjudas vidavsaknad av certifikat och dokument angående godkändsäkerhetsorganisation som fartyget eller rederietskall ha enligt författningsbestämmelser.Regeringen föreslår därutöver att en bestämmelseinförs om att förbudet får hävas för att förhindraöverbeläggning av hamnen, om det inte finns andrabrister som bör medföra att fartyget skall hållaskvar i hamnen.Det nu aktuella direktivet avser inte åtgärder mothamnstatens fartyg. Regeringen är dock avuppfattningen att tillsynsmyndigheterna bör ha sammamöjligheter att vidta åtgärder mot svenska fartygsom mot utländska fartyg. De föreslagnabestämmelserna bör därför omfatta även svenskafartyg.Genom de föreslagna bestämmelserna genomförsartiklarna 9 a. 1 och 2 i direktivet omhamnstatskontroll, vilka tillförts genomändringsdirektivet om hamnstatskontroll.Förbud för fartyg att anlöpa svensk hamn m.m.Regeringen föreslår sammanfattningsvis att fartygskall förbjudas i vissa fall att anlöpa svenskahamnar. Ett förbud skall gälla för ett fartyg somfått tillstånd att resa till ett anvisatreparationsvarv men som inte gör detta eller inteuppfyller villkoren för sådan resa. Vidare skall ettfartyg som saknar giltiga s.k. ISM-certifikat, mensom fått lämna hamnen på grund av överbeläggning,förbjudas att anlöpa svenska hamnar. Bestämmelsernaföreslås gälla för såväl svenska som utländskafartyg. Nämnda bestämmelser föreslås också tillämpasom en behörig myndighet i en annan stat inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet fattatmotsvarande beslut. Vidare regleras hur länge ettförbud att anlöpa hamn skall bestå. Ett fartyg somförbjudits att anlöpa hamn skall kunna få tillståndatt resa till anvisad hamn om force majeure ellersäkerhetsskäl gör det nödvändigt eller för attminska föroreningsrisk eller för rättelse avfartygets brister, förutsatt att lämpliga åtgärdervidtagits för att garantera ett säkert anlöp tillhamnen.Fartyget skall få tillträde till hamnarna förstnär fartygets ägare eller den som ansvarar förfartygstransporten visat för den behörigamyndigheten i den medlemsstat, där fartygetbefanns vara undermåligt, att fartygetuppfyller alla tillämpliga konventionskrav.Vissa övriga frågorRegeringen föreslår också att ett beslut om förbudatt anlöpa svensk hamn skall anmälas till bl.a.Kustbevakningen. ochKustbevakningen skall, om det behövs, vidta åtgärderför att förhindra att förbudet att resa och anlöpahamn överträds.Vidare föreslår regeringen att en överträdelse avett förbud att anlöpa hamn skall medförastraffansvar, böter eller fängelse i högst ett år.Regeringen föreslår också att ett beslut om förbudmot fartygs resa och förbud att anlöpa svensk hamnskall meddelas av eller annanmyndighet som regeringen föreskriver. Beslutet skallinnehålla uppgift om de åtgärder som skall vidtasför rättelse. Ett sådant beslut får överklagas hosallmän förvaltningsdomstol.Ett beslut om förbud mot fartygs resa skallenligt regeringens förslag gälla till dess fullbetalning skett för en tillsynsförrättningeller tillfredsställande säkerhet förbetalningen har ställts.Regeringens förslag om genomförande avvärdstatsdirektivetTillsyn av ro-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafikI regeringens proposition 2000/01:137 lämnas förslagtill nya bestämmelser om inledande kontroller ochbesiktningar av ro-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg. Bestämmelsernaföreslås omfatta sådana fartyg när de används ireguljär trafik på internationella resor eller vidinrikes resor i de fartområden som regeringenbestämmer och avser både svenska och utländskafartyg. Tillsyn av utländska sådana fartyg föreslåsockså få ske genom inspektion, om det av någonsärskild anledning behövs. För definitionerna av ro-ro-passagerarfartyg, höghastighetspassagerarfartygoch reguljär trafik föreslås en hänvisning tillvärdstatsdirektivet.Inledande kontroll och besiktning m.m.Regeringen föreslår också att krav införs påinledande kontroll av rederier och deras fartyg samtinledande besiktning av fartyg innan ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyganvänds i reguljär trafik. En inledande besiktningföreslås ske . En inledande kontrolloch besiktning skall också ske när fartyg skallanvändas i annan reguljär trafik än tidigare om detinte är obehövligt. Det föreslås att det ocksåskall företas regelbundna (planmässiga) besiktningarav fartyg. I övrigt skall regleras när besiktningari vissa andra situationer skall ske, och när ettfartyg får tas i bruk i reguljär trafik innan eninledande kontroll och inledande besiktning skett.Bestämmelser införs om när en inledande kontroll ochen inledande besiktning senast skall ske, efter detatt tillstånd givits att ta ett ersättningsfartyg ibruk. får avstå från entillsynsförrättning, om åtgärden redan vidtagits aven behörig myndighet i en annan stat i Europeiskaekonomiska samarbetsområdet.Förbud mot användning av ro-ro-passagerarfartygoch höghastighetspassagerarfartygRo-ro-passagerarfartyg ochhöghastighetspassagerarfartyg skall enligtpropositionen förbjudas att användas i reguljärtrafik då kraven för sådan trafik inte är uppfylldavid inledande kontroller eller då en flaggstat föreutfärdandet av vissa certifikat och tillstånd skallsamråda med värdstaten och detta inte har skett, mendet saknas skäl att enligt 11 kap. 1 §fartygssäkerhetslagen meddela förbud för fartygsresa. Ett fartygs resa skall alltid förbjudas, omvad som framkommit om sjövärdighet, bemanning m.m.medför omedelbar fara för liv, fartyget, dessbesättning eller passagerare.När ett ro-ro-passagerarfartyg ellerhöghastighetspassagerarfartyg redan går i reguljärtrafik skall, enligt propositionen, påträffadebrister, om de inte är så allvarliga att det finnsskäl att meddela förbud för resa eller användning ireguljär trafik enligt fartygssäkerhetslagen,föranleda att rederiet eller ägaren föreläggs attåtgärda fartygets brister. Om bristerna därefterinte åtgärdas skall förbjudaanvändningen av det bristfälliga fartyget.Undersökning av olyckorAv artikel 12.3 i värdstatsdirektivet framgår attutredning skall sättas i gång av den stat på varsvatten olyckan eller tillbudet skett eller, omolyckan eller tillbudet skett på andra vatten, avden medlemsstat som fartyget besökte senast.