bet · GO01SoU19 · 2001-05-15 00:00:00 — Detta har gjorts möjligt genomatt kraven för tillstånd är betydligt lägre vid ser-vering i slutna sällskap än till allmänheten. Denstora skillnaden är i regel att lokalen inte ärgodkänd för allsidig matlagning. Vid tillfälligaserveringstillstånd är kraven dessutom ännu lägre änvid stadigvarande tillstånd. Detta kan lockapersoner som av olika anledningar inte kan fåtillstånd för servering till allmänheten att ansökaom serveringstillstånd för slutna sällskap i ställetoch driva verksamheten kommersiellt. Därmed uppståren konkurrenssituation med den etablerade restau-rang-näringen. Enligt regeringen är det därförviktigt att tillståndsmyndigheterna kontrollerar attdet slutna sällskapet inte är fingerat enbart föratt kringgå lagstiftningen. Det kan dessutomifrågasättas om alla former av "slutna sällskap"skall godkännas för tillstånd till alkoholservering.Regeringen anser det lämpligt att tillståndsmyndig-heterna i tveksamma fall kräver inidentitetsuppgifter innan tillstånd beviljas. Dettabör kunna ske inom ramen för tillståndsprövningenenligt nuvarande bestämmelser.Regeringen anför vidare att detaljhandel medspritdrycker, vin och starköl endast får bedrivasav Systembolaget. Försäljning direkt till konsumentfår i övrigt endast bedrivas i form av servering avinnehavare av serveringstillstånd. Enligt regeringenbör rätten till inköp från tillverkare ochpartihandlare tas bort för de tillfälligatillstånden till slutna sällskap. Innehavare avsådana tillstånd blir därigenom hänvisade tillSystembolaget för inköp av spritdrycker, vin ochstarköl. De ansökningar som har tillkommit enbartför att möjliggöra inköp från bryggerier m.m. kommerdärmed att upphöra.MotionerI motion 2000/01:So55 av m.fl. (m)begärs tillkännagivande om försäljning tillinnehavare av tillfälligt serveringstillstånd(yrkande 9). Enligt motionärerna är regeringensförslag att innehavare av tillfälligt tillstånd förservering i slutet sällskap endast får köpaspritdrycker, vin och starköl hos Systembolaget ABett otillbörligt ingrepp i konkurrensen som saknaralkoholpolitisk betydelse.I motion 2000/01:So58 av ochGöran (båda s) yrkas tillkännagivande omatt undanta tillstånden då alkohol serveras utanvinstintresse (yrkande 5). Motionärerna anser attdetta förslag bör avvisas.Utskottets bedömningEnligt utskottet kan utvecklingen avförsäljningsverksamheten av alkoholdrycker fråntillverkare och partihandlare direkt tillkonsumenter med tillfälliga serveringstillstånd förslutna sällskap i förlängningen undergrävadetaljhandelsmonopolets ställning. Utskottet delardärför regeringens bedömning att innehavare avtillstånd för tillfällig servering i slutet sällskapi fortsättningen endast får köpa spritdrycker, vinoch starköl hos Systembolaget. Regeringens förslagtill ändring i 6 kap. 5 § alkohollagen tillstyrks.Motion 2000/01:So55 (m) yrkande 9 avstyrks.Likaså ställer sig utskottet positivt tillförslaget att kravet på serveringstillstånd ialkohollagen tas bort i fråga om servering somordnas vid vissa privata arrangemang. En bibehållentillståndsplikt i dessa fall är svårt attalkoholpolitiskt motivera. En ändring avalkohollagen i detta hänseende torde därför ökaallmänhetens förståelse för det alkoholpolitiskaregelsystemet och dessutom avlastatillståndsmyndigheterna. Utskottet tillstyrkerdärför regeringens förslag till ändring i 6 kap. 1 §andra stycket alkohollagen. Motion 2000/01:So58 (s)yrkande 5 avstyrks.Lämplighetskravet m.m.PropositionenRegeringen föreslår i propositionen (s. 45 ff.) attåsidosättande av brandskyddsföreskrifter samttillåtande av brottslig verksamhet påserveringsstället skall vara självständiga grunderför återkallelse av serveringstillstånd enligt 7kap. 19 § alkohollagen. Med anledning härav föreslåstillägg i 7 kap. 8 § första stycket samt i 19 § 5alkohollagen. Enligt regeringen bör det nuvarandekravet i alkohollagen på personlig lämplighet närdet gäller såväl personliga som ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt kvarståoförändrat.Regeringen anför i propositionen att prövningen avsökandens lämplighet att bedriva servering avspritdrycker, vin och starköl, såväl vidansökningstillfället som vid fortlöpande kontroll,har kommit att ta alltmer av tillståndsmyndighetenstid i anspråk. Alltsedan lämplighetskravet i lagenom handel med drycker (LHD) utvidgades tillatt omfatta även allmän ekonomisk skötsamhet harförarbeten, föreskrifter och allmänna råd utvecklatsoch metoderna att utöva kontroll förfinats. I vissaavseenden innebar alkohollagen (7 kap. 7 §)ytterligare skärpningar, framför allt genom attsökanden ålagts att visa sin lämplighet och genom enstarkare betoning av den ekonomiska skötsamheten,t.ex. beträffande konkurser.När det gäller kunskapskravet har det hänt en heldel . På bara har nya krögarutbildningar" vuxit upp. En uppfattning hostillståndsmyndigheter och branschens egnaorganisationer är att dessa har bidragit till attväsentligt höja kunskapsnivån hos restaurangpersonalav olika kategorier.När det gäller åsidosättande avbrandskyddsbestämmelser anser regeringen tillskillnad från att det bör finnasen direkt koppling mellan brandsäkerhetsfrågor ochserveringstillstånd.Mot bakgrund av de höga krav som ställs på den somansöker om serveringstillstånd avseende såvälpersonliga som ekonomiska förhållanden anserregeringen att illegalt spel på serveringsställetskall kunna vara en grund för återkallelse avserveringstillståndet. Motsvarande gäller omtillståndshavaren på serveringsstället tillåterannan brottslig verksamhet, t.ex. narkotikabrott,häleri, koppleri m.m.En stor andel av de polisanmälningar som görs närdet gäller brottet olaga diskriminering hänför sigtill restaurangbranschen. Det är också en form avdiskriminering som har fått stor uppmärksamhet imassmedierna och i den allmänna debatten. Om entillståndshavare i sin restaurangverksamhet, elleranställda i denna verksamhet, fälls till ansvar förolaga diskriminering bör det därför redan i dagkunna innebära att serveringstillståndetifrågasätts. Detta är ett brott som har anknytningtill restaurangrörelsen och måste bedömas somallvarligt.MotionerI motion 2000/01:So55 av m.fl. (m)begärs tillkännagivande om krav ochlämplighetsprövning vid tillståndsgivning (yrkande10). Enligt motionärerna bör de krav alkohollagenställer på restaurangägare vara tydliga, då detannars finns risk för kommunalt godtycke. Enligtmotionärerna är det inte rimligt att brott motbrandföreskrifter eller tillåtande av brottsligverksamhet i övrigt kopplas tilltillståndsgivningen. Reglerna om bokföringskunskapfyller heller ingen alkoholpolitisk funktion. Enligtmotionärernas uppfattning skall tillstånd alltid gesom det inte finns något som tydligt talar däremot.Bevisbördan för att någon är olämplig skall ligga påkommunen. Även i motion 2000/01:So300 av ChrisHeister m.fl. (m) begärs tillkännagivande ombevisbördan vid ansökan om serveringstillstånd(yrkande 10). I motion 2000/01:So55 av . (m) begärs vidare tillkännagivande omförstärkt möjlighet till snabbt återkallande avtillstånd vid missbruk av detsamma samt omstraffskärpning vid upprepade eller allvarligaförsummelser (yrkande 11 delvis). Motionärerna anföratt det är viktigt att serveringstillståndåterkallas både snabbt och effektivt i de fallverksamheten inte sköts. För att det skall blifallet måste kontrollen av att tillståndshavarnaföljer befintliga regler bli mera effektiv.Utskottets bedömningEnligt utskottet är det särskilt viktigt att lokalermed serveringstillstånd har ett väl fungerandebrandskydd. Det ligger i sakens natur att människorsom druckit alkohol är mer utsatta vid en brand ände som inte är alkoholpåverkade. En brand i en lokalmed serveringstillstånd där gällandebrandskyddsbestämmelser inte följts kan därför fåförödande följder. Utskottet ställer sig därförbakom regeringens förslag att det bör finnas endirekt koppling mellan brandsäkerhetsfrågor ochserveringstillstånd.Mot bakgrund av de höga krav som i alkohollagenställs på den som ansöker om serveringstillståndavseende både personliga och ekonomiska förhållandenbör det, enligt utskottets uppfattning, också varasjälvklart att brottslig verksamhet som haranknytning till restaurangrörelsen kan leda till attserveringstillståndet ifrågasätts.Utskottet delar således regeringens bedömning attåsidosättande av brandskyddsföreskrifter ochbrottslig verksamhet på serveringsstället skall varasjälvständiga grunder för återkallelse avserveringstillstånd enligt alkohollagen. Regeringensförslag till ändring i 7 kap. 8 § och 19 § 5alkohollagen tillstyrks därför.Enligt utskottet är det självklart av vikt att denkommunala handläggningen av dessa ärenden följergällande lagstiftning och förvaltningsrättsligaprinciper, bl.a. vad gäller snabbhet. Utskottetanser att inte bör ta något initiativ tillytterligare författningsändringar på området.Motionerna 2000/01:So55 (m) yrkandena 10 och 11delvis samt 2000/01:So300 (m) yrkande 10 avstyrks.Anställd personalPropositionenRegeringen föreslår i propositionen (s. 48 f.) enändring i 6 kap. 3 § fjärde stycket alkohollagen sominnefattar att innehavare av serveringstillstånd gesmöjlighet att hyra in personal frånbemanningsföretag.Enligt regeringen tillkom nuvarande bestämmelse ialkohollagen om att endast personal som är anställdav tillståndshavaren får användas förserveringsverksamheten för att "tillståndshavareneffektivt skall kunna ingripa då olägenheter i frågaom ordning, nykterhet och trevnad uppstår på serve-ringsstället". Emellertid omfattade inteanställningskravet ens från början all personal.Entrévärdar och dörrvakter liksom garderobiärer ochkasinopersonal undantogs eftersom dessa oftaanlitades av särskilda bevaknings- eller spel-företag. Ordalydelsen av 6 kap. 3 § ändrades därförvid tillkomsten av alkohollagen till "för serveringav spritdrycker, vin eller starköl får endastanlitas personal som är anställd avtillståndshavaren". Tillståndshavare som ärekonomiskt misskötsamma och t.ex. anlitar "svart"arbetskraft kan få sitt serveringstillståndindraget.Arbetsmarknaden är mer komplex än tidigare,och större krav ställs på flexibilitet inomarbetslivet. Personalförmedling i olika former ärett exempel på detta, och uthyrning av arbetskraftär nu en etablerad företagsform inom nästan varjeyrkesbransch. Det är därför naturligt att en krögaresom drabbas av att t.ex. kökspersonal insjuknatvänder sig till en s.k. personalpool för att fåhjälp. Bestämmelsen i 6 kap. 3 § alkohollagen är dåett besvärligt hinder i hans verksamhet. Även förmycket korta vikariat är han tvungen att anställapersonalen, medan andra näringsidkare på ett enklaresätt kan hyra in tillfällig personal utan att brytamot några bestämmelser.Enligt regeringens mening är det önskvärt attförändra kravet i 6 kap. 3 § alkohollagen så attregleringen blir mera anpassad till dagens förhål-landen och till behoven i den seriösa delen avbranschen. För att göra det möjligt att användaexempelvis personal från bemanningsföretag ellers.k. personalpooler bör ett tillägg till nuvarandelydelse av 6 kap. 3 § göras som gör det möjligt atthyra in personal från personaluthyrningsföretag.Därmed bör kravet på flexibilitet kunna tillgodosesutan att kravet på kontrollmöjligheter när detgäller misstankar om anlitande av "svart"arbetskraft eftersätts.MotionI motion 2000/01:So54 av () yrkastillkännagivanden om biljettförsäljning vidjazzkonserter på restaurang. Motionären anför attalkohollagen ställer krav på att all personal, somarbetar med uppgifter som har samband medutskänkning av alkohol, skall vara anställd avtillståndshavaren. I propositionen föreslås atttillståndshavaren skall ges möjlighet att användasig av s.k. bemanningsföretag. Enligt motionären bören möjlighet att ge kommunerna dispens från dessaregler införas, då nuvarande och föreslagna reglerkan förhindra jazzklubbar att ideellt säljabiljetter till konserter som hålls på restaurangermed utskänkningstillstånd.AktuelltRegeringsrätten har i en dom (RÅ 2000 ref. 12)behandlat frågan om innebörden av bestämmelsen i 6kap. 3 § fjärde stycket alkohollagen att förservering av spritdrycker, vin eller starköl fåranlitas endast personal som är anställd avtillståndshavaren. I domen har domstolen bl.a.anfört att bestämmelsen får anses omfatta allpersonal som är sysselsatt i den egentligaserveringsrörelsen.Utskottets bedömningUtskottet ställer sig bakom regeringens förslag attinnehavare av serveringstillstånd ges möjlighet atthyra in personal från bemanningsföretag. De problemsom tas upp i motion 2000/01:So54 (s) bör enligtutskottets mening lösas vid rättstillämpningen avden aktuella bestämmelsen i alkohollagen. Utskottettillstyrker således regeringens förslag till ändringi 6 kap. 3 § fjärde stycket alkohollagen. Någotinitiativ från sida med anledning avmotionen bör inte tas, varför denna avstyrks.Representationsrätt för tillståndshavarePropositionenEnligt regeringen (propositionen s. 56 f.) böralkohollagens bestämmelse (4 kap. 9 §) om atttillståndshavare och andra personer eller företagsom tillverkar, säljer eller förmedlaralkoholdrycker får lämna alkoholdrycker som gåvaendast i form av varuprov inte ändras.Regeringen anför i propositionen att det finns ettalkoholpolitiskt syfte bakom reglerna i alkohollagenangående alkoholreklam och representation medalkoholdrycker, nämligen att hålla nere konsumtionenav alkoholdrycker.Reglerna innebär allmänt att man inte får bjuda påalkoholdrycker vid marknadsföring av tjänster ellervid försäljning av andra varor än alkoholdrycker omdet inte är representation i den mening begreppetfått i praxis. För tillverkare, partihandlare ellerrestaurangägare med serveringstillstånd gäller ännusträngare regler. Alkoholdryck får lämnas endast somvaruprov. Tillverkare och partihandlare kan lämnasådana varuprover såväl till varandra som tillinnehavare av serveringstillstånd. En restau-rangägare får däremot inte lämna några varuprovertill vanliga restaurangkunder. En vanligrestauranggäst anses inte omfattas av begreppetgodtagen representation i affärslivet.MotionI motion 2000/01:So55 av m.fl. (m)begärs tillkännagivande om utökning av auktions-,provsmaknings- och representationsmöjligheter(yrkande 3 delvis). Motionärerna anser att de reglersom gäller för näringslivet i övrigt också bör gällapartihandlare och att reglerna för varuprov börlättas upp.Utskottets bedömningEnligt utskottet bör det alkoholpolitiska syftet medregeln om representation med alkoholdrycker ialkohollagen, nämligen att hålla nere konsumtionenav alkohol, understrykas. Utskottet anser, i likhetmed regeringen, att denna bestämmelse inte börändras. Motion 2000/01:So55 (m) yrkande 3 delvisavstyrks.RestaurangrapportenPropositionenRegeringen anför i propositionen (s. 57 f.) attstatistiska uppgifter om försäljningen avspritdrycker, vin och starköl bör lämnas en gång omåret i stället för två.Enligt regeringen har restaurangrapporten därrestaurangerna redovisar alkoholförsäljningen påsenare tid nämnts som exempel på onödig svenskbyråkrati. Klagomålen mot blanketten har framförallt inriktat sig på att restaurangerna numera måsteredovisa inköpta volymer. Omsättningssiffrorna (ikronor) är och har varit lättare att ta fram viarestaurangens egen bokföring. Leverantörerna hartidigare inte försett inköparna med uppgifter omvolymer fördelade på olika dryckesslag, ochtillståndshavarna har ofta fått räkna ut dettamanuellt. Detta har tagit mycken tid i anspråk ochhar uppfattats som en onödig administrativ börda.Tillsammans med åligganden från t.ex. skattemyn-digheten har detta upplevts som ett krångel somförsvårar verksamheten för framför allt de små ochmedelstora restaurangföretagen. Restaurangrapportenhar blivit något av en symbolfråga i dettasammanhang.Restaurangrapporten kallades tidigare förkvartalsrapporten, eftersom den skulle lämnas infyra gånger . Den bytte sedan namn tilltertialrapporten då man minskade frekvensen till tregånger . skallrapporten lämnas in två gånger , och mångavill nu minska detta till en gång . Krav påförenklingar i blanketten och att helt slopa denframförs också.Uppgifter om restaurangernas försäljning är viktigaför statistik och forskning. Rapporteringen kandärför inte helt avskaffas.BakgrundEnligt 8 kap. 5 § alkohollagen är tillståndshavareoch den som enligt 4 kap. 1 § första stycketalkohollagen är berättigad att bedriva partihandelskyldiga att lämna statistiska uppgifter omförsäljning av spritdrycker, vin och starköl ienlighet med de föreskrifter som regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, Alkoholinspektionenmeddelar. I 5 § alkoholförordningen (1994:2046) gesAlkoholinspektionen denna rätt. Inspektionen har iföreskrift AIFS 1997:4 1-3 §§ angett hur och närdessa statistiska uppgifter skall lämnas. Av 2 §framgår att rapporten skall lämnas två gånger omåret.Regeringen har i proposition 2000/01:99 - roll och uppgifter föreslagitatt Alkoholinspektionen skall avvecklas den 1 juli2001 och att dess uppgifter skall föras över tillStatens folkhälsoinstitut. Utskottet har ibetänkande 2000/01:SoU16 med samma namn ställt sigbakom regeringens förslag. I proposition 2000/01:97Vissa ändringar i alkohollagen föreslås att i 8 kap.5 § alkohollagen ordet "Alkoholinspektionen" skallbytas ut mot "".MotionI motion 2000/01:So61 av . (mp) begärs tillkännagivande attrestaurangrapport skall avlämnas två gånger (yrkande 4). Enligt motionärerna bör så ske för attsäkra en kontinuerlig uppföljning på området.Utskottets bedömningEnligt utskottet är uppgifter om restaurangernasförsäljning av alkoholdrycker viktiga för statistikoch forskning. Utskottet delar dock regeringensbedömning att restaurangrapporten kan lämnas en gångom året i stället för två. Motion 2000/01:So61 (mp)yrkande 4 avstyrks.Tillsyn över folkölsförsäljningenPropositionenRegeringen föreslår i propositionen (s. 62 ff.) etttillägg i 7 kap. 13 § tredje stycket alkohollagensom innebär att kommunen får ta ut en avgift förtillsynen av dem som bedriver servering av ellerdetaljhandel med folköl enligt grunder som beslutasav kommunfullmäktige. Den som bedriver detaljhandelmed eller servering av sådant öl skall vara skyldigatt anmäla verksamheten hos den kommun där försälj-ningen sker samt utöva särskild tillsyn överförsäljningen. För denna egentillsyn skall detfinnas ett för verksamheten lämpligt program.Regeringen föreslår därför ett tillägg härom i 5kap. 6 § andra stycket samt en ny bestämmelse 6 kap.1 a § i samma lag. Rätten till folkölservering isamband med ambulerande korv- och glassförsäljningeller liknande avskaffas (6 kap. 1 § tredje stycketalkohollagen). Regeringen föreslår vidare att tidenför förbud mot fortsatt försäljning av folköl enligt7 kap. 21 § andra stycket alkohollagen utökas vid upprepad eller allvarligförsummelse. Enligt regeringen bör få i uppdrag att närmare följafolkölförsäljningens utveckling när det gäller ung-domar och utvärdera tillämpningen och effekterna avalkohollagens bestämmelser när det gäller öl.Regeringen anför i propositionen bl.a. att detfaktaunderlag som regeringen genomAlkoholutredningen kunnat inhämta inte ger anledningatt ifrågasätta den allmänna utgångspunkten attkontrollen av folkölsförsäljningen måste skärpas.Den bör dock kunna ske i enklare former än vad somgäller i fråga om starkare alkoholdrycker. Vad sombör eftersträvas är alltså främst åtgärder som kanbidra till att underlätta och effektivisera dennuvarande kontrollen. De ändringar som i övrigt börövervägas bör framstå som rimliga och förståeligamed hänsyn till såväl åtgärdernas effekt som deolägenheter och kostnader som de kan medföra.När det gäller servering av folköl finns ettundantag från bestämmelsen om lokalgodkännande ochmatservering i 6 kap. 1 § alkohollagen. Det är dettredje stycket med formuleringen att "öl fårserveras av den som enligt 23 § livsmedelslagen harmeddelats särskilt tillstånd att yrkesmässigthantera livsmedel." Denna formulering tillkom bl.a.för att det skall vara möjligt att tillfälligt kunnaservera folköl i samband med festivaler ellerliknande. Problem med folkölsförsäljning tillungdomar från ambulerande försäljare harrapporterats framför allt från folkölsprojekt iSkåne. Regeringen föreslår att det aktuellaundantaget i 6 kap. 1 § alkohollagen utgår.Det största problemet med folkölsförsäljningen äratt det på många håll är alltför lätt för ungdomarunder att komma över folköl. Personal-omsättningen i butiker som säljer bl.a. folköl ärmycket hög. Introduktionen av nyanställd personaloch tillfälliga vikarier är mycket olika inombranschen. Arbete som expedit i en livsmedelsbutikär det första tillfälliga arbetet för mångaungdomar.De butiker som har rätt att sälja folköl omfattas iregel av en skyldighet att utarbetaegenkontrollprogram enligt livsmedelslagstiftningen.Regeringen anser att butiker och serveringar som harrätt att bedriva detaljhandel med eller servering avfolköl bör åläggas skyldighet att utöva särskildtillsyn över denna verksamhet samt att utarbetasärskilda egentillsynsprogram för detta. Det börframhållas att försummelse i fråga om egentillsyneneller i fråga om utarbetande av egentillsynsprogramkan komma att utgöra grund för beslut om förbud motförsäljning av öl enligt 7 kap. 21 § alkohollagen.Förutom kontroll av egentillsynsprogram börhuvudinriktningen av den kommunala tillsynen överfolkölsförsäljningen vara rådgivning ochinformation. Ett av flera problem medfolkölsförsäljningen för kommunerna är att man intevet vilka butiker som har rätt att sälja folköl utanatt först genomföra en kartläggning. I störrekommuner kan detta vara ett omfattande arbete.I debatten framförs ibland att tillståndspliktenför folköl bör återinföras. Som skäl anförs oftastproblemen med butikernas bristande ålderskontroll,men också att butikerna då kan registreras så attkommunen kan hålla reda på var den lagligaölförsäljningen bedrivs. I vad mån ålderskontrollenskulle förbättras om tillståndsplikten återinförskan diskuteras. Det finns inget belägg för attåldersgränsen respekterades bättre tidigare. Enligtregeringen riskerar ett återinförande avtillståndsplikten att bli ett slag i luften och attmedföra ökad byråkrati.En annan möjlighet är att införa en anmälningspliktför ölförsäljning i alkohollagen. Lagtekniskt skulleen sådan regel kunna utformas så att den som har engodkänd livsmedelslokal och bedriver försäljning avmatvaror eller serverar mat måste anmäla tillkommunen att han har för avsikt att detaljhandla medeller servera folköl. Anmälningsplikten skulle göradet möjligt för kommunen att utan ett omfattandekartläggningsarbete bygga upp ett kommunalt registeröver försäljare av folköl. Regeringen anser motbakgrund av de brister som finns när det gällerhandlarnas ålderskontroll att det bör införas ensärskild anmälningsplikt för detaljhandel med ellerservering av folköl. På så sätt får kommunenkännedom om de näringsidkare som i kommunen säljereller serverar folköl så att de kan bli föremål förtillsyn.Regeringen föreslår också att kommunerna gesmöjlighet ta ut en avgift för tillsynen av dem sombedriver anmälningspliktig servering av ellerdetaljhandel med öl. De närmare grunderna för dessaavgifter får beslutas av kommunfullmäktige underiakttagande av bl.a. självkostnads- ochlikställighetsprinciperna. Vidare avser regeringenatt ge i uppdrag attnärmare följa folkölsförsäljningens utveckling närdet gäller ungdomar och att utvärdera tillämpningenoch effekterna av alkohollagens bestämmelseravseende folköl.Enligt 7 kap. 21 § alkohollagen får kommunenförbjuda fortsatt detaljhandel med eller serveringav folköl eller meddela varning om bestämmelserna ialkohollagen inte följs. Enligt regeringensuppfattning finns det dock skäl att överväga enmöjlighet till längre tids förbud vid särskiltallvarliga eller upprepade överträdelser av gällanderegler. Detta utgör en kännbar sanktion, vilketskulle kunna underlätta för den kommunalatillsynsmyndigheten att få rättelse till stånd.Regeringen föreslår att förbud mot försäljning avfolköl i sådana fall skall kunna meddelas för en tidav .