bet · GP01LU6 · 2001-12-04 00:00:00 — SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet tre motioner somgäller lagstiftningen om sjöfylleri. Motionerna harväckts under den allmänna motionstiden . Imotionerna förordas införande av dels enpromillegräns även för sjöfylleri som inte är attanse som grovt brott, dels en möjlighet att utförarutinmässiga nykterhetskontroller i sjötrafiken.Utskottet föreslår att avslår motionernai avvaktan på regeringens ställningstagande medanledning av beredningen av Sjöfylleriutredningensförslag.Utskottets förslag till riksdagsbeslutSjöfylleriRiksdagen avslår motionerna 2001/02:L213,2001/02:L300 och 2001/02: L329.Stockholm den 4 december 2001På lagutskottets vägnarTanja LinderborgFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: TanjaLinderborg (v), (), MarianneCarlström (s), (), (), (), (m),(), (),(), (), KjellEldensjö (kd), (), (), (), () ochRaimo ().2001/02LU6Utskottets övervägandenSjöfylleriUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionerna om införandeav dels en promillegräns även för sjöfyllerisom inte är att anse som grovt brott, delsen möjlighet att utföra rutinmässiganykterhetskontroller i sjötrafiken.Gällande bestämmelserEnligt 20 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) gäller attden som framför ett fartyg eller i övrigt på ettfartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse försäkerheten till sjöss och då är så påverkad avalkoholhaltiga drycker eller något annat medel, attdet kan antas, att han inte på ett betryggande sättkan utföra vad som därvid åligger honom döms försjöfylleri till böter eller fängelse i högst sexmånader. Är brottet att anse som grovt, skall enligt20 kap. 5 § samma lag dömas för grovt sjöfylleritill fängelse i högst två år.Vid bedömande av om brottet är grovt skallsärskilt beaktas om 1. gärningsmannen har haft enalkoholkoncentration som uppgått till minst 1,0promille i blodet eller per liter iutandningsluften, 2. gärningsmannen annars har varitavsevärt påverkad av alkohol eller något annatmedel, 3. den uppgift som gärningsmannen har haftatt fullgöra varit särskilt krävande med hänsyn tillfartygets egenskaper eller andra omständigheter,eller 4. framförandet av fartyget har inneburit enpåtaglig fara för säkerheten till sjöss.Promillegränsen i punkt 1. infördes den 1 juli1999 (prop. 1998/99:43, bet. 1998/99:JuU15, rskr.166).Enligt 4 § lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott döms den som framför ett motordrivetfordon eller spårvagn efter att ha förtärtalkoholhaltiga drycker i så stor mängd attalkoholkoncentrationen under eller efter färdenuppgått till i blodet eller 0,10milligram per liter i utandningsluften förrattfylleri till böter eller fängelse i högst sexmånader. Är brottet att anse som grovt, skallföraren enligt 4 a § samma lag dömas till fängelse ihögst . Vid bedömande av om brottet är grovtskall särskilt beaktas bl.a. om föraren har haft enalkoholkoncentration som uppgått till minst 1,0promille i blodet eller per liter iutandningsluften.Till skillnad från vad som gäller i trafik på landmed motordrivna fordon är rutinmässigaalkoholutandningsprov inte tillåtna i sjötrafik.Enligt 1 § lagen (1976:1090) omalkoholutandningsprov gäller nämligen försjötrafikens del att en polisman endast får tasådant prov på den som är skäligen misstänkt förbrott som kan medföra fängelse under förutsättningatt provet kan ha betydelse för utredningen ombrottet.Tidigare behandlingFrågan om införande av promilleregler vid sjöfyllerisom inte är att anse som grovt brott har varitföremål för överväganden i flera olika sammanhangunder senare år. uttalade utskottet isitt av godkända betänkande 1997/98:LU13att det råder stark uppslutning kring kravet pånykterhet i all trafik, inklusive sjötrafiken, ochatt regeringen borde återkomma tillriksdagen med förslag till lagstiftning ompromilleregler i sjölagen.I december samma år överlämnade regeringenpropositionen /99:43 Drograttfylleri ochsjöfylleri till med bl.a. förslag ominförande av en promilleregel i sjölagensbestämmelser om grovt sjöfylleri. Regeringen anfördei propositionen att det saknades tillräckligtunderlag för att föreslå en promilleregel även försjöfylleri av normalgraden. Med hänsyn härtill avsågregeringen i stället att tillsätta en utredning meduppgift att närmare utreda frågan.I sitt yttrande till justitieutskottet(1998/99:LU2y) med anledning av propositionen gavlagutskottet uttryck för sin tillfredsställelse överatt regeringen lagt fram ett förslag innebärande attpromillegränser införs också på sjötrafikens områdeoch tillstyrkte regeringens förslag. Lagutskottetanförde vidare att det visserligen hade varitvärdefullt om regeringen i propositionen även hadekunnat presentera ett närmare underlag för ettkonkret ställningstagande från sida ifråga om möjligheten att införa promilleregler ocksåför sjöfylleri som inte är grovt. I avsaknad av ettsådant underlag var det enligt utskottets meninginte möjligt för att begära ett lagförslaginnebärande att straffbarheten för sjöfylleri knytstill en promillegräns på samma sätt som för trafikenpå land. Utskottet framhöll även att det varangeläget att den av regeringen aviseradeutredningen kom till stånd utan ytterligare dröjsmåloch att arbetet bedrevs skyndsamt så atterforderliga lagförslag skulle kunna läggas framutan onödig tidsutdräkt.Justitieutskottet delade i sitt av riksdagengodkända betänkande lagutskottets bedömning (bet.1998/99:JuU15).I enlighet med vad som förutskickades i 1998 årsproposition tillkallade regeringen genom beslut den11 en särskild utredare med uppgiftatt utreda frågan om det finns anledning att i någonform införa en promillegräns för sjöfylleri som inteär grovt och överväga hur en sådan regel skullekunna utformas. Utredaren skulle också analyseravissa lagtekniska frågor med anknytning tillsjöfylleribrottet samt ta ställning till om denutvidgning av straffansvaret för drograttfylleri somträdde i kraft bör inverka påutformningen av bestämmelsen om sjöfylleri. Iuppdraget ingick också att överväga om polis ellerannan bör ges rätt att rutinmässigt taalkoholutandningsprov på personer som omfattas avsjölagens bestämmelser om sjöfylleri liksom hur ensådan kontroll i så fall bör genomföras.Då utskottet behandlade motionsyrkandenmed samma inriktning som de nu aktuella konstateradeutskottet att utredningen, som antagit namnetSjöfylleriutredningen, var inne i sitt slutskede ochatt samtliga de spörsmål som tagits upp i de dåaktuella motionsyrkandena innefattades iutredningsuppdraget. Enligt utskottets mening borderesultatet av utredningsarbetet avvaktas och inteföregripas av något särskilt uttalande frånriksdagens sida. Uskottet utgick från att arbetetbedrevs så skyndsamt som möjligt. Med det anfördaavstyrkte utskottet bifall till de då aktuellamotionsyrkandena (bet. 2000/01:LU14).Sjöfylleriutredningens förslagSjöfylleriutredningen presenterade i april 2001resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU2001:30) Sjöfylleri.I betänkandet anför att denser mycket positivt på de initiativ som tagits bl.a.i fråga om rekommendationer om promillegränsermellan några av sjöfartens större organisationer.Utredningen anser dock att åtgärderna inte ärtillräckliga för att komma till rätta med onykterhettill sjöss. En promillereglering motiveras, enligtutredningen, av att den minskar bevisproblemen ochförbättrar möjligheterna att bedriva en mer intensivoch effektiv övervakning av nykterheten i trafiken.Sjöfylleriutredningen föreslår att man inför enpromillegräns för enkelt sjöfylleri. En sådan gränsbör avse alla slags fartyg men däremot inte allaslags vatten. Enligt förslaget begränsaspromillegränsen till de vatten där likheterna medvägtrafiken är mer påtagliga och faromomentet meruttalat, dvs. kanal, sluss, allmän farled och allmänhamn. Promilleregeln föreslås avse endast den somframför fartyget. Utredningen har stannat för attpromillegränsen bör bestämmas till samma nivå somgäller i väg- och spårtrafiken, dvs. iblodet respektive per liter iutandningsluften.Enligt utredningen är det, mot bakgrund avförslaget att införa en promillegräns för enkeltsjöfylleri på samma nivå som för andratrafikområden, närmast självklart att också föreslåatt man inför en möjlighet att genomförarutinmässiga alkoholutandningsprov till sjöss. Dennamöjlighet bör enligt utredningen begränsas tillsamma vattenområden som gäller för promillegränsen.Utredningen föreslår också att befogenheten attgenomföra rutinmässiga alkoholutandningsprov tillsjöss skall tillkomma inte bara polisman utan ävenkustbevakningstjänsteman.Utredningen lämnar också vissa förslag på hurinformation kan spridas om gällandenykterhetsregler.Betänkandet har remissbehandlats och förslagetbereds i Regeringskansliet.MotionernaI motion L213 framhåller och (båda m) att sjötrafiken i harutvecklats mycket kraftigt . Varje årsker ett stort antal olyckor till sjöss där alkoholär med i bilden. Motionärerna anser, mot dennabakgrund, att promillegränsen till sjöss bör varadensamma som gäller för väg- och spårtrafiken. Imotionen kritiseras förslagatt begränsa promilleregelns tillämplighet tillvissa vattenområden. Enligt motionärerna skulle ensådan begränsning skapa onödigagränsdragningsproblem och inte ge en tillräckligtstark signal om att alkohol och båtliv inte hörihop. En promilleregel för sjöfylleri bör därförgälla i alla farvatten. I motionen förordas ocksåatt sjöpolisen ges rätt att utföra rutinmässigaalkoholtester på förare av båtar. Vad som anförts imotionen om rätt att utföra alkoholtester till sjössoch om införande av en promillegräns för sjöfyllerisom inte är att anse som grovt brott bör, enligtmotionärernas mening, ges regeringen till känna(yrkandena 1 och 2).Elver m.fl. (fp, s, m, v, kd, c, mp)konstaterar, mot bakgrund av remissutfalletbeträffande förslag, att detfinns en uppslutning kring att hävda nykterhet påsjön som ett led i ökad trafiksäkerhet. Därför ärdet, enligt motionärerna, viktigt att regeringensnarast återkommer till med ett färdigtlagförslag som kan träda i kraft innebärandeatt det införs ett gränsvärde för s.k. enkeltsjöfylleri och att den rutinmässiga kontrollen fårske då sjöpolis och annan myndighet finner att dettaskulle öka trafiksäkerheten på sjön. I och med dettalikställs kravet på nykterhet i sjötrafik mednykterhet i trafik på land. I motionen yrkastillkännagivanden i enlighet med det anförda.Även () begär i motion L300 etttillkännagivande från sida om enskärpning av straffbestämmelserna i sjölagen. Somskäl för detta anförs att antalet alkoholrelateradeolyckor till sjöss har ökat de senaste åren.Motionären framhåller, med hänvisning tillSjöfylleriutredningens förslag, att det är av storvikt att en ändring av sjölagen skyndsamt genomförs.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera att de frågor som tas uppi de nu aktuella motionerna är föremål för beredninginom med anledning avSjöfylleriutredningens förslag. Utskottet anser attdet är angeläget att ett ställningstagande frånregeringens sida kommer till stånd i defrågor som omfattas av beredningen. I avvaktan härpåbör inte vidta någon åtgärd med anledningav motionerna L213, L300 och L329. bör istället avslå motionerna.BilagaFörteckning över behandlade förslagMotioner från allmänna motionstiden2001/02:L213 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att gepolismyndigheter rätt att utföra alkoholtestertill sjöss.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om införande avpromillegräns till sjöss.2001/02:L300 av () ) variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad som anförs i motionen om att skärpastraffbestämmelserna i sjölagen.2001/02:L329 av m.fl. (fp, s, v, kd,c, mp, m) vari föreslås att fattarföljande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om kompletterandelagstiftning som innebär möjlighet att görarutinmässiga stickprov av nykterhet på sjön.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att införa lägregränsvärde i regelverket för nykterhet på sjön.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att likställakravet på nykterhet i sjötrafik med nykterhet itrafik på land och att denna lag kan träda i kraftsnarast.