bet · GO01UU10 · 2001-03-20 00:00:00 — En annan förutsättning förbestående fred är att de utländska, ekonomiskaintressen som påverkar utvecklingen i landetkartläggs (yrkande 2).I motion 2000/01:U658 (fp) framhålls att efter fleradystra decennier försöker nu många länder i Afrikasätta upp nya utvecklingsmål. Dendemokratiseringsvåg som sköljt över kontinenten kandock inte förväntas leda till fullfjädradedemokratier över . Nästan parallellt medSydafrikas första demokratiska val startadekatastroferna i dåvarande , ochRwanda. Trots ständiga medlarförsök pågårfortfarande stridigheter och våldshandlingar iKongo-Kinshasa, Kongo-Brazzaville, ochRwanda. Krigen har kommit att påverka stora delar avden övriga kontinenten. De väpnade konflikterna harmedfört enorma lidanden för civilbefolkningen idessa länder. Upprepade rapporter om kränkningar avde mänskliga rättigheterna har presenterats. Vad somkrävs är att de stridande parterna måste komma tillförhandling. måste i högre utsträckningverka för att fullföljs. harsom land och nation med erfarenhet och tradition ettmycket stort ansvar, och bör, enligt yrkande5, prioritera den krisartade situationen iKongostaterna.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att fred är förutsättningenför hållbar utveckling. Detta gäller såväl som Kongo-Brazzaville.År 1999 skrev parterna på ett fredsavtal ikonflikten i Kongo-Brazzaville. Utskottet menar attdet finns positiva tecken som tyder på att fredenkan vara bestående och att grunden för en processmot demokrati och utveckling har lagts. Utskottethar inhämtat att EU aktivt verkar för att fredenskall bestå och att utvecklingen mot demokrati skallfå fart. Utskottet förutsätter att de iflerpartimotionen omnämnda kartläggningarna av olikaintressen genomförs av EU, i den utsträckning somerfordras för att en hållbar utveckling skalluppnås. En nationell dialog skall nu inledas och entidtabell för återgång till demokrati finns. Mycketkvarstår dock att önska, inte minst behövs envaraktig lösning på frågan om fördelningen av maktoch resurser.Konflikten i (DRK)inbegriper ett flertal länder och hotar fred,säkerhet och utveckling i hela regionen. Eftermordet på president är det politiska lägetoklart. avser att under det svenska EU-ordförandeskapet ytterligare lyfta fram krisen i DRKför att söka bidra till en fredlig lösning. Ökadinternationell samordning är viktig (bl.a. dialogEU-USA), liksom det embargo mot vapenförsäljningtill parterna i konflikten, som diskuteras inomEU.Genomförandet av det eldupphöravtal ()som undertecknats av de stridande parterna utgör engrund och en förutsättning för arbetet att nå fred.Sverige, liksom EU, stödjer genomförandet avLusakaavtalet. har bidragit med två personertill MONUC, FN:s observatörsstyrka. Fler kan bliaktuella när styrkan, enligt säkerhetsrådets beslut,utvidgas. har också bidragit till denpartssammansatta militära sominrättades efter avtalets undertecknande. Inom ramenför EU-samarbetet har medverkat till ettbeslut om att stödja kommissionen med 1,2 miljonereuro. Inom ramen för medlemskapet i EU bidrarSverige också till EU:s fortsatta biståndssamarbetemed DRK, inriktat på främst hälsa, återuppbyggnad avvägar och förstärkning av rättsväsendet.Sverige kommer att bilateralt samt inom ramen förEU-samarbetet och i FN fortsätta att stödjaansträngningarna att nå en fredlig lösning påkonflikten. På biståndssidan kommer , i syfteatt minska lidandet för de mest utsatta ikonflikten, att fortsätta stödja det humanitäraarbetet, främst genom FN-systemet ochinternationella enskilda organisationer. Det arbetesom bedrivs av svenska samfund och andra enskildaorganisationer, på bl.a. undervisnings- ochhälsoområdet, kommer också att fortsätta erhållastöd.Med detta anser utskottet att motionerna2000/01:U606 (kd, s, m, v, c, fp, mp) yrkandena 1och 2 samt 2000/01:U658 (fp) yrkande 5 kan besvaras.29 SomaliaMotionenI motion 2000/01:U612 (v) yrkande 4 konstateras attsedan president i störtades harolika försök att skapa fred gjorts sominbördeskriget pågått. Inte mindre än 13fredskonferenser har anordnats av grannländerna. Enav dem som från Somaliland deltog i ,Garaad Abshir Salaah, ställdes inför rätta ochdömdes till fängelse för högförräderi. Dettabetraktas av de flesta som en konstruerad anklagelseoch ett brott mot de mänskliga rättigheterna.Vänsterpartiet anser att den viaFN och EU bör kräva Abshir Saalahs frigivning.Utskottets övervägandenUtskottet har inhämtat att enligt den informationden erhållit från tillförlitligakällor i Somaliland i norra frigavs AbshirSalaah . Vidare skall allmänamnesti ha utgått till deltagarna i fredskonferenseni , det s.k. Djiboutiinitiativet.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U612 (v) yrkande 4 kan besvaras.30 och EritreaBakgrundKonflikten mellan och har inte fåttnågon lösning trots medlingsansträngningar från OAU(Afrikanska enhetsorganisationen) med stöd från FNoch EU. har beslutat att försöka behålla ettkonstruktivt samarbete med och ,såvida inte kriget utvidgas. Utskottet har tidigare(bet. 1999/2000:UU11) behandlat situationen iEtiopien och Eritrea.Någon egentlig demokratisering har ännu inte ägtrum i . Regeringspartiet, Peoples forDemocracy and (PFDJ), är alltjämt det endaexisterande politiska partiet.Amnesty noterar att fortsatta kriget mellanEtiopien och har båda parter anklagatvarandra för kränkningar av de mänskligarättigheterna. Det var svårt att få oberoendebekräftelser på många av anklagelserna. Etiopiengrep och utvisade eritreaner under mycket svåraförhållanden. Kriget krävde ett stort antal offeroch mängder av människor blev internflyktingar.Etiopien mötte även väpnad opposition inom landetoch det kom många rapporter om att regeringstyrkorgjort sig skyldiga till brott mot de mänskligarättigheterna.MotionenVänsterpartiet konstaterar att det under flera årrått krigstillstånd mellan och . Detområde som tvisten gäller beboddes av eritreaner ochadministrerades av eritreanska myndigheter närEtiopien gjorde anspråk på området. ochEtiopien beskyller varandra för brott mot demänskliga rättigheterna. Enligt de senasteberäkningar som gjorts uppgår antalet deporteradeeritreaner till 88 000. Ungefär 1 500 eritreaner somhölls som fångar i militärläger fördes över tillDidessalägret i närheten av Dire Dawa i juni 2000.En del av dem är barn . Några av fångarnahar redan dött i lägret. Fångarna utväxlas ellerdeporteras inte till . låter deminte lämna lägret på annat sätt än genom att de tasemot av tredje land. För att lösa detta problem kandet visa sig nödvändigt med en evakuering tillländer utanför regionen. Motionärerna framhåller imotion 2000/01:U631 (v) yrkande 3 att om UNHCR gören sådan framställning bör agera positivt såatt dessa flyktingar tillfälligt kan tas emot iSverige.Utskottets övervägandenUtskottet har inhämtat att genomförandet avfredsavtalet pågår och att FN:s fredsbevarande truppfinns på plats. Förslag om nya vallagar är underutarbetande. Utskottet anser det som angeläget attSverige framhåller vikten av att flera partier fårdelta i valet.Frigivning och utväxling har skett av bådekrigsfångar och civila som hållits fängslade irespektive land. I konflikten mellan ochEritrea anklagar båda parter varandra förkränkningar av de mänskliga rättigheterna. Etiopiengrep och utvisade eritreaner under mycket svåraförhållanden. Fängslade eritreaner i fånglägetDidessa har fått möjlighet att repatrieras tillhemlandet. Didessa beräknas stänga inom kort.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U631 (v) yrkande 3 kan besvaras.31 - allmäntBakgrundDet svenska biståndssamarbetet med Latinamerikaskiljer sig från samarbetet med och dåmerparten av de latinamerikanska länderna omfattasav regionala anslag som fördelas efter behov ochsvenska prioriteringar. En stor del av det svenskastödet kanaliseras genom enskilda organisationer ochFN:s biståndsorgan. De största mottagarländerna avsvenskt bilateralt bistånd är , , , , , och Nicaragua.Den latinamerikanska regionen uppvisar storaskillnader avseende ländernas demokrati- och MR-situation. Generellt sett pågår en utveckling mot endemokratisk samhällsstyrning, men fortfarandeåterstår betydande problem och brister, t.ex. saknarmånga länder en reell demokratisk kultur. Denfattigdom som en stor del av befolkningen lever iutgör ett av de främsta hindren för konsolidering avdemokratin. Fattiga människor, särskiltursprungsbefolkning, kvinnor och barn, är specielltutsatta vad gäller de mänskliga rättigheterna. Mendet finns också positiva undantag, t.ex. Uruguayoch , som båda kan uppvisa väl utveckladedemokratiska system.MotionenI motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 4 uppmärksammassituationen i . Demokratins stärkande iLatinamerika utgör ett stort hopp för stärkandet avde mänskliga rättigheterna. Institutionellt stöd börvara prioriterat i utvecklingssamarbete medLatinamerika. I internationella forum bör Sverigeverka för att narkotikaindustrin, som i mångalatinamerikanska länder är roten till våld och MR-förbrytelser, bekämpas i största möjligautsträckning.Relationerna till genuint odemokratiska regimer,som den på , måste präglas av mycket bestämdauppmaningar till demokratiska reformer. I Colombiafortsätter inbördes strider mellan ochstatsmakten, och på båda håll begås illdåd, bl.a.mord, försvinnanden och våldsamma bortföranden avlokalbefolkningen, i stor skala.Utskottets övervägandenMotionären i motion 2000/01:U630 (kd) yrkande 4 villatt stöd till demokratiska institutioner skallprioriteras i utvecklingssamarbetet med olika länderi Latinamerika.Utskottet noterar att utvecklingssamarbetet medLatinamerika svarar för avSveriges bilaterala biståndsbudget. Tyngdpunktenläggs på frågor om främjande av mänskligarättigheter och demokrati.Även samarbetet med enskilda organisationer, vilketi stor utsträckning fokuserat på mänskligarättigheter, folkligt deltagande samt demokrati, harhistoriskt sett haft en framskjuten roll iLatinamerika. I den av Sida föreslagna nya strateginför utvecklingssamarbetet med ochKaribien, som skall bli föremål förregeringsbeslut, har demokrati- ochrättighetsfrågorna fått en särskild belysning ochgivits stor uppmärksamhet.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U630 (kd) yrkande 4 kan besvaras.32 KubaBakgrundDe insatser som Sida finansierar inom ramen förutvecklingssamarbetet med följer 1995 årsregeringsbeslut och syftar till att främja öppenhetoch förändringar som möjliggör demokratiskareformer, respekt för mänskliga rättigheter ochövergång till marknadsekonomi. Utbildning ocherfarenhetsutbyte som främjar kunskap och insikt omutvecklingen i andra länder har därför kommit attutgöra en väsentlig del av biståndet till Kuba.Kostnaderna för utvecklingssamarbetet gällande Kubaberäknades till ca för år 2000.Mer än hälften av detta belopp används förutbildning i modern nationalekonomi. Biståndetomfattar också t.ex. ekumeniskt besöksutbyte samtseminarier om bl.a. mänskliga rättigheter.I är läget beträffande respekten för demänskliga rättigheterna och grundläggande friheternafortsatt mycket allvarligt med omfattande övergreppmot medborgerliga och politiska rättigheter. Antaletavrättningar uppskattades 1999 till mellan 20 och30. FN:s kommission för de mänskliga rättigheternahar kritiserat för att ha brutit mot demänskliga rättigheterna och krävde att regeringenskulle respektera de grundläggande friheterna.Amnesty rapporterar att hundratals politiskafångar, däribland flera samvetsfångar, sattfängslade i . Flertalet av dem hadedömts efter bristfälliga rättegångar. Amnestykonstaterar även att utredningar om brott mot demänskliga rättigheterna försvåras av restriktionersom införts av regeringen.MotionenFolkpartiet framhåller i motion 2000/01:U629 (fp)att den kubanska regimen kontinuerligt har förlorati legitimitet . Sedan 1990-taletsbörjan finns det i en organiseraddemokratirörelse som omfattar politiska partier,människorättsorganisationer, oberoendefackföreningar och journalister. Motionärerna kräveri yrkande 1 att den uppmärksammardemokratirörelsen i och rörelsens behov avkontakter med utlandet, legitimitet och därmed skyddgentemot sin egen regim. Den börse och erkänna detta behov. Utrikesministern börsnarast besöka för att öppet träffa företrädareför såväl regimen som för demokratirörelsen. Iyrkande 2 framhålls att i årrapporterar om hur den kubanska regimen konsekventkränker de mänskliga rättigheterna och att det ärviktigt att stöder de oberoende journalistersom finns i . Den bör också ihögre grad uppmärksamma de politiska fångarna ochden bristande respekten för de mänskligarättigheterna i (yrkande 3). Vidare framhållsatt rättegångarna i enligt internationellanormer är mycket bristfälliga. Många som ståråtalade i brottmål har inte tillgång till juridiskaombud. I yrkande 4 krävs att den svenska regeringenuttalar sin oro över den tilltagande användningen avdödsstraffet på samt vädjar till den kubanskaregimen att den omgående inför ett moratorium påverkställandet av dödsstraff.Sverige bör, i rollen som ordförande i våren2001, arbeta för att Kubafrågan hamnar högt upp påden gemensamma utrikes- och biståndspolitiskaagendan. Motionärerna menar i yrkande 6 att Sverigebör driva på så att EU agerar samfällt och agerarför en förbättring av de mänskliga rättigheterna iKuba. Inom ramen för EU-samarbetet bör verkaför att unionen uttalar öppet stöd till Kubasdemokratirörelse samt i kontakterna med den kubanskaregimen ställer hårdare krav på genomförande avdemokratiska reformer.Utskottets övervägandenI motion 2000/01:U629 (fp) betonas vikten av ettaktivt arbete för att förbättra MR-situationen påKuba, bl.a. genom att stödja demokratirörelsen,oberoende journalister och politiska fångar(yrkandena 1-3).Utskottet noterar i detta sammanhang att Kubasmyndigheter inte respekterar åsikts-, yttrande- ochföreningsfrihet. Endast regimtrognamassorganisationer är tillåtna och inga oberoendegrupper eller andra partier än har,trots försök, beviljats legal status avmyndigheterna. Det är även oroande att förföljelseav av de oliktänkande fortfarande förekommer.Sverige fäster stor vikt vid demokratirörelsen iKuba och den företrädare harkontakt med såväl myndigheter som organisationer ochenskilda. Utskottet vill peka på det nödvändiga iatt dessa kontakter vidareutvecklas på lämpligtsätt.Enligt den kubanska konstitutionen får endaststaten och äga massmedier. Detfinns dock en grupp oberoende journalister i Kubasom under svåra förhållanden bedriver journalistisktarbete. Även denna grupp av oliktänkande är utsattför förföljelse. driver ett kontinuerligtarbete för att främja mänskliga fri- ochrättigheter, såsom yttrande- och pressfrihet. Dettasker i dialog med olika delar av det kubanskasamhället. De svenska protesterna mot de allvarligabristerna i medborgerliga rättigheter i Kubauppmärksammades särskilt , då tresvenska journalister frihetsberövades av kubanskamyndigheter.Sverige hävdar i olika sammanhang att respekt förmedborgerliga och politiska rättigheter tillhör allaländers internationella förpliktelser. BeträffandeKuba ställde sig som medförslagsställaretill den resolution som behandlar mänskligarättigheter i och som antogs av FN:s kommissionför mänskliga rättigheter i april 2000.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U629 (fp) yrkandena 1-3 kan besvaras.Motionärerna betonar i yrkande 6 vikten av attSverige via EU verkar för att MR-situationen på Kubauppmärksammas.Genom medlemskapet i EU agerar gemensamtmed övriga EU-länder i flera internationellaorganisationer, bl.a. i FN. I mars 2000uppmärksammade EU det systematiska förnekandet avmedborgerliga och politiska rättigheter ochgrundläggande friheter i . EU uppmanade bl.a. dekubanska myndigheterna att vidta kraftfulla åtgärderför att garantera yttrande-, åsikts-, förenings- ochförsamlingsfrihet för befolkning. Vidarebeklagade man djupt politiskt föranleddafrihetsberövanden och beslut om husarrest samt detfortsatta förtrycket av oliktänkande och politiskamotståndare i landet. Den kubanska regeringenuppmuntrades i detta sammanhang att göra en fredligövergång till pluralistisk demokrati och ettflerpartisystem möjlig. EU noterade med intressevidtagna steg för att i viss utsträckning garanterareligionsfrihet samt uppmanade att tillträdaFN:s konventioner om mänskliga rättigheter.EU:s gemensamma ståndpunkt om , som förlängdessenast , understryker ytterligare denvikt som och EU lägger vid att Kubarespekterar de mänskliga fri- och rättigheterna.Kuba kommer under ordförandeskap att varaett av de prioriterade länderna i ochKaribien för den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U629 (fp) yrkande 6 kan besvaras.I samma motion betonar nödvändigheten aven fungerande rättsstat och uttrycker orobeträffande det tilltagande användandet avdödsstraffet på (yrkande 4).Den beslutade attSida genom internationella och svenska institutioneroch organisationer får stödja initiativ i sombidrar till att skapa förutsättningar för ekonomiskoch politisk system-öppning och som främjardemokratiska reformer och respekten för mänskligarättigheter. Att främja en fungerande rättsstat ären del av detta övergripande arbete.Bristen på information från de kubanskamyndigheterna gör det svårt att med säkerhetfastställa antalet dödsstraffsdomar ochavrättningar. Med anledning av uppgifterna år 1999om att antalet avrättningar på ökat publiceradeEU en förklaring i vilken EU djuptbeklagade detta faktum samt uppmanade attansluta sig till den internationella konventionen ommedborgerliga rättigheter och politiska rättigheter,vari artikel 6 behandlar tillämpning av dödsstraff.Sverige har på bilateral basis protesterat mottillämpningen av dödsstraffet och uppmanat attinföra ett moratorium för verkställigheten avdödsdomar. avser att följa upp utvecklingeni denna fråga och kommer att verka för ett gemensamtagerande av EU.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U629 (fp) yrkande 4 kan besvaras.33 ColombiaBakgrundSedan flera decennier präglas situationen i Colombiaav våld, till följd av interna väpnade konfliktermellan landets gerillarörelser, paramilitära grupperoch armén. President , som tillträddesitt ämbete , placerade fredssträvandehögt på sin politiska agenda. Fredsförhandlingarmellan regeringen och den störstagerillaorganisationen, FARC, kunde inledas i januari2000. Allvarliga brott mot de mänskligarättigheterna och internationell humanitär rättförekommer. Civilbefolkningen, särskilt kvinnor ochbarn, har drabbats hårt av konflikten. Mord, tortyr,kidnappningar och framtvingad intern landsflykt ärvanligt. Antalet internflyktingar beräknas tilldrygt 1,3 miljoner.Amnesty konstaterar i sin senaste årsrapport attsituationen i landet beträffande de mänskligarättigheterna förvärrats. Det rapporteras även attde paramilitära styrkorna ofta tillgriper tortyr.Colombias regering undertecknade 1999Interamerikanska konventionen för att förhindra ochbestraffa tortyr. Amnesty kritiserar dock dencolombianska regeringen för att ha lagt in sitt vetomot ett lagförslag som skulle innebära bättreöverensstämmelse mellan landets lagstiftning ochinternationella normer.MotionernaVänsterpartiet framhåller i motion 1999/2000:U21 (v)att brotten mot de mänskliga rättigheterna iColombia är omfattande och att politiska mordtillhör ordningen för dagen. Den mest grundläggandemänskliga rättigheten respekteras inte. Det MR-kontor som FN upprättat i utgör ettbetydelsefullt och nyskapande verktyg för att främjaMR-arbetet i landet. Motionärerna menar emellertid,i yrkande 5, att FN bör utse en speciell MR-rapportör för Colombia.I flerpartimotion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp) talas om attstraffriheten är ett av de största hoten motrespekten för de mänskliga rättigheterna. Somexempel nämns där armén, paramilitäragrupper och väpnade oppositionsgrupper fortsätteratt begå massakrer. Liksom tidigare lämnadetusentals familjer sina hem på grund av de grymhetersom begås under konflikten. Dessa brott ochgrymheter sker utan att brottslingarna behöverriskera något straff. Motionärerna kräver i yrkande12 (delvis) att måste verka för att deparamilitära grupperna i upplöses och attstraffriheten för brott mot mänskliga rättigheter iColombia upphör.I flerpartimotion 2000/01:U653 (v, s, m, kd, c, fp,mp) framhålls att det i råder en väpnadkamp som skördat 100 000-tals offer. Regelrättastridigheter förekommer i olika delar av landetmellan armén och gerilla. Respekten för de mänskligarättigheterna och demokratins institutioner är svag.Paramilitära grupper begår massakrer och allvarligaövergrepp mot civilbefolkningen. Brott motinternationell humanitär rätt förekommer också frångerillarörelser och militärer. Den s.k. PlanColombia har utarbetats av den colombianskaregeringen tillsammans med med sikte på attutrota cocaodlingen. Kritiken mot planen äromfattande inom och utom landet på grund av att 80 %av de som lovat ställa uppmed går till militär upprustning och kemiskabesprutningar.Sverige stöder olika biståndsprojekt men har ocksåtagit initiativ till fredssamtal. Motionärernaföreslår ett ökat svenskt engagemang ifredsförhandlingarna och i kontaktskapandeaktiviteter. bör inom EU verka för att EUutarbetar alternativa program för stöd tillColombia, program som inte ställer sig bakom planerför militär upprustning eller kemiska besprutningar.Sverige bör utarbeta en strategi för bilateraltarbete med men också inom ramen för detsvenska ordförandeskapet i EU liksom i FN-arbetetverka för insatser till stöd för mänskligarättigheter, demokrati och fredsförhandlingar.Utskottets övervägandenMotionärerna bakom flerpartimotion 2000/01:U653 (v,s, m, kd, c, fp, mp) efterlyser en strategi försvenskt engagemang i fredsprocessen i . Äveni flerpartimotion 2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp)nämns situationen i som ett exempel påstraffrihetens skadeverkningar. Motionärerna kräveratt måste verka för att de paramilitäragrupperna i upplöses och att straffrihetenför brott mot mänskliga rättigheter i Colombiaupphör (yrkande 12, delvis).Utskottet konstaterar att sedan flera årverkar för att stödja fredsförhandlingarna iColombia. Den väpnade konflikten, i vilken fleraaktörer deltar, innebär upprepade och oacceptablaövergrepp mot framför allt landets civilbefolkning.Sverige anser att en politisk förhandlingslösning ärdet enda som kan lägga grunden för en genuintfredlig utveckling och därmed full respekt för demänskliga rättigheterna.Sverige har aktivt deltagit i arbetet till stöd förfredsförhandlingarna, bl.a. genom att den svenskaregeringen inbjöd båda parterna för samtal iStockholm. Parterna har uppmanats att prioriteradelavtal om mänskliga rättigheter och internationellhumanitär rätt, och regeringen har krävt av parternaatt man undviker våldsamheter eller på andra sättbryter mot de mänskliga rättigheterna.I egenskap av ordförande gjorde påEuropeiska unionens vägnar ettuttalande till förmån för fredsprocessen i Colombia.I uttalandet uppmanades bl.a. gerillagruppen återgå till förhandlingsbordet och dencolombianska regeringen att vidta nödvändigaåtgärder för att komma till rätta med deparamilitära gruppernas aktiviteter. Vidare uppmanarEU regelbundet alla parter att upphöra med våldetsamt respektera de mänskliga rättigheterna ochuppfylla vad den internationella humanitära rättenkräver av parter i väpnad konflikt.Utskottet har med stort intresse följt utvecklingeni och samtalade medpresident under dennes besök i informerade då utskottet om sina mötenmed gerillan. Utskottet har noterat att nyafredssamtal inletts i . Eninternationell delegation, vari även deltar,har fört samtal med bl.a. FARC-gerillan.Under de senaste åren har bidragit medolika insatser till stöd för offren för konflikten iColombia. Stödet ges såväl bilateralt, särskilt viaenskilda respektive näringslivsorganisationer, somgenom EU och FN-systemet. Under hösten 2000presenterade regeringen en skrivelse (skr.