bet · GO01UU4 · 2001-03-27 00:00:00 — Som tidigareframhållits syftar uppbyggnaden av EU:skrishanteringsförmåga inte till att skapa ettgemensamt militärt försvar. EU skall inte utvecklastill en försvarsallians. Inte heller syftar arbetettill att skall minska sitt säkerhetspolitiskaengagemang i . har en viktigroll att spela i en framtida alleuropeisksäkerhetsordning.I de strukturer som håller på att byggas upp förEU:s gemensamma krishantering är det viktigt attfinna klara och varaktiga former för samarbetetmellan Nato och EU när det gäller militärkrishantering. Sådana bör etableras på de områdensom är relevanta. Hänsyn bör tas till att EU:skrishanteringskapacitet kommer att bestå av en radolika instrument, medan samarbetet med Nato i förstahand rör militär krishantering. EU bör också slåvakt om sin självständighet och beslutsmässighet.Det råder en bred samsyn bland EU:s medlemsstaterom att EU:s krishanteringsinsatser skall ske ienlighet med principerna i . EU:s arbeteför freden måste stå på en stabil folkrättsliggrund. En insats som omfattar militärvåldsanvändning enligt kapitel VIIerfordrar ett FN-mandat. bör detunderstrykas att EU:s krishantering innehåller ettbrett spektrum av instrument, av vilka militäratvångsåtgärder endast skall vidtas om andra metoderinte visat sig verkningsfulla. Insatser under kapitel VI, för vilka parternas samtyckeföreligger, behöver inte särskilt mandat av FN:ssäkerhetsråd. Av den anledningen går det inte attgenerellt villkora EU:s krishanteringsinsatser tillatt FN-mandat föreligger. Detta skall dock intetolkas så att FN-mandat inte är nödvändigt för attEU skall inleda insatser som faller under kapitel VII.När det gäller vetorätten för beslut om EU-insatserkonstaterar utskottet att den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken tillhör det mellanstatligasamarbetet inom den andra pelaren. Uppbyggnaden avEU:s krishanteringsförmåga vilar på medlemsstaternasönskan att gemensamt arbeta för fred och säkerhet.Sverige kommer inom EU att eftersträva ett gemensamtbeslutsfattande på enhällighetens grund.Medlemsländerna behåller sin suveräna rättatt motsätta sig ett beslut inom EU.Amsterdamfördraget ger dock möjlighet till s.k.konstruktivt avstående från deltagande i beslut.Utskottet konstaterar vidare att varje land efterett gemensamt beslut om en insats har att taställning till frågan om eget deltagande.Med vad ovan anförts avstyrks motionerna1999/2000:U507 (m) yrkande 1, 1999/2000:U604 (m)yrkande 1 samt 2000/01:U402 (v) yrkandena 6, 7 och10. Utskottet anser att motionerna 1999/2000:U409(m) yrkandena 1 och 2, 1999/2000:U417 (mp) yrkande1, 1999/2000:U507 (m) yrkande 2, 1999/2000:U604 (m)yrkande 2, 1999/2000:Fö28 (fp) yrkandena 5 och 6,1999/2000:Fö36 (mp) yrkande 5 samt 2000/01:U501 (m)yrkande 4 är besvarade med vad som ovan anförts.Motionerna 1999/2000:U405 (m) yrkande 4 och1999/2000:U607 (m) yrkande 3 berör EU:s gemensammautrikes- och säkerhetspolitik.EU:s medlemsstater har inom ramen för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP)stärkt samordningen av sina yttre förbindelser.Genom denna samverkan kan medlemsländernatillsammans få ett större inflytande och spela enmer aktiv roll på den världspolitiska scenen än omländerna agerat vart och ett för sig. Detta gällersärskilt för ett mindre medlemsland som Sverige.Amsterdamfördragets ikraftträdande innebar attsamarbetet inom den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken förstärktes genom att EU gavsmöjlighet att kombinera diplomatiska aktioner medbl.a. handels- och biståndspolitiska åtgärder.EU formulerade 1995 en övergripande strategi föratt utveckla förbindelserna med . I denna gavsbl.a. nedrustningsfrågor, demokrati och mänskligarättigheter en framträdande plats. Pånedrustningsområdet bör det noteras att underde ratificerat icke-spridningsavtalet,kemvapenkonventionen och konventionen mot biologiskavapen samt undertecknat provstoppsavtalet. Samtidigthar genomfört en upprustning påkärnvapenområdet. När det gäller hotmot , konstaterar utskottet att EU vid fleratillfällen uttalat kritik mot agerande. ÄvenEuropaparlamentet har gjort flera uttalanden isaken. Utskottet har närmare behandlat frågan omKinas hot mot i betänkande 1999/2000:UU11 ochi betänkande 2000/01:UU10.I det senare betänkandet framhöll utskottetföljande:EU bedriver en bred MR-dialog medKinas regering. I dialogen verkar och EU påolika sätt för att skall ansluta sig till detinternationella normsystemet och samarbeta med deolika rapportörer och arbetsgrupper som finns.Utskottet konstaterar att man från regeringens sidaser mycket allvarligt på bristerna avseendemänskliga rättigheter i , framför allt denbristande respekten för politiska och medborgerligarättigheter, bristen på rättssäkerhet och detutbredda bruket av dödsstraff. I olika sammanhangframför kritik av övergreppen och bristernatill den kinesiska ledningen, både i direkta mötenmed regeringsföreträdare och i internationellasammanhang, såsom i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna och i FN:s generalförsamling.Utskottet menar att det dock inte räcker med attenbart kritisera. En stor del av och EU:sansträngningar går därför ut på att förmå attutöka samarbetet med de olika FN-mekanismerna påmänskorättsområdet. Vi ser det som synnerligenväsentligt att ha en gemensam EU-linje i fråga omMR-politiken gentemot Kina.EU:s utrikesministrar antog den 22 januari 2001slutsatser om EU:s MR-dialog med . Slutsatsernainnebär en översyn av EU:s politik gentemot påMR-området. I denna översyn har målsättningen fördialogen noga stakats ut och förväntningarna införframtiden klargjorts. bör verka för att EUställer sig bakom strävan att under sessionen2001 för att få till stånd en resolution rörandeFolkrepubliken brott mot mänskligarättigheter.Även med Southern African Development Community(SADC) för EU på liknande sätt en struktureradpolitisk dialog med bl.a. regelbundna ministermöten.Även i denna dialog betonas mänskliga rättigheterliksom uppbyggnad och konsolidering av demokrati.Denna dialog kompletterar - och andra EU-länders - bilaterala ansträngningar att främjademokrati och mänskliga rättigheter i södra bilaterala bistånd som det gemensammabiståndet har en viktig roll att spela för attstärka demokratin och de mänskliga rättigheterna isödra finner att EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik utgör ett värdefullt verktyg, genomvilket medlemsländernas utrikespolitik samlat kan fåett stort genomslag i relationerna med andra länder.Mänskliga rättigheter och demokrati är ett områdesom EU prioriterar i sina yttre förbindelser. I deländer där kommissionen är biståndsgivare - såsomt.ex. i södra - bör unionens bistånd stå isamklang med utrikes- och säkerhetspolitiken.Unionens medlemsländer bör också utnyttja sinamöjligheter att agera i andra multilateralaorganisationer. En stor del av de gemensammabiståndsinsatserna utförs av andra multilateralaorganisationer, och EU har bl.a. samverkat medEuroparådet i flera sammanhang. Utskottet fästerstor vikt vid att även fortsättningsvis ärdrivande för att främjande av demokrati ochmänskliga rättigheter skall prägla EU:s gemensammautrikes- och säkerhetspolitik.Därmed anser utskottet motionerna 1999/2000:U405 (m)yrkande 4 och 1999/2000:U607 (m) yrkande 3 varabesvarade.I motion 2000/01:U404 (c) yrkande 21 anförs att EU:sförstärkta krishanteringsförmåga inte får ersättaden amerikanska politiska och militära närvaronsbetydelse, som är stor inte minst för stabiliteten inorra inklusive . I motion2000/01:U413 (fp) yrkande 6 anförs att en europeiskkrishanteringsförmåga måste skapas i fullt samarbetemed och att EU och Nato därvid harkompletterande roller att fylla.Utskottet anser att närvaro är av störstabetydelse för stabiliteten i norra , inklusiveÖstersjöregionen samt att det är ett grundläggandeeuropeiskt intresse att vidmakthålla ett starktamerikanskt engagemang i som helhet. Ett närasamarbete mellan EU och Nato är enligt utskottetsuppfattning en förutsättning för en fortsatt vitaltransatlantisk länk. Vid Europeiska rådets möte iNice bekräftades att uppbyggnadenav den europeiska krishanteringsförmågan skall byggapå ett nära samarbete med Nato. Utskottet välkomnardetta.Samverkan med Nato är av stor vikt för EU:smilitära krishanteringsförmåga menar utskottet.Avsikten är att Nato skall kunna stödja EU medplanering inför krishanteringsinsatser på både kortoch lång sikt samt vid behov med vissa resurser.Arrangemangen för samråd och samverkan mellan debägge organisationerna, vilka ännu inte ärslutgiltigt utformade, bör bygga på principerna omrespektive organisations beslutsautonomi, attsamverkan är begränsad till krishantering, attorganisationerna samverkar på en jämlik grund ochatt inget medlemsland skall diskrimineras iförbindelserna mellan EU och Nato. Det är väsentligtenligt utskottets uppfattning att säkerställa EU:sbeslutsautonomi i relation till Nato.Utskottet noterar att samtal kring detta pågårmellan företrädare för och Nato. Hänsyn måstedärvid tas till organisationernas olika karaktär vidutformandet av samarbetet, menar utskottet.Med vad som ovan anförts anser utskottet attmotionerna 2000/01:U404 (c) yrkande 21 och2000/01:U413 (fp) yrkande 6 kan besvaras.I motion 2000/01:U404 (c) yrkande 22 menarmotionärerna att det är viktigt att den civilakrishanteringsförmågan inte bara blir ord utan attEU:s kapacitet på detta område måste fyllas med ettreellt innehåll.Utskottet kan konstatera att kommittén för civilaaspekter på krishantering har intensifieratmötesfrekvensen under det svenska ordförandeskapet.Utskottet ser med tillfredsställelse på detta ochhar förhoppningen att snabba framsteg inom områdetbör göras, så att den civila insatsberedskapen vidkrishantering blir lika hög som den militära.Utskottet vill i sammanhanget understryka att fåkrishanteringsinsatser är rent militära och menaratt när unionens krishanteringsförmåga förklarasoperativ måste den civila sidan ha en grundläggandekapacitet och god insatsförmåga. Detta inkluderarenligt utskottets mening även nödvändiga struktureroch procedurer samt utvecklandet av kapacitetsmål.Utskottet har erfarit att civilpolisfråganinledningsvis har stått i centrum förordförandeskapets ansträngningar inom området.Utskottet ser positivt på detta liksom på att detsvenska ordförandeskapet förbereder enpoliskonferens, vilken avses genomföras mot slutetav det svenska ordförandeskapet.Utskottet menar i sammanhanget att det är av viktatt även arbetet med att utveckla kapacitetsmål förövriga prioriterade områden, såsom rättsväsendet,civil administration och räddningstjänst, drivsframåt.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U404 (c) yrkande 22 kan besvaras.I motion 2000/01:U501 (m) framhålls i yrkande 1bl.a. att den har valt att krävakonkreta FN-mandat för att EU skall kunna agera.Utskottet vill på denna punkt framhålla attregeringen har tydliggjort den svenska ståndpunkteni sin deklaration vid den utrikespolitiska debatteni . I denna sägs bl.a.följande:Framtida stora krisinsatser hanteras sannolikt avhela världssamfundet. FN och dess säkerhetsråd hardet övergripande ansvaret för fred och säkerhet.EU:s krishantering ska ske i enlighet med FN-stadganoch kunna användas i insatser av både FN och OSSE.Sverige verkar för att EU:s krishantering byggs uppi nära samarbete med FN. Fredsframtvingande insatserkräver ett beslut av FN:s säkerhetsråd.Utrikesutskottet vill understryka vad som ideklarationen sägs beträffande ett FN-mandat vidfredsframtvingande insatser enligt FN-stadganskapitel VII.Utskottet vill vidare peka på att beslut om enkrishanteringsoperation från EU:s sida förutsätterenighet bland medlemsländerna. Det är dessutom upptill varje enskilt medlemsland att fatta beslut omlandet skall delta eller inte. Utskottet noterar atten rad medlemsländer - däribland - betonaratt ett deltagande förutsätter att insatsen står påfolkrättslig grund och att det enligt ärsäkerhetsrådet som skall fatta beslut omfredsframtvingande insatser.Utskottet vill dock understryka att många åtgärderkan vidtas innan en situation av fredsframtvingandeåtgärder uppstår. Det kan röra sig om ett antalolika förebyggande åtgärder, om sanktioner mot ettland samt om civil krishantering, såsomövervakningsuppdrag eller genomförande avfolkomröstningar och val. Dessa åtgärder kan vidtasav regionala organisationer, däribland EU, utan attett beslut föreligger i FN:s säkerhetsråd.Utskottet delar inte det perspektiv som anläggs imotionen. Enligt utskottets uppfattning har EU bådeförmåga och självklar legitimitet att agera inommånga olika områden som gäller krishantering utanatt beslut om FN-mandat föreligger, dock icke närdet gäller fredsframtvingande insatser.Därmed avstyrker utskottet motion 2000/01:U501 (m)yrkande 1.I yrkande 3 i samma motion anförs att civilkrishantering försvåras eller omöjliggörs utan enmilitär krishanteringsförmåga inom EU.Utskottet menar att krishantering är en stegvisprocess. Det är alltid att föredra att en konfliktförebyggs eller begränsas i ett tidigt skede. Därförär de krisförebyggande åtgärderna av stor vikt.Skulle dessa åtgärder inte vara tillräckliga skallcivila krishanteringsinsatser komma till användning.Skulle emellertid en konflikt eskalera kan ensituation uppstå där militär krishantering bliraktuell.Utskottet menar att alla tre komponenter ärviktiga. Fokus bör ligga på tidigt agerande ochcivila insatser men i vissa situationer kommer detatt bli oundvikligt att använda militära medel,menar utskottet.Utskottet vill understryka betydelsen av att såvälden civila som den militära krishanteringsförmåganinom EU är trovärdig. Utskottet menar vidare att detäven är viktigt att få till stånd en fungerandesamverkan mellan den civila och militärakrishanteringen.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U501 (m) yrkande 3 är besvarad.I motion 2000/01:U511 (mp) yrkande 17 begärs att detskall vara en prioriterad fråga för att inomEU driva att säkerhetssamarbetet inte skalldefinieras enbart i militära termer utan också isociala, ekonomiska och ekologiska termer.Den fråga som tas upp i motionen har behandlats avutskottet i ett flertal sammanhang tidigare.Utskottet vill återigen framhålla att säkerhet måsteses i ett brett sammanhang som inkluderar socialafaktorer, miljö och ekonomiska förhållanden.Utskottet kan konstatera att framgångsrikthar verkat för denna breda definition avsäkerhetsbegreppet, bl.a. inom . Principernafinns numera fastlagda i den säkerhetsstadga somantogs vid i i november1999.När det gäller EU fastslås i unionsfördragetsartikel 2 flera mål för samarbetet med syfte attfrämja säkerhet i vid bemärkelse. Av denna artikelframgår att den ekonomiska och socialasammanhållningen skall stärkas, att utvecklingeninom EU skall leda till en väl avvägd och hållbarutveckling samt att unionen skall vara ett områdemed frihet, säkerhet och rättvisa.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:U511 (mp) yrkande 17 är besvarad.Ett antal yrkanden gäller det svenskaordförandeskapet i EU. Detta avser motionerna2000/01:U503 (c, v, kd, mp) yrkandena 1, 2, 4, 5, 6och 7, 2000/01:U509 (m) yrkande 1, 2000/01:U513 (m)yrkandena 1 och 3, 2000/01:U632 (fp) yrkande 1,2000/01:U633 (fp) yrkande 1, 2000/01:U635 (v, kd, c,fp, mp) yrkandena 4, 5, 6 och 7, 2000/01:U641 (c, m,v, kd, mp, fp) yrkande 2, 2000/01:U654 (s),2000/01:U658 (fp) yrkande 6 samt motion 2000/01:K398(fp) yrkandena 1 och 2.Utskottet konstaterar att det svenskaordförandeskapet inom EU redan har pågått under entid och att det upphör år 2001.Prioriteringarna för detta är fastlagda sedantidigare. Utskottet har i ett flertal betänkandenunder föregående riksmöten utförligt behandlatfrågor i anslutning till ordförandeskapet. Utskottetkonstaterar även att regeringen vid upprepadetillfällen inför presenterat ochdiskuterat det svenska ordförandeskapets program.Utskottet vill även peka på det löpande samråd somäger rum i olika utskott och i samtregeringens information till kammaren i olika EU-ärendenUtskottet anser därför att inflytandeinför och under ordförandeskapet har varittillfyllest.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottetmotionerna /01:U503 (c, v, kd, mp) yrkandena 1,2, 4, 5, 6 och 7, 2000/01:U509 (m) yrkande 1,2000/01:U513 (m) yrkandena 1 och 3, 2000/01:U632(fp) yrkande 1, 2000/01:U633 (fp) yrkande 1,2000/01:U635 (v, kd, c, fp, mp) yrkandena 4, 5, 6och 7, 2000/01:U641 (c, m, v, kd, mp, fp) yrkande 2,2000/01:U654 (s), 2000/01:U658 (fp) yrkande 6 samtmotion 2000/01:K398 (fp) yrkandena 1 och 2.I motion 2000/01:MJ838 (mp) begärs dels attregeringen under ordförandeskapet inom EUkontinuerligt förankrar sitt arbete i (yrkande 2), dels att regeringen iförberedelsearbetet inför samt under genomförandetav ordförandeskapet skapar en mötesplats för olikaaktörer i samhället (yrkande 11).Utskottet behandlade likartade yrkanden frånMiljöpartiet i sitt betänkande 1999/2000:UU10 ochframhöll därvid följande:Utskottet noterar inledningsvis i denna del attregeringen vid ett flertal tillfällen har uttalatatt det svenska EU-ordförandeskapet skall vara enangelägenhet för hela landet. Utskottet kankonstatera att regeringen avser att genom ettlöpande samråds- och informationsförfarande medfolkrörelseorganisationerna, arbetstagar- ocharbetsgivarorganisationerna samt med näringslivetsföreträdare sprida information och kunskap tillmånga människor i landet.När det gäller frågan om en arbetsgrupp införordförandeskapet har utskottet redan tidigare idetta betänkande med tillfredsställelse noterat deninformation till, och samråd med, somredan har ägt rum inför ordförandeskapet. Regeringenhar även uttryckt sin avsikt att fortsätta med dennaaktiva dialog med i ordförandeskapsfrågor.Utskottet kan därvid konstatera att det finnsetablerade kanaler för information och samråd mellanriksdag och regering när det gäller EU-frågor. Deomfattar föredragningar i utskottet, information ochsamråd i , debatter i kammaren samtskriftlig information till ledamöter.Utskottet menar att dessa etablerade och ordinariekanaler bör utnyttjas till fullo och konstaterar attså redan har skett. Information och samråd har ägtrum i , vissa utskott har erhållitinformation från regeringen, skriftlig dokumentationhar överlämnats i form av ettutkast till program för ordförandeskapet och ettnytt och reviderat utkast har av regeringenaviserats . Därutöver villutskottet särskilt understryka att inom EU-nämndenhar en särskild arbetsgrupp inrättats medföreträdare för samtliga riksdagspartier. Dennagrupp skall särskilt studera de frågor som behandlasinom den pågående regeringskonferensen men är enligtutskottets mening även ett lämpligt forum förinformation och samråd kring ordförandeskapsfrågormera i detalj. Utskottet vill även framhålla att detdärutöver sker ett fortlöpande samarbete och samrådmellan regeringen och partiledarna. Utskottet villvidare betona att en särskild debatt i EU-frågorinför ordförandeskapet kommer att äga rum den 10 maj2000.Utskottet vill sammanfattningsvis i denna delframhålla att beredningen av det svenskaordförandeskapsprogrammet och andra frågor ianslutning till ordförandeskapet är en process somväl kan hanteras inom ramen för etablerade ochordinarie strukturer för information och samrådmellan riksdag och regering i EU-frågor. Utskottetvill inte nu ta ställning till frågan om huruvida enarbetsgrupp eller referensgrupp behöver inrättas fördet ändamål som avses i motionen. Utskottet har enöppen inställning i frågan men menar att det ärviktigare att se till innehållet i dialogen mellanriksdag och regering än till formen. Skulle enallmän bedömning vara för handen att en sådan gruppbehöver inrättas har utskottet en öppen inställningtill frågan. Utskottet menar emellertid attsamrådsförfarandet har varittillfredsställande när det gäller ordförandeskapetoch har vidare inhämtat att regeringen avser attytterligare förstärka dialogen med infördet svenska EU-ordförandeskapet. Regeringen avseratt på detta sätt skapa en god beredskap och enfolklig förankring för svenska folketsställningstagande vad avser ordförandeskapi EU.Utskottet ser med tillfredsställelse på deinitiativ som regeringen har tagit för att tillseatt ordförandeskapet och det program som Sverigekommer att verka för är ordentligt förankrat isamhället. Utskottet menar att EU-ordförandeskapetmedger möjlighet till att i öka intressetför, och kunskapen om, EU och att denna möjlighetbör tas till vara. Detta sker också genomregeringens initiativ, menar utskottet, inte minstgenom det 70-tal möten som skall äga rum i Sverigeunder ordförandeskapet och som kommer att spridasöver hela landet.Enligt utskottets uppfattning garanterarregeringens avsikter på detta område öppenhet ochoffentlighet inom EU-arbetet även inför och underdet svenska ordförandeskapet. På detta sätt skapasen god beredskap och en folklig förankring vad avserSveriges ordförandeskap i EU.Utskottet ser inget behov av att ändra sina tidigareställningstaganden och anser att motion2000/01:MJ838 (mp) yrkandena 2 och 11 kan besvarasmed vad som ovan anförts.5.2.3 EuroparådetSkrivelsens huvudsakliga innehållI skrivelse 1999/2000:70 lämnar regeringen enredogörelse för verksamheten inom . Vidare redogörs förövervakningsorganen av medlemsstaternas efterlevnadav samt arbetet inom ramen förEuroparådets verksamhetsprogram och partsavtalen.Ministerkommittén ägnade del av sitt arbete åt situationer med enuppenbar koppling mellan säkerhet, demokrati ochmänskliga rättigheter. tilldeladesviktiga uppgifter i arbetet med Stabilitetspaktenför sydöstra . ochparlamentarikerförsamlingen fortsatteansträngningarna att förbättra övervakningen avmedlemsländernas åtaganden. Arbetet med att utrotadödsstraffet i gjorde framsteg -ingen avrättning ägde rum i något av Europarådetsmedlemsländer, och fem länder ratificeradeEuropakonventionens sjätte protokoll för avskaffandeav dödsstraffet.Under året välkomnades som Europarådets41:a medlemsstat. Ytterligare sex länder har söktmedlemskap.Inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik (GUSP) kommer EU-länderna att ökasamordningen av sin politik i . Denökande EU-samordningen kommer att bli en stor ochprioriterad uppgift för under EU-ordförandeskapet 2001.Verksamheten i ministerkommitténUnder 1999 firades medhögtidligheter i , sätet för stadgansundertecknande 1949. Kosovo och situationen påBalkan präglade mötet, som bl.a. antog ett särskiltprogram för stöd till sydöstra väpnade konflikten i den ryska provinsenTjetjenien har också uppmärksammats under detsenaste året. Såväl ordföranden i denparlamentariska församlingen, ministerkommitténsordförande som den nytillsatte kommissarien förmänskliga rättigheter har besökt för attdiskutera bl.a. . Europarådetsgeneralsekreterare begärde från regeringinformation om hur om mänskligarättigheter tillämpats i Tjetjenien.Även situationen i har varit föremål fördiskussion, inte minst mot bakgrund av dödsdomen motPKK-ledaren för att utveckla ochkonsolidera demokratisk stabilitet har fortsattinriktats på de nya medlems- och kandidatländerna iCentral- och Östeuropa.Efter fem år som generalsekreterareersattes 1999 av den österrikiskeparlamentarikern . Europarådetsbudget uppgick till drygt en miljard franska franc.Sveriges andel var och det nationellabidraget inklusive vissa partsavtal uppgick till35,5 miljoner kronor.Europarådet och dess övervakningsorganEuropadomstolen omorganiserades 1998, vilket innebaratt domstolen fick en första instans medhetidsengageradeheltidsengagerade domare. Som enkonsekvens av den nya ordningen upphördeEuroparådets kommission för de mänskligarättigheterna att existera 1999. Den nya domstolenhar ställts inför uppgiften att hantera ett stortoch ökande antal klagomål mot Europarådetsmedlemsstater - enbart registrerades över8 000 nya mål. Den genomgripande reformen har ännuinte lett till att handläggningstiderna kunnatförkortas. meddelade inga domar motSverige , medan 27 mål var underhandläggning.Samtliga 41 medlemsländer harratificerat . Avtilläggsprotokollen kan märkas att fem länder underåret ratificerade det sjätte protokollet föravskaffande av dödsstraffet.