bet · GO01UU11 · 2001-05-03 00:00:00 — Rapporten innehåller en radrekommendationer för hur man skall kunna möta deutmaningar mänskligheten står inför, såsom attbekämpa fattigdom och ojämlikhet, förbättrautbildningen, öka säkerheten, minska spridningen avhiv/aids och skydda miljön (yrkande 7).Centerpartiet menar i motion 2000/01:N328 (c)yrkande 2 att i arbetet med att lösa de storaglobala överlevnadsproblemen måste strävan vara attstärka FN:s och FN-organens effektivitet och roll.De anser att FN-systemet måste bli ett bättre ochmindre byråkratiskt instrument för att forma globalastrategier och samordna insatser. Respektiveunderorgan måste få en nyckelroll inom sittansvarsområde, t.ex. i fråga om de globalamiljöproblemen och UNDP för att bekämpa fattigdom.Utskottet noterar att FN:s generalsekreterare isin rapport till millennieförsamlingen pekade på deframsteg som gjorts då den förstamiljökonferensen hölls i . Arbetet med attintegrera ekonomiska, sociala och miljömässigahänsyn pågår bl.a. inom ramen för hållbarutveckling. Åtaganden har gjorts frånmedlemsländerna, men generalsekreteraren kunde dockkonstatera att utmaningarna kräver ytterligareansträngningar. Han uttrycker en förhoppning om attvärldens ledare skall skapa nytt liv i debatten omhållbar utveckling samt lägga grunden för konkretaåtaganden i samband med toppmötet om miljö ochutveckling . har välkomnat atthållbar utveckling, som ett av tre huvudteman,sattes i centrum för millennietoppmötet.Sverige har aktivt medverkat i det förberedandearbetet inför den översyn som toppmötet om miljöoch utveckling i innebär och spelarunder innevarande halvår en nyckelroll iförberedelsearbetet i egenskap av EU-ordförande. har tillsatts för att biståregeringen i detta arbete. Enligt utskottets meningfinns det stora och viktiga frågor att arbeta vidaremed inom området hållbar utveckling. Det är därförav yttersta vikt att toppmötet ger önskatresultat och kan utgöra en god grund för detfortsatta arbetet.Utskottet uppmärksammar även att en reformprocessför FN inleddes , bl.a. i syfte attåstadkomma en mer integrerad och systematiskhantering av miljö och hållbar utveckling inom allaFN:s verksamhetsområden. Ett viktigt led i dettaarbete är att stärka FN:s miljöprogram () ochFN:s kommission för boende och bebyggelsefrågor(UNCHS). har förnyats med en nyledning, en funktionell organisationsstruktur samtrationaliserad budget- och programplanering. FN-reformerna syftar bl.a. till att säkerställa attresurserna kan utnyttjas på bästa och effektivastesätt.Sverige deltar aktivt inom EU och internationelltför att stärka och vidareutveckla deninternationella . Detta innebär enstärkt roll för och dess roll i relation tillde internationella miljökonventionerna, vilket ävenär kopplat till biståndet. EU verkar även för attmiljöavtal och handelsavtal skall vara ömsesidigtstödjande och även denna administration förenklasmed en stärkt miljöförvaltning. Dessa frågor kankomma att behandlas vid toppmötet . Interntinom EU pågår ett arbete med att integreramiljöhänsyn i övriga politikområden.Med vad ovan anförts anser utskottet att motionerna2000/01:U415 (mp) yrkandena 5-7 och 2000/01:N328 (c)yrkande 2 kan besvaras.EU och övriga EuropaBakgrundSverige har under sin ordförandeperiod i EU upphöjtmiljö till en av de tre högst prioriterade frågornaoch kan i EU-sammanhang hålla hög profil påmiljöområdet bl.a. mot bakgrund av att en svensk,, innehar posten sommiljökommissionär. Bland annat skapandet av den inremarknaden har tagit stora resurser ianspråk i det interna EU-arbetet, men man kan nunotera att övriga politikområden fått ökat utrymme.Miljöfrågorna kan mot denna bakgrund komma att bliallt viktigare i den gemensamma politiken.Sverige har sedan EU-medlemskapets början varitpådrivande i arbetet med att integrera miljöhänsynoch hållbar utveckling i all EU-politik. MedAmsterdamfördraget, som trädde i kraft ,har förutsättningarna för detta arbete stärktsväsentligt. På svenskt förslag tog kommissionen framen särskild rapport för hur miljöfrågorna bättre kanintegreras i EU-arbetets olika delsektorer.Rapporten antogs av i ijuni 1998, varför sektorsintegrationen kommit attkallas Cardiffprocessen. har deltagit aktivti arbetet med att utarbeta de strategier, som deolika sektorsråden fått i uppgift att utforma isyfte att integrera miljöhänsyn och hållbarutveckling inom sina verksamhetsområden. Efterbeslut vid möten i 1998, ochHelsingfors har sammanlagt niosektorsråd påbörjat omställningsarbetet. Dessa nio,jordbruk, energi, transport, inre marknaden,industri, utvecklingssamarbete, ekonomiskt ochfinansiellt samarbete, fiske samt de s.k.horisontella frågorna (utrikesministrarnas sektor),skall till toppmötet i även haformulerat klara miljömål för sina områden. Sverigehar också varit drivande i arbetet att enamedlemsländerna om tydliga tidtabeller för att målenoch strategierna skall kunna realiseras.Toppmötet i skall också anta en strategiför ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbarutveckling. Strategin bör vara så konkret att denkan påverka den praktiska politiken och möjliggöraatt förändringar kommer till stånd på sådana områdendär utvecklingen nu går i en ohållbar riktning.Kommissionen fick därför i uppdrag att införGöteborgsmötet presentera ett utkast tillövergripande strategi för EU:s arbete med hållbarutveckling. Strategin är ännu under utarbetande, menutskottet har inhämtat att den kommer att sättafokus på sex prioriterade områden: klimatförändring,naturresurser, hälsofrågor, fattigdom och socialutslagning, åldrande befolkning samttrafikrelaterade problem. Tanken bakom strategin förhållbar utveckling är bl.a. att den skall bli en delav EU:s bidrag till den internationella översynen avAgenda 21-arbetet vid toppmötet (+10).Både sektorsstrategierna och den övergripandestrategin för hållbar utveckling har kommit att blicentrala frågor under det svenska ordförandeskapet iEU.På toppmötet i uppmanades ävenkommissionen att före utgången av utarbetaett förslag till nytt handlingsprogram för miljön.Det sjätte miljöhandlingsprogrammet har dockfärdigställts först och kommeratt behandlas på miljöministrarnas möte i början avjuni. De rådsslutsatser som tjänat som riktlinjerför programmets inriktning betonar att det bör bidratill att göra miljöfrågorna mer lättillgängliga förallmänheten samt till att utvärdera, stärka ochutveckla de styrmedel som används inom EU:smiljöpolitik. Miljöhandlingsprogrammet kan beskrivassom en konkretisering av miljödimensionen istrategin för hållbar utveckling. Det utkast avprogrammet som presenterats och är föremål fördiskussion inom EU-institutionerna lyfter särskiltfram områden såsom klimatförändring, hälsa ochmiljö, naturen och den biologiska mångfalden samtförvaltningen av naturresurserna. antogkommissionen även ett förslag till kemikaliestrategiför EU. Den präglas av att industrin åläggs ettökat ansvar för miljövård och miljöhänsyn i sambandmed kemikalieanvändning.Behandling av motionerKommittémotion 2000/01:MJ762 (mp) handlar bl.a. omratificering av Kyotoprotokollet. Motionärernabeklagar att så få länder ratificerat och isynnerhet att inte fler industrialiserade länderratificerat protkollet. De anser att inomramen för EU bör verka för att alla EU:smedlemsstater ratificerar Kyotoprotokollet(yrkande 5).Utskottet kan konstatera att arbetet medklimatförändring utgör en angelägen utmaning som ärlänkad till den ekonomiska globaliseringen. Denhöjda temperaturen i atmosfären får bl.a. till följdatt glaciärer smälter, havsnivån stiger ochökenspridningen förvärras. FN:s klimatpanel, IPCC,värderar information och rapporter om klimatfrågorfrån över 2000 forskare från hela världen och anserdet vara vetenskapligt fastlagt att klimatet kommeratt förändras utöver naturliga variationer på grundav människans stora utsläpp av växthusgaser, främstkoldioxid, som bidrar till uppvärmningen avatmosfären. Uträkningar gjorda av IPCC har visat attutsläppen av koldioxid skulle behöva minska globaltmed för att stabilisera dem till nivå(ca koldioxid ). Utskottetnoterar att det föreligger ett stort behov avforskning på området då kunskapen omklimatrelaterade samband är begränsad.Den svenska klimatkommittén avlämnade under våren2000 sitt betänkande Förslag till svenskklimatstrategi (SOU 2000:23), vari man arbetar medmålet att ha minskat utsläppen med 50 %jämfört med nivån 1990. Kommittén föreslog attSverige skulle minska sina utsläpp av växthusgasermed fram till jämfört med1990. fastställde 1993 (bet.1992/93:JoU19) att utsläppen av koldioxid frånfossila källor skulle stabiliseras på 1990års nivå för att därefter minska. Enligt den senasttillgängliga statistiken låg de totala utsläppen avväxthusgaser i mycket nära 1990 årsnivå. Ytterligare beräkningar kommer att redovisas iden tredje nationalrapporten om klimatförändring,som är under framtagande.Klimatkonventionen syftar till att stabilisera denglobala koncentrationen av växthusgaser till enofarlig nivå och i Kyotoprotokollet (1997) har deindustrialiserade länderna gjort åtaganden om attgemensamt åstadkomma utsläppsminskningar påsammanlagt fram till tidsperioden 2008-2012.Dock tillämpas en bördefördelning, varför åtagandetär -för EU, -för och -för Japan.EU:s andel fördelas i sin tur inbördes, varvidSverige tillskrivits +4 %. Statsministern ochmiljöministern har dock uttalat stöd förklimatkommitténs förslag på -och en propositionom klimatkommitténs föreslagna målsättning väntashösten 2001. Utskottet konstaterar att hörtill de pådrivande industrialiserade länderna iförhandlingarna om utsläppsminskningar.Konventionens sjätte partsmöte (s.k. COP6) i inovember 2000 handlade om vilka regler ochmekanismer som skall gälla då åtagandena skallförverkligas. Dock bröt förhandlingarna samman pågrund av oenighet kring bl.a. handel medutsläppsrättigheter, system för tidig förvarning ochtillgodoräknande av s.k. sänkor.Förhandlingsrundan skall återupptas (s.k. COP6bis) i och det är utskottets meningatt Kyotoprotokollet kan ratificeras först närparterna kommit överens om vilka spelregler somskall gälla för dess implementering. Det är därförav stor vikt att de fortsatta klimatförhandlingarnanår framgång. Den har i egenskapav ordförandeland i EU aktivt deltagit iförberedelsearbetet inför det kommande mötet i även nationellt pågår förberedelser för attmöjliggöra en snabb ratificering avKyotoprotokollet. EU arbetar med som mål förratificering, vilket även bekräftades påmiljöministermötet i i månadsskiftetmars-april 2001. I samband med mötet diskuteradesäven det beklagliga i att den amerikanska regeringennyligen lämnat ett budskap att inte tänker följauppgörelsen från Kyoto att minska utsläppen avkoldioxid och andra växthusgaser. står för 25 %av de globala utsläppen och är därför en viktigaktör i denna fråga. För att Kyotoprotokollet skallkunna träda i kraft krävs att 55 medlemsstateromfattande av de globala utsläppen harratificerat protokollet. Utskottet anser det därförvara mycket viktigt att lever upp till deåtaganden som gjordes 1997.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion2000/01:MJ762 (mp) yrkande 5 kan besvaras.I partimotion 2000/01:MJ711 (c) påtalas att har godaförutsättningar att vara ett föredöme påmiljöområdet. ställs nya krav påinternationellt samarbete, då många av dagensmiljöproblem är globala. Motionärerna menar attSverige därför tillsammans med de övriga nordiskaländerna bör gå före och bilda en nordiskmiljöunion. Bildandet av en sådan skulle kunna tjänasom ett viktigt exempel på hur nationsgränser intestoppar miljöarbetet och geaffärsmöjligheter för svenska och nordiska företag.Bland annat skulle miljöunionen kunna arbeta medklimatfrågorna och exempelvis införa ett system medhandel av utsläppsrättigheter i ocheventuellt i (yrkande 14).Utskottet konstaterar att det inom ramen för detnordiska ministerrådet och Baltic Sea Region (BASREC) redan pågår ettintegrationsarbete på miljöområdet. ut på att utveckla planerna på ettförsöksområde (s.k. testing ground) för de flexiblamekanismerna i . Dessa mekanismer,som instiftades genom Kyotoprotokollet, ärinstrument med vars hjälp länder kan tillgodoräknasig de utsläppsminskningar som görs i andra länder,bl.a. genom handel med utsläppsrättigheter och genomolika projekt. Den grundläggande tanken bakomförsöksområdet är både att främja energisamarbeteti regionen och att tillse att Kyotoprotokolletsåtaganden uppnås. Försöksområdet kan därmed ses somen åtgärd med flera positiva effekter.På de nordiska statsministrarnas uppdrag pågårinom Nordiska ministerrådets ram även ett samarbeteom att ta fram en strategi för hållbar utveckling iNorden, som skall inriktas på områden där denordiska länderna har gemensamma intressen ochsärskilt goda förutsättningar att samarbeta ochskapa ett mervärde. Strategin omfattar områden såsomklimatförändringar, hav, kemikalier,livsmedelssäkerhet, energi, transport, lantbruk,näringsliv, fiske, och skogsbruk. De nordiskaländernas miljöstrategi syftar till att bevara denbiologiska mångfalden, att uppnå en hållbaranvändning av naturresurserna och att minskaföroreningar och utsläpp under kritiskabelastningsgränser. Utskottet vill framhålla att denform av miljösamarbete som existerar pånordisk nivå är tillräcklig och betvivlar att ettformellt bildande av en miljö-union skulle vara merändamålsenlig. Ytterligare institutionaliseringriskerar även ta resurser från det miljöarbete somSverige driver inom ramen för EU.Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion2000/01:MJ711 (c) yrkande 14.I kommittémotion 1999/2000:U802 (v) framhållsbehovet av att öka näringslivets miljöinvesteringari . Utsläppen i drabbar allaländer i regionen och det ligger därför i svensktintresse att tillse att våra miljömisstag inteupprepas i öst. har svenskt näringsliv potentiell marknad för modern miljöteknik ochmiljöanpassade produktionsmetoder i dessa länder.Motionärerna menar att regeringen därför bör främjaen sådan utveckling och ta initiativ tillnäringslivskonferenser i syfte att höja nivån på desvenska miljöinvesteringarna i (yrkande5).Främjandet av en miljömässigt hållbar utvecklingär ett av de mål som skall styra det svenskasamarbetet med Central- och Östeuropa.Utgångspunkten för de svenska insatserna iÖstersjösamarbetet är åtgärdsprogrammet förÖstersjön som statsministrarna beslutade attupprätta vid . senareantog Östersjöstaternas miljöministrar detframförhandlade programmet, som identifierade 132åtgärder att vidtagas i syfteatt återställa den ekologiska balansen i Östersjön.Vid regeringskonferensen om Östersjösamarbetet iVisby 1996 fastlades också att hållbar utvecklingskulle vara grunden för samarbetet i regionen.Östersjörådet antog senare trehandlingsprogram, varav ett rörde miljön. Inom ramenför åtgärdsprogrammen bidrar bl.a. medfinansiering till projekt som skall förbättravattenreningssystem och avloppshantering i flerastora städer runt . Utskottet delaruppfattningen att det är viktigt att komma åtproblemet med föroreningar i och kankonstatera att ett antal insatser i den riktningenredan har initierats. Det finns ett enormtfortsatt behov av miljöinvesteringar i ochflera svenska företag har redan etablerat verksamhetdär. Inom ramen för arbetet med de regionalatillväxtavtalen skapas en överblick avmiljösituationen i flera länder i Central- ochÖsteuropa, vilket identifierat vilka möjliga affärersvenska företag kan delta i. Den svenska regeringensatsar på att främja svenska miljöinvesteringar iÖsteuropa även om det inte alltid görs i formen avnäringslivskonferenser. Den typ av information somlägger grunden för investeringar ochföretagssamarbete härstammar ofta från direktakontakter på regional eller lokal nivå samt denkunskap som finns tillgänglig hos Sida, ,, m.fl.Utskottet noterar att inom ramen för östbiståndetbedrivs, genom bl.a. Sida och , ettaktivt bilateralt miljösamarbete i Östersjöregionen.Den s.k. andra Östersjömiljarden har som mål attstärka svenska företags position i området. Medeldärifrån har bl.a. delegerats till () och iStockholms län. Även inom det treårsprogram (1999-2001) som man arbetar med för utvecklingssamarbetetmed , fastslås attmiljöinsatser skall ges en fortsatt hög prioritet.Samarbetet skall inriktas på institutionelltsamarbete, lagstiftningsområdet och insatserrelevanta för EU-anpassningen. En viktig del av detsvenska stödet är just anpassningen till unionensregelverk på miljöområdet. Inom miljö- ochenergisamarbetet betonas behovet av investeringaroch stöd till små- och medelstora företag inom ramenför StartÖst-programmet. Det svenska kärnsäkerhets-och strålskyddsprogrammet har varit ett annatframgångsrikt samarbete vilket har uppfyllt flera avde mål som fastställdes när verksamheten inleddes1992. Utskottet vill även framhålla att en fortsattkonkretisering av EU:s nordliga dimension skullekunna stärka EU:s roll i arbetet att förbättramiljösituationen i bl.a. Östersjöregionen.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion1999/2000:U802 (v) yrkande 5 kan besvaras.Den allvarliga miljöförstöringen i Öst- och äräven temat för motion 1999/2000:U221 (kd). Därframhålls att miljöförstöringen, exempelvisradioaktivt nedfall, får svåra konsekvenser förbefolkningens, främst barnens, hälsa. Motionärernamenar att den i EU och iinternationella forum bör verka för attmiljösamarbetet med berörda länder intensifieras isyfte att bl.a. förbättra barnens hälsa (yrkande 8).Utskottet kan konstatera att i samarbetemed länderna i utgör socialutveckling ett av de fyra huvudmålen. Beträffandebarn och ungdomar görs både insatser inriktade påutveckling av socialtjänst och utbildning i socialtarbete och direkta insatser för att förbättra barnssituation. Inom ramen för EU-samarbetet har länkenmellan miljö och hälsa fått ökad uppmärksamhet,vilket bl.a. manifesterats i det nyligenpresenterade utkastet till EU:s sjättemiljöhandlingsprogram. Sambandet mellan hälsa ochmiljö är ett av de fyra prioriterade områdena iprogrammet. Målet är att uppnå en så godmiljökvalitet att den förorening människan står för(inbegripet olika typer av strålning) inte medförnågra nämnvärda effekter på eller risker förmänniskans hälsa. I programutkastet betonas att detkrävs en helhetssyn på miljö och hälsa, som sätterförsiktighetsprincipen och förebyggande av risker icentrum och tar hänsyn till särskilt sårbara gruppersom barn och äldre. har kunnat varapådrivande i framtagandet av det nyamiljöhandlingsprogrammet, inte minst mot bakgrund avatt innehar ordförandeskapet i EU därmiljöfrågor prioriteras.Med vad ovan anförts anser utskottet att motion1999/2000:U221 (kd) yrkande 8 kan besvaras.2 Miljö och handelUtskottet uppmärksammar i detta kapitelsambandet mellan miljö- och handelsfrågor,följt av behandling av motioner om s.k. grönGSP i EU:s handelspolitik, relationen mellanmiljö- och handelsavtal och nordiskmiljömärkning. Utskottet har för samtligayrkanden funnit att det svenska agerandetligger i linje med vad motionärernaeftersträvar, varför yrkandena besvaras.BakgrundDe senaste 25 årens kraftigt ökade handel har ävenfått konsekvenser för miljön, med ökat resursuttagoch ökade utsläpp av växthusgaser. Att beaktasambandet mellan miljöhänsyn och handel är enväsentlig faktor för att kunna uppnå en långsiktigthållbar utveckling. I vissa länder utgör i stortsett all export råvaror och jordbruksproduktervilket gör den ekologiska balansen särskilt utsattdå ökad efterfrågan och behov avproduktivitetsökning sätter krav på högreavkastning. Länken mellan miljöhänsyn ochhandelspolitik utreds och beaktas i bl.a. EU ochinternationella organisationer såsom FN,() och Organisationenför ekonomiskt samarbete och utveckling ().En hållbar utveckling är ett uttalatmål för WTO. deltar i de internationelladiskussionerna om handel och miljö främst inom för handel och miljö, vilket har storbetydelse för att påverka och genomdriva eventuellaförändringar i handelsregelverket med inriktning moten hållbar utveckling. Det anses allmänt attmiljöfrågorna endast kan lösas inom ramen för enbredare WTO-förhandling. Regeringen har i flerasammanhang betonat att det är ett av många viktigamål i en ny runda i WTO. och EU verkar föratt miljöfrågorna skall kunna integreras sektors-övergripande i alla områden som förhandlas, bl.a. isyfte att enklare kunna hantera specifikamiljöfrågor som exempelvis relationen mellanhandelsregelverket och handelsåtgärder imiljökonventioner, försiktighetsprincipens utrymme iWTO-regelverket samt frågan ommiljömärkningssystemens relation till WTO-avtalet.Det är i detta sammanhang av stor vikt atthandelsavtalen stämmer överens med deinternationella miljökonventioner somframförhandlats. Från sida har idén medmiljökrav i handelssammanhang mottagits med vissskepsis av rädsla att de från i-ländernas sida skallanvändas i protektionistiskt syfte och att produkter därmed kan komma att utsättasför nya handelshinder.FN:s konferens för handel och utveckling ()utgör ett viktigt stöd för i samband meden friare världshandel. bedriverhandelsstödjande tekniskt bistånd med särskildinriktning på de minst utvecklade länderna. DåUNCTAD:s tionde konferens ägde rum i ifebruari samlades 2000 deltagare från 159länder. Den hölls således snart efter det att WTO:stredje ministerkonferens i misslyckats medatt nå resultat, vilket märkbart påverkadeförhandlingarna. Den gemensamma ambitionen att visaenat stöd för det internationella handelssystemetframgår mycket tydligt av Bangkokdeklarationen, ochviljan att överbrygga motsättningar mellan i- och kom till tydligt uttryck. Vidare lyftes deminst utvecklade ländernas (MUL-ländernas) problemfram, genom att man betonade vikten av att ta störrehänsyn till utvecklingsfrågorna, även indirektinbegripet miljöhänsyn, i WTO och till hur bättre skall kunna inlemmas i processen(den s.k. utvecklingsdimensionen). Deklarationenpekar på behovet av dialog och engagemang för att bättre skall kunna utnyttjaglobaliseringens fördelar.Även inom ramen för EU bedrivs arbete med attkoppla samman handelspolitik och miljöfrågor. Påinitiativ av EU anordnade WTO ett särskilthögnivåmöte om handel och miljö 1999, i syfte attöka förståelsen mellan industrialiserade länder ochutvecklingsländer samt ge enskilda ochintresseorganisationer möjlighet att delta idebatten.Behandling av motionerI partimotion 2000/01:N328 (c) framhålls att EU:sställning inom världshandeln bör kunna användasoffensivt för att t.ex. driva miljökrav genompositiva incitament. Motionärerna anser därför atten övergripande målsättning inom handelspolitikenbör vara att införa grön GSP (ofPreferences), dvs. generösare tullbestämmelser fördem som når upp till vissa fastställda miljökrav, påexempelvis jord- och skogsbruksprodukter (yrkande10).Utskottet vill erinra om vikten av att se dennafråga i ljuset av mål att på siktåstadkomma helt öppna marknader för föralla jordbruksprodukter. Efter aktivt svensktengagemang, beslutade EU:s allmänna råd iår om ett första steg i denna riktning. Från och medden5 är alla varor, med tre undantag,tullfria för de minst utvecklade länderna. De treundantagen är bananer (helt tull- och kvotfria 2006)samt ris och socker (tull- och kvotfritt ).Regeringen har i handel/miljö-sammanhang drivit attnolltullar, dvs. inte bara en viss tullreduktion,skall gälla för jordbruksprodukter som är hållbartoch ekologiskt producerade i u-länderna.Av miljöpolitiska skäl finns det flera somförespråkar att en övergripande målsättning i EU:shandelspolitik borde vara att tillämpa s.k. grön GSPpå handelsvaror. Man har försökt införa grön GSP förtropiskt timmer, men inga länder har utnyttjatmöjligheten att ansluta sig. blevdet även möjligt för länder att ansöka om densärskilda stimulansordningen för miljön, men inteheller för detta har några ännu visatintresse. Förmånsländernas första reaktioner har istället präglats av viss misstänksamhet. Några avländerna har principiella invändningar mot attinföra samband mellan handel och miljömässiganormer. Andra fruktar en inblandning i sina inreangelägenheter och befarar att EU kommer att avslåen eventuell ansökan.