bet · GO01LU15 · 2001-03-08 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet närmare 40motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år2000 i olika frågor rörande föräldrabalken.Motionsyrkandena avser i huvudsak frågor om talerättvid hävande av faderskap, homosexuellas rätt attadoptera och få assisterad befruktning, vårdnad,umgänge, myndighetsåldern samt gode män ochförvaltare.I ärendet har en utfrågning ägt rum med företrädareför och Socialdepartementet.Därutöver har företrädare för grupperna AdopteradesRöst samt Adopterades och andras egna röst har införutskottet respektive den 30januari 2001 framfört synpunkter i ärendet.Utskottet avstyrker bifall till samtligamotionsyrkanden, de flesta med hänvisning tilltidigare ställningstaganden och pågåendelagstiftningsarbete.Till betänkandet har fogats fyra reservationer ochtre särskilda yttranden. 2000/01:L402 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en sådan ändring iföräldrabalken att nära anhöriga, som mor- ochfarföräldrar, får föra talan om umgänge.2000/01:L406 av () vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:1. begär att regeringen gör en översyn avden samlade adoptionslagstiftningen.2. begär att regeringen ser över 25-årsgränsen för adoption i enlighet med vad somanförs i motionen.3. begär att regeringen gör en översyn avensamståendes rätt att prövas som adoptivföräldrar ienlighet med vad som anförs i motionen.2000/01:L413 av () variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att ändrabetalningsrutinerna för gode män och förvaltare.2000/01:L415 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en höjning avgränsen för arvoderingsansvar mellan kommun ochhuvudman för förmyndare, gode män och förvaltare.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att kommunerna börha arvoderings- och utbetalningsansvaret förförmyndare, gode män och förvaltare.2000/01:L416 av de ochBerit () vari föreslås att riksdagenfattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att talerätt omhävande av faderskap för såväl efterlevande maka sommannens arvingar bör införas.2000/01:L417 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:Riksdagen beslutar om sådan ändring avföräldrabalken att en förmyndare, god man ellerförvaltare kan redovisa sina uppdrag efterdet att uppdraget påbörjats och vidsamma tid.2000/01:L418 av och (m,kd) vari föreslås att fattar följandebeslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vikten av attbarnets behov skall styra utformningen av umgängetmed föräldrarna.2000/01:L419 av () vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att utreda ökademöjligheter att motverka umgängessabotage.2000/01:L421 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen begär att regeringen lägger fram förslagtill ändring av 6:15 a § FB så att mor- ochfarföräldrar kan väcka talan i domstol om rätt tillumgänge med avlidna barns barn i de fall barnensvårdnadshavare motsätter sig det umgänge sombegärts.2000/01:L429 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:1. begär att regeringen lägger framförslag till ändring av lagstiftningen rörande godman och förmyndare så att det kan bli möjligt attutse någon av dessa till stöd för barn i familjerdär missbruk, misshandel och psykisk sjukdomförekommer.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att frivilligaorganisationer ges möjlighet att komplettera offent-liga sektorn genom att deras medlemmar kan utsestill god man eller förmyndare till stöd för utsattabarn.2000/01:L433 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om förslag till ändringi om talerätt vid hävande avfaderskap.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om utredning avrättsläge och praxis rörande talerätt vid hävande avfaderskap.2000/01:L436 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att vid utformningenav en framtida adoptionslag barnens bästa skallgälla med hänsyn till forskning och erfarenhet.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att en allmänförsiktighetsprincip iakttas och givarländernas syn-punkter vägs in.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att gekompletterande direktiv till utredningen (JU1999:02)Kommittén "barn i homosexuella familjer".2000/01:L439 av m.fl. (s) variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att myndighetsålderskall följa kalenderår i stället för födelsedatum.2000/01:L443 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om homosexuellasrättigheter när det gäller adoption ochinsemination.2000/01:L444 av () vari föreslås attriksdagen fattar följande beslut:3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om närståendeadoption.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om internationellaadoptioner.2000/01:L446 av och () vari föreslås att riksdagenfattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om misshandel,kränkningar eller sexuella övergrepp i samband medvårdnadsutredningar.2000/01:L448 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att ett lagskydd motekonomiskt utnyttjande av hjärnskadade införs.2000/01:L449 av m.fl. (s) variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om familjebildningar.2000/01:L453 av och ()vari föreslås att fattar följande beslut:Riksdagen tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vidgad talerätt förefterlevande maka och barn till avliden i mål förhävande av faderskap enligt lag.2000/01:L459 av m.fl. (fp) variföreslås att fattar följande beslut:6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om s.k.styvbarnsadoption.2000/01:K397 av m.fl. (c) variföreslås att fattar följande beslut:14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att alla myndigapersoner bör ha rätt att bli prövade som adoptiv-föräldrar.2000/01:Ju724 av m.fl. (v, s, c,fp, mp) vari föreslås att fattar följandebeslut:11. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att endast barnetsbästa skall vara utgångspunkten vid adoption ochinsemination - inte föräldrarnas könsidentitet ellersexuella läggning.2000/01:Sf241 av () vari föreslåsatt fattar följande beslut:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att en översyn börgöras av adoptionslagstiftningen.2000/01:Sf273 av m.fl. (kd) variföreslås att fattar följande beslut:3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att dagenssamarbetsavtal bör utvecklas ytterligare.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om uppföljning avutvidgningen av lagen om gemensam vårdnad.2000/01:Sf274 av m.fl. (mp) variföreslås att fattar följande beslut:6. beslutar om ändring i lagen så atthomosexuella par ges rätt att prövas somadoptivföräldrar.7. begär att regeringen lägger framförslag till ändring i lagen så att barn som levermed homosexuella föräldrar får samma rättsskydd somandra barn.2000/01:So458 av m.fl. (mp) variföreslås att fattar följande beslut:13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om vårdnadsöverföring.14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om adoption.15. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om möjlighet för släktatt begära umgänge. InledningI betänkandet behandlar utskottet ett antal motionerfrån den allmänna motionstiden i skildafrågor rörande rättsförhållandet mellan föräldraroch barn. Motionsspörsmålen gäller i huvudsaktalerätt i mål om hävande av faderskap,homosexuellas rätt att adoptera och kunna fåassisterad befruktning, vårdnad, boende, myndig-hetsåldern samt gode män och förvaltare.Rättsförhållandet mellan föräldrar och barnregleras i . hargenomgått betydande förändringar under de senastedecennierna. fattade riksdagenbeslut om ändringar i bl.a. bestämmelserna omvårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168, bet. LU1982/83:17, rskr. Ett av syftena medlagändringarna var att stärka barnens rättsligaställning. Genom lagändringarna blev det bl.a.möjligt för makar att utan särskilt domstolsbeslutefter en skilsmässa gemensamt utöva vårdnaden omsina barn. Vidare förenklades förfarandet i de falldå ogifta föräldrar som bor tillsammans med sinabarn vill få gemensam vårdnad om barnen. I deändrade bestämmelserna slogs också fast att barnetsvårdnadshavare har ansvar för att barnets behov avumgänge med den andre föräldern tillgodoses.Under våren 1983 antog också ändringar iföräldrabalkens bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge(prop. 1982/83:165, bet. LU 41, rskr. 369).Ändringarna innebar bl.a. att möjligheterna attbesluta om polishämtning av barn begränsades och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet iviss mån utökades. Vidare gavs allmän domstolmöjlighet att, i samband med avgörande om vårdnadeller umgänge, i vissa fall förordna omverkställighet.Hösten 1990 beslutade om ytterligareändringar av bestämmelser om vårdnadoch umgänge (prop. 1990/91:8, bet. LU13, rskr. 53).Ändringarna, som trädde i kraft ,syftade särskilt till att underlätta en utvecklingmot att föräldrarna i större utsträckning skall taett gemensamt ansvar för barnet och själva kommaöverens om hur vårdnads- och umgängesfrågor skalllösas. Ett viktigt inslag i reformen var en satsningpå s.k. samarbetssamtal, samtal där föräldrarnaunder sakkunnig ledning försöker nå enighet i frågorrörande vårdnad och umgänge. De nya reglerna innebaratt samarbetssamtal skall erbjudas föräldrar i allakommuner. Vidare innebar ändringarna att domstolen iett mål om vårdnad eller umgänge kan ta initiativtill att samarbetssamtal kommer till stånd och upp-dra åt socialnämnden eller något annat organ attanordna samarbetssamtal. När det gäller ogiftaföräldrar innebar reformen att dessa skall kunna fågemensam vårdnad genom en anmälan till socialnämndeni samband med att faderskapet fastställs. Enuttrycklig bestämmelse infördes om att domstol, i defall gemensam vårdnad inte är aktuell, vidbedömningen av vad som är bäst för barnet särskiltskall fästa avseende vid barnets behov av en näraoch god kontakt med båda föräldrarna. När det gällerumgänge innebar de nya reglerna att vårdnadshavarenskall lämna sådana upplysningar om barnet som kanfrämja umgänget. En annan nyhet var att deinterimistiska besluten, i stället för att avsevårdnaden, skall kunna ta sikte på vem barnet skallbo tillsammans med.År 1995 beslutade att införa uttryckligabestämmelser i om barnets rätt attkomma till tals i bl.a. mål och ärenden om vårdnadoch umgänge samt i adoptionsärenden (prop.1994/95:224, bet. 1995/96: LU2, rskr. När endomstol skall avgöra vad som är till barnets bästaskall domstolen ta hänsyn till barnets vilja medbeaktande av barnets ålder och mognad. Reformeninnebar vidare att den som verkställer utredning isådana mål skall, om det inte är olämpligt, sökaklarlägga barnets inställning och redovisa den förrätten. De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari1996.Ytterligare steg i syfte att betona vikten avsamförståndslösningar och att underlätta förföräldrar att i så stor utsträckning som möjligtkomma överens om hur frågor som rör vårdnad om barnm.m. skall lösas togs (prop. 1997/98:7,bet. LU12, rskr. 229 och 230). Andra syften med dedå beslutade ändringarna i var attöka användningen av gemensam vårdnad, även i falldär en av föräldrarna motsätter sig detta, och attytterligare understryka betydelsen av barnets viljai mål och ärenden om vårdnad och umgänge.Lagändringarna trädde i kraft den 1 oktober 1998.Våren 1999 beslutade i enlighet medutskottets förslag i betänkande 1999/2000:LU15 etttillkännagivande om en utvärdering av 1998 årsföräldrabalksreform, såvitt avser gemensam vårdnadmot en förälders vilja och barnets boende.Utskottet övergår härmed till att under skildarubriker behandla de olika frågor som haraktualiserats i motionerna. Frågorna tas upp i denordning de regleras i föräldrabalken.Talerätt i mål om hävande av faderskapDe grundläggande reglerna om faderskap till barnfinns i 1 kap. . Om modern är gift vidbarnets födelse skall enligt 1 kap. 1 § mannen iäktenskapet anses som barnets far. Denna s.k.faderskapspresumtion omfattar även den situationenatt modern är änka och barnets föds inom sådan tidefter mannens död att det kan vara avlatdessförinnan.Faderskapspresumtionen kan brytas av domstol vidvissa i 1 kap. 2 § närmare angivnafall. Ett sådant föreligger när det är utrett attmodern haft samlag med annan än maken under den tiddå barnet kan vara avlat och det med hänsyn tillsamtliga omständigheter är sannolikt att barnetavlats av den andre. Ett annat fall är då en annanman bekräftar faderskapet till barnet och mannen iäktenskapet godkänner bekräftelsen.Är modern ogift vid barnets födelse eller har enfaderskapspresumtion brutits skall faderskapetfastställas genom bekräftelse eller dom. Bekräftelseav faderskapet är en formbunden rättshandling, somskall ske skriftligen och bevittnas av två personer.Dessutom skall bekräftelsen godkännas av social-nämnden och av modern. Enligt 1 kap. 4 §föräldrabalken kan en faderskapsbekräftelse ske ävenföre barnets födelse.Visar det sig senare att den som lämnatbekräftelsen inte är far till barnet skall rättenförklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom.En faderskapsdom förutsätter att det har utretts attmannen haft samlag med barnets mor under tid dåbarnet kan vara avlat samt att det med hänsyn tillsamtliga omständigheter är sannolikt att barnet haravlats av honom. Enligt 2 kap. 1 § ärsocialnämnden skyldig att försöka utreda vem som ärfar till ett barn när faderskapet inte följer direktav presumtionsregeln.När det gäller upphävande av faderskapspresumtionhar enligt 3 kap. 1 § i vissa fallmannens maka och arvingar rätt att väcka talan viddomstol. Sådan rätt föreligger i de fall mannenavlidit före barnets födelse eller om mannenvisserligen avlidit efter barnets födelse men intevaraktigt sammanbott med barnet och inte hellerefter barnets födelse bekräftat att barnet är hans.Rätt att väcka sådan talan föreligger däremot inteom vid mannens död har förflutit fråndet att talan, som grundats på att mannen är fartill barnet, väckts mot honom och han fått del däraveller om har förflutit sedan anspråkpå samma grund framställts mot mannens dödsbo.Bestämmelsen har motiverats med att övervägande skältalar för att mannens arvingar inte skall ha någonrätt att väcka talan om hans faderskap till barnetnär han själv inte har vidtagit några åtgärder föratt få detta upphävt.Sammanfattningsvis är alltså huvudregeln attarvingarna till mannen inte har någon talerätt. Deundantagssituationer som är motiverade gällerframför allt de fall då mannen över huvud tagetaldrig känt till barnets födelse (prop. 1975/76:170,s. 169).I fråga om faderskapsbekräftelse finns ingabestämmelser i lag om vem som äger föra talan omogiltigförklaring. Av rättsfallet NJA 1988 s. 525följer emellertid att de bestämmelser om talerättför mannens arvingar, inklusive begränsningarna italerätten, som enligt 3 kap. 1 § föräldrabalkengäller vid upphävande av faderskapspresumtion skalltillämpas analogivis vid ogiltigförklaring av enfaderskapsbekräftelse.När faderskapet har fastställts genom en dom somvunnit laga kraft skiljer sig situationen frånpresumtions- och bekräftelsefallen så till vida attfaderskapsfrågan är definitivt avgjord. Enomprövning av domen kan därför i princip endast skeom resning beviljas av antingen Högsta domstoleneller hovrätt. Enligt 58 kap. 1 § rättegångsbalkenkan resning beviljas om nya omständigheter ellerbevis åberopas, vilka sannolikt skulle ha lett annan utgång i målet. Några särskilda regler omvem som är behörig att söka resning finns inte, menuppenbart är att den som var part i målet också kanvara resningssökande. I sammanhanget kan nämnas atttalan om fastställande av faderskap enligt 3 kap. 6§ första stycket kan föras av barnetmot en avliden mans arvingar.Enligt lagen (1958:642) om blodundersökning m.m.vid utredning av faderskap (blodundersökningslagen)kan en domstol i mål om faderskap förordna omblodundersökning eller annan undersökning rörandeärftliga egenskaper. Sedan ett faderskap harfastställts genom bekräftelse eller genom dom somhar vunnit laga kraft, kan rätten enligt 1 a §förordna om blodundersökning om det först efterbekräftelsen eller domen har framkommit om-ständigheter som ger anledning till antagande attnågon annan man än den som har fastställts vara farhar haft samlag med modern under tid då barnet kanvara avlat. Förordnandet om blodundersökning kanavse den som har fastställts vara far, modern,barnet eller den andre mannen. Har faderskapetfastställts genom bekräftelse, kan förordnande omblodundersökning meddelas i mål om att bekräftelsensaknar verkan mot den som har lämnat den. Ett sådantförordnande kan begäras av någon av parterna imålet. Har någon talan inte väckts om attbekräftelsen saknar verkan, prövas frågan om förord-nande av blodundersökning enligt lagen (1996:242) omdomstolsärenden. Ett sådant förordnande kan begärasav den som kan vara part i ett mål om attbekräftelsen saknar verkan. Har faderskapetfastställts genom dom som har vunnit laga kraft,prövas frågan om förordnande av blodundersökningenligt lagen om domstolsärenden. Ett sådantförordnande kan begäras av någon av parterna i dettidigare målet.I samband med tillkomsten av 1 a §blodundersökningslagen (prop. 1982/83:8)konstaterades att blodundersökningsmetodiken undersenare år har utvecklats kraftigt. Möjligheten attgenom blodundersökning utesluta någon som felaktigthar utpekats som far angavs vara mycket stor. Detvar tänkbart att en del fall där faderskapetgrundats på äldre och bristfällig metodik skullebedömas annorlunda om faderskapet prövades enligt denya metoderna. Enbart den omständigheten attvetenskapen rörande blodundersökningar har gåttframåt sedan faderskapet fastställdes genom entidigare dom ansågs dock inte vara ett tillräckligtskäl för resning.Mot denna bakgrund föreslogs att en domstol skallkunna förordna om blodundersökning, även närfaderskapet fastställts genom en dom eller enbekräftelse och det framkommer sådana omständighetersom ger anledning till antagande att någon annanman, som inte har varit föremål förblodundersökning, har haft samlag med modern undertid då barnet kan vara avlat. För att interelationerna mellan ett barn och den som anses varadess far skall störas i onödan krävs således attnågon ny omständighet har inträffat som gör attfaderskapet kan ifrågasättas. Motivet tillbegränsningsregeln angavs i propositionen vara attett barn inte bör riskera att bli faderlöst lång tidefter sin födelse. Utskottet tillstyrktepropositionens förslag, och följdeutskottet (bet. LU 1982/83:9).I motion L416 av de ochBerit (båda m) anförs att många änkor harställts i en psykologiskt och ekonomiskt svårsituation vid sin makes frånfälle, då det plötsligtuppdagats att det finns en tidigare okänd arvinge.Även om änkan misstänker att faderskapet är felak-tigt har hon små möjligheter att väcka talan.Om faderskapet är fastslaget genom dom enligt 1 kap.3 § är faderskapsfrågan definitivtavgjord och änkan har små möjligheter attifrågasätta faderskapet. Hon har helt enkelt ingentalerätt enligt lagen. Enligt motionärernas meninghar reglerna på detta område inte följtsamhällsutvecklingen. I motionen pekas på attmetoderna för fastställande av faderskap ärhelt andra . Vidare anförs att både änkanoch den avlidnes barn skulle vinna ökad rätts-säkerhet och trygghet om talerätt för hävande avfaderskap infördes för såväl efterlevande maka sommannens arvingar. I motionen yrkas ett tillkännagi-vande från sida i enlighet med detanförda.Viviann och (båda c) framhålleri motion L453 att det måste anses vara i såvälbarnets som en utpekad fars intresse att ettfaderskap blir riktigt fastställt. Enligt nuvarandelagstiftning saknar emellertid en änka möjlighet attväcka talan i ett mål om hävande av ett faderskapsom hennes man tilldömts av domstol. Reglerna ärgamla och innebär brister i rättssäkerheten förefterlevande maka och för barnet. Med dagenseffektiva metoder för fastställande av faderskap kanalla tvivel undanröjas. Den nuvarande lagstiftningenmåste därför förändras och den efterlevande makenges möjlighet att väcka talan i ett mål om hävandeav faderskap.I motion L433 anför och (båda fp) att det ligger i alla parters intresse -moderns, barnets och den utpekade faderns - att ettfaderskap blir riktigt fastställt. Enligtmotionärerna har vetenskapen om blodundersökningarutvecklats så att fastställelse av faderskap ärmöjligt långt efter det att den utpekade fadernavlidit. En eventuell förändring av lagen när detgäller talerätt om hävande av faderskap måste dockske med barnets bästa för ögonen. I motionen yrkasatt skall tillkännage för regeringen somsin mening vad i motionen sålunda anförts om förslagtill ändringar i om talerätt vidhävande av faderskap (yrkande 1). Motionärerna anförvidare att lagstiftning och praxis är inkonsekventanär det gäller talerätt i fråga om faderskap. Närett faderskap fastställts genom presumtion byggernuvarande lagstiftning om talerätt för en avlidenmans maka och arvingar på avvägningar mellan deolika intressen som kan göra sig gällande.Bestämmelser om vem som äger föra talan om hävandeav en faderskapsbekräftelse eller ett faderskap somfastställts genom dom saknas såväl i föräldrabalkensom i annan lag. En talerätt för dessa situationerbör införas för mannens arvingar inklusiveefterlevande maka . Dennatalerätt bör i klarhetens intresse lagfästas. Vidarebegär motionärerna att en utredning tillsätts föratt skapa klarhet om rättsläge och praxis i dessafrågor (yrkande 2).Utskottet har behandlat motionsyrkanden med sammainnebörd som de nu aktuella vid tidigare tillfällen.När spörsmålet behandlades av utskottet våren 1998hade utskottet, i sitt av godkändabetänkande /98:LU10, inte någon annanuppfattning än motionärerna om vikten av att ingenfelaktigt förklaras vara far, och att det givetvisligger i såväl mödrars som barns intresse attfaderskap blir riktigt fastställda. När det gällerhävande av faderskap anförde utskottet att reglernagenerellt sett måste bygga på tillfredsställandeavvägningar mellan de olika intressen som gör siggällande och att bestämmelserna i hög grad börpräglas av hänsynen till barnets bästa.Vad först gäller de situationer när faderskapet harfastställts genom presumtion eller bekräftelse ansågutskottet att de motiv som ligger till grund förnuvarande regler alltjämt har giltighet och attnågra vägande skäl för att utvidga talerätten förmannens änka och arvingar enligt utskottets meninginte hade framkommit. Utskottet anförde vidare atten utvidgning av talerätten för änkan och arvingarnainte torde kunna motiveras utifrån principen om bar-nets bästa.När det sedan gäller faderskap som fastställtsgenom dom erinrade utskottet om att Högsta domstolendå beviljat resning i ett mål där fader-skapet fastställdes . Mannen ansökte omresning och åberopade som stöd för sitt yrkande omogiltigförklaring av faderskapet en företagen rätts-genetisk undersökning (NJA 1997 C 70). Efter det attmannen avlidit och en arvinge till honom trätt ihans ställe beviljades resning.