bet · GP01NU3 · 2001-11-20 00:00:00 — kommer ihuvudsak att kunna finansiera investeringarna medegna medel under den kommande treårsperioden.Avkastningskravet för affärsverkskoncernen är påjusterat eget kapital efter skatt. Justerat egetkapital skall vara lägst av totalt kapital(soliditeten).Finansiella befogenheterRegeringen föreslår att följande bemyndigandenlämnas av till regeringen:1. att för teckna borgen för lån och lämnakreditgarantier till bolag, i vilka Svenskakraftnät förvaltar statens aktier till ettsammanlagt belopp om högst 1 500 000 000 kr,2.1. att dels förvärva aktier i aktiebolag som verkarinom Svenska kraftnäts verksamhetsområde, delsbilda aktiebolag som skall verka inom Svenskakraftnäts verksamhetsområde till ett sammanlagtbelopp om högst ,2.q att för låta ta upp låni och utanför till ettsammanlagt belopp om högst 1 ,q· att för dels låta Svenskakraftnät placera likvida medel i ochutanför , delsbesluta om förvärv och avyttring avaktier samt bildande av bolag, alltinom en sammanlagd ram av högst110 ,·· att för ge Svenska kraftnäträtten att lämna delägarlån ochteckna borgen för lån som upptagitsav bolag, i vilka affärsverketförvaltar statens aktier till ettsammanlagt belopp om högst 130 000000 kr.·*Utskottets ställningstagande*Utskottet tillstyrker regeringens framlagda förslagrörande verksamheten vid Svenska kraftnät.Vattenfall AB och brunkolsbrytning iTyskland*Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden om bl.a.ägardirektiv till ombrunkolsbrytning i östra . uppfattning finns inte skäl förriksdagen att göra något uttalande om attVattenfall skall upphöra med dennaverksamhet. Jämför reservation 9 (kd, c, fp,mp).MotionernaI fempartimotionen 2001/02:N332 (mp, kd, c, fp, v)erinras om att blivit ägare till enbrunkolsfyndighet i östra . Med uppköp av detyska energiföretagen har Vattenfallinte bara blivit ägare av två tyska kol- ochelbolag, utan också ärvt problem som följer avdagbrottsbrytning av brunkol, heter det. I motionensägs att denna brunkolsbrytning innebär både enstorskalig landskaps- och miljöförstöring och enutplåning av den västslaviska folkgruppen sorbernaskultur. Motionärerna menar att det finns flerautarbetade alternativ för att förhindra ödeläggelsenav den kulturminnesmärkta byn ochtvångsförflyttningen av dess invånare. I motionenhänvisas till att kolbolaget avslagit dessaalternativ med argumentet att de är för dyra.Motionärernas slutsats av detta är att profit gårföre kulturskydd och skydd av mänskliga rättigheter.När det gäller tvångsförflyttningen av den sorbiskaminoriteten i Horno har, anförs det, intetagit mänskliga och miljömässiga hänsyn. Mot dennabakgrund yrkas det i motionen på att skallbesluta att regeringen genom ägardirektiv skallålägga att leva upp till sina egnamiljöetiska krav och därmed skydda denkulturminnesmärkta sorbiska byn och förhindraen tvångsförflyttning av dess invånare.I motion 2001/02:N367 (fp) betraktas VattenfallAB:s roll med intresse. Motionärerna påpekar attbolaget svarar för av elproduktionen iSverige och är framträdande i långsiktigautvecklings- och investeringsplaner. Vattenfallköpte, konstateras det, indet tidigare östtyska bolaget med en kapacitetatt med brunkol som energikälla produceraelektricitet motsvarande . Budskapet imotionen är att köper upp elproduktionfrån kärnkraftverk och smutsig kolkraft i andraländer för . I ,fortsätter motionärerna, har konsekvenserna till ochmed blivit att gamla kulturvärden i byn hotasav intressen i brunkolsbrytning.Riksdagen bör därför, anförs det, ge regeringen iuppdrag att ta upp en diskussion med omhur detta projekt kan avbrytas.Statliga har det trassligt med sittkraftäventyr i , heter det i motion2001/02:N273 (mp). Motionären erinrar om att enlokal strid pågår om brunkolsbrytning i östraTyskland. I denna konflikt står arbetstillfällen motomflyttningar av folk, anförs det. Med anledning avdenna strid ställer motionären sig frågan om detsvenska, statliga skall vara med i entvångsförflyttning alternativt nedläggning av enbrunkolsgruva på främmande territorium. I motionenmeddelas att utnyttjandet av brunkol är en sådanverksamhet som i många avseenden är oförenlig med enekologiskt och socialt hållbar framtidsstrategi. Detsägs i motionen att en stor del avbrunkolsbrytningen i östra pågår inomsorbernas traditionella bosättningsområde, vilketinnebär att den sorbiska minoriteten akut är hotadav brunkolsbrytningen. Detta strider motEuropakonventionen för skydd av nationellaminoriteter som även har undertecknat,framhåller motionären. Det aktuella dagbrottet ståri dag utanför den kulturminnesmärkta sorbiskabyn Horno. Motionären vill påminna om att densorbiska minoriteten i östra åtnjuter ettgrundlagsstadgat skydd i delstaten . De utpekade omständigheterna ledermotionären till att i motionen yrka på att Sverigegenom statliga inte skall engagera sig ibrunkolsbrytningen i Tyskland.Vissa kompletterande uppgifterI ett svar på en fråga (2000/01:1408) av IngerStrömbom (kd) om och sorbiskabyar erinrade näringsminister om attdet är staten som bestämmer de övergripande målenför företagets verksamhet. Statsrådet anförde attVattenfall har som huvuduppgift att på ett effektivtsätt producera och leverera el till sina kunder.Detta, fortsatte näringsministern, skall ske på ettaffärsmässigt sätt, vilket innebär att företagetskall uppfylla marknadsmässiga avkastnings- ochutdelningskrav i sin affärsverksamhet. Han villesamtidigt påminna om att ansvaret för den operativaverksamheten i ligger hos styrelsen ochledningen. Därmed ankommer det, fortsatte han, pådessa två instanser att besluta i frågan rörandeverksamhet i den sorbiska byn . Detta är,menade , en beslutsordning som gälleri såväl privata som helt eller delvis statligt ägdaföretag. Här uttalade ministern att han inte kaningripa i denna beslutsordning. Härutöver ville hani svaret understryka att energibolagens utvinning avkol är reglerad av tysk lag. Näringsministernmeddelade att han varit i kontakt med Vattenfallsledning och förvissat sig om att bolagets ledningoch styrelse följer gällande lagstiftning pårelevanta områden och tar hänsyn till där uttrycktkulturella hänsyn.Vattenfall AB har byggt upp enbetydande verksamhet i . harVattenfall förvärvat aktier i det tyskaenergibolaget (Hamburgische Electricitäts-WerkeAG) så att det svenska företagets andel i dagslägetuppgår till . HEW har i sin tur förvärvatVEAG () och Laubag(). Med sommajoritetsägare bildar det tyska dotterbolaget med VEAG och (den nya kraften) med en position som dettredje största elbolaget på den tyska marknaden. Ettarbete har påbörjats med att integrera koncerneni ett gemensamt företag med affärsområden somsträcker sig från gruvdrift och produktion övernätverksamhet i östra till handel medprivatkunder i Hamburg.VEAG bildades vid den tyska återföreningen avtillgångarna för elproduktion i det tidigareÖsttyskland. Bolagets produktionskapacitet omfattarhuvudsakligen brunkolseldade kondenskraftverk.Laubag är det gruvbolag som tillhandahåller - frånför närvarande fem dagbrottgruvor i det fornaÖsttyskland - större delen av det brunkol som VEAGförbrukar. Utvinning och förbränning av brunkol skeri en integrerad kedja där korta avstånd och lågahanteringskostnader är en förutsättning för godekonomi. Årsproduktionen uppgår till ca 50 miljonerton brunkol, varav VEAG förbrukar . Förvärvet avVEAG bygger på att förbinder sig attproducera elektricitet baserat på brunkol iVEAG:s anläggningar. Förbindelsen gäller till år2008.Brunkolet i produceras i dagbrott. Koletåterfinns i främst tre regioner: i östra delen(Lausitz), i centrala delen (Mittlerdeutsche revier)och i sydvästra delen (Rheinische revier).Vattenfall är engagerat i Lausitzområdet via Laubag.Av tio brunkolsfält i i drift underden forna öst-tyska perioden är fortfarande fyra ibruk. Jänschwaldefältet i Lausitz är ett av dessa.Brunkolsfältet Jänschwalde ligger vid tysk-polskagränsen i delstaten och är det störstaav VEAG:s anläggningar. Fältet täcker ett områdemellan staden och floden . Planeringen för gruvområdetgjordes . - nordost omCottbus - med ca 350 invånare ligger mitt i dettafält. En omflyttning av Horno fanns med i deursprungliga planerna för brytningen. Enligtplanerna skall byn rivas, och en ny by skalluppföras i anslutning till staden ca 14kilometer från Horno. Omflyttningen är planerad tillåren 2002 och 2003. Rivning av husen i kommeratt påbörjas år 2003.Majoriteten av invånarna i är sorber, envästslavisk folkgrupp som åtnjuter minoritetsskyddenligt tysk lag. Denna minoritet i uppgårtill ca 60 000 personer. Sorberna är främst bosattai delstaterna (ca 40 000) ochBrandenburg (ca 20 000) i östra sorbiska minoritet är huvudsakligenbosatt i . I såväl somBrandenburgs författning återfinns paragrafer därrespektive delstat särskilt erkänner sorbernasrättigheter (rätt till flagga, språk, kultur,representation m.m.) samt bekänner sig till attvärna deras särart. Sorbernas intresseföreningar ärorganiserade via paraplyorganisationen (hemlandet).Hornos invånare samt sorbernas paraplyorganisationm.fl. intressenter har prövat frågan omförflyttningen på flera nivåer inom det tyskarättsväsendet. Även för mänskligarättigheter har behandlat frågan. De sakärenden somhar varit föremål för överklaganden och besvär hargällt brunkolsplanen, rambrytningsplan (se nedan),samhälls- och folkrättsliga frågor för både Hornosinvånare och den sorbiska minoriteten samtövergångsreglerna för den tyska återföreningen. Isamtliga fall har dessa processer förts motmyndigheter som svarande, och ej mot företagetLaubag.Brandenburgs regering ansvarar förtillståndsgivningen för brunkolsbrytning. Allaföretag som bryter brunkol måste upprätta enhuvudbrytningsplan. Denna skall godkännas avBrandenburgs bergsmyndighet (Oberbergamt). Ianslutning till huvudbrytningsplanen kan dennamyndighet kräva att företaget tar fram enrambrytningsplan vilken sträcker sig och som innehåller information om planeradeaktiviteter. Enligt federal tysk lagstiftning måsteen sådan rambrytningsplan begäras in om brytningenkräver miljökonsekvensbeskrivning för att tillståndskall kunna utfärdas. Den lokala brunkolsplanen tasfram av Brandenburgs brunkolsutskott och innehållerkrav på hur myndigheterna skall agera och vilkahänsyn som skall tas. Planen skall även innehålla enbrytnings- och återställandestrategi. Framtagning avbrunkolsplanen skall enligt gällande lagstiftningske med allmänhetens delaktighet, bl.a. genom attsamrådsmöten anordnas.Ett stort antal rättsprocesser i frågan har, somnyss nämnts, förts . När det gällerbrunkolsplanen har motståndarna till Hornosomflyttning fått rätt i att brunkolsplanensgodkännande fattats på grunder som inte varitförfattningsenliga. varbrunkolsplanen för Jänschwaldefältet underomarbetning.I juni 2001 avvisade Överförvaltningsdomstolen iFrankfurt/Oder överklagande av rambrytningsplanenför Jänschwalde.I de samhälls- och folkrättsliga frågorna har -med hänvisning till sorbernas rättigheter enligtBrandenburgs konstitution - bådeFörvaltningsdomstolen i ochÖverförvaltningsdomstolen i /Oder slagitfast att dessa rättigheter tillförsäkrar sorbernarätten till språk och kultur samt rätt att bo iområdet men att denna rätt inte omfattar rätten attbo på en särskild plats.EG-kommissionen har också avvisat besvär motövergångsreglerna för återföreningen angåendemiljökonsekvensbeskrivning för brunkolsbrytning ochelproduktion i östra med hänvisning tillatt övergångsreglerna är förenliga med EG-rätten.Både Laubag och Brandenburg har utrettmöjligheterna att låta brytningen gå förbi Horno isyfte att undvika en omflyttning av byn. Båda parterhar kommit till slutsatsen att detta skulle ledatill att brytningen inte kan nå förväntad lönsamhet.Dock avvisas detta argument av de överklagande somhävdar att stora rationaliseringar inom Laubagförestår oavsett om Horno rivseller ej, vilket kommer att leda till att ett stortantal sysselsättningstillfällen försvinner underåren fram . Från detta håll sägs vidareatt för Laubag skulle ett sådant steg - att gå runtbyn i brytningen - inte innebära några tekniskaproblem, och det skulle heller inte betyda något försysselsättningen. sysselsätterbrunkolsutvinningen och elproduktionen i Jänschwaldeomkring 4 000 personer.Under den östtyska tiden mellan åren 1945 och 1989omflyttades 71 byar, vilket berörde ca 22 000personer. togs i princip inga hänsyntill personliga preferenser eller materiellkompensation. Ambitionerna var ej heller så höga närdet gällde att hålla samman bygemenskap ochkulturella enheter. De flesta av dessa personerflyttades till stora hyreskomplex i utkanten avstäderna. Efter den tyska återföreningen har Laubagarbetat med program för omflyttning som är mer ilinje med vad som kan anses vara socialtacceptabelt. I omflyttningsprocessen deltar intebara Laubag och de som skall flytta utan ävendelstatsregeringen och representanter för detsamhälle till vilket den nya bosättningen skallanslutas. Inriktningen skall vara att adekvata,familjevänliga ersättningsfastigheter utanskuldsättning skall erbjudas invånarna och attinsatser skall göras för att samhällslivet ochföretagandet skall bevaras och stödjas. Vidare skallomflyttningsåtgärderna genomföras under en så korttid som möjligt. I programmet ingår vidare attomflyttningen till det nya stället skall varagemensam, att det skall vara ett aktivt deltagandeav berörda människor i att forma det nya samhälletoch att dessa skall delta i besluten före, under ochefter omflyttningen. Tysk lagstiftning lägger stortansvar på den exploaterande parten att komma tillfrivilliga överenskommelser. I samband medgodkännande av kolbrytningen och därmed de markbehovsom måste tas i anspråk gör delstaten enmarknadsvärdering av mark och fastigheter. Vidomflyttningen läggs stor vikt vid att frivilligauppgörelser kan nås med fastighetsägarna. Om enfrivillig överenskommelse inte kan erhållas ochexploatören kan visa att alla rimliga åtgärder harvidtagits för att komma överens genomförs ettexpropriationsförfarande av delstaten, ochfastigheterna löses in till marknadsvärdet. Denkompensationsmodell som Laubag använder ger, enligtuppgift, en betydligt högre ersättning änmarknadsvärdet och avser att resultera iersättningsfastigheter utan ny skuldsättning.Vattenfall AB uppger att fastighetsägarna i Hornomed något enstaka undantag redan har slutitprincipavtal med Laubag om att byta sina fastighetermot mark och ekonomisk ersättning som är tillräckligför att de skall kunna uppföra nya byggnader. Denslutliga värderingen av ersättningens storlekåterstår att göra. Från de överklagandes sida hävdasdock att inga kontrakt i samband med"tvångsförflyttningen" till staden harundertecknats.Vattenfall har enligt uppgift förvissat sig om attLaubag innehar de tillstånd som krävs samt attföretaget följer för frågan relevanta lagar ochbeslut. gör också bedömningen att Laubagarbetar efter riktlinjer som uppfyller alla rimligakrav när det gäller frågorna om ersättning tillenskilda som drabbas av intrång. Det understryksockså att Laubag uppfyller de krav som ställs iVattenfalls miljöpolicy. I denna miljöpolicy sägsbl.a. att företagets "agerande präglas av respektför kultur, seder och värderingar i de länder där viverkar i enlighet med vår etiska grundsyn". *Utskottets ställningstagande*Utskottet vill i sitt ställningstagande anföra trebevekelsegrunder: de principiella, de affärsmässigaoch de etiska aspekterna som följer av detengagemang som har iTyskland.Den principiella synpunkten berörs både i motion2001/02:N332 (mp, kd, c, fp, v) och i motion2001/02:N367 (fp). I den förstnämnda motionen sägsatt skall besluta att regeringen genomägardirektiv skall ålägga att vidtaåtgärder så att byn skyddas, och i den senaremotionen uttalas att skall tillkännage attregeringen bör ta upp en diskussion med Vattenfallom agerandet i byn . I båda fallen efterfrågassålunda ett aktivt handlande både från riksdag ochregering för att påverka att fatta besluti en enskild fråga i bolagets verksamhet. Medanledning av denna begäran vill utskottet anföraföljande. Staten är ägare till ochbestämmer de övergripande målen för företagetsverksamhet och tillsätter en styrelse som skalltillse att bolaget uppfyller dessa mål. Bolagetsverksamhet bestäms i bolagsordningen. ärett företag som tillhör den grupp av statliga bolagsom verkar under marknadsmässiga villkor och krav.Den statliga ägarpolitiken utgår således frånmarknadsmässiga krav. Här måste ägaren utvärderalönsamheten hos företaget och avgöra om företagetproducerar en acceptabel avkastning.Företagsledningarna agerar på konkurrensutsattamarknader och måste ta fullt ansvar för denoperativa ledningen av verksamheten. Ledningensskötsel av företaget får sedan prövas avbolagsstämman. Detta gäller alltså även beträffandeVattenfall. *Utskottets slutsats av dettaprincipiella resonemang är att det är upp tillVattenfalls ledning och styrelse att besluta ifrågan om den operativa verksamheten i Tyskland.Den affärsmässiga aspekten berörs i motion2001/02:N273 (mp) i vilken yrkas att inteskall engagera sig i brunkolsbrytning i Tyskland.Något skäl för att uttala att skallupphöra med denna verksamhet i finns inte.I samtliga de tre motioner som här är aktuellafinns synpunkter på de etiska aspekterna avflyttningen av byn som ligger i brunkolsfältetJänschwalde. Utskottet kan konstatera attbrunkolsbrytningen innebär en ofrånkomligomflyttning och rivning av fastigheter. Som tidigaresagts har detta varit verklighet i framför alltöstra . I harlikartade intressekonflikter uppstått vid t.ex.utbyggnad av vattenkraft i . Ofrånkomligt äratt fler byar kommer att påverkas av den fortsattabrytningsverksamheten. I har en omfattandelagstiftning byggts upp som en följd avbrytningsverksamheten. har att följalandets lagar samt den miljöpolicy och den etiskapolicy som företaget arbetar efter.Med hänsyn till vad som anförts avstyrker*utskottet samtliga här behandlade motionsyrkanden.Ändringar av övergångsbestämmelser iellagen*Utskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag omförlängning av övergångsbestämmelser iellagen för vissa elproducenter till utgångenav år 2002.PropositionenGenom ändringar i ellagen (1997:857), vilka trädde ikraft , infördes nya regler ommätning av överförd el. Huvudregeln är att mängdenöverförd el och dess fördelning över tiden skallmätas. Mätningen sker, vad gäller uttagen el, ielanvändarens uttagspunkt och, vad gäller inmatadel, i producentens inmatningspunkt.Nätkoncessionsinnehavaren har ansvaret förmätningen. För att kunna fullgöra denna skyldighetmåste nätkoncessionsinnehavaren installera enmätutrustning i relevanta mätpunkter.Samtidigt med denna huvudregel infördes enundantagsregel, som i praktiken omfattar i stortsett alla elanvändare. Undantagsregeln innebär attmängden överförd el och dess fördelning över tideninte behöver mätas i uttagspunkterna hos dessaelanvändare utan i stället får schablonberäknas påvisst sätt. Innebörden av huvudregeln är därför ipraktiken att mätning med mätutrustning skall skedels i inmatningspunkten hos samtliga producenter,dels i uttagspunkten hos endast de allra störstaelanvändarna, som utgör cirka en halv procent avsamtliga elanvändare. Innan dessa ändringargenomfördes hade regelverket om mätning av överfördel en annan utformning. Vad gällde uttagspunkten hosde flesta elanvändare skedde mätningen på ettbetydligt enklare sätt än enligt den nuvarandehuvudregeln, vilket endast krävde en mycket enkelelmätare. Vad beträffade inmatningspunkten hosproducenter saknades uttryckliga bestämmelser ommätning. I inmatningspunkten hos alla störreproducenter skedde dock mätningen i enlighet med dennuvarande huvudregeln. Däremot var det vanligt attmätningen i inmatningspunkter skedde på ettförenklat sätt med en enkel mätare hos småelproducenter.Genom de nämnda ändringarna i ellagen kom ettantal elanvändare och ett betydande antal småproducenter, vilkas uttag respektive inmatningdittills mätts på ett förenklat sätt, att omfattasav den nya huvudregeln. Av detta följde att berördanätkoncessionsinnehavare blev skyldiga attinstallera en avancerad och dyrbar mätutrustning ide berörda uttags- respektive inmatningspunkterna.För att ge berörda nätkoncessionsinnehavare enrimlig tid att genomföra dessa installationerföreskrevs i övergångsbestämmelserna till ändringeni ellagen att uttagen respektive inmatningen hosdessa elkunder fick schablonberäknas enligt den nyaundantagsregeln till utgången av år 2001.Vad gäller berörda elanvändare är dennaövergångstid väl avvägd. Dock är läget annorlundavad gäller små elproducenter. I en rapport i mars2000 om uppföljning av reformen medschablonberäkning påtalade attkostnaden för mätutrustning, dess installation iberörda inmatningspunkter samt drift och underhållinte står i rimlig proportion till den energimängdsom produceras i små produktionsanläggningar. Irapporten föreslog därför attsådana produktionsanläggningar skall undantas frånden nya huvudregeln om mätning. På grundval avEnergimyndighetens förslag och inkomna remissvaravser regeringen att föreläggariksdagen förslag till nya regler om mätning avinmatad el från små produktionsanläggningar. Dessaregler kommer inte att kunna träda i kraft föreutgången av . Därför bör respittiden förnätkoncessionsinnehavare att installeramätutrustning i dessa inmatningspunkter förlängasmed . *Utskottets ställningstagande*Utskottet har inget att erinra mot regeringensförslag som därmed tillstyrks.Reservationer*Utskottets förslag till riksdagsbeslut ochställningstaganden har föranlett följandereservationer. I rubriken anges inom parentes vilkenpunkt i *utskottets förslag till riksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.· Bedömning av regeringensresultatredovisning (punkt 1)·av (), (), OlaKarlsson (m), (), (), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslag under punkt 1 bordeha följande lydelse:1. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförts i reservation 1.StällningstagandeVi anser att den del av *utskottets ställningstagandesom börjar med "När det" och slutar med"energipolitiskt omställningsprogram" borde haföljande lydelse:Resultatredovisningen visar med all önskvärdtydlighet att regeringens arbete med omställningenav energisystemet inte leder till de uppsatta målen.Den bristande måluppfyllelsen och den fortsattfelaktiga inriktningen på politiken hotar att ledatill allvarliga konsekvenser för vårt land, bådemiljömässiga och ekonomiska. Det är därför dags attavveckla den gamla typen av energipolitik som blandannat omställningsprogrammet ger uttryck för.Energipolitiken behöver anpassas till denavreglerade energimarknadens villkor. Vi motsätteross den bidragspolitik som avvecklingen fört medsig. Staten skall inte, förutom att fastställavillkoren eller spelreglerna för energimarknadensaktörer, försöka styra vilken teknik ellerproduktionsform som skall utvecklas. Detta börriksdagen tillkännage för regeringen som sin mening.2. Riktlinjer för energipolitiken (punkt 2)av (), (), OlaSundell (m), () och ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att *utskottets förslag under punkt 2 bordeha följande lydelse:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som anförts i reservation 2. Därmedbifaller motionerna 2001/02:N213yrkandena 1-5 och 11-13, 2001/02:N225,2001/02:N267 yrkande 27 och 2001/02:N367 yrkande1, bifaller delvis motion 2001/02:N371 yrkandena1 och 2 och avslår motionerna 2001/02:N253 och2001/02:N366 yrkandena 2-11.StällningstagandeVi anser att energipolitiska beslut om enförtida kärnkraftsavveckling skall upphävas. Enligtvår mening leder den förtida avvecklingen avkärnkraften till allvarliga negativa konsekvenserför samhällsekonomin, sysselsättningen och miljön.Avvecklingen riskerar att driva upp kostnadslägetför den svenska industrin, vilket med särskild kraftkommer att drabba den elintensiva industrin. Detfinns mycket starka skäl för att genomföra en bredkonsekvensbeskrivning av kommande effekter förmiljön av en kärnkraftsavveckling i .