bet · GO01KU26 · 2001-06-01 00:00:00 — Ändrade regler om koncessionsavgift påtelevisionens område Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01KU26Redogörelse för ärendetRadio- och beslutade attden fasta delen av koncessionsavgift inteskall utgå . I skälen för beslutet angerverket att eftersom flera programföretag utöver TV 4genom regeringens beslut ficktillstånd att i hela landet sända TV-program medreklam i det digitala marknätet, saknas rättsliggrund enligt koncessions-avgiftslagen att ta ut denfasta delen av koncessionsavgiften.Inom har en promemoria medförslag till ändring i lagen (1992:72) omkoncessionsavgift på televisionens områdeupprättats. Justitiekanslern, har lämnat synpunkter på promemorian.Regeringen föreslår i proposition 2000/01:132 enändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område. Innebörden är att skyldighetenatt betala koncessionsavgift till staten skallomfatta programföretag som enligt 2 kap. 2 § förstastycket radio- och TV-lagen (1996:844) har tillståndatt sända TV-program med reklam i hela landet medanalog sändningsteknik. Detta skall gälla endast omföretaget är ensamt om denna rätt här i landet.Vidare föreslås ändrade regler för beräkning av denrörliga delen av koncessionsavgiften för periodenden 2001. Lagen föreslås träda ikraft . Regeringen inhämtade inteLagrådets yttrande över lagförslaget.Utskottet beslutade att inhämtaLagrådets yttrande över det i proposition2000/01:132 framlagda förslaget till lag om ändringi lagen (1972:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område. Lagrådets yttrande finns ibilaga 5.BakgrundDen gavs (senare namnändrat till ) tillstånd att här ilandet sända televisionsprogram i rundradiosändning.Tillståndet gällde ursprungligen till utgången avfebruari 1998, men det ersattes den 12 december 1996av det nuvarande tillståndet. Detta tillståndutformades med stöd av bestämmelserna i radio- ochTV-lagen som hade trätt i kraft sammaår. Enligt tillståndet har rätt att sändaprogram i hela landet och rätt att sända reklam.Regeringen har inte senast företillståndsperiodens utgång meddelat att tillståndetinte kommer att förlängas eller att regeringenönskar förändra villkoren. Tillståndet gäller därförenligt 3 kap. 7 § andra stycket radio- och TV-lagent.o.m. om önskar det.Eftersom inget annat programföretag har haftregeringens tillstånd att sändarikstäckande TV-program med reklam har varitskyldigt att betala koncessionsavgift. I betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /01:132 Ändrade regler omkoncessionsavgift på televisionens område samt femmotioner som väckts med anledning av propositionen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tilländring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område utom såvitt avser punkt 3 iövergångsbestämmelserna. Lagrådet har i yttrandetill utskottet över lagförslaget ansett att punkt 3i övergångsbestämmelserna strider mot kravet pånormers allmängiltighet. Utskottet delar dennabedömning. Utskottet föreslår ytterligare ändringari lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens och radions område. Utskottet anseratt som sin mening bör ge regeringen tillkänna dels vad utskottet anför om en grundligöversyn av koncessionsavgiftslagen, dels vadutskottet anför om att regeringen skyndsamt börutreda möjligheten att koncessionsavgift endastskall betalas för sändning av reklam med analogsändningsteknik. I ärendet finns en reservation (kd)och ett särskilt yttrande (m). I proposition 2000/01:132 föreslås att riksdagenantar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område. 2000/01:K11 av Per m.fl. (m) vari föreslåsatt fattar följande beslut:1. avslår regeringens förslag tillövergångsbestämmelser i punkten 3 i förslaget tilllag om ändring i lagen (1992:72) omkoncessionsavgift på televisionens område i enlighetmed vad som anförs i motionen.2. beslutar om sådan ändring i lagen(1992:72) om koncessionsavgift på televisionensområde att avgiften endast beräknas på denverksamhet som sker med analoga sändningar ienlighet med vad som anförs i motionen.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om översyn av reglerför koncessionsavgift.2000/01:K12 av m.fl. (c) variföreslås att fattar följande beslut:Riksdagen avslår proposition 2000/01:132 Ändraderegler om koncessionsavgift på televisionens område.2000/01:K13 av m.fl. (s) variföreslås att fattar följande beslut:1. beslutar att anta regeringens förslagtill lag om ändring i lagen (1992:72) omkoncessionsavgift på televisionens område såvittavser 1 § samt punkterna 1 och 2övergångsbestämmelserna.2. avslår punkt 3 iövergångsbestämmelserna till regeringens förslag omändring av lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område.3. beslutar om sådan ändring i 4 och 6§§ lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område som framgår av lagförslag fogattill motionen.2000/01:K14 av m.fl. (kd) variföreslås att fattar följande beslut:1. avslår regeringens proposition2000/01:132 Ändrade regler om koncessionsavgift påtelevisionens område.2. tillkännager för regeringen som sinmening att förhandlingar med berörttelevisionsföretag skall genomföras innan ett nytt,förändrat lagförslag föreläggs riksdagen.2000/01:K15 av och () vari föreslås att fattar följandebeslut: avslår regeringens proposition. Ändrade regler om koncessionsavgiftpå televisionens områdeUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrker regeringens förslagtill 1 § lagen (1992:72) om koncessionsavgiftpå televisionens område samtövergångsbestämmelserna utom såvitt avserpunkt 3.Utskottet föreslår ytterligare ändringar ilagen.Gällande bestämmelserLagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område trädde i kraft den 1 mars 1992.Enligt 1 § lagen skall koncessionsavgift betalas avett programföretag som har tillstånd enligt 2 kap. 2§ första stycket radio- och TV-lagen (1996:844) attsända TV-program i hela landet under förutsättningatt företaget har rätt att sända reklam i sådansändning och är ensamt om denna rätt. Lagens syfteär att motverka effekterna av den bristfälligakonkurrens som är följden av att det företag som fårrätt att sända reklam-TV i marksändningar i viss månverkar på en skyddad marknad. Koncessionsavgiftbestår enligt 2-4 §§ av dels en fast del, dels enrörlig del som baseras på reklamintäkterna. Denfasta avgiften uppgår enligt 3 § till 4 167 000 krper månad. Den rörliga avgiften utgår enligt 4 § med20 % av intäkterna till den del de överstiger 750miljoner men inte , med40 % av intäkterna till den del de överstiger men inte perår och av intäkterna till den del deöverstiger . Den fastaavgiften och beloppsgränserna för den rörligaavgiften justeras med hänsyn tillutvecklingen av konsumentprisindex. För år 2000uppgick koncessionsavgiften till sammanlagt548 . Koncessionsavgiften tillfördesursprungligen rundradiokontot. Från och med 1996betalas medlen in till statskassan.PropositionenBakgrunden till koncessionsavgiftslagen är att ettprogramföretag med rätt att sända TV-program medreklam i marksändningar får en stark ställning påTV-reklammarknaden (prop. 1991/92:78 s. 10 f.). Denstarka ställningen beror bl.a. på att () inte har rätt att sända betaldaannonser. Ett programföretag med rätt att sändareklam-TV i marksändningar får därförkonkurrensfördelar i jämförelse med andrareklammedier. För att motverka effekterna av denbristfälliga konkurrensen infördes en skyldighet förett sådant programföretag att betalakoncessionsavgift till staten. Skyldigheten attbetala avgift gäller endast under förutsättning attprogramföretaget är ensamt om att ha tillstånd attbedriva rikstäckande TV-sändningar med reklam. Närlagen infördes skedde alla TV-sändningar med analogsändningsteknik.I propositionen om koncessionsavgift (s. 11 f.)anförs att det är naturligt att koncessionsavgiftenupphör om SVT skulle få tillstånd att sända betaldaannonser. Detsamma gäller om något annat företag fårtillstånd att sända reklam i rikstäckandetelevisionssändningar. Enligt propositionen är detemellertid i det senare fallet inte lika självklartatt skyldigheten att betala avgift helt skallbortfalla. I sådant fall, liksom i fall av andraförändringar i fråga om aktörer eller teknik påmarknaden, kan det vara skäl att meraförutsättningslöst ompröva avgiftens konstruktionoch storlek.I dag är SVT, Utbildningsradion (UR) och TV 4ensamma om att sända analogt i hela landet. EftersomSVT och UR inte har rätt att sända betalda annonserär den enda reklam-TV-kanalen som ärtillgänglig för de hushåll som endast har möjlighetatt ta emot marksändningar. Genom tillgången tilldet analoga marknätet är också den endarikstäckande reklam-TV-kanalen medan de närmastekonkurrenterna inte har mer än ca 60 %befolkningstäckning (genom kabel- respektivesatellitsändningar).I takt med att de digitala marksändningarna byggsut förändras detta. När flera hushåll skaffar sigmöjlighet att se på marksänd digital-TV kan övrigareklam-TV-kanaler komma att öka sinbefolkningstäckning. När de digitala sändningarna ärfullt utbyggda och i stort sett alla hushåll harskaffat sig mottagningsutrustning kommer inteatt ha någon fördel av att vara ensam reklam-TV-kanal i rikstäckande analoga sändningar.Radio- och beslöt attden fasta delen av koncessionsavgiften inte skallutgå . Av beslutet framgår att verketsenare avser att ta ställning till frågan omuttagande av den rörliga delen av avgiften för år2001. I skälen för beslutet anger verket atteftersom flera programföretag utöver genomregeringens beslut ficktillstånd att i hela landet sända TV-program i detdigitala marknätet med reklam, saknas rättslig grundenligt koncessionsavgiftslagen att ta ut den fastadelen av koncessionsavgiften.Den utveckling som skett inom TV-området harenligt regeringens mening inte på något avgörandesätt förändrat konkurrenssituationen. Ettprogramföretag som har rätt att sända TV-program medreklam i hela landet med analog sändningsteknik haräven betydande konkurrensfördelar i jämförelsemed andra reklammedier. Eftersom dessakonkurrensfördelar kvarstår är det, enligtregeringen, angeläget att i det uppkomna rättslägetvidta de lagstiftningsåtgärder som är nödvändiga föratt återställa den balans som det nuvarande systemeteftersträvat.TV 4 har en särställning på reklam-TV-marknadengenom att företaget är den enda reklam-TV-kanal somnår hela landet i det analoga marknätet. För attmotverka den brist på konkurrens som enligtregeringens mening föreligger bör enskyldighet att betala koncessionsavgift finnas ävenför framtiden. Lagen om koncessionsavgift påtelevisionens område bör därför, enligt regeringen,ändras så att skyldigheten att betalakoncessionsavgift till staten skall omfattaprogramföretag som enligt 2 kap. 2 § första stycketradio- och TV-lagen har tillstånd att sända TV-program med reklam i hela landet med analogsändningsteknik. Detta bör, liksom , endastgälla om företaget är ensamt om denna rätt här ilandet. Ändringen bör enligt regeringen träda ikraft den 1 juli 2001.Enligt regeringen gäller koncessionsavgiftslagen,liksom vid dess tillkomst, ett programföretagsom har tillstånd att sända TV-program med reklam ihela landet. Eftersom lagen bygger på en ensamrättatt sända reklam kan lagen i praktiken endastomfatta ett programföretag. Vilket programföretagsom lagen omfattar är en följd av regeringens beslutatt ge sändningstillstånd.För år 2001 kommer skyldigheten att betalakoncessionsavgift enligt regeringens förslag attavse tiden 2001. Den fastadelen av koncessionsavgiften utgår för månadunder den tid en skyldighet att betala avgiftenföreligger. Detta bör, enligt regeringen, även gällai framtiden.Den rörliga delen av koncessionsavgiften beräknasi dag enligt 4 § koncessionavgiftslagen för ettkalenderår i sänder. Denna del av avgiften beräknaspå de reklamintäkter programföretaget har.Koncessionsavgiften kan med hänsyn till förbudet motretroaktiv skatt i 2 kap. 10 § regeringsformen inteberäknas på intäkter programföretaget har haft innanden föreslagna lagen har trätt i kraft. Den rörligaavgiften bör därför, enligt regeringen, endastberäknas på de reklamintäkter som programföretagethar efter det att lagen trätt i kraft.Eftersom de digitala marksändningarna endastnår ett begränsat antal tittare, anser regeringenatt det inte finns skäl att skilja påreklamintäkter som härrör från analoga respektivedigitala sändningar.Syftet med koncessionsavgiften är att jämna ut dekonkurrensfördelar det programföretag som har rättatt sända TV-program med reklam i hela landet har iförhållande till sina konkurrenter. Den utvecklingsom skett inom TV-området har inte på någotavgörande sätt förändrat konkurrenssituationen. Detär därför viktigt att koncessionsavgiften för beräknas på ett sådant sätt att syftetmed avgiften uppnås. Detta syfte kan, enligtregeringen, endast uppnås om några ekonomiskafördelar för inte uppstår till följd av denuppkomna situationen. Det bör därför särskiltregleras hur den rörliga delen av avgiften skallberäknas . måsteprogramföretaget ha möjligheter att sända ettomväxlande programutbud av god kvalitet. En rimligavvägning mellan dessa faktorer medför, enligtregeringen, att den rörliga delen avkoncessionsavgiften börhöjas, och den bör beräknas avreklamintäkterna till den del de uppgår till högst100 , av intäkterna till dendel de överstiger men inte 500miljoner kronor och av intäkterna till dendel de överstiger . Det är,enligt regeringen, viktigt att den uppkomnasituationen inte medför att några ekonomiskanackdelar uppstår för . I detta sammanhang kanerinras om att regeringen har en möjlighet enligt 12§ koncessionsavgiftslagen att medge befrielse frånskyldigheten att betala del av avgiften.Mot bakgrund av de förändringar som pågår inom TV-området kan, enligt regeringen, en översyn avkoncessionsavgiften bli aktuell. Samtidigtskall överläggningar ske med omsändningstillståndet under förutsättning attriksdagen antar det nu aktuella förslaget.Regeringen avser att återkomma i frågan om eneventuell översyn av koncessionsavgiften när sådanaöverläggningar skett.Regeringen bedömer att förslaget innebär att nivånpå statens intäkter från koncessionsavgiften i stortkommer att vara oförändrad jämfört med den beräkningav statens inkomster som regeringen redovisat förriksdagen.Lagrådets yttrandeUtskottet beslutade att inhämtaLagrådets yttrande över det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1992:72) om koncessionsavgift på televisionensområde.Lagrådet konstaterar att den tid som använts förberedningen av lagstiftningsärendet och då särskiltremisstiden varit anmärkningsvärt kort. Beredningenfår dock - om än nödtorftigt - anses tillgodosekraven i 7 kap. 2 § regeringsformen.Lagrådet avstyrker på grund av vad det anförtbeträffande kravet på normers allmängiltighetförslaget till punkt 3 i övergångsbestämmelserna.Om punkten utgår får det, enligt Lagrådet, tillföljd att de ordinära reglerna i 4 § - oavsettatt där används ordet "kalenderår" - blirtillämpliga även för perioden den 1 juli-31december 2001. Beträffande kravet på normersallmängiltighet anför Lagrådet följande:Ett grundläggande krav på enförfattningsbestämmelse är att bestämmelsen skallvara generell. Av motiven till regeringsformenframgår att kravets närmare innebörd är att lagenskall ha en generell utformning. 203 f. Enligt motiven får en lag ansesuppfylla kravet på generell utformning om denexempelvis avser situationer av ett visst slageller vissa typer av handlingssätt eller om denriktar sig till eller på annat sätt berör en iallmänna termer bestämd krets av personer.Regeringsrätten har i rättsfallet RÅ80 1:92funnit att vissa ändringar i lagen om rätt tillförlustutjämning vid taxering för inkomst ochkommunalskattelagen, "", varitgenerella med hänsyn till reglernas ordalydelseoch det i motiven klart uttalade syftet om engenerellt gällande lagstiftning.Principer om normers allmängiltighet kopplasibland samman med bestämmelsen i 11 kap. 8 §regeringsformen, att rättskipnings- ellerförvaltningsuppgift inte får fullgöras avriksdagen i vidare mån än som följer av grundlageller riksdagsordningen. Principen kan sägaskomplettera bestämmelsen på så sätt att riksdageninte heller genom att tillgripa lagformen kanmeddela beslut av rättskipnings- ellerförvaltningskaraktär.Av 1 § framgår att lagen är tillämplig på ettvisst programföretag, vilket är TV4. Om skulle ersättas av ett nyttprogramföretag, skulle lagen automatiskt kommaatt gälla för det nya företaget. Denna effekt avlagens tillämpning torde visa att lagen har engenerell utformning, även om lagen i varjesärskilt fall endast kan tillämpas på ett bestämtprogramföretag.Genom de föreslagna övergångsbestämmelserna ipunkten 3 kommer de viktigaste bestämmelserna i 4§ om beräkning av den rörliga delen avkoncessionsavgiften att den 1 juli-31december 2001 bli ersatta av de beräkningsgrundersom anges i punkten 3. Av propositionen (s. framgår att dessa tillfälligaberäkningsgrunder är avpassade till just ochdess verksamhet. Således sägs att den uppkomnasituationen inte skall ge några ekonomiskafördelar och, å andra sidan, inte heller medföranågra ekonomiska nackdelar. De föreslagnabestämmelserna kan antagas vara avsedda att inteskola tillämpas på annat programföretag än TV 4.Enligt Lagrådets mening uppfyller bestämmelsernai punkten 3 inte kravet på normersallmängiltighet och de strider därför motregeringsformen.När det gäller förbudet mot retroaktivskattelagstiftning anför Lagrådet följande:Det sägs uttryckligen i propositionen (s. 11) attregeringen bedömer att förslaget innebär attnivån på statens intäkter frånkoncessionsavgiften i stort sett kommer att varaoförändrad jämfört med den beräkning av statensinkomster som regeringen redovisat för riksdagen.Detta innebär att för andra halvåret 2001skall betala koncessionsavgift som i runda talmotsvarar vad företaget skulle ha betalat förhela året, om lagstiftningen varit korrektutformad, och att statskassan därmed för detandra halvåret återfår vad den förlorat på grundav utebliven koncessionsavgift för det förstahalvåret (allt under förutsättning att Radio- ochTV-verkets beslut i fråga om de rörligaavgifterna skulle ha blivit detsamma sombeträffande den fast avgiften, något som framstårsom tämligen självklart).Vid lagens tillkomst ansågs attkoncessionsavgiften var att betrakta som en skatt(se särskilt prop. 1991/92:78 s. 39) och Lagrådetdelar denna åsikt. Enligt 2 kap. 10 § andrastycket regeringsformen är retroaktivskattelagstiftning i princip förbjuden.Förslagets syfte och konstruktion ger vidhanden att det här är fråga om ett flagrantförsök att kringgå förbudet mot retroaktivskattelagstiftning. Förslaget strider därför motgrunderna för 2 kap. 10 § andra stycketregeringsformen. Det kan dock inte anses stridamot bestämmelsens ordalydelse. På grund häravframstår det som mindre sannolikt att, omförslaget skulle antagas av , en domstoleller annat offentligt organ senare skulle i nuangivet hänseende vägra tillämpa punkten 3 medhänvisning till bestämmelserna om lagprövning i11 kap. 14 § regeringsformen.MotionerI motion 2000/01:K11 av Per m.fl. (m) förslåsatt avslår regeringens förslag tillövergångsbestämmelser i punkten 3 i förslaget tilllag om ändring i lagen (1992:72) omkoncessionsavgift på televisionens område (yrkande1), att beslutar om sådan ändring i lagen(1992:72) om koncessionsavgift på televisionensområde att avgiften endast beräknas på denverksamhet som sker med analoga sändningar (yrkande2) och att tillkännager för regeringen somsin mening vad i motionen anförs om översyn avregler för koncessionsavgift (yrkande 3). Genom denav regeringen föreslagna övergångsbestämmelsenkommer att tvingas betala enavgift som är dubbelt så hög som omövergångsbestämmelsen inte gällt. Syftet är att taigen de avgifter som staten gått miste om undervåren. Lagrådet anser att det är tveksamt huruvidaregeringens förslag strider mot ordalydelsen i 2kap. 10 § andra stycket regeringsformen, men att detär klart att förslaget strider mot dess grunder.Lagrådet anser att förslagets syfte och konstruktion"ger vid handen att det här är fråga om ett flagrantförsök att kringgå förbudet mot retroaktivskattelagstiftning". Motionärerna delar Lagrådetsuppfattning. Regeringens förslag är oacceptabelt.Det är inte godtagbart i en rättsstat att statenagerar på detta vis för att man riskerar att gåmiste om koncessionsavgifter om några hundramiljoner kronor. Av det aktuella förslaget framgåratt lagen skall vara tillämplig på ett visstprogramföretag, vilket är , menatt lagen automatiskt skulle komma att gälla för detföretag som ersätter . Med beaktande av dettamenar att lagen troligtvis får ansesuppfylla kravet på generalitet. Motionärerna delarLagrådets bedömning trots att lagen i varje särskiltfall endast kan tillämpas på ett bestämtprogramföretag. Lagrådet anser att punkten 3 iövergångsbestämmelserna inte kan antas vara avseddaatt tillämpas på något annat programföretag än TV 4varför bestämmelserna i punkten 3 inte kan ansesuppfylla kravet på normers allmängiltighet. Denstrider därför mot regeringsformen. Motionärernadelar Lagrådets bedömning också i detta avseende.Ytterligare en tveksamhet gäller förenligheten medbestämmelsen om allas likhet inför lagen samtsaklighet och opartiskhet i 1 kap. 9 §regeringsformen. Regeringens förslag innebär att TV4 blir avgiftsskyldigt därför att man har monopol påatt sända reklam i det analoga marknätet, medanavgiften beräknas inte bara på monopolverksamhetenutan även på den del som sänds på detkonkurrensutsatta digitala marknätet. Förslaget fårinnebörden att programföretag som sänder reklam idet digitala marknätet kommer att lyda under olikalagar och därmed ha mycket olika villkor för sinverksamhet. Den reklam som sänds av i detdigitala marknätet kommer att belastas med enavgift, på marginalen om , medan den reklam somsänds av någon av de övriga kommersiella kanalernainte belastas med någon koncessionsavgift alls. Detframstår som synnerligen tveksamt urgrundlagssynpunkt att olika lagar gäller för företagsom bedriver likartad verksamhet inom sammaverksamhetsområde. Även med beaktande av det syftemed lagändringen som framförs i propositionen,nämligen att jämna ut konkurrensfördelar, framstården av regeringen valda konstruktionen somsynnerligen märklig. Avgift bör enligt motionärernaendast tas ut på den del av verksamheten som bedrivsunder monopol med analoga sändningar. Lagstiftningenbör förändras i enlighet med detta. Starka skältalar enligt motionärerna för att en översyn avkoncessionsavgiftssystemet är nödvändigt varförregeringen bör återkomma till medett förslag som tar hänsyn till de förändradeförhållanden som råder på mediemarknaden.I motion 2000/01:K12 av m.fl. (c)föreslås att avslår proposition2000/01:132. I propositionen föreslår regeringendels en lagändring, dels ändrade regler förberäkning av den rörliga delen avkoncessionsavgiften för perioden den 1 juli-31december 2001. Regeringens förslag innebär enkraftig avgiftshöjning av koncessionsavgiften för att ta tillbaka vad intebetalat . Detta utan beaktandeav de förändrade förutsättningarna med marksänddigital-TV samt utan beaktande av Radio- och beslut. Lagrådet skriver i sitt yttrande attförslagets syfte och konstruktion ger vid handen attdet här är en fråga om ett flagrant försök attkringgå förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning.Förslaget strider därför mot grunderna för 2 kap. 10§ regeringsformen.I motion 2000/01:K13 av m.fl. (s)föreslås att beslutar att anta regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1992:72) omkoncessionsavgift på televisionens område såvittavser 1 § samt punkterna 1 och 2övergångsbestämmelserna (yrkande 1), att riksdagenavslår punkt 3 i övergångsbestämmelserna (yrkande 2)och att beslutar om sådan ändring i 4 och6 §§ lagen (1992:72) om koncessionsavgift påtelevisionens område som framgår av lagförslagetfogat till motionen (yrkande 3).