bet · GO01MJU9 · 2001-03-08 00:00:00 — Det är således inte föreskrivetnågon rättighet för enskilda att få vare sig bidrageller ersättning. Innevarande budgetår anvisas underanslaget Ersättningar för viltskador m.m. 25miljoner kronor för att förebygga skada av vilt ochersätta sådan skada i den mån skadan avser annat änrenar.Bidrag för att förebygga skador är ett viktigt ledi rovdjurspolitiken. Bidrag till rovdjurssäkraelstängsel i områden med fast vargförekomst harenligt haft en avgörandebetydelse för tamdjursägarnas syn på främstförekomsten av varg och björn. Som regeringen anförbör systemet med bidrag till förebyggande åtgärder iprincip inte förändras. Det bör emellertid finnassamma möjlighet för länsstyrelserna att lämna bidragtill förebyggande åtgärder för djur på löstskogsbete som för andra tamdjur om djuren ingår inäringsverksamhet.Genom den ökade inventeringsverksamhet somregeringen förordar i propositionen och somutskottet behandlar längre fram i betänkandet kommerstörre kunskap att erhållas om antalet rovdjur ilänen. Inventeringarna kommer att göra det möjligtatt på ett betydligt bättre sätt än närmareförutsäga var tamdjuren kan förväntas bli dödadesåvida inte skadeförebyggande åtgärder vidtas.Utskottet delar regeringens uppfattning att, liksomhittills, ett fast belopp bör anvisas för fördelningmellan länen. Ersättning bör kunna lämnas för skadorpå tamdjur. Däremot bör ersättning för viltskadorinte lämnas för vilda djur i hägn. Som regeringenanför bör det ankomma på djurens ägare attkonstruera hägn på ett sådant sätt att rovdjureninte tar sig igenom det. Utskottet är således inteberett att förorda sådana ändringar iersättningssystemet som begärs i motionerna MJ14 (m)delvis, MJ16 (c) yrkande 10, MJ17 (kd) yrkande 1delvis, MJ18 (m) yrkande 3 delvis, MJ918 (fp)yrkande 3 och MJ920 (c) yrkande 2 delvis. Motionernai berörda delar avstyrks.4.3 Ersättning för personskadorUtskottets förslag i korthetMed anledning av fyra motioner (m, kd, c)föreslår utskottet i ett tillkännagivande attden tidigare möjligheten till statligersättning för skador på människan orsakadeav björn återinförs. En motion (m) omersättning för personskador på grund avvargangrepp avstyrks.PropositionenEnligt regeringens bedömning bör frågan omersättning av statsmedel vid personskador orsakadeav främst björn övervägas närmare.MotionerI motionerna MJ14 (m) delvis, MJ16 (c) yrkande 11,MJ17 (kd) yrkande 1 delvis, MJ18 (m) yrkande 3delvis och MJ920 (c) yrkande 2 delvis anförs attstaten har ett ekonomiskt ansvar för personskadorsom uppstått i samband med rovdjursangrepp.Ersättning skall utgå med fulla beloppet. Enligtmotion MJ10 (m) bör regeringen återkomma medförslag om ersättning även för skador orsakade avvarg (yrkande 1).Utskottets ställningstagandeSvensk lagstiftning innehåller inte någon särskildbestämmelse om ersättning för personskador tillföljd av angrepp från rovdjur eller andra vildadjur. I den numer upphävda jaktstadgan (1938:279)fanns emellertid en bestämmelse om ersättning tillföljd av björnangrepp. Enligt bestämmelsen varstaten skyldig att betala ersättning då någon dödatseller skadats av sådant angrepp, såvida inte denangripne framkallat angreppet genom egna åtgärder.Denna rätt till ersättning togs bort efterett förslag från jakt- och viltvårdsberedningen (SOU1979:52), bl.a. med motiveringen att bestämmelsenhade åberopats endast en gång , att detallmänna försäkringsskyddet har byggts ut väsentligtsedan bestämmelsen tillkom och att det finns godamöjligheter för den enskilda att komplettera sittförsäkringsskydd på lämpligt sätt. Bestämmelsenansågs mot denna bakgrund otidsenlig. Jakt- ochviltvårdsberedningen ansåg vidare att risken förskador till följd av angrepp från andra djurarter -exempelvis aggressiva älgar och rådjur - ärbetydligt större än de risker som är förknippade medförekomsten av björn. har intebehandlat frågan om ersättning av statsmedel vidangrepp av björn eller andra rovdjursarter.Även om skador på människor till följd avrovdjursangrepp är ovanliga kan det inte uteslutasatt ett rovdjur, främst björn, under olyckligaomständigheter angriper och skadar eller dödar enmänniska. För att minska risken för sådana olyckorbör informationsinsatserna om lämpligt beteende vidmöte med björn utökas. Dessutom bör etablering avrovdjur i områden där risken för sådana olyckor ärsom störst förhindras eller i varje fall bör antaletindivider i dessa områden minskas. Det ligger ävenett ansvar på , berördalänsstyrelser och det eller de rovdjurscentrum somkommer att inrättas att ge allmänheten informationom hur man skall uppträda vid ett möte med björn ochandra rovdjur, som alla måste behandlas med störstarespekt. Trots ett väl utbyggt allmäntförsäkringsskydd och goda möjligheter tillkompletterande privat försäkringsskydd kan det intebortses från att skador av rovdjur på människan kanleda till svåra ekonomiska påfrestningar för den somdrabbas. Sådana konsekvenser av rovdjursförekomstenkan dessutom enligt utskottets mening leda tillminskat förtroende för den statliga rovdjurs-politiken. Av propositionen framgår att regeringenavser att närmare överväga frågan om ersättning avstatsmedel vid personskador orsakade av främstbjörn. Utskottet delar regeringens uppfattning såtill vida att det är värdefullt att frågan om detekonomiska ansvaret vid rovdjursangrepp på människanär föremål för regeringens uppmärksamhet.Beträffande personskador orsakade av björn anserutskottet emellertid att den tidigare möjlighetentill statlig ersättning för sådana skador böråterinföras . Vad utskottet anfört medanledning av motionerna MJ14 (m) delvis, MJ16 (c)yrkande 11, MJ17 (kd) yrkande 1 delvis, MJ18 (m)yrkande 3 delvis och MJ920 (c) yrkande 2 delvis börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Med det anförda avstyrker utskottet motion MJ10 (m)yrkande 1.5 InventeringarUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens uppfattning ominventeringarnas utformning ochadministration. I anslutning tillbehandlingen av två motioner (s, m)framhåller utskottet att de ideellaorganisationernas insatser iinventeringsverksamheten bör tas till vara.PropositionenEnligt regeringen bör länsstyrelsernas arbete medinventeringar av rovdjur bli en del avmiljöövervakningsprogrammet. bör ävenfortsättningsvis erhålla medel för samebyarnasmedverkan i inventeringsverksamheten via anslagetför viltskador. Regeringen avser att geNaturvårdsverket i uppdrag att i samråd medlänsstyrelserna utforma inventeringsverksamheten avstora rovdjur som en del av miljöövervakningen ochatt i samråd med lämnaförslag till finansiering av verksamheten inklusivelänsstyrelsernas administration. Naturvårdsverketskall även inom ramen för detta uppdrag redovisa huren nationell databas för stora rovdjur bör utformasoch samordnas med miljöövervakningen.MotionerI motion MJ21 (s) framförs synpunkter på hurinventeringsarbetet skall bedrivas. Regeringen böruttryckligen utgå ifrån att de ideellaorganisationernas medverkan skall ses som ennaturlig och uppskattad del i det viktigainventeringsarbetet (yrkande 3). Även i motion MJ15(m) framhålls att frivilliginsatser också iframtiden bör utnyttjas vid inventering av rovdjur(yrkande 5).Utskottets ställningstagandeSom anförs i motion MJ21 (s) har ideellaorganisationer, såväl jägarorganisationerna somandra naturvårdsorganisationer, under många årutfört ett mycket förtjänstfullt arbete inom ramenför den omfattande inventeringsverksamheten. Dessainsatser måste göras med kort varsel,under en mycket begränsad period och med ett stortantal medverkande, och det bör framhållas att sådanaarrangemang svårligen låter sig genomföras utan ettomfattande ideellt arbete. Mot denna bakgrund harenligt utskottets mening dessa organisationer singivna och värdefulla plats i inventeringsarbetetäven . För Svenska Jägareförbundets delkan insatserna naturligen anses ingå i statensallmänna uppdrag till förbundet när det gäller jaktoch viltvård. För att rovdjursstammarna skall kunnaföljas är det emellertid nödvändigt attinventeringsverksamheten samordnas mellan länen.Detta kräver i sin tur att enhetliga ochtillförlitliga metoder används. Sådana metoder ärockså av betydelse för den allmänna tilltron tillinventeringarna. På samma sätt som förlänsstyrelserna inom renskötselområdet bör det varaberörda länsstyrelsers uppgift i övriga delar avlandet att samordna inventeringarna av stora rovdjuroch sammanställa rapporter om utvecklingen. I likhetmed regeringen anser utskottet att Naturvårdsverketi samråd med länsstyrelserna bör utformainventeringsverksamheten av stora rovdjur som en delav miljöövervakningen. Vidare bör verket i samrådmed lämna förslag tillfinansiering av verksamheten inklusivelänsstyrelsernas administration samt redovisa hur ennationell databas för stora rovdjur bör utformas ochsamordnas med miljöövervakningen. Med det anfördafinner utskottet syftet med motionerna MJ15 (m)yrkande 5 och MJ21 (s) yrkande 3 i huvudsaktillgodosett.6 Information6.1 Myndigheter och organisationerUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringennär det gäller ett uppdrag tillNaturvårdsverket om förstärktainformationsinsatser om stora rovdjur och omextra medel för insatserna. Därmed kommermotioner (c, fp) om bl.a. ökad information omrovdjuren att bli i huvudsak tillgodosedda.PropositionenI propositionen uttalar regeringen sin avsikt att geNaturvårdsverket i uppdrag att föreslå utformning avförstärkta informationsinsatser om stora rovdjur.Regeringen avser att ställa extra medel tillförfogande för informationsinsatserna.MotionerI motion MJ16 (c) framhålls vikten av ett omfattandeoch allsidigt informationsarbete kring rovdjuren.Det är enligt motionärerna centralt att det iuppdraget till uttryckligenklargörs att ideella krafter, museer och djurparkerskall ges goda möjligheter att vara med iinformationsarbetet kring rovdjuren (yrkande 12).Även i motionerna MJ24 (fp) yrkande 1 och MJ25 (fp)yrkande 1 pekas på behovet av att genom ökadinformation och kunskap till allmänheten om vårasvenska rovdjur förbättra möjligheterna för rovdjuroch människor att leva i mer fredlig samexistens.Enligt motion MJ918 (fp) bör lokala utredningargöras i vargtäta områden. Härigenom kan kunskap nåsom lokalbefolkningens syn på vargstammens närvaro iområdet samt vargens påverkan på övrig verksamhet,t.ex. näringsliv och rekrytering av arbetskraft(yrkande 4).Utskottets ställningstagandeKunskap om rovdjuren spelar en nyckelroll förallmänhetens förståelse för rovdjuren ochrovdjurspolitiken. Som regeringen anför är ett ökatarbete med väl underbyggd och allsidig informationdärför ett viktigt led i arbetet med att minska dekonflikter som kan uppstå runt förekomsten avrovdjur. Erfarenheterna från Viltskadecentersverksamhet visar också hur information ochutbildning, tillsammans med bidrag tillskadeförebyggande åtgärder, på ett avgörande sättmedverkat till att tamdjursägare kunnat accepterarovdjur i sin närhet. Av särskild betydelse ärenligt utskottet att aktuell kunskap om rovdjurensantal och utbredning finns lätt tillgänglig förallmänheten. En bidragande orsak till konflikternarunt rovdjursförekomsten är att olika grupper harskilda uppfattningar om antalet rovdjur och derasförekomst. God och lättillgänglig information omantal och utbredning kan emellertid ge ett kunskaps-underlag som kan godtas av människor med olikauppfattningar i rovdjursfrågorna. Därmed blir detockså lättare att föra en saklig diskussion och attfinna lösningar på konflikter. Information bör ävenspridas i syfte att bredda kunskapen om de olikaarternas biologiska förhållanden samt om de skadoroch problem de orsakar. Enligt utskottets meningbör också de sociala aspekterna pårovdjursförekomsten belysas och sättas in i etthistoriskt perspektiv. arbetar mångamyndigheter och organisationer med att spridakunskap om rovdjuren. Inte minst viktigt isammanhanget anser utskottet de ideellaorganisationernas, museernas och djurparkernasinformationsarbete vara, eftersom de ofta kommer ikontakt med människor som på ett enkeltsätt kan nås av information från myndigheter.I likhet med regeringen anser utskottet att detmot denna bakgrund finns ett ökat behov avinformation om rovdjuren. I sin egenskap av centralmyndighet för förvaltningen av rovdjur harNaturvårdsverket ett huvudansvar för att ta framinformation om dessa djur. Som regeringen anför börverket ges i uppdrag att redovisa förslag tillförstärkta informationsinsatser om stora rovdjur. Iuppdraget bör ingå att göra en s.k. bristanalys föratt bedöma vilka informationsinsatser som i förstahand behöver förstärkas. Verket bör då beakta deninformation som sprids av andra myndigheter ochorganisationer och redovisa såväl egna insatser somen bedömning av informationsinsatser som kangenomföras av andra intressenter.Med det ovan anförda finner utskottet att syftetmed motionerna MJ16 (c) yrkande 12, MJ24 (fp)yrkande 1, MJ25 (fp) yrkande 1 och MJ918 (fp)yrkande 4 i allt väsentligt får anses tillgodosett.6.2 RovdjurscentrumUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i vad regeringen anför omstatliga medel och etablering avrovdjurscentrum. Därmed avstyrker utskottetett flertal motioner (s, m, kd, c, fp) ombl.a. etablering och lokalisering avrovdjurscentrum.PropositionenFrågan om statliga medel till ett eller någrarovdjurscentrum bör enligt regeringens bedömninghanteras inom regeringens uppdrag tillNaturvårdsverket om informationsfrågor.MotionerI ett flertal motioner framförs förslag omlokaliseringen av ett eller flera rovdjurscentrum.Enligt motionerna MJ24 (fp) yrkande 2 och MJ25 (fp)yrkande 2 bör rovdjurscentrum etableras i ,och . Ett rovdjurscentrum vid OrsaGrönklitt förespråkas i motionerna MJ755 (s), MJ901(c) yrkande 2 och MJ915 (kd). Järvzoo i Järvsöframhålls i motionerna MJ724 (s), MJ803 (m) ochMJ813 (c) som lämplig lokalisering för ettrovdjurscentrum. Enligt motion MJ822 (s) bör ettnationellt rovdjurscentrum inrättas i Värmland.Enligt motion MJ11 (s) bör uppdraget tillNaturvårdsverket förtydligas med att ettrovdjurscentrum bör tillskapas med uppgift att svaraför information och folkbildning riktad tillallmänhet och andra intressenter.Utskottets ställningstagandeSom anförs i propositionen har kunskap om rovdjurenen nyckelroll för allmänhetens förståelse förrovdjur och rovdjurspolitiken. Forskning,beståndsövervakning och information är inte baraviktiga för förvaltningen av våra rovdjursarter utansinsemellan betydelsefulla. Forskningen kan bidramed de kunskaper som behövs för övervakning avrovdjursstammarna. Med hjälp av forskningen kanockså inventeringsmetoder utvecklas och kvalitetenpå utförda inventeringar kontrolleras. Även beslutom skyddsjakt bör bygga på uppgifter frånforskningen. Spridning av information om rovdjurentill en bred allmänhet är enligt utskottets meningen viktig del i arbetet med förvaltningen avsamtliga arter. Genom information och ökadekunskaper kan människor också få förståelse förbehovet av forskning och beståndsövervakning, vilketgynnar dessa verksamheter. Ökade kunskaper hosallmänheten kan förhoppningsvis också bidra till attdämpa den oro som förekommer i vissa områden,framför allt för vargens utbredning. Behovet avinformation och kunskap om rovdjuren kommer troligenatt växa och intresset hosallmänheten för de stora rovdjuren är stort.Som regeringen anför är de insatser som redan görsav bl.a. , Järvzoo, Värmlandsrovdjurscenter och Viltskadecenter för att spridainformation och kunskap om rovdjur betydelsefulla,och den verksamhet som skulle kunna vara aktuell attstödja vid ett rovdjurscentrum har på olika sättanknytning till informationsverksamhet. Utskottethar i ärendet fått värdefull information om denverksamhet som bedrivs vid några av derovdjurscentrum som finns i landet. Utskottet utgårfrån att dessa centrum, med den erfarenhet och deresurser som de förfogar över, kan ge värdefullabidrag inom ramen för den förstärkning avinformationsinsatserna om stora rovdjur sompropositionen syftar till. Utskottet har däremotinget underlag för att nu föreslå konkreta insatseri fråga om etableringen eller lokaliseringen avrovdjurscentrum till de orter som anges i deaktuella motionerna. Det anförda innebär attutskottet ansluter sig till regeringens bedömningoch avstyrker motionerna MJ24 (fp) yrkande 2, MJ25(fp) yrkande 2, MJ724 (s), MJ755 (s), MJ803 (m),MJ813 (c), MJ822 (s), MJ901 (c) yrkande 2 och MJ915(kd). Med det anförda finner utskottet syftet medmotion MJ11 (s) tillgodosett.7 Administration7.1 Samverkan med grannländernaUtskottets förslag i korthetUtskottet delar regeringens uppfattning attNaturvårdsverket bör ges i uppdrag att utökasamarbetet beträffande rovdjursfrågorna medNorge och . Motioner (c, fp) om utökatnordiskt samarbete m.m. kommer därmed att blitillgodosedda.PropositionenRegeringen avser att ge i uppdragatt ta initiativ till ett utökat samarbetebeträffande rovdjursfrågor med främst norskaDirektoratet for naturforvaltning men även medfinska myndigheter. Samarbetet bör, som förnärvarande, i första hand gälla varg men utökas tillatt omfatta även järv och björn.MotionerDet skandinaviska perspektivet i rovdjurspolitikenbetonas i motion MJ16 (c). Enligt motionärerna ärdet nödvändigt att lägger mer kraft på attfå en skandinavisk samsyn vad gäller miniminivåeroch etappmål (yrkande 2). Inom ramen för detnordiska samarbetet bör enligt motion MJ24(fp) ta initiativ till en gemensam nordiskrovdjurspolitik när det gäller vargen (yrkande 5). Imotion MJ901 (c) anförs att , ochFinland har likartade rovdjursstammar och liknandeintressekonflikter. Samarbetet bör fördjupas för attinsatserna så långt möjligt skall kunna samordnasvad gäller bedömningar om behov av skyddsjakt,bekämpning av brott mot lagstiftning relaterad tillrovdjuren samt andra frågor av gränsöverskridandekaraktär. Även det lokala och regionalagränsöverskridande samarbetet bör utvecklas (yrkande1).Utskottets ställningstagandeInledningsvis kan utskottet konstatera att detmellan och och undersenare tid även med pågår samarbete omrovdjursfrågorna. För Nordkalottenområdet skersamarbetet mellan länderna främst på den regionalanivån mellan länsstyrelserna och fylkena. Det mestomfattande samarbetet har gällt beståndsuppskattningoch utveckling av gemensamma inventeringsmetoderinom ramen för miljörådsarbetsgrupp för stora rovdjur. Som regeringen anförär erfarenheterna av detta samarbete överlag godaoch har resulterat i rapporter angåendebeståndsövervakning m.m. Beträffande förvaltningenhar ett mer formaliserat arbete skett mellan Sverigeoch och då främst mellan de centralamyndigheterna och Direktoratet fornaturforvaltning. Förvaltningsfrågorna är avavgörande betydelse när det gäller bevarandet avlivskraftiga stammar av de stora rovdjuren ochsärskilt vad beträffar vargen. Som utskottet anförttidigare i betänkandet innebär det förhållande attstammen till stor del delas av att det finnsett stort behov av en gemensam förvaltning eftersomåtgärder i ett av länderna kan få konsekvenser förlivskraften hos stammen som helhet. I Norgehandläggs rovdjursförvaltningen i betydligt störreutsträckning än i av regionala och lokalainstanser, vilket har medfört att information ochsamordning med den svenska förvaltningen iblandupplevts som mindre tillfredsställande. Det ärenligt utskottets mening angeläget att överbrygga deolikheter som finns i förvaltningen för att skapaett förtroendefullt samarbete. Utskottet välkomnardärför det initiativ för att utveckla samarbetet medfrämst och som aviseras ipropositionen. Som regeringen anför börNaturvårdsverket, som ett led i detta arbete, få iuppdrag att finna lämpliga former för att utvecklasamarbetet med dessa länder. Med det anförda finnerutskottet att syftet med motionerna MJ16 (c) yrkande2, MJ24 (fp) yrkande 5 och MJ901 (c) yrkande 1kommer att bli i allt väsentligt tillgodosett utannågot uttalande i frågan.7.2 Regionala rovdjursgrupperUtskottets förslag i korthetUtskottet ansluter sig till regeringensbedömning i fråga om inrättande av regionalarovdjursgrupper, deras uppgifter ochsammansättning. Därmed avstyrker utskottet enmotion (c).PropositionenEnligt regeringens bedömning bör länsstyrelserna ide län där det finns fasta stammar av de storarovdjuren bilda rovdjursgrupper. Representanter förlänsstyrelsen, kommuner, polismyndighet, åklagare,jägarorganisationer, ideellanaturvårdsorganisationer, tamdjursägare, samebyaroch markägare bör ingå i grupperna. Även personermed särskilda expertkunskaper bör enligt regeringenkunna ingå utan att representera en myndighet.MotionenI motion MJ16 (c) anförs att de övergripandeförvaltningsfrågorna, liksom samråd ochinformationsinsatser kring våra rovdjur, bör handhaspå regional nivå av de befintliga viltvårdsnämndernasom ett rådgivande organ till (yrkande13).Utskottets ställningstagandeEtt ökat förtroende mellan dem som på olika sättengagerar sig i rovdjursfrågor är enligt utskottetsmening i hög grad ägnat att bidra till lösningar påmånga av de konflikter som onekligen förekommer närdet gäller våra stora rovdjur. Informationsutbytemellan olika lokala och regionala grupper kan ge engemensamt accepterad kunskapsbas, vilken tillsammansmed insyn i beslutsprocessen kan skapa bättreförutsättningar för en mer nyanserad syn pårovdjursförekomsten. I detta arbete är det viktigtmed öppenhet mellan organisationer, myndigheter ochandra grupper. I de flesta län där det finns fastastammar av en eller flera rovdjursarter finnsgrupper som arbetar med rovdjursfrågor, mengruppernas sammansättning varierar mellan länen.Förutom representanter för kan jägare,markägare, kommuner, naturvårdsorganisationer,forskare och enskilda människor som lever i områdendär rovdjur förekommer ingå i grupperna.Det kan konstateras att rovdjursgruppernahar varit till nytta och fyller en viktig funktion.De är lokalt förankrade, ger möjlighet tilldiskussion och utbyte av information och utgör ettviktigt led i arbetet för ökad öppenhet. mening bör grupperna kunna utvecklas isyfte att öka sin betydelse för hanteringen av dekonflikter som rovdjuren skapar.Som utskottet tidigare anfört kommerlänsstyrelserna att få ett större ansvar beträffandeförvaltningen av rovdjuren. Det kommer därför attfinnas ett ökande behov av att diskutera och beredaolika frågor beträffande rovdjuren. I likhet medregeringen anser utskottet att rovdjursgrupper börfinnas åtminstone i de län som hyser fasta stammarav de stora rovdjuren. Den närmare organisatoriskalösningen bör varje länsstyrelse själv bestämma.Rovdjursgrupper bör t.ex. kunna inrättas för störreområden än län.Syftet med rovdjursgrupperna bör främst vara attöka utbytet av information. Men grupperna bör också,jämte länsviltnämnderna, vara rådgivande då detgäller länsstyrelsernas arbete med rovdjursfrågor. Ifråga om enskilda ärenden bör emellertid endastärenden av större principiell betydelse behandlas avrovdjursgrupperna. Det anförda innebär att utskottetansluter sig till regeringens bedömning ochavstyrker motion MJ16 (c) yrkande 13.8 Ekonomiska konsekvenserUtskottets förslag i korthetUtskottet gör samma bedömning som regeringeni fråga om medelsbehovet för olika åtgärderinom en sammanhållen rovdjurspolitik ochavstyrker två motioner (fp) om ytterligaremedel för ändamålet.PropositionenDe som tillförs anslaget förviltskador bör enligt regeringenanvändas för att finansiera olika åtgärder inom ensammanhållen rovdjurspolitik.MotionerFör ersättning av skador som rovdjur orsakar bl.a.på renar bör enligt motion MJ24 (fp) ibudgetpropositionen för anslås 20 miljonerkronor utöver regeringens förslag (yrkande 4). Imotion MJ25 (fp) begärs för samma ändamål ett anslagom (yrkande 6).Utskottets ställningstagandeÖkningen av antalet rovdjur och ett stigandeavräkningspris på renkött medförde att ersättningenför viltskador höjdes till 35miljoner kronor. För höjdes anslagetmed ytterligare för att motverkade förluster och andra olägenheter som viltskadornaorsakar fiskenäringen. Därmed har ytterligare medelkunnat anvisas för skador på annat än ren(budgetpropositionen för , utgiftsområde 23,anslaget 42:6).