bet · GP01SOU3 · 2001-11-01 00:00:00 — Avgifter inom äldre- och handikappomsorg SammanfattningI betänkandet behandlas regeringens proposition2000/01:149 om avgifter inom äldre- ochhandikappomsorg samt nio motionsyrkanden som väcktsmed anledning av propositionen.Utskottet tillstyrker att reglerna omförbehållsbelopp i socialtjänstlagen (2001:453) vidbestämmande av avgift för äldre- och handikappomsorgpreciseras. Utskottet tillstyrker även att en högstaavgift för hemtjänst, dagverksamhet och kommunalhälso- och sjukvård införs liksom en högsta avgiftför bostad i sådant särskilt boende som inteomfattas av 12 kap. jordabalken (hyreslagen).Utskottet har inget att erinra mot förslaget tillreglering av vilka inkomstslag som skall ingå iunderlaget för bestämmande av förbehållsbelopp ochavgift.Samtliga motionsyrkanden avstyrks.I ärendet finns fem reservationer och ett särskiltyttrande.Utskottets förslag till riksdagsbeslut1. FörbehållsbeloppRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i socialtjänstlagen (2001:453) såvittavser 8 kap. 3 och 6-8 §§. Därmed avslårriksdagen motionerna 2001/02:So2 yrkande 2 och2001/02:So4 yrkande 2.Reservation 1 (kd)Reservation 2 (c)2. Personer som inte betalar någon avgiftRiksdagen avslår motion 2001/02:So3 yrkande11.3. HögkostnadsskyddRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i socialtjänstlagen (2001:453) såvittavser 8 kap. 5 §. Därmed avslår riksdagenmotionerna 2001/02:So3 yrkande 9 och 2001/02:So4yrkande 1.Reservation 3 (c)4. TandvårdRiksdagen avslår motion 2001/02:So2 yrkande 3.Reservation 4 (kd)5. Beräkning av avgiftsunderlagetRiksdagen antar regeringens förslag till lag omändring i socialtjänstlagen (2001:453) såvittavser 8 kap. 4 §. Därmed avslår riksdagenmotionerna 2001/02:So1, 2001/02:So2 yrkande 1 och2001/02:So3 yrkande 10.Reservation 5 (m, kd, fp)6. Lagförslagen i övrigtRiksdagen antar regeringens förslag till1. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) iden mån det inte omfattas av vad utskottet anförtunder tidigare punkter,2. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) och3. lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuellasambor.Stockholm den 1 november 2001På socialutskottets vägnarIngrid BurmanFöljande ledamöter har deltagit i beslutet: IngridBurman (v), (), MargaretaIsraelsson (s), (), (), (), (),Elisebeht (), (),(), (), (), (),(), (), ()och ().2001/02SoU3Redogörelse för ärendetÄrendet och dess beredningI proposition 2000/01:149 Avgifter inom äldre- ochhandikappomsorg föreslår regeringen att riksdagenbeslutar om regler för avgifter för äldre- ochhandikappomsorg. Regeringen föreslår att riksdagenantar förslag till lagar om ändring isocialtjänstlagen (2001:453), i hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) och i lagen (1987:813) omhomosexuella sambor. Regeringens förslag till beslutåterges i bilaga 1. Regeringens lagförslag återges ibilaga 2.Med anledning av propositionen har fyra motionerväckts. Förslagen i motionerna återges i bilaga 1.Utskottet har vid sammanträdet den 18 oktober 2001uppvaktats av representanter från , , och , , som lämnat synpunkter medanledning av propositionen.Vidare har en skrivelse inkommit från SvenskaKommunförbundet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att ett högkostnadsskyddinförs för avgifter för äldre- och handikappomsorg iform av en högsta avgift för hemtjänst,dagverksamhet och avgifter för hälso- ochsjukvård samt en högsta avgift för bostad i sådantsärskilt boende som inte omfattas av 12 kap.jordabalken (hyreslagen). Det högsta beloppet förhemtjänst, dagverksamhet och avgifter för kommunalhälso- och sjukvård anges i en viss andel avprisbasbeloppet och motsvarar prisnivå1 och för bostad i särskilt boende1 . Syftet med högkostnadsskyddet äratt säkerställa att den enskilde skyddas mot alltförhöga avgifter. Reglerna om högsta avgift införs isocialtjänstlagen (2001:453).I propositionen föreslås vidare att reglerna omförbehållsbelopp i socialtjänstlagen vid bestämmandeav avgift för äldre- och handikappomsorg preciseras.I socialtjänstlagen anges ett lägsta belopp(minimibelopp) som den enskilde som betalar avgiftskall ha rätt att förbehålla sig av sina egna medel.Beloppet skall täcka den enskildes normalalevnadskostnader, förutom boendekostnaden. Beloppetsnivå anges som andel av prisbasbeloppet och innebäri prisnivå förensamstående och för var och enav sammanlevande makar och sambor. Nivån föreslåsvara densamma som den som gäller vid beräkning avsärskilt bostadstillägg enligt lagen (1994:308) ombostadstillägg till pensionärer. Samma nivå föreslåsäven gälla vid beräkning av äldreförsörjningsstödenligt av regeringen tidigare beslutad proposition(prop. 2000/01:136). Under vissa förutsättningarskall kommunen fastställa minimibeloppet till enhögre nivå. I vissa speciella fall ges kommunernamöjlighet att fastställa beloppet till en lägrenivå. Den enskilde skall utöver detta beloppförbehållas medel för sin boendekostnad.Vidare föreslås att det i socialtjänstlagenregleras vilka inkomstslag som skall ingå iunderlaget för bestämmande av förbehållsbelopp ochavgift. Avgiftsunderlaget skall beräknas i huvudsakpå samma sätt som vid inkomstberäkningen enligtförslaget till lag om bostadstillägg tillpensionärer m.fl. (prop. 2000/01:140). Syftet medregleringen är att ange en yttersta ram förberäkningen av avgiftsunderlaget. Kommunerna hardock möjlighet att beräkna avgiftsunderlaget på ettsätt som är mer förmånligt för omsorgstagarna.Det föreslås även att det införs regler som gördet möjligt att överklaga individuella beslut enligtsocialtjänstlagen som rör avgifternas storlek genomförvaltningsbesvär.Reglerna om högkostnadsskydd, förbehållsbelopp ochöverklagande genom förvaltningsbesvär föreslås trädai kraft . Reglerna om beräkning avavgiftsunderlag föreslås träda i kraft den 1 januari2003.Utskottets övervägandenFörbehållsbeloppUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag attreglerna om förbehållsbelopp isocialtjänstlagen (2001:453) vid bestämmande avavgift för äldre- och handikappomsorgpreciseras. Med förbehållsbelopp avses detbelopp som den enskilde skall ha rätt attbehålla av sina egna medel innan avgift får tasut för hemtjänst, dagverksamhet och kommunalhälso- och sjukvård respektive bostad i sådantsärskilt boende som inte omfattas avhyreslagen. Förbehållsbeloppet skall enligtregeringens förslag beräknas med ledning av ettminimibelopp i fråga om kostnader förpersonliga behov och övriga normalalevnadskostnader utom boendekostnaden. Isocialtjänstlagen anges en lägsta nivå påminimibeloppet samt vilka levnadskostnader somdet i lagen angivna beloppet skall täcka.Utskottet tillstyrker därmed 8 kap. 3 och 6-8§§ i förslaget till lag om ändring isocialtjänstlagen och avstyrker motionerna So2(kd) yrkande 2 och So4 (c) yrkande 2. Utskottetavstyrker även motion So3 (m) yrkande 11.PropositionenI propositionen föreslås att reglerna omförbehållsbelopp i socialtjänstlagen (2001:453) vidbestämmande av avgift för äldre- och handikappomsorgpreciseras på så sätt att en lägsta nivå förförbehållsbeloppet för personer som erlägger avgiftför äldre- och handikappomsorg anges. Förslagetinnebär att äldre och funktionshindrade personer sombetalar avgift för äldre- och handikappomsorg ienlighet med föreslagna bestämmelser garanteras enlägsta skälig levnadsnivå.Med förbehållsbelopp avses det belopp som denenskilde skall ha rätt att behålla av sina egnamedel innan avgift får tas ut för hemtjänst,dagverksamhet och hälso- och sjukvårdrespektive bostad i sådant särskilt boende som inteomfattas av hyreslagen. Förbehållsbeloppet skallenligt regeringens förslag beräknas med ledning avett minimibelopp i fråga om kostnader för personligabehov och övriga normala levnadskostnader utomboendekostnaden. I socialtjänstlagen anges en lägstanivå på minimibeloppet samt vilka levnadskostnadersom det i lagen angivna beloppet skall täcka. Dettabelopp föreslås uppgå till en tolftedel av129,av prisbasbeloppet för ensamstående och108,för var och en av sammanlevande makar ellersambor. Detta innebär, prisnivå, 3 979 krper månad för ensamstående och per månadför sammanboende. Minimibeloppet avser såledesschabloniserade s.k. normalkostnader för personer 61år och äldre och inte enskilda äldres faktiskalevnadskostnader. Det kan finnas situationer när enenskild omsorgstagare har fördyrade levnadskostnaderinom ramen för de poster som det lagstadgademinimibeloppet avser att täcka. Det kan ocksåförekomma att enskilda därutöver av olika skäl harandra levnadskostnader än dessa. En gruppomsorgstagare som särskilt framhålls i propositionenär yngre personer med funktionshinder. Denna grupphar ofta merkostnader på grund av funktionshindersom skall beaktas i skälig omfattning. Kommunenskall således i vissa situationer bestämmaminimibeloppet till en högre nivå. I någraundantagsfall får kommunen bestämma minimibeloppettill en lägre nivå än vad som framgår av lagen.Detta får dock ske endast om en omsorgstagare intehar en kostnad som minimibeloppet skall täcka därföratt kostnaden antingen ingår i avgiften förhemtjänst eller dagverksamhet eller ingår i avgifteneller hyran för bostad i särskilt boende ellertillhandahålls kostnadsfritt.Till minimibeloppet skall den enskildesboendekostnad läggas.Om kommunen finner att den enskilde inte har detförbehållsbelopp han eller hon har rätt till skallavgiften sättas ned. Vidare är det i första handkommunens ansvar att utreda om den enskilde harbehov av ett högre minimibelopp och om avgiftendärför skall sättas ned. Den enskilde måste dockvara behjälplig med att lämna kommunen uppgiftertill grund för denna prövning.Det är enligt propositionen viktigt attkommunernas avgiftssystem är utformade så att denenskilde omsorgstagaren kan få information om delsvilka poster som skall finansieras viaförbehållsbeloppet, dels vad som ingår i den avgifthan eller hon erlägger för hemtjänst i ordinärt ochsärskilt boende. Den enskilde måste också hamöjlighet att bedöma om nivån på förbehållsbeloppetär rätt med hänsyn till dessa förutsättningar.Förslaget till lagändringar föreslås införas i 8kap. 3 och 6-8 §§ socialtjänstlagen.I propositionen föreslås villkoren regleras för denkommunala avgiftssättningen inom äldre- ochhandikappolitiken. Propositionen berör därför iprincip inte personer som inte betalar någonavgift. Emellertid redovisas att många omsorgstagarei dag har så låga inkomster eller höga kostnader attde inte kan betala avgift för erhållna insatser ochsamtidigt garanteras sitt förbehållsbelopp. En delav dessa personer har inte sitt förbehållsbeloppkvar trots att de beviljats avgiftsbefrielse. Ipropositionen anförs att kommunen i dessa fall genoms.k. uppsökande verksamhet har skyldighet attinformera berörda om möjligheterna att ansöka omförsörjningsstöd enligt socialtjänstlagen för att dedärigenom skall kunna uppnå en skälig levnadsnivå. fall det finns myndigheter som administrerarbidrags- eller stödsystem relevanta för äldre ochfunktionshindrade personer bör kommunen enligt 4 §förvaltningslagen (1986:223) hänvisa berördapersoner till dessa. Särskilt angeläget är detta omden enskilde är berättigad till bostadstillägg ellerliknande, anförs det.MotionerI motion So3 av m.fl. (m) begärstillkännagivande om behovet av klargörandebeträffande dem som har mindre än förbehållsbeloppetkvar innan avgifterna betalas (yrkande 11).Motionärerna anför att det är lätt att bibringasuppfattningen att ett lagstadgat förbehållsbelopp ärden summa alla vårdbehövande minst kommer att hakvar när avgifterna är betalda. Så är emellertidinte fallet. De som har mindre än förbehållsbeloppetkvar innan avgifterna är betalda befrias endast frånavgifterna och kommer inte att kompenseras på annatsätt. Motionärerna hade gärna sett att regeringenklargjort detta i propositionen för att undvikamissuppfattningar.I motion So4 av m.fl. (c) yrkasatt avslår regeringens förslag om attreglerna om förbehållsbelopp i socialtjänstlagen vidbestämmande av avgift för äldre- och handikappomsorgpreciseras (yrkande 2). Motionärerna anser att detär viktigt med ett förbehållsbelopp men inte i dessföreslagna form. Genom ett centralt regleratförbehållsbelopp finns risk för en schablonmässigtillämpning av nivåer som fastställs i lag ellerförordning. Människors behov och önskningarvarierar. Vad som kan anses som tillräckliga medelför en person kan vara otillräckligt för en annan.Motionärerna anser att varje människa måste ha maktatt påverka de beslut som rör henne. Besluten skalldärför fattas så nära varje människa som möjligt.I motion So2 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförs om behovet av konsekvensbeskrivningar ochförtydliganden av lagparagraferna (yrkande 2).Motionärerna anser att regeringen inte till fulloredogör för de effekter förslaget kan få för olikapensionärsgrupper. De anser att det finns behov avbeskrivningar av förslagets konsekvenser för denenskilde pensionären i olika inkomstlägen och därförett förtydligande av lagparagraferna. Såväl kommunersom allmänhet riskerar annars att få problem medtolkningen av regelsystem och lagparagrafer.Motionärerna avser att återkomma i frågan omförbehållsbeloppens nivå när effekterna av förslagetblir tydliga.Utskottets ställningstagandeMöjligheten för äldre och personer medfunktionshinder att leva ett tryggt och oberoendeliv beror i mycket hög grad på de enskildapersonernas ekonomiska förhållanden. Föreliggandeförslag innebär att äldre och funktionshindradepersoner som betalar avgift för äldre- ochhandikappomsorg garanteras en lagstadgad lägstaskälig levnadsnivå. Förslaget utgör ramar för uttagav avgifter inom äldre- och handikappomsorgen. Inomdessa ramar har kommunen att, liksom i nuvarandelagstiftning, själv fatta beslut om taxesystem.Utskottet delar bedömningen att det är viktigt attkommunernas avgiftssystem är utformade så att denenskilde omsorgstagaren kan få tydlig information omdels vilka poster som skall finansieras viaförbehållsbeloppet, dels vad som ingår i den avgifthan eller hon erlägger för hemtjänst i ordinärt ochsärskilt boende. Den enskilde måste också hamöjlighet att bedöma om nivån på förbehållsbeloppetär rätt med hänsyn till dessa förutsättningar.Förbehållsbeloppet skall beräknas med ledning av ettminimibelopp i fråga om kostnader för personligabehov och övriga normala levnadskostnader, därtillskall läggas faktisk boendekostnad. Minimibeloppetavser schabloniserade s.k. normalkostnader förpersoner och inte enskilda äldresfaktiska levnadskostnader. Det är i första handkommunens ansvar att utreda om den enskilde harbehov av ett högre minimibelopp och om avgiftendärför måste sättas ned. Den enskilde måste dockvara behjälplig med att lämna kommunen uppgiftertill grund för denna prövning. Mot denna bakgrunddelar utskottet regeringens bedömning att nuvaranderegler om förbehållsbelopp bör förtydligas på såsätt att en lägsta nivå på förbehållsbeloppet förpersoner som erlägger avgift för äldre- ochhandikappomsorg anges i socialtjänstlagen.Utskottet noterar vidare att regeringen avser attge i uppdrag att följa upp ochutvärdera konsekvenserna och effekterna av reformen.Uppföljningen och utvärderingen skall enligt uppgiftomfatta såväl kommunernas taxesystem som enskildassituation.Utskottet tillstyrker därmed 8 kap. 3 och 6-8 §§ iförslaget till lag om ändring i socialtjänstlagenoch avstyrker motionerna So2 (kd) yrkande 2 och So4(c) yrkande 2.Utskottet har erfarit att prisbasbeloppet för år2002 nu är fastställt och att det innebär att för år2002 kommer förbehållsbeloppet exklusiveboendekostnaden för ensamstående att uppgå till och för sammanboende makar eller sambor till3 vardera.Med anledning av motion So3 (m) yrkande 11 villutskottet betona att propositionen i princip interör personer som inte betalar någon avgift.Som redovisas i propositionen (s. 20) har mångaomsorgstagare så låga inkomster eller höga kostnaderatt de inte kan betala avgift för erhållna insatseroch garanteras sitt förbehållsbelopp. av dessa personer har inte sitt förbehållsbeloppkvar trots att de beviljats avgiftsbefrielse.Utskottet delar regeringens uppfattning att kommuneni dessa fall genom s.k. uppsökande verksamhet harskyldighet att informera berörda om möjligheternaatt ansöka om försörjningsstöd enligtsocialtjänstlagen för att de därigenom skall kunnauppnå en skälig levnadsnivå. I det fall det finnsmyndigheter som administrerar bidrags- ochstödsystem som är relevanta för äldre ochfunktionshindrade personer bör kommunerna enligt 4 §förvaltningslagen (1986:223) hänvisa berördapersoner till dessa. Motionen är därmedtillgodosedd.HögkostnadsskyddUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta förslaget om att etthögkostnadsskydd införs i socialtjänstlagen iform av en högsta avgift för insatser inomramen för hemtjänst i ordinärt och särskiltboende, dagverksamhet och hälso- ochsjukvård. Vidare bör förslaget omhögkostnadsskydd i form av en högsta avgiftför bostad i särskilt boende som fårdebiteras i de fall boendekostnaden inteskall fastställas som hyra antas. Förslagettill lagändring införs i 8 kap. 5 §socialtjänstlagen. Utskottet avstyrker därmedmotionerna So3 (m) yrkande 9 och So4 (c)yrkande 1.Utskottet avstyrker även motion So2 (kd)yrkande 3 om högkostnadsskydd förtandvårdskostnader.PropositionenI propositionen föreslås att ett högkostnadsskyddinförs i socialtjänstlagen i form av en högstaavgift för insatser inom ramen för hemtjänst iordinärt och särskilt boende, dagverksamhet ochkommunal hälso- och sjukvård. Avgiften föreslås permånad få uppgå till högst en tolftedel av 0,48gånger prisbasbeloppet, vilket motsvarar i2001 års prisnivå.Vidare föreslås ett högkostnadsskydd isocialtjänstlagen i form av en högsta avgift förbostaden i särskilt boende som får debiteras i defall boendekostnaden inte skall fastställas somhyra. Boendeavgiften föreslås få uppgåtill högst en tolftedel av 0,50 gångerprisbasbeloppet, vilket motsvarar i 2001års prisnivå.Förslaget till lagändring föreslås införas i 8kap. 5 § socialtjänstlagen.I propositionen anförs att ett avgörande skäl föratt införa ett högkostnadsskydd är att det genomnuvarande taxesättning sker en orimligt storinkomst-omfördelning mellan personer med olikaekonomiska förutsättningar inom en mycket begränsadgrupp äldre och personer med funktionshinder.Regeringen anser också att det ärotillfredsställande att skyddet mot högabostadskostnader i särskilt boende är sämre förvissa omsorgstagare än andra därför attskyddsreglerna i 12 kap. jordabalken (hyreslagen) idetta avseende inte omfattar deras boende. Medregeringens förslag om en högsta avgift för bostad isådant särskilt boende som inte omfattas avhyreslagens bestämmelser skapas ett skydd motoskäligt höga bostadskostnader även för denna gruppomsorgstagare, anförs det.Nuvarande avgiftsskillnader inom och mellankommuner för liknande insatser riskerar enligtregeringens bedömning att försämra människorsförtroende för kommunernas äldre- ochhandikappomsorg. Skillnaderna kan också i vissa falluppmuntra till aktiv avgiftsplanering. Att äldreflyttar till kommuner med förmånligare omsorgs-och/eller boendeavgifter är än så länge ovanligt menförekommer bl.a. i storstadsregionerna där mångaytmässigt små kommuner angränsar till varandra.Vanligare är att äldre söker hitta vägar attomplacera förmögenheter så att den avgiftsgrundandeavkastningen på kapital kan minimeras. Om hänsyn tastill förmögenhet vid avgiftssättningen ökar dessaproblem. I kommuner med höga omsorgs- och/ellerboendeavgifter finns det också en risk att personeri behov av vård och omsorg väljer att helt ellerdelvis avstå från att efterfråga sådana insatser pågrund av avgiftens storlek.När det gäller öppen hälso- och sjukvård samtläkemedel har staten lagt fast högkostnadsskydd föratt skydda personer med omfattande behov frånalltför höga avgifter. Regeringen anser att det börfinnas tydliga begränsningar för avgifternas storlekinom all vård och omsorg som samhällettillhandahåller, oavsett insatsernas karaktär ochoavsett vem som är huvudman för dem. När det gälleräldre- och handikappomsorg är dock regeringen av denuppfattningen att kommunerna även fortsättningsvisskall ha rätt att ta ut inkomstrelaterade avgifter.I propositionen framhålls vidare att det finns såstora principiella likheter mellan den äldre- ochhandikappomsorg som kommuner efter behov skalltillhandahålla sina invånare inom ramen försocialtjänstlagen och de insatser som kommunen skalltillhandahålla med stöd av hälso- och sjukvårdslagen(1982:763) respektive lagen om stöd och service tillvissa funktionshindrade (1993:387) att det finnsskäl att även i socialtjänstlagen införa tydligabegränsningar av möjligheterna för kommunerna att taut höga avgifter för utförda insatser inom området.Regeringen bedömer att de två föreslagna högstaavgiftsnivåerna för den enskildes utgifter förhemtjänst, dagverksamhet respektive bostad i sådantsärskilt boende som inte omfattas av hyreslagensbestämmelser tillsammans med reglerna för beräkningav avgiftsunderlag kommer att ge omsorgstagaren detkompletterande skydd mot höga avgifter som saknas inuvarande lagstiftning.I propositionen redovisas att någraremissinstanser har pekat på att en reglering medavgiftstak (i regeringens förslag benämnthögkostnadsskydd i form av högsta avgift) innebärett avsteg från principen om den kommunalasjälvstyrelsen. Den föreslagna regleringen med ennationellt fastställd högsta avgift medför attkommunernas handlingsutrymme i förhållande till dennuvarande ordningen kommer att minska. Det är dockregeringens bedömning att den enskildes rätt att fåäldre- och handikappomsorg till en rimlig och överlandet likvärdig kostnad är av så stor betydelse attde föreslagna ändringarna är motiverade, anförs det.MotionerI motion So3 av m.fl. (m) begärstillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförs om enhetliga avgifter (yrkande 9).Motionärerna konstaterar att regeringens förslagäven i fortsättningen håller öppet förinkomstrelaterade omsorgsavgifter. Motionärernaanser att avgifterna för omsorg, precis somavgifterna för läkemedel och besök hos läkare ellersjukgymnast, bör vara enhetliga.I motion So2 av m.fl. (kd) begärstillkännagivande om att systemet medhögkostnadsskydd bör utredas (yrkande 3). Enligtförslaget skall kommunerna justera minimibeloppet ide fall då den enskilde omsorgstagaren har fördyradelevnadskostnader inom ramen för de poster som detlagstadgade minimibeloppet avser att täcka.Motionärerna pekar på de stora tandvårdskostnadersom kan drabba äldre personer och anser att ettsystem med högkostnadsskydd för tandvårdskostnaderbör utredas. Ett framtida mål bör vara attkonstruera ett system för högkostnadsskydd sominkluderar alla egna avgifter i vården.I motion So4 av m.fl. (c) yrkasatt avslår regeringens förslag om att etthögkostnadsskydd införs i socialtjänstlagen (yrkande1). Motionärerna anför att de föreslagnabestämmelserna om maxtaxa inom äldreomsorgen ärformulerade som åligganden för kommunen, vilket integer kommunen någon valfrihet i fråga om beräkningenav avgiftens storlek. Motionärerna anser att denmakt som i det centraliserade samhället tagits överav politiker, myndigheter och deras tjänstemän måsteflyttas tillbaka till människorna. Utgångspunktenskall vara att det kommunala självstyret inte börkunna inskränkas annat än genom kommunernas samtyckeeller med hänvisning till regeringsformens fri- ochrättigheter. Förslaget om maxtaxa strider mot denkommunala självstyrelseprincipen och bör därföravslås.Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning att detfinns tydliga begränsningar för avgifternas storlekinom all vård och omsorg som samhällettillhandahåller, oavsett insatsernas karaktär ochoavsett vem som är huvudman för dem. Utskottet delarockså uppfattningen att kommunerna ävenfortsättningsvis skall ha rätt att ta utinkomstrelaterade avgifter för att de skall kunnagarantera omsorgstagare som betalar avgift deförbehållsbelopp som de har rätt till.