bet · GO01FiU23 · 2001-05-08 00:00:00 — Det räckte ganska väl för att klara sig igenom enordentlig blåst. Det är svårt att komma till ochsäga att vi vill ha 40 miljarder, därför att det blåser därute. Då har andra problem att ta sig an, medstatsfinanserna.Låt oss nu stänga diskussionen och fatta ett beslut. Sedanfår utskottet bestämma vad det ska vara.Per (): Jag kan inleda med att stängadiskussionen.Sonia (): Min spontana reaktion är att den somblir granskad kan bli irriterad. Det kan man märka ibland.Finansutskottet ska granska . Ett par av dediagram riksbankschefen har visat har vi tidigare inte hafttillgång till, trots vad vi skrev . Jag ber PerMårtensson lägga på samma bild som riksbankschefen visadealldeles . Jag vill ta diskussionen med riksbankschefenen gång till.För det första kan jag med tillfredsställelse konstateraatt det blev en extrautdelning efter finansutskottetsuttalande . Det gör att vi nu närmar oss principenom en 80-procentig inleverans, närmare bestämt . Jag ärockså helt klar över att vi ska ha en riksbank som är välkonsoliderad.I det sista diagrammet som riksbankschefen visade framgickatt inte alls låg så högt, utan att det hade attgöra med balansomslutningens effekter. Det borde ha varitmed i den skrift vi har fått från fullmäktige. Enligt detdiagram som var med i det material vi har fått har Sverigeett eget kapital på . och har15 %, har . I har man klaratsig helt utan eget kapital.Min utgångspunkt är fortfarande att vi ska ha en godkonsolidering av . Jag vill ändå kommentera detsom ett enigt utskott skrev förra gången. Vi noterade attRiksbanken i sin analys för egen del bedömer att banken ärväl konsoliderad och att någon ytterligare konsolidering förnärvarande inte anses nödvändig. Något resonemang om vilkennivå det egna kapitalet bör ligga på i dagens situation ochi en framtida situation med eventuellt andraväxelkursarrangemang förs däremot inte. Ej hellerkommenteras närmare i vad mån nuvarande principer eventuelltkan komma att leda till att det egna kapitalet inte barahålls oförändrat utan också fortsätter att växa i realatermer.Jag kan jämföra med de grundliga analyser som t.ex. SjundeAP-fonden och genomför när det gällertillgångar och skulder. Vi har i inte sett någotmotsvarande för del. Även om riksbankschefenskulle önska att finansutskottet satte streck och inte sadenågot mer i denna fråga, vill jag fråga om riksbankschefenär beredd att presentera en mer fördjupad ochgrundlig analys av de olika frågeställningarna. I en sådananalys skulle man kunna se på storleken på det egnakapitalet, tillgångssidans sammansättning och behandlautdelningsmodellen.Riksbankschefen har kommenterat diagrammet en gång. Jagskulle gärna vilja ha en kommentar till exempelvis hurKanada kunde klara sig helt utan eget kapital och även tillde andra länder som jag har nämnt.Urban : Som jag sade kan man belysa frågan på olikasätt. Man kan utreda den. Man kan skriva mycket. Men enpensionsfond har inte samma situation som vi. haren konflikt: ju sämre det går för kronkursen, desto merpengar tjänar vi och desto sämre går det för landet. Vi harinte en traditionell skuld- och tillgångsförvaltning. Vi harvalutareserven och det egna kapitalet för att kunna hanterakriser. För att exakt kunna utreda och bedöma vilket egetkapital och vilken storlek på valutareserven man behöver ha,måste man veta vilka kriser man kommer att råka ut för. Omvi visste det skulle vi med stor precision kunna utreda hurmycket eget kapital vi behöver. Varje sätt att belysa fråganrymmer motargument.Det diagram som vi talar om är bra, utifrån sinutgångspunkt. Men i promemorian står tydligt att man måstetänka på att diagrammet rymmer olika redovisningsprinciper.Centralbankerna har olika uppgifter. Lagstiftningen är olikai olika länder.I sägs att vi ska ha resurser så attvi själva kan fatta beslut om vilken budget vi ska ha. Andracentralbanker, som inte omfattas av , fårsin budget av politiska organ. Det kan vara regering ellerparlament. I en del fall ligger valutareserverna icentralbankens balansräkning. I andra fall ligger den någonannanstans. I en del fall ligger penningmängden icentralbanken. I andra fall ligger den hosfinansdepartementet. Det beror alldeles på vilken typ avlagstiftning man har. Jag kan spekulera i om finansministernhar större möjlighet att snabbt använda statliga medel föratt hantera kriser. I har man lagt den uppgiften iRiksbanken.Ett sätt att förbättra analysen eller att se den på ettannat sätt är att eliminera balansomslutningsfaktorn. Om jaghade sett den från ellerpremiepensionssystemets horisont är balansomslutningenviktig. Det är inte säkert att man kan ta bort den. Från enviss utgångspunkt är det möjligt. Om vi pratar om det itermer av giron och sedlar i omlopp inser vi att det inteligger någon risk i det. Här måste vi kanske ta bort den,åtminstone i vissa fall.Min poäng är att det går att utreda och skriva texter, menjag tror inte att man kan komma fram till särskilt mycketklokare slutsatser. Man kan göra en bedömning. Den harfullmäktige och direktionen gjort och skickat tillutskottet.Sonia (): Jag har givetvis läst den bedömningen.Men den var inte tillräcklig, och det var därför jag frågadeom riksbankschefen var beredd att tillföraanalysen en mer noggrann genomgång av vissa saker som harredovisats här . Då kanske riksbankschefen kan få tystpå finansutskottet.Urban : Låt mig säga till att jaginte alls är irriterad. Däremot blir jag engagerad ibland.Jag ber om ursäkt ifall det låter som om jag är irriterad.Det är som bestämmer och ska foga sigi det. Man kan belysa frågan på många sätt. Låt mig ta ettexempel till, för att illustrera. Vi gör repotransaktionerpå ungefär 40 miljarder . Kan de vara 30miljarder eller 20 miljarder? Borde de vara 50 miljarder?Vi har resonerat på följande sätt. Att kastas mellaninlåning och utlåning i banksystemet har tidigare skapat endel osäkerhet på marknaden. Vi har velat undvika dendiskussionen, eftersom vi har så många andra diskussioneratt föra . Vi har i stället valt att liggaordentligt på ena sidan. Vi har bedömt att 30-40 miljarderskulle kunna vara tillfyllest. Det svarar mot ett egetkapital på andra sidan. Kan man utreda det ytterligare ochkomma fram till om det ska vara 29 miljarder eller 31½miljarder? Kan man i en centralbank räkna räntepunkter medsamma exakthet som en skuldförvaltare gör?Jag är tillbaka vid samma punkt som förut. Man kan utredafrågan. Men i grunden handlar det om hur stor sannolikhetenär för nästa kris och hur den kommer att se ut. Det är vadfrågan gäller för en centralbank. Den frågan är inte aktuellför en premiepensionsmyndighet eller för ettriksgäldskontor.Sonia (): Det skulle ändå vara av värde att få ennoggrann utvärdering. Där kan man titta på valutareserv,repotransaktionerna och det egna kapitalet, t.ex. om det ärmöjligt att reducera det egna kapitalet. Den analysen kanskevisar tydligt för finansutskottet den ena eller andrariktningen.Efter förra årets uttalande visade det sig attfinansutskottet inte hade helt fel, eftersom det blev 20miljarder i extra utdelning.Urban : Det bygger inte på någon objektivbedömning. - fullmäktige och direktionen - villevisa att vi inte sitter och klämmer på pengar bara för attvara envisa. Vi har gjort i stort sett samma bedömning ochanalys som förra gången. Vi valde att göra en extrautdelning på 20 miljarder. Möjligen skulle man kunna hängaupp det på att kronkursen kanske inte kommer att gå tillbakatill den ursprungliga nivån. Det skulle kunna varaargumentet. Men det gäller 10 miljarder.Lena Ek (c): Jag vill ta upp tre frågor. Iinflationsrapporten framfördes att den svagakronan var ett argument för att höja räntan. Så är det intenu. Det har också inträffat ett antal händelser i detsammanhanget, och det kommer att fortsätta. I april och majt.ex. ska 18-20 miljarder PPM-medel placeras. Den vändningför kronan som talas om i rapporten kanske ligger litelängre bort än så. Jag skulle vilja föra en diskussion omdet.Det andra området som jag har funderingar kring ärlöneglidning och sysselsättningen. Vi har totalt sett enhög arbetslöshet som vi har flaskhalseffekter. Nukommer uttalade krav om att höja lönerna inom den offentligasektorn, särskilt från . Det gäller framför alltkvinnolöner. Ur jämställdhetssynpunkt är det alldeles rättoch riktigt. Men det blir ganska dyrt, därför att de är såmånga. Det är vad som verkar emot en höjning av de lägstakvinnolönerna, just att de är så många. Det blir så dyrt.Det är en fara, som jag ser det.Det är väl inte dags att börja prata om pensionärsboomenännu. Den ligger lite längre bort. Men den kommer attinnebära en lönespiral inom den offentliga sektorn, medbristen på arbetskraft. Den kommer att bli svår för kommuneroch landsting framöver.Det tredje området är hushållen och deras förväntningar.Vi har ju haft en bilkörningsdiskussion. Jag skulle viljaavsluta den och säga att jag struntar i hur riksbankschefenkör bil, bara han inte är ute och cyklar. Varför säger jagdå det? Siffrorna från är mycket tydliga när det gällerhushållens förväntningar. Efter ett antal larmrapporter ärdet vad som har ändrat inställningen hos många bedömare närdet gäller utvecklingen i . Vi har precis samma kurvor idet svenska materialet. Frågan är om orkar hålla emotframöver, så att kurvan får formen av en banan, somriksbankschefen uttryckte det. Jag är ganska skeptisk tilldet. Vi har inte ännu diskuterat hushållens förväntningaroch den europeiska situationen.Urban : Jag kan inte uttala mig om någon vändningför kronan. Det är mycket svårt. Jag hoppas att jag ärursäktad för att jag avstår från det.I debatten får man intrycket att pensionsboomen skulleligga långt fram i tiden. och 2004 blirålderssammansättningen sådan att arbetsutbudsökningen ärmycket liten. Sedan planar den ut. Det är inte något somligger långt borta utan det händer snart. Vi måste börja tain det i våra bedömningar. Arbetstidsförkortningar har ocksådiskuterats, vilket kommer att förstärka effektenytterligare. Det påverkar tillväxtbanan i svensk ekonomi ochmåste också påverka vår analys av efterfrågeutvecklingen ochförhållandet mellan utbud och efterfrågan i svensk ekonomi.Vi får inte tro att pensionsfrågan ligger långt fram itiden. Den ligger nära och är i allra högsta grad i behov avpolitisk uppmärksamhet.Lena Ek frågar om orkar hålla emot. harövriga varit mindre IT-intensivt och beroende avtelekommunikation än t.ex. , och . Det harfört något gott med sig. Det har gått bättre i de ländernaän i . slår det tillbaka och det kan gåsämre i de länderna än i Kontinentaleuoropa. Ihuvudprognosen kommer att påverkas, meninte så mycket. Här finns också risker, som jag har påpekattidigare. Den amerikanska utvecklingen står i centrum förbedömningen av den frågan.Lena Ek (c): Det finns en skillnad mellanKonjunkturinstitutet och när det gäller böjen påbananen, om man ska uttrycka sig så. Konjunkturinstitutetförväntar sig en uppgång i tillväxten redan efter ett årmedan bedömning har en förskjutning med ett årtill, om man ser hastigt på siffrorna. Vilka är detydligaste förklaringarna till skillnaderna?Urban : Jag har bara tittat snabbt påKonjunkturinstitutets prognos. En förklaring är deninternationella aspekten. Hur man bedömer utvecklingfår återverkningar på den prognos och bedömning man gör förEuropa och . Det är en skillnad mellan oss ochKonjunkturinstitutet.Ledamöterna har kanske noterat att KI har en starkaretillväxt men en lägre inflation än i sinbedömning. Återigen vill jag säga att jag bara har tittatsnabbt. Men jag har fått intrycket att Konjunkturinstitutethar en mycket starkare appreciering av kronan än vi. Med enstarkare appreciering av kronan får man också en lägreinflationstakt. Vi ska inte tvista om ifall det kommer attbli så. Vi kan bara konstatera att det är ett underliggandeantagande, som gör att kommer fram lägre sammantagen inflationstakt.Karin (): Det är alltid lika spännande att se hurdjupt in i garagen man kommer med diskussionen. Häromdagenförsökte jag föra in städliknelserna i en annan ekonomiskdebatt. Det gick inte så bra. Vi får väl hålla oss tillbilkörningen och se om jag klarar det.Johan talade förut om inflation, arbetslöshet ochFord. Det var väl han som inte kunde tugga tuggummi och gåpå en gång, om jag har förstått saken rätt. Det finns enannan , , som sade: Varje gång jag ser en AlfaRomeo lyfter jag på hatten.Som har påpekats här underskattar vi ofta både upp- ochnedgångar. Det får till effekt att man tar till för smååtgärder. I har man gjort lite större justeringar, förstuppåt och sedan nedåt. Kan det vara så att vårafelbedömningar av takten i upp- och nedgångar och av bergoch dalar indikerar att vi borde byta från till AlfaRomeo, där man kan trycka lite hårdare på gaspedalen?Kan det vara så att vi redan har bytt bil när det gällereffekterna av reporänteförändringar på inflationen?Bedömningen av hur snabbt genomslag på ekonominreporänteförändringar får är oförändrad. får viindikationer på att ekonomin i övrigt på alla möjligafronter fungerar annorlunda. Det går snabbare. Det är ocksåså att åtgärder som brukar ha effekt inte har det och viceversa.Min andra fråga gäller inflationsmålet. Det har vidiskuterat mycket. En bredare diskussion som förs är den ominflationsmålet i sig är lämpligt uttryckt. Är t.ex. enlagom nivå? Är det ett lagom spann att tala om plus ellerminus ? I rosa pressen har bl.a. och tagit upp det. Det förs också en internationelldiskussion. För ni någon diskussion om det eventuellt skullevara ett större spann , också med hänvisningtill mätproblem, produktivitetsökningar och effekter påpriser?Urban : Jag får väl skylla mig själv - det var jagsom tog upp det där med bilen. Jag var inte riktigt med närdet gällde Alfa , måste jag säga.Man tenderar att ha svårt att pricka in vändpunkter ikonjunkturen. Man har svårt att exakt uppskatta nedgångaroch uppgångar. Man tenderar att underskatta och överskattavid de olika tillfällena. Så är det nog. Vad beror det på?En faktor är psykologin. När jag visar att hushållen i USAär bekymrade över sin egen framtid - det är inte alls påsamma sätt i - är frågan: Detta bekymmer som man gårrunt och känner, i vad mån omsätter man det i praktiskhandling? Vad betyder det när man går till affären? Vadbetyder det när man sitter vid styrelsebordet och ska fattaett beslut om investeringar? Ja, ekonomer har väldigt svårtatt få kläm på exakt vad det är. Man agerar kanske inte påsamma sätt varje gång.Vad är det som sedan styr förväntningarna om framtiden?Vad är det som gör att man blir mycketbekymrad över en situation och vid ett annat tillfälle ännumer bekymrad?I efterhand kan man fråga sig: Hur kommer det sig att vifick den här IT-bubblan, den här enorma euforin påaktiemarknaden, där olika företag skulle ha mer än helavärldens invånare som sina kunder för att kunna räkna hem dedär aktiekurserna? Hur kom det sig? Varför blev det så?Ingen av oss har något svar på det.Men är det inte det som gör ekonomisk politik såspännande, att det är att lägga ett pussel, attinse från början att man inte kommer att ha exakt rätt menatt man får arbeta med olika scenarier och sannolikheter föratt försöka ta sig fram längs den här vägen? gör manfel, som skulle säga, och ibland gör manrätt, som kanske någon annan skulle säga. Man kan göra mereller mindre fel. Man kan tolka fakta på olika sätt. Även omdet inte behöver vara med politiska förtecken kan man, avandra skäl, tolka fakta på olika sätt. Så är det. Det är denvärld vi lever i.Det för mig till diskussionen om inflationsmålet. Jagtycker att det är mycket bra att det förs en sådandiskussion. Jag önskar att fler skulle vara med. Jag ska välsäga att jag inte hängde med riktigt i alla turerna därheller, men det kan bero på att jag är lite konservativockså i andra avseenden. Jag tycker att det härinflationsmålet fungerar väldigt bra. I våra internadiskussioner kommer vi, och även våra duktiga ekonomer sombelyser det här på olika sätt, också till den slutsatsen.Men inflationsmålspolitiken rymmer mycket mer flexibilitetän vad jag tror att flera av debattörerna utgår från. Om detär så att vi ser en annalkande kris i banksystemet, en starkkredittillväxt, tycker jag att uppdrag till oss,det andra uppdraget, att främja ett säkert och effektivtbetalningsväsende, gör att vi kan säga att nu kommer vi attse mer flexibelt på inflationsmålet. Så kommer vi attbedriva en stramare penningpolitik, och det är den härkredittillväxten som vi är ute efter och de härtillgångspriserna.Jag menar att den möjligheten finns , med detuppdrag som har gett oss och det sätt på vilket vitolkar inflationsmålet. Men det är mycket bra attdiskussionen förs. Jag tror att det är bra. säga att ingen penningpolitisk regim varar för evigt.Jag tror att det är oerhört centralt att vi som jobbar iRiksbanken är vakna och funderar lite grann påvilka misstag vi gör som vi ännu inte begriper att vigör. Diskussionen är mycket bra.Karin (): Liknelsen mellan och Alfa Romeovar väl den att om man trycker på gaspedalen på en tardet lite innan det händer något. gällde just detta: Kan det vara så attekonomin har "bytt bil"? Du hoppade över just dendiskussionen. Är bedömningen att en reporänteförändring får genomslag fortfarande hållbar och rimlig,när så mycket annat i ekonomin har förändrats?Urban : Ja, jag tror att det är den bästauppskattning vi kan göra. Men det är riktigt att saker ochting förändras. Det är flera saker som förändras. Först ärdet de finansiella marknaderna, som får en allt störrebetydelse. De reagerar ju blixtsnabbt på förändringar avreporäntan - kanske redan innan reporäntan har förändrats,genom att det har kommit något tal eller uttalande. Mångavillaägare och egnahemsägare i har gått över tillrörliga bostadslån, och de träffas ju direkt av enpenningpolitisk förändring. Det där och andra faktorer drarotvetydigt åt ena hållet: snabbare genomslag förpenningpolitiken.Men det finns också någonting som drar åt andra hållet,och det ser man mer sällan i diskussionen. I enlåginflationsregim tenderar det att vara så att företagenändrar sina prislistor mer sällan. Det är en av fördelarnamed låginflationsregim. Eftersom prisutvecklingen inte är såturbulent kan man ha samma prislistor. Det är en avfördelarna. Men när man väl ändrar dem har det gått riktigtlångt, och då tar man i ordentligt i stället. Det talar föratt de s.k. menykostnaderna drar åt andra hållet. Vi kanskeinte ser effekterna av just den aspekten förrän efter tvåeller , och vi får göra ett genomsnitt av de här tvåfaktorerna som drar åt olika håll.Jag tror att det bästa vi kan göra är att hålla fast vidtumregeln att penningpolitiken får huvuddelen av sittgenomslag mellan år 1 och år 2. Men det betyder inte attingenting händer dag 1, och det betyder inte heller attingenting händer månad 25. Både före och efter den härperioden händer det saker, men fokus skulle nog ävenfortsättningsvis kunna sägas vara 1-2 år.Lennart (): Jag ska ställa min fråga så här: ÄrSveriges riksbank långsammare, trögare, eller snabbare? Dågäller det inte bilkörning. Jag ställer frågan medutgångspunkt i den s.k. enkla regel som finns på s. 59 och61, med två formler, som möjligen ger enkelheten en nybetydelse.Utifrån den här regeln sägs det - det låter mycketbegripligt - följande: "Den som lyckas förutsäga Riksbankensinflationsprognoser kommer också att kunna göra ganskatillförlitliga prognoser över kommandereporänteförändringar." Det innebär ju att kan man bara vetavad kommer att säga i sina inflationsprognoserkommer man också att kunna förutsäga tidpunkten förreporänteförändringarna.Sedan anges det: "Eftersom regeln emellertid intebeskriver penningpolitiken perfekt, och eftersom det med allsannolikhet inte heller vore optimalt för attfölja den exakt, finns det behov av att kunna förklaravarför räntan ibland förändrats snabbare eller långsammareän vad den enkla regeln anger. "Såvitt jag förstår har den här studien givit indikationerpå hur regeln fungerar i förhållande till den verklighet somhar varit . Därför är min fråga:Har varit snabbare eller långsammare än vad denhär regeln har indikerat?Urban : Vi ser ofta i massmedierna att man villsätta en etikett på oss sex som sitter i direktionen itermer av hök och duva. Vi tycker att det är väldigtmissvisande. En hök skulle vara en person som inte bara villatt utfallet kan bli sådant utan systematiskt siktar under2 %. En duva skulle vara en person som systematiskt siktaröver . Skulle man göra så skulle man ju avvika från dengrundläggande tankeramen och i förlängningen även frånriksdagens instruktion till oss. Det blir så konstigt atttänka i de termerna.Däremot skulle man kunna tänka precis i de termer somLennart tar upp, nämligen graden av aktivism: Hursnabb är man att trycka på avtryckaren när man ser att detlutar åt det ena eller det andra hållet? Vad behöver man ibagaget i sin analys för att man ska säga att det harblivit så mycket nedåt eller uppåt att man ändrar räntan?Jag kan tänka mig att synen varierar blanddirektionsledamöterna. Det är alltså sammansättningen avdirektionsledamöterna som bestämmer huruvida helheten är somTrigger Happy eller inte. Det är just därför som protokollenfinns, för att man ska kunna se vad en person har röstat påöver tiden, om en person präglas av hög eller låg grad avaktivism.Jag kan inte svara på frågan, för jag vill inte svara påfrågan, om genomsnittet av oss sex är aktivistiskt, mereller mindre, utan det får och andra självabilda sig en uppfattning om. Jag har i min inledningtidigare motiverat varför vi inte har ändrat räntan i dag.Lennart (): Jag kan möjligen förstå det. Men nuhar man ju med de här formlerna angivit en enkel regel, ochden utgår från de inflationsprognoser som har förelegat vidvarje angiven tidpunkt. Utifrån dem skulle man då kunnaförutsäga tidpunkten för reporänteförändringarna. Men dekan, som det står, komma snabbare eller långsammare. Detmåste man ju ha tittat på retrospektivt.Min undran är då om det finns en tendens. Jag skulle troatt tendensen är att de är långsammare, men jag är inte heltsäker - jag har inte trängt in i materialet på den här kortatiden.Man skulle möjligen också kunna ställa frågan hur andracentralbanker agerar. Är de snabbare eller långsammareutifrån en sådan här tänkt enkel regel? Den amerikanskacentralbanken diskuterar vi rätt mycket, och det finns nuangivet i riksbankschefens anförande att den har gåttrelativt resolut fram . Är riksbanktrögare än den amerikanska vid en sådanjämförelse, eller är den snabbare?Urban : Jag vill inte uttala mig om det, för jaghar egentligen ingen grundad analys där jag kan säga att viskulle vara snabbare eller långsammare. Det är just därförvi offentliggör protokollen. Det gör de också, så varsågodoch gör en analys!När det gäller den första frågan finns det ett diagram pås. 61, och det visar hur reporäntan skulle ha varit om manexakt skulle ha gått på prognosen vid olika tillfällen. Detindikerar något av helheten, att vi inte har sprungit i allariktningar i alla lägen utan tagit det lite lugnt. Men omdetta är mycket eller lite ger inte den här analysen svarpå. Tänk också på att det här är en modell av verkligheten,och den ger inte hela sanningen. Läs gärna den här rutan! Vitar gärna emot samtal och synpunkter på detta, om vi kanbidra med någon ytterligare analys kring vårt beteende. Menytterst handlar det om vilka direktionsledamöter som sitterdär och hur de agerar.Det som är viktigt för oss är att politiken är någorlundaförutsägbar för marknaden. Jag har sagt att detbästa vore om alla våra åtgärder togs emot med en gäspning.Nu går det inte att i alla lägen signalera hurpenningpolitiken kommer att läggas upp, därför att denbestäms på ett möte som ännu inte hållits i det läget.Därför måste vi ibland uttrycka oss lite dunkelt och medreservationer.För det mesta tycker jag ändå att man kan säga attmarknadsaktörerna redan har räknat ut ungefär vad vi kommeratt säga och göra. Det är ofta bra. När man läste tidningeni dag fick man intrycket att inflationsrapportenpresenterades . Det är väl ett bra betyg, både åtdem och i någon mån åt oss - vi förstår varandra.