bet · GO01NU8 · 2001-03-13 00:00:00 — Den gemensammanordiska arbetsgruppen presenterade inovember 2000 ett antal åtgärder som påkort sikt skulle kunna ökaöverföringskapaciteten mellan ochNorge , från nuvarande 3 000 MWtill 3 500-4 000 MW. Arbetsgruppenföreslår att mer långsiktiga åtgärderutreds vidare. Beslut om kort- ochlångsiktiga åtgärder kommer, enligtuppgift från , attpresenteras i år.Utskottets ställningstagandeBeträffande förslagen i motion2000/01:N291 (m) om kommunala elhandels-och produktionsbolag konstaterar utskottetatt dessa frågor är kommunernasangelägenheter. Frågor om kommunernasnäringsverksamhet och kommunala bolagregleras i kommunallagen (1991:900), som iriksdagen faller inomkonstitutionsutskottets beredningsområde.Utskottet tycker det är bra att det nutillsätts en utredning som skall följa uppoch analysera utvecklingen på den nordiskaelmarknaden och belysa koncentrationen påelproducentmarknaden. och iinledningen av innevarande år har densvenska och nordiska elmarknaden utsattsför en rad prövningar i form av bl.a.kraftiga prissvängningar ochkapacitetsproblem som framgår avredogörelsen ovan. Utskottet anser detsynnerligen viktigt att den nordiskaelmarknaden fungerar väl och atteventuella konkurrensbegränsningar,snedvridningar eller manipulationer avmarknaden undanröjs. I detta sammanhanghar, enligt utskottets mening,en viktig roll att spelanär det gäller den svenska delen avmarknaden.Utskottet ser positivt på det arbete somgörs av och de andranordiska systemoperatörerna för att kommatill rätta med flaskhalsproblem ochbristande överföringskapacitet mellanfrämst och . Utskottet finneratt de förslag som väckts i motionerna2000/01:N222 (v) och 2000/01:N312 (fp)redan är föremål för åtgärder. Utskottetavstyrker därmed samtliga här aktuellamotionsyrkanden.Anslutning av vindkraftUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden omanslutning av vindkraft-verk tillelnäten med hänvisning till pågåendeutredningsarbete.MotionernaMånga av aktörerna bakom vindkraftsbaseradelproduktion upplever att det ärsvårt att få ekonomisk bärighet i sinverksamhet på grund av de högainvesteringskostnader som följer avanslutning till det ,sägs det i motion 2000/01:N382 (c). Dettabör, enligt motionärerna, ändras genom attproducentens ansvar för nätanslutningenupphör vid kraftverksanläggningens gränsfrån vilken bör övertaansvaret. Svenska folket har, anförs detvidare, genom nätavgifter betalatutbyggnaden av det svenska elnätet videtableringen av vattenkrafts- ochkärnkraftsproduktion - så måste det skeäven . Genom en ökning avnätavgiften för elenergikonsumenter, påförslagsvis per kWh, skapas,enligt motionärerna, ekonomiskt utrymmeför att lösa nätanslutningsfrågan utan attbelasta statsbudgeten.I motion 2000/01:N216 (mp) framhålls attde förmånliga anslutnings- ochöverföringsvillkoren för småskaligelproduktion, som regleras i ellagen(4 kap. 10 §), inte gäller förhavsbaserade vindkraftverk, trots att ettav syftena med ellagen är att befrämjasmåskalig elproduktion.Enligt motionärerna består problemet förhavsbaserade vindkraftverk i att det ärägaren av sjökabeln som måstetillhandahålla de förmånligaöverföringsvillkoren tillvindkraftsägaren, medan ägaren av region-eller lokalnätet på närmaste land kan taut sedvanliga överföringstariffer isjökabelns andra ände. Sjökabeln betraktasnämligen som en nätanläggning enligtEnergimyndighetens tolkning, och enjuridisk person som bedriver nätverksamhetfår inte bedriva produktion eller handelmed el enligt ellagen (3 kap. 1 §).Motionärerna, som anger alternativalösningar på problemet, anser attriksdagen bör begära att regeringen läggerfram förslag till ändring i lagstiftningenvad gäller anslutningen av havsbaseradvindkraft.Vissa kompletterande uppgifterFrågor om förstärkning och utbyggnad avelnäten för en ökad anslutning avvindkraft behandlades avVindkraftsutredningen i betänkandenaVindkraften (SOU 1998:152) och Rätt platsför vindkraften (SOU 1999:75). Utredningenansåg att det bör införas en möjlighettill ekonomiskt stöd för förstärkning avelnäten med anledning av utbyggnaden avvindkraft. Enligt utredningen skullestödet eventuellt kunna finansieras inombefintliga anslagsramar på energi- ochmiljöområdet eller genom att en avgifteller skatt införs i konsumtionsledet.I juli 2000 fick iuppdrag av regeringen att, medutgångspunkt från Vindkraftsutredningensförslag, ta fram underlag för bedömning avbehov och kostnader för nätförstärkning iolika delar av landet. Utredningsuppdragetär en del av ett större uppdrag som gällerredovisning av områden med godavindförutsättningar, planeringsmål ochkriterier för utbyggnad av vindkraften.Enligt uppgift från Energimyndighetenkommer även problemen kring anslutning avhavsbaserade vindkraftverk att behandlas.Uppdraget skall redovisas senast den 30april 2001.I sammanhanget kan även nämnas att eninterdepartemental arbetsgrupp (AgVIND),med uppdrag att genomföra en övergripandekartläggning av förutsättningarna förlokalisering av vindkraftverk i havs- ochfjällområden, överlämnade en delrapporttill miljöminister den 1februari i år.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att de frågor omanslutningen av vindkraft till elnäten somaktualiseras i motionerna 2000/01:N382 (c)och 2000/01:N216 (mp) är föremål för enutredning inom somkommer att redovisas . I avvaktanpå utredningsresultaten är utskottet inteberett att närmare gå in på frågan omanslutning av vindkraft. Utskottetavstyrker därmed de nu aktuellamotionsyrkandena.ÖverföringskapacitetUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion omutbyggnad av elöverförings-kapaciteten mellan de nordiskaländerna med hänvisning till attåtgärder i frågan redan vidtagits.MotionenI motion 2000/01:N228 (c) framhålls attden svenska elproduktionen domineras avnågra få stora aktörer och att dennordiska elmarknaden inte fungerartillfredsställande. Ett av skälen tilldetta är bristen på överföringskapacitet.För att skapa bättre möjligheter för dennordiska elmarknaden att utvecklas finnsdet anledning att överväga om inteöverföringskapaciteten skall förbättras.Det skulle, sägs det, kunna ökamöjligheterna att importera s.k. grön el,dvs. el producerad på ett förnyelsebartsätt från t.ex. norsk vattenkraft.För att öka överföringskapacitetenmellan främst och , men ävenmellan andra geografiska områden, ansermotionärerna att bör få iuppdrag att undersöka om befintligautlandsförbindelser till de nordiskaländerna kan förstärkas eller om nyaledningar behöver byggas.Vissa kompletterande uppgifterI regleringsbrevet för Svenska kraftnätanges som ett av målen för verksamhetenatt affärsverket skall medverka till attdet nordiska elmarknadssamarbetetutvecklas i enlighet medöverenskommelserna från de nordiskaenergiministermötena i år 1995och på år 2000.Svenska kraftnäts roll och ansvar närdet gäller effektbalansen har preciseratsi regleringsbrevet för därföljande mål anges: att bevaka tillgångenpå höglastkapacitet i det svenskaelsystemet, att förmedla relevantinformation till marknadens aktörer, attutveckla marknadsinstrument som kan bidratill att skapa tillgång på tillräcklighöglastkapacitet i det svenska elsystemetoch att med beaktande av deenergipolitiska målen och ett effektivtresursutnyttjande verka för enharmonisering av gällande regler vidhantering av effektknapphet genom ettvidareutvecklat samarbete mellansystemansvariga i Norden.Som tidigare redovisats pågår ettsamarbetsprojekt om ökadöverföringskapacitet mellan desystemansvariga i (Svenskakraftnät), (Statnett) och (Fingrid). Den gemensamma nordiskaarbetsgruppen presenterade den 21 november2000 ett antal åtgärder som på kort sikt() skulle kunna ökaöverföringskapaciteten mellan ochNorge från nuvarande 3 000 MW till 3 500-4000 MW. Kostnaden för åtgärderna beräknastill 400-450 miljoner kronor.Arbetsgruppen föreslår även att merlångsiktiga åtgärder utreds vidare.Studier som arbetsgruppen genomfört visaratt en ny större förbindelse mellanSverige och kan komma att behövas.Beslut om kort- och långsiktiga åtgärderkommer, enligt uppgift från Svenskakraftnät, att presenteras iår.I november 2000 träffades enöverenskommelse mellan de norska ochsvenska statssekreterarna för energifrågorom viktiga gemensamma principer för ettnorsk-svenskt samarbete för att hanteraeffektproblem i det nordiska elsystemet. Iöverenskommelsen fastslås bl.a. attnätutbyggnader skall värderas utifrån dengemensamma marknadens behov.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar att det uppdrag tillSvenska kraftnät som motionärerna pläderarför redan effektuerats. Motion2000/01:N228 (c) avstyrks därmed.Debitering av elförbrukningUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion omdebitering av den faktiskaelförbrukningen med hänvisning pågående utredning.MotionenI motion 2000/01:N314 (s) erinras om attden övervägande majoriteten avelförbrukare debiteras preliminärtför sin uppskattade förbrukning av el. Enexakt uppgift om elförbrukningen fårkonsumenterna normalt bara en gång per åri samband med att elmätaren avläses. Attavskaffa preliminärdebiteringen och istället ersätta den med en debitering avfaktisk förbrukning genom fjärravläsningmedför enligt motionären uppenbarafördelar: kunderna blir nöjda eftersom devid varje räkningstillfälle bara betalarför den el som de faktiskt förbrukat;genom omedelbar information om förbrukningoch kostnad får kunden incitament attspara energi, och nätägarnas kostnad föratt insamla korrekta mätvärden, övrigmätvärdeshantering, fakturering ochkundtjänst blir lägre. Dessutom blir detlättare för konsumenterna att bytaelleverantör och möjligt attomedelbart byta elleverantör via Internet.I motionen anförs vidare att det i företag som levererar utrustning förfjärravläsning och att 50 000 till 100 000elanvändare redan debiteras för sinfaktiska förbrukning. Motionären anser attregeringen bör utreda frågan om debiteringav den faktiska elförbrukningen.Vissa kompletterande uppgifterRegeringen gav iuppdrag att, i samråd med Konsumentverketoch företrädare för branschen, närmareutreda förutsättningarna för att införadebitering efter faktisk elförbrukning ikombination med tätare mätaravläsningar.Syftet med utredningen är att tillgodoseallmänna konsumentintressen och atteffektivisera elanvändningen. Uppdragetskall delredovisas senast den 1 maj 2001och slutredovisas senast den 1 juni 2002.Energimyndigheten skall bl.a. belysa hurden snabba tekniska utvecklingen, vadgäller mät-, data- ochkommunikationsteknik, kan påskynda enövergång till debitering av faktiskförbrukning. Analysen bör omfatta enbedömning av om utvecklingen av s.k.intelligenta hus kan få effekter på hurmätnings- och debiteringstekniken kankomma att utvecklas. Vidare skall studienomfatta en utvärdering av vilka olikaformer av incitament till mätartekniskutveckling som kan främjas. I samarbetemed branschen, såvälelmaterielleverantörer som nätföretag,skall det även utredas hur stora defaktiska kostnaderna är för tätaremätaravläsningar.Energimyndigheten bör vidare bedöma hursnabbt en övergång till faktisk debiteringskulle ske, om statsmakterna inte vidtarnågra särskilda åtgärder. Det kan förmodasatt kundernas krav på service och fakture-ring efter faktisk förbrukning kan kommaatt öka till följd avschablonberäkningsreformen. Den tekniskautvecklingen mot automatiseradefjärravlästa system antas också fortgåutan att särskilda åtgärder vidtas. Det ärangeläget att kunna göra en bedömning av ivilken grad insatser från statsmakternaskulle kunna öka hastigheten i dennautveckling.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är detbetydelsefullt att förutsättningarna fören övergång från preliminär debitering avelkonsumtionen till debitering efterfaktisk förbrukning nu utreds. En övergångtill debitering av faktisk förbrukningskulle kunna medföra flera fördelar förkonsumenterna och en effektivareelanvändning. Som framgår av redovisningenovan har regeringen redan givitEnergimyndigheten i uppdrag att genomföraen utredning av de frågor som aktualiserasi motion 2000/01:N314 (s). Motionenavstyrks därmed.Strålningsrisker frånkraftledningarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör - med anledning av enmotion - tillkännage för regeringenatt åtgärder och metoder för attreducera strålningsriskerna frånkraftledningar bör utredas. Jämförreservation 3 (s, v).MotionenMånga kommuner vill av estetiska skäleller med hänsyn till strålningsriskengräva ned kraftledningar som finnsovan jord, sägs det i motion 2000/01:N219(kd). Forskningsresultaten avseendemagnetfält och strålningsrisker är inteentydiga, men samhället borde, enligtmotionären, ändå prioritera nedgrävning avkraftledningar i tätbebyggt område därbarn vistas. Kraftbolagen sägs varapositiva till en nedgrävning avkraftledningarna då detta skulle krävamindre resurser till underhåll. Enligtmotionären bör en utredning tillsättas föratt se över möjligheterna till nedgrävningav kraftledningar, inbegripet incitamentför detta samt en finansieringsplan.Vissa kompletterande uppgifterI presenterade eninternationell forskargrupp vid Institutetför miljömedicin den hittills mestomfattande analysen av studier som gjortsav ett eventuellt samband mellankraftledningars magnetfält ochbarnleukemi.Resultaten av analysen visar att detinte finns någon ökad risk för barnleukemiför det stora flertalet barn som bor inärheten av kraftledningar och att denytterst lilla cancerrisk som finns endastgäller dem som utsätts för mycket högastrålningsstyrkor. Det kritiska avståndettill kraftledningen kan beräknas tillmellan beroende påledningens styrka. Undersökningen visarvidare att mindre än ett fall, av de 60till 70 barn som insjuknar ibarnleukemi i , kan tillskrivasstrålning från kraftledningar. Problemetatt definitivt belägga ett samband beståri att forskarna inte kan förklara hur denlågfrekventa strålningen kan orsakauppkomsten av leukemi eller andracancerformer. Trots mångåriga djurförsökoch laboratorieexperiment finns ännu ingengodtagbar biologisk förklaring tillcellpåverkande effekter av lågelektromagnetisk strålning.Eftersom ett samband mellankraftledningars magnetfält och bl.a.leukemi inte kan uteslutas harArbetarskyddsstyrelsen, ,, ochStatens strålskyddsinstitut i samrådutarbetat en s.k. försiktighetsprincip.Försiktighetsprincipen innebär att omåtgärder, som generellt minskarexponeringen, kan vidtas till rimligakostnader och konsekvenser i övrigt bördet eftersträvas att reducera fält somavviker starkt från vad som kan ansesnormalt i den aktuella miljön. När detgäller nya elanläggningar och byggnaderbör målet redan vid planeringen vara attutforma och placera dessa så attexponeringen begränsas. Det övergripandesyftet med försiktighetsprincipen är attpå sikt reducera exponeringen förmagnetfält för att minska risken attmänniskor skadas. Den ovan relateradeundersökningen har inte föranlett desamrådande myndigheterna att omvärderaförsiktighetsprincipen.Vidare kan noteras att ett underorgantill (IARC -for Research onCancer) utreder frågan ochberäknas komma med ett utlåtande inom denärmaste åren.Vid planering och byggande avkraftledningar gäller regler i (1998:808) och (1987:10) som tillämpas allmänt förtekniska energiförsörjningssystem ochkraftproduktion. Enligt lagen (1977: 439)om energiplanering skall det ivarje kommun finnas en aktuell plan förtillförsel, distribution och användning avenergi i kommunen. Till planen skall höraen miljökonsekvensbeskrivning.Utskottets ställningstagandeUtskottet kan konstatera attforskningsresultaten om strålningsriskerfrån kraftledningar är motstridiga. Enförsiktighetsprincip (som redovisas ovan),gällande kraftledningars magnetfält, harutfärdats med anledning av att ett sambandmellan kraftledningars magnetfält ochbl.a. leukemi inte kan uteslutas. Motbakgrund av att det finnsbostadsområden, skolor och daghem, somligger nära kraftledningar, där barndagligen vistas , anserutskottet att farhågorna omstrålningsrisker bör tas på stort allvar.Enligt utskottets mening bör därför enutredning tillsättas med uppdrag att finnaåtgärder och metoder för att reducerastrålningsriskerna från kraftledningar. Iutredningsuppdraget bör även ingå att tafram förslag till incitament för kommuneroch kraftbolag för sådana åtgärder samt enbedömning av kostnaderna för åtgärderna.Riksdagen bör genom ett uttalande ställasig bakom vad utskottet nu anfört. Därmedfår motion 2000/01:N219 (kd) ansestillgodosedd.FjärrvärmeUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion omavreglering av fjärrvärmemarknadenmed hänvisning till pågåenderemissbehandling av en utredning ifrågan. Jämför reservation 4 (m, kd,fp).MotionenI motion 2000/01:N280 (m) anförs att mångakonsumenter sitter fast i ettfjärrvärmesystem där de i realiteten intekan påverka sina priser. För att skapakonkurrens och ett sunt marknadstänkandeäven på fjärrvärmemarknaden måste, enligtmotionären, handeln med fjärrvärmeavregleras och en tillsyn avtaxesättningen skapas. En väg att gå,anförs det i motionen, är införande avs.k. tredjepartstillträde som innebär atten tredje part (utöver fjärrvärmeföretagetsom äger och driver ledningsnätet ochkunderna som får sina leveranser avhetvatten) får tillträde tillledningsnätet och därmed ges möjlighet attkonkurrera med fjärrvärmeföretaget omproduktion och försäljning av hetvatten.Tillträdet skall ske till icke-diskriminerande regler. Överskottsvärmefrån tillverkningsindustrin anges som enmöjlig källa för tredjepartstillträde.Energimyndighetens fortsattautredningsarbete i frågan bör, enligtmotionären, ha som mål att ge förslag somunderlättar en avreglering avfjärrvärmemarknaden.Konkurrens- och prissituationen påfjärrvärmemarknaden berörs även i motion2000/01:N277 (m), dock utan att uttryckasi något yrkande. Motionärerna anser attinförandet av en tillsyn överfjärrvärmeverksamheten bör övervägas.Vissa kompletterande uppgifterNäringsutskottet behandlade (bet. 1999/2000:NU15) motioner liknande denu aktuella om tillsyn och avreglering avfjärrvärmemarknaden. Med hänvisning tillpågående utredningsarbete avstyrkteutskottet motionerna. beslutadeenligt utskottets förslag.I samband med omregleringen avelmarknaden infördesfri prissättning på fjärrvärmemarknaden.Samtidigt gäller att fjärrvärmenäten utgörs.k. naturliga monopol.Utbyggnaden av fjärrvärmenät har underde varit relativt omfattande.Drygt 1,7 miljoner lägenheter, ca 135 000småhus och ett stort antal lokaler är anslutna till olika fjärrvärmenät.Dessa nät har tillsammans en längd pådrygt 1 och levererar ca 43 TWhvärme motsvarande en försäljningpå ca 16 miljarder kronor.Av en undersökning som gjorts isamarbete mellan , ,, och (Avgiftsundersökningen 2000)framgår att fjärrvärmepriserna varierarkraftigt mellan olika kommuner - från 65kr till per kvadratmeter och år fören specificerad typfastighet.Undersökningen visar att de lägstakostnaderna återfinns i större kommunersom byggt ut sina fjärrvärmenät under långtid medan de högsta kostnaderna återfinnsi mindre kommuner som byggt ut fjärrvärmede . Enligtundersökningen har fjärrvärmeprisernastigit marginellt mellan åren 1999 och2000.I december 1999 gav regeringenEnergimyndigheten i uppdrag att följa upputvecklingen på fjärrvärmemarknaden.Enligt uppdraget skulle myndigheten utredafrågor om utformningen av en framtidauppföljning av fjärrvärmemarknaden, bedömarisker för korssubventionering och utredaorsaker till prisskillnader mellanföretagen. Uppdraget redovisades irapporten på värmemarknaderna(ER 19:2000) i oktober 2000.För att öka konkurrensen påvärmemarknaden föreslås i rapporten enutökad prisinformation samtproduktivitetsmätningar och nyckeltal.Vidare föreslås fortsatt utredning av kravpå särredovisning eller juridiskseparation för fjärrvärmeföretag samt ommöjligheterna att införatredjepartstillträde. Även frågan ommöjligheterna för fjärrvärmekunder att taupp klagomål mot priser och andraleveransvillkor bör utredas vidare.Beträffande tredjepartstillträde tillfjärrvärmenäten redovisas i rapporten enförstudie där vissa jämförelser medelmarknaden görs. I rapporten sägs attomregleringen av elmarknaden utgör ennärliggande förebild förfjärrvärmemarknaden med deninstitutionella uppdelningen i produktionoch handel å ena sidan respektivetransporttjänsten, dvs. nätföretagensdistribution, å andra sidan. Det finnsdock likheter och olikheter mellanfjärrvärme- och elsektorn där den störstaskillnaden torde ligga i att varjefjärrvärmesystem är lokalt mycketbegränsat medan överföringen av el skervia omfattande nätverk som även går övernationsgränserna. Trots dessa olikheterfinns en likhet i en möjlig uppdelningmellan nät och produktion som kan ledatill konkurrens i produktionsledet och eneffektivisering som kan komma kundernatill godo. Den analys som presenteras irapporten pekar på både för- ochnackdelar. Utredaren anser att ettinförande av tredjepartstillträde är avmindre värde för de mindrefjärrvärmesystemen medan fördelarna synesöverväga för de större systemen. Irapporten föreslås fortsatt utredning avhur villkoren och administrationen för etttredjepartstillträde på distributionen avhetvatten kan utformas, bl.a. om sådanttillträde skall gälla generellt ellerendast för större fjärrvärmesystem samtför- och nackdelar med s.k. förhandlatrespektive reglerat tillträde.Beträffande frågan om tillsyn avpriserna på fjärrvärmemarknaden ställs irapporten frågan om den föreslagnauppföljningen av priser och därtillhörande analyser av branschen börkompletteras med en form av pristillsynsom inte har karaktär av formellprisreglering. En sådan "säkerhetsventil"kan, enligt utredaren, vara av särskiltvärde för de kunder som köper små volymer.De stora kunderna har en starkförhandlingsposition, dels genom sinstorlek, dels genom högre kompetens somprofessionell motpart vid förhandlingar.De kunder som köper små volymer kandäremot behöva en form av instans därmöjligheter att klaga på priser och andraleveransvillkor finns. En sådan instanskan, enligt utredaren, varapartssammansatt som t.ex.Värmemarknadskommittén eller alternativtkan ges en sådan roll.En pristillsyn kan ses som ett mindreformaliserat ingripande där i första handett forum skapas för att bilägga tvisterom priser och andra avtalsvillkor. Irapporten föreslås att frågan utredsvidare.Konkurrensverket har i ettsamrådsyttrande (dnr 779/2000) framförtsynpunkter på rapport.Konkurrensverket anser att rapporten gerstöd för verkets tidigare framfördaförslag om att någon form av pristillsyn(reglering) av fjärrvärme bör införas.Verket anser att formerna för en sådantillsyn skyndsamt bör utredas.Remissbehandlingen av Energimyndighetensrapport och yttrandeskall vara klar i år.Utskottets ställningstagandeUtskottet ser positivt på de senaste årensutbyggnad av fjärrvärmen som ett led iutvecklingen mot en minskad elanvändning.Samtidigt gäller att den fria prissättningsom råder på fjärrvärmemarknadenkombinerat med förekomsten av naturligamonopol kan skapa problem i form avoskäliga prishöjningar för boende ochandra fjärrvärmekonsumenter. Enligtellagen skall fjärrvärmeverksamhetbedrivas på affärsmässig grund. Vidare ärkonkurrenslagen tillämplig. I dettasammanhang anser utskottet attKonkurrensverket har en viktig roll attspela när det gäller kontroll avfjärrvärmeföretagen så att dessa intemissbrukar sin dominerande ställning påmarknaden.De förslag om avreglering och tillsyn avfjärrvärmemarknaden som tas upp i den nuaktuella motionen behandlas iEnergimyndighetens ovan nämnda rapport ochi yttrande som förnärvarande remissbehandlas. Utskottetanser att det inte finns anledning attföregripa remissinstansernas synpunkteroch finner därför ingen anledning attföreslå någon åtgärd från sida- motion 2000/01:N280 (m) avstyrks därmed. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Tillsyn av nätverksamhetRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:N51yrkande 31, 1999/2000: N204, 1999/2000:N228yrkande 22 i denna del, 1999/2000:N328,2000/01:N242 yrkandena 7-9, 2000/01:N262 yrkande4 och 2000/01: N277.Reservation 1 (m, kd, c, fp)2. Fasta nätavgifterRiksdagen avslår motionerna 1999/2000:N303 och2000/01:N222 yrkande 1.Reservation 2 (v, mp)3.