bet · GP01AU1 · 2001-11-29 00:00:00 — |Europeiska | | ||1 663 000|| |socialfonden m.m. | | || || |för perioden | | || || |2000-2006 | | || |-------------------------------------------------------------------|22:7 || || 20 596|| |arbetsmarknadspolitisk| | || || |utvärdering | | || |-------------------------------------------------------------------|22:8 |Bidrag till | | || 61 000|| |administration av | | || || |grundbeloppet | | || |-------------------------------------------------------------------|22:9 |Bidrag till | | ||4 262 419|| || | || |-------------------------------------------------------------------|22:10 |Bidrag till | | || 7 229|| |Stiftelsen | | || || |Utbildning | | || || || | || |-------------------------------------------------------------------|24: |Ombudsmannen mot | |+ 32 193 || || |diskriminering | | || |------------------------------------------------------------------|Summa |1 047 542 | - 108 |- 126 |+ 20 013|| | | 093 | 000 |331|------------------------------------------------------------------Av avsnitten 5.1-5.2 framgåratt utskottet har anslutit sigtill regeringens förslag omfördelning på anslag avutgifterna på utgiftsområde 14.Detta innebär att propositionentillstyrks i berörda delar(prop. 4) sommotionerna A367 yrkandena 33,34 och 36 i denna del (kd) ochA384 yrkandena 15-24 (m)avstyrks.ReservationerUtskottets förslag tillriksdagsbeslut ochställningstaganden harföranlett följandereservationer. I rubrikenanges inom parentesvilken punkt i utskottetsförslag tillriksdagsbeslut sombehandlas i avsnittet.1. Allmän inriktning avpolitiken (punkt 1) (m,kd, c, fp)av (),(), StefanAttefall (kd), (), (),(), HenrikWestman (m) och ElverJonsson (fp).Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslagunder punkt 1 borde ha följandelydelse:1. tillkännager förregeringen som sin mening vadsom framförs underStällningstagande i reservation1. bifaller därmedmotionerna 2001/02:A206yrkandena 1-3, 2001/02:A259yrkandena 1 och 3, 2001/02:A323yrkandena 1-3 och 4 i dennadel, 2001/02:A367 yrkandena 1,2, 26 och 35, 2001/02:A381 idenna del, 2001/02:A382 yrkande4 i denna del, 2001/02:A389yrkandena 2, 3, 5-8, 10, 11,13, 17, 21 och 27, 2001/02:A391yrkandena 1 och 4, 2001/02:N267yrkande 16, 2001/02:N315yrkande 11, 2001/02:N370yrkande 9, 2001/02:Sf400yrkande 3 i denna del samt2001/02:Bo323 yrkande 5 ochavslår motionerna 2001/02:A267yrkande 2, 2001/02:A294,2001/02:A331, 2001/02:A341 och2001/02:A343.StällningstagandeArbetsmarknadslägetVi har i avvikande mening nr 1 i yttrandetill finansutskottet över ramarför utgiftsområde 13Arbetsmarknad och utgiftsområde14 Arbetsliv (yttr.2001/02:AU1y) gett vår syn påarbetsmarknadsläget. I denavvikande meningen konstateradevi att den internationellakonjunkturutvecklingen ärsvårbedömd och att en redansvag konjunktur som kunnatskönjas och tidighöst dämpats ytterligare. Detfinns tecken på attarbetsmarknadsläget kan kommaatt försämras ytterligare.Konjunkturinstitutetsmånadsbarometer för novembermånad visar en fortsatt svagindustrikonjunktur. Företagenredovisar minskad orderingång,och även produktion ochsysselsättning har fallitytterligare. Aktiviteten inombyggindustrin har stagnerat desenaste månaderna och företagenredovisar en vikandesysselsättning. Inom handelnkvarstår den splittrade bildendär försäljningen avmotorfordon har fortsatt attminska, medan såväl dagligvaru-som sällanköpsvaruhandelnredovisar stigande volymer.Enligt AMS månadsstatistikför oktober månad har denöppna arbetslösheten blandungdomar ökat med mer än 7 000personer sedan oktober månadförra året. Antalet nyanmäldaplatser har sjunkit med ca 15 %sedan föregående år, frånnärmare 42 000 till strax över35 000. 9 000 personervarslades om uppsägning. Det är6 000 fler än under oktoberförra året. Antalet deltagare ikonjunkturberoende program ärfortfarande högt. Hela 111 700personer deltog iarbetsmarknadspolitiska programi oktober månad. har enligt AMSantalet deltagare iarbetsmarknadspolitiska programökat med 26 000. Antaletnyanmälda platser var ca35 300, vilket innebär enminskning i förhållande tillförra årets 41 800. Den totalaarbetslösheten (dvs. öppetarbetslösa och deltagare iarbetsmarknadspolitiskaprogram) var för riket i sinhelhet . I sammanhangetbör noteras att den totalaarbetslösheten i vissa delar avlandet är betydligt högre änså, med somhögst.Enligt TCO:s platsannonsindexfortsätter antaletplatsannonser att minska. Underårets sjönkantalet orubriceradeplatsannonser med nästan 20 %jämfört med förraåret. Minskningenav antalet annonser är enligtTCO ett tidigt tecken påtrögare arbetsmarknad.Vi är mycket oroade över attungdomsarbetslösheten ochantalet varsel om uppsägningökar. Detta i kombination medatt antalet nyanmälda platsertill arbetsförmedlingen minskarindikerar en svagsysselsättningsutvecklingframöver. De uppgifter sompublicerats av TCO om antaletplatsannonser ochKonjunkturinstitutetsmånadsbarometer förstärkerdenna bild.Regeringen tar lätt på devarningstecken somarbetsmarknaden uppvisar. Ensnabbt vikande ekonomiförvärrar en sedan tidigaredåligt fungerandearbetsmarknad.Vi har länge varit kritiskamot att regeringensarbetsmarknadspolitik i så höggrad varit inriktad på attminska den öppnaarbetslösheten. Fler ännågonsin saknar arbeten på denreguljära arbetsmarknaden. Detverkliga läget kan sammanfattasi följande tabell.-----------------------------------------------------|Var är människorna |Antal |I procent av || |individer |arbetskraften |-----------------------------------------------------|Öppet arbetslösa |175 000 |4,0 |-----------------------------------------------------|I |111 800 |2,5 ||arbetsmarknadsåtgärder | | |-----------------------------------------------------|Sammanlagd officiell |286 800 |6,5 ||arbetslöshet | | |-----------------------------------------------------|Latent arbetssökande |131 000 |2,9 |-----------------------------------------------------|Arbetslösa inom | 40 000 |0,9 ||(ca | | ||hälften av det totala | | ||antalet studerande) | | |-----------------------------------------------------|Undersysselsatta |259 000 |5,9 |-----------------------------------------------------|Antal människor i |716 800 |15,7 ||arbetsför ålder som | | ||inte har ett riktigt | | ||arbete eller som vill | | ||arbeta mer | | |-----------------------------------------------------Källa: SCB:s översikt överarbetsmarknadsläget i oktober2001.Därtill kommer högasjukskrivningstal och ett stortantal förtidspensioneringar.Regeringen använder dearbetsmarknadspolitiskaåtgärderna på ett felaktigtsätt. I stället för att tjänasom ett smörjmedel i ekonomin,att matcha arbetssökande ocharbetsgivare och att göraarbetssökande bättre förbereddaför en föränderligarbetsmarknad, har de fåtttjäna som ett sätt att döljaarbetslöshet.Trots den höga arbetslöshetenråder det brist på arbetskrafti vissa branscher och områden(t.ex. inom vård och omsorg).Fortfarande råder storaregionala olikheter. I vissaregioner sjunker arbetslöshetenrelativt snabbt, medan den iandra delar av landet baraminskar marginellt. Den totalaobalansen (dvs. öppetarbetslösa och deltagare iarbetsmarknadspolitiskaprogram) är runt eller i fem av landets län. Äldre,invandrare och personer medutländsk bakgrund ochfunktionshindrade harfortfarande en oacceptabelt lågsysselsättningsgrad och alltförhöga arbetslöshetstal.Tillväxtfrämjande åtgärdermåste sättas in med kraft förökad sysselsättning och ettökat arbetskraftsutbud.Målet är full sysselsättning.Regeringen har satt upp somdelmål att av befolkningeni åldrarna skall varasysselsatt på den reguljäraarbetsmarknaden . Inteens regeringen själv tror attdet målet kommer att uppnås.En jämförelse med läget fördrygt visar attantalet sysselsatta ärlägre än under konjunkturtoppendå. Antalet sysselsatta var sommest 4,5 miljoner år 1990 attjämföra med dagens 4,2miljoner. Sysselsättningsgradenvar som ett årsgenomsnitt 83 %år 1990 medan den endast uppgårtill . Den öppnaarbetslösheten uppgick då till1,. Bara avarbetskraften deltog iarbetsmarknadspolitiskaåtgärder, att jämföra meddagens ca 2,5 %.Antalet sysselsatta ökademellan 1997 och 2000 med206 900 personer. Under sammatid ökade antaletsjukfrånvarande med 125 000.Det innebär att den faktiskasysselsättningen bara ökat från70,till under dennatid. avsysselsättningsökningenmotsvaras alltså av en ökning isjukfrånvaron. Utvecklingen avdet växande antalet sjukskrivnaframstår alltmer som ett av deallvarligaste problemen på densvenska arbetsmarknaden. Denhögsta sjukfrånvaron harpersonal som arbetar inom denkommunala sektorn. Därtillkommer att antaletförtidspensioneringar ökar, ochdetta gäller även unga. Detfinns enligt vår mening allanledning att närmare analyserade bakomliggande orsakerna tilldenna utveckling.Inriktningen av politikenEn aktiv politik måste till fören uthållig och stabil tillväxtsamt företagande. Invånarna ialla delar av landet skallkänna trygghet, ha tillgångtill god livskvalitet samt enmångfald av möjligheter attbidra till sin egen ochsamhällets utveckling genom ettstort mått av frihet och godamöjligheter till arbete. Denenskildes kunskaper ochkompetens utvecklas på enarbetsmarknad som uppmuntrarmångfald, rörlighet ochutbildning. Den enskilde skallha möjlighet att förändra sinegen situation och att försörjasig själv. Politiken måstebygga på ökad tilltro tillindividens förmåga och medgeett ökat individuellt ansvarkombinerat med en starksolidaritet med de mestutsatta. Människorna måste hamakten över den egna vardagen.För att detta skall kunnauppnås erfordras en radreformer, däribland på detarbetsmarknadspolitiskaområdet.En alltför stor del av denarbetsföra befolkningen ärfortfarande utanförarbetskraften. Den demografiskautvecklingen måste mötas med enpolitik för tillväxt och ettökat arbetskraftsutbud. Detmåste bli bättre balans mellantillgång på utbildadarbetskraft ocharbetsmarknadens behov.Arbetslösheten måste avvecklassom samhälleligt problem.Det finns en rad brister iarbetsmarknadens funktionssättsom har bidragit till ett antalproblem: dåligt fungerandelönebildning, höga barriärerför nytillträde tillarbetsmarknaden som medför riskför bestående utanförskap samtarbetsrättsliga regleringar somi sin tur skapar problem, inteminst för småföretagen.För att få en bättrefungerande arbetsmarknad medminskad arbetslöshet och ökadsysselsättning måsteincitamenten för att arbetastärkas. Enligt vår uppfattningskapar skattesystemettillsammans med bidrags- ochavgiftssystemen orimligamarginaleffekter för storagrupper. måsteskatterna utformas så att deger möjlighet att påverka denegna livssituationen ochstimulerar arbete, sparande ochutbildning. Minskad skattebördaoch lägre marginaleffekterbidrar till att fler fårmöjlighet att komma in påarbetsmarknaden och att detlönar sig att arbeta.Ett gynnsamt klimat förföretagande är av största vikti kampen mot den högaarbetslösheten. Politiken måsteockså skapa förutsättningar såatt fler företag kan växa ochså att den underlättarföretagande efter de olikaregionernas egnaförutsättningar och behov.Skatterna på företagande ocharbete måste sänkas. Modernareoch bättre anpassade regelverkkrävs för att underlättastartande och drivande avföretag. Tjänstesektorn förhushållstjänster kan genom nyaregler bidra med nyttföretagande. En reducerad skattpå hushållsnära tjänster skulleockså bidra till att det blevlättare att kombinera ettaktivt yrkesliv medföräldraansvar.Rörligheten påarbetsmarknaden måste öka. Detgäller såväl den geografiskarörligheten som den sociala ochyrkesmässiga. Det underlättarframväxten av nya företag ochbranscher.Som löntagare skall man kunnavälja mellan olika arbetsgivareäven om man arbetar medsjukvård, omsorg ochundervisning. De offentligamonopolen måste brytas. Dettager förutsättningar för enbättre löneutveckling förkvinnor. Kooperativtföretagande kan vara enföretagsform som uppskattas avkvinnor. De problem som finns iarbetsmarknadens funktionssättger tydliga effekter i form aven starkt könssegregeradarbetsmarknad, storasvårigheter för invandrare attfå tillgång tillarbetsmarknaden på rättvisa ochlikvärdiga villkor och lederockså till att handikappade ibetydande utsträckningutestängs från arbetsmarknaden.Lönebildningen behöver varamer flexibel och förändras såatt den blir förenlig med engod samhällsekonomiskutveckling. Möjligheterna tilllokala avtal bör underlättas.Det är hög tid att undanröjaarbetsrättsliga regleringar somskapar problem förnytillträdande påarbetsmarknaden och också förbl.a. småföretagen.Arbetsmarknadslagstiftningenmåste medge flexibilitet föranställda och för arbetsgivare.Det kan exempelvis gälla frågorom arbetstidens längd ochförläggning.Arbetslöshetsförsäkringenskall vara allmän ochobligatorisk. Det skall vara enomställningsförsäkring.Arbetsmarknadspolitiken skallstimulera till arbete. Ävenskattepolitiken måste som sagtsovan utformas så att arbetepremieras. Arbetsförmedlingenmåste bli effektivare. Ett mertillväxtorienterat arbetssättmed fokus på företagskontaktergynnar också personer med svagställning på arbetsmarknaden(RRV 2001:15). Privatabemanningsföretag,rekryteringsföretag ochutbildningsanordnare börutnyttjas i högre grad . Vi återkommer till det ivår gemensamma reservation nr6.Vi menar att det är viktigtatt stärka det lokala ansvaretför de arbetslösas situation.Insatserna bör inriktas mot detsom den arbetslöse är bra påoch det som hon eller han kanåstadkomma, i stället förkonstlade kurser och programsom alltför ofta inte ledertill något arbete på denreguljära arbetsmarknaden. Istället för volyminriktadearbetsmarknadspolitiska programsom syftar till att pressa nedden öppna arbetslösheten är detangeläget att insatserna riktasmot bristyrkesutbildning ochmeningsfulla yrkesinriktadeutbildningar. Antaletarbetsmarknadspolitiska programbör minskas och regelverketkring dessa förenklas.Det är av avgörande betydelseatt utbildning på alla nivåerfrån grundskola till högskolapräglas av hög kvalitet för attden kompetens som är ettviktigt fundament för högframtida tillväxt skall kunnavidmakthållas och utvecklas.Lärlingssystem bör enligtutskottets uppfattning ingå somen naturlig del i såvälungdoms- som vuxenutbildning.Genom att yrkesinriktadutbildning integreras mermålmedvetet i företagenförbättras effektiviteten.Lärlingsutbildningen börexpandera och ersättningarnafastställas till en nivå somgör lärlingsprogrammenattraktiva också för företagen.EU-samarbete för sysselsättningVi kan konstatera attarbetsmarknadspolitiken ocharbetslösheten har blivit enallt viktigare fråga inom EU.En ökad flexibilitet påarbetsmarknadsområdet, lägrelöneskatter, förbättringar iföretagsklimatet samtsatsningar på tjänstesektorn ärnågra av huvudingredienserna iEU:s sysselsättningsriktlinjer.Regeringen har inte tagit tillsig budskapet enligt våruppfattning. Den svenskahandlingsplanen bör reviderasså att den bättre stämmeröverens med riktlinjerna pådessa områden.Sverige bör också betonavikten av attsubsidiaritetsprincipentillämpas i EU-samarbetet påsysselsättningsområdet.ArbetslivAntalet sjukskrivningar ochantalet anmälda arbetsskadorhar ökat kraftigt under slutetav . Arbetssjukdomarorsakade av organisatoriska ochsociala faktorer har ökat mestav samtliga sjukdomar.Flertalet är relaterade tillstress och högarbetsbelastning.Vi ser med stor oro på dennautveckling. Det förebyggandearbetet mot ohälsa måste blimer inriktat på den enskildeindividen. Villkoren iarbetslivet måste göras merflexibla så att människor fårstörre inflytande överarbetstider, den egnakompetensen och den egnaarbetsmiljön. Företagen bör gesbättre incitament att arbetaför en förbättrad arbetsmiljöpå de arbetsplatser och i deyrkesgrupper där ohälsa ärvanligt förekommande. Det ärdock inte bara villkoren iarbetslivet som har betydelseför människors hälsa utan ocksåmänniskors hela livssituation.Vi återkommer därför även idetta sammanhang till vårttidigare nämnda förslag omhushållsnära tjänster, vilketskulle kunna underlätta förfamiljer att klara av kraven iarbetslivet.Ansträngningar bör ocksågöras för att fåförtidspensionerade ochlångtidssjukskrivna att återgåtill arbetslivet.2. revisorersförslag om otraditionellamedel inomarbetsmarknadspolitiken(punkt 2) (m, kd)av (),(), KentOlsson (m), (), () ochHenrik ().Förslag till riksdagsbeslutVi anser att utskottets förslagunder punkt 2 borde ha följandelydelse:2. tillkännager förregeringen som sin mening vadsom framförs underStällningstagande i reservation2. bifaller därmedRiksdagens revisorers förslag2000/01:RR7 och motion2000/01:A9 samt avslårmotionerna 2000/01:A10 yrkande1 i denna del och 2000/01:A11.StällningstagandeRiksdagens revisorer har i enrapport, 2000/01:RR7, undersöktarbetet med otraditionellainsatser på arbetsmarknaden.Revisorerna fann att det för deotraditionella medlen saknadestydlig målbeskrivning ochnödvändiga krav pådokumentation och utvärdering.Många projekt har dessutom haften för kort varaktighet för attvara möjliga att utvärdera.Avsikten med deotraditionella medlen var attdessa skulle användas på ettfriare sätt utifrån lokalaförutsättningar och behov. Detär viktigt att det finnstydligt formulerade regelverkför nya verksamheter och attdet inte råder oklarhet omverksamhetens mål och gränser.För att undanröja risk förolika tolkningar måstepersonalen få utbildning ominnehållet i regelverket.Beträffande de otraditionellamedlen har det saknats såvältydliga målformuleringar somregelverk. Det har lett tillatt dessa medel bl.a. haranvänts till att täckaunderskott på andraverksamhetsområden. Detta ärmycket anmärkningsvärt. Detnytänkande som åsyftades medaktiviteten har till stor deluteblivit. Många projekt hadeså kort varaktighet att detinte gick att dra någraslutsatser av dem.Det är högstotillfredsställande attregeringen inte från början hargett tydlig information om hurdokumentation och utvärderingskulle ske. Stora brister idessa avseenden har framkommitpå olika håll i landet.Sammanfattningsvis har dessabrister medfört storasvårigheter med att utvärderautfallet av verksamheten medotraditionella medel.Arbetsmarknadsutskottetuppmärksammade i samband medbehandlingen avbudgetpropositionen för år2000, betänkande 1999/2000:AU1,problemen med de otraditionellamedlen. Arbetsmarknadsutskottetutgick från att regeringensnarast skulle vidta åtgärderoch redovisa desamma förriksdagen. Vi tycker att det äranmärkningsvärt att det ännuinte har skett. Visserligen harde "vanliga" otraditionellamedlen i huvudsak ersatts medprojekt medarbetsmarknadspolitiskinriktning. Till skillnad frånmajoriteten anser vi dock inteatt det bör medföra att manskall bortse från revisorernasrapport. Det är nu viktigt attsäkerställa att de misstag sombegicks med de otraditionellamedlen inte upprepas.Regeringen bör därföråterrapportera till riksdagenom de åtgärder som vidtagitsför att motverka de problem medotydliga regelverk och oklarrollfördelning som påtalats idenna reservation och irevisorernas rapport.Institutet förarbetsmarknadspolitiskutvärdering (IFAU) ochRiksrevisionsverket har haftolika uppfattningar omtillförlitligheten när detgäller de data som ligger tillgrund för utvärdering ochutveckling av de otraditionellainsatserna. Det är därför avyttersta vikt att regeringentar initiativ till att utarbetaett enhetligt system förinsamlande, säkerställande ochanalys av relevanta individdataoch projektinformation.Vad vi har anfört här bör gesregeringen till känna. Detanförda innebär att vi anseratt motion 2000/01:A9 liksomRiksdagens revisorers förslag2000/01:RR7 yrkandena 1 och 2bör bifallas medan motionerna2000/01:A10 yrkande 1 i dennadel och 2000/01:A11 bör avslås.3. revisorersförslag om otraditionellamedel inomarbetsmarknadspolitiken(punkt 2) (c)av ().Förslag till riksdagsbeslutJag anser att utskottetsförslag under punkt 2 borde haföljande lydelse:2. tillkännager förregeringen som sin mening vadsom framförs underStällningstagande i reservation3. bifaller därmedmotion 2000/01:A10 yrkande 1 idenna del samt avslårRiksdagens revisorers förslag2000/01:RR7 samt motionerna2000/01:A9 och 2000/01:A11.StällningstagandeAMS statistik överarbetslösheten ger vid handenatt det råder stora skillnadernär det gällerarbetslöshetstalen på olikahåll i landet. Som exempel kannämnas somredovisar en öppen arbetslöshetpå . Dettaär nästan fyra gånger högrearbetslöshet än i ochnästan dubbelt så högarbetslöshet som i landet somhelhet. Detta visar att det ärnödvändigt att förnyaarbetsmarknadspolitiken. Genomen ökad decentralisering medstörre möjligheter att lokaltbesluta om de ekonomiskaresurser som är kopplade tillarbetsmarknadspolitiken ochgenom en ökad samverkan mellanlokala och regionala aktörerkan de lokala behoventillgodoses bättre.Arbetsmarknadsverketsorganisation måste förändras.Jag har utvecklat den frågan ien reservation tillsammans medModeraterna, , se reservationnr 6. En decentraliseradarbetsmarknadspolitik måstevara medlet för att stärka denregionala och lokalautvecklingskraften.Med en decentraliseradarbetsmarknadspolitik krävs detatt utrymmet ökar för attanvända de ekonomiskaresurserna kopplade tillarbetsmarknadspolitik merotraditionellt än vad somfallet är . Att dra uppriktlinjer och klara gränserför hur de otraditionellamedlen skall få användasriskerar att hämma framväxtenav samverkan mellan olikaaktörer på lokalt plan efter deförutsättningar som finns. Dearbetsmarknadspolitiska medlen,i sin helhet, bör användas påett sådant sätt att tiden iarbetslöshet förkortas församtliga berörda. Regelverketför hur dearbetsmarknadspolitiska medlenfår användas bör såledesutformas på ett sådant sätt attdet finns en stor öppenhet förnya samverkansformer ochotraditionella arbetsmetoder.Jag anser att detta bör gesregeringen till känna och jagtillstyrker därmed motion2000/01:A10 yrkande 1 i dennadel. Jag avstyrker riksdagensrevisorers förslag 2000/01:RR7samt motionerna 2000/01:A9 och2000/01:A11.4. revisorersförslag om otraditionellamedel inomarbetsmarknadspolitiken(punkt 2) (fp)av ().Förslag till riksdagsbeslut2. Jag anser att utskottetsförslag under punkt 2 borde haföljande lydelse:Riksdagen tillkännager förregeringen som sin mening vadsom framförs underStällningstagande i reservation4. bifaller därmedmotion 2000/01:A11 och avslårRiksdagens revisorers förslag2000/01:RR7 samt motionerna2000/01:A9 och 2000/01:A10yrkande 1 i denna del.StällningstagandeResultatet av Riksdagensrevisorers granskning av deotraditionella medlenpresenteras i en rapport(1999/2000:13 Otraditionellamedel), vilken harremissbehandlats. Revisorernasgranskning bygger på bl.a.uppföljningar och utvärderingarsom genomförts avArbetsmarknadsstyrelsen (AMS),(),Institutet förarbetsmarknadspolitiskutvärdering (IFAU),Statskontoret samt oberoendeutvärderare. I rapportenkonstateras följande. Det äromöjligt att dra några säkraslutsatser om hur "vanliga"otraditionella åtgärder ochförsökslänsprojekt bidrog tilluppfyllelsen av de nationellamålen. Skälet till detta ärframför allt att inriktningenpå bestämda mål och målgruppervarit för svag samt att detfunnits brister i redovisningenav insatserna. Mål 3-projektenhar visserligen redovisatsbättre och målbilden varklarare. Blandningen avmålgrupper, insatsområden ochprioriteringar i enskildaprojekt gör det dock svårt attisolera resultat och effektersåväl för olika målgrupper somför olika åtgärder. - Denkritik som revisorerna kunderedovisa var genomgående hård.Revisorerna ansåg att en delåtgärder visserligen vidtagitsför att förbättratillämpningen, men påpekade attett antal problem kvarstod. Deproblem som avsågs rördebrister vad gällermålformuleringar,ansvarsfördelning ochbeslutanderätt, otydligaregelverk, brister iinternkontrollen ochåterrapporteringen avresultaten. Revisorerna ansågockså att det krävs enutvärdering av verksamheten iförhållande till målen. Irapporten ifrågasatterevisorerna behovet av ettsärskilt utrymme förotraditionella insatser inomanslaget.