bet · GP01UU2 · 2001-11-22 00:00:00 — Även motionärerna bakom motion2001/02:U231 (kd) yrkande 16 anser att IT utgör ettgrundläggande medel för utvecklingsländer att delta i detglobala samhället och skörda frukterna av ökat globalt välstånd.Den moderna informations- och kommunikationstekniken kan, omrätt utnyttjad, erbjuda mycket goda möjligheter ifattigdomsbekämpningen. I yrkande 17 krävs att Internet-infrastrukturen byggs ut vid universiteten och akademiskainstitut i utvecklingsländer.Informations- och kommunikationsteknikens betydelse författigdomsbekämpning har tidigt uppmärksammats i det svenskabiståndet. Utskottet konstaterade i sitt yttrande 1995/96:UU6yatt "teknikutvecklingen, främst vad avser datakommunikation ochsatellittelevision, har verksamt bidragit till att tidigareslutna samhällen öppnats också på andra håll i världen, och denhar därmed förbättrat förutsättningarna för en utveckling iriktning mot demokrati. "Vidare ansåg utskottet det naturligt "att IT-frågorna beaktasinom ramen för det utvecklingsbistånd som lämnar".År 1999 genomförde UD och Sida en studie vid namn "IT in Swedishdevelopment co-operation". Utifrån denna studie har Sida skapaten strategi för IT i biståndet. IT är ett instrument för attfattiga människor skall kunna ta sig ur sin fattigdom. För dettakrävs dock att man arbetar för en universell tillgång till IT.Detta kräver i sin tur särskilda satsningar och globaltengagemang. deltar aktivt i flera internationellasatsningar som studerar hur man kan använda IT för utvecklingoch uppfyllande av millenniemålen och de internationellautvecklingsmålen (MDG). Av särskild vikt är den bildadeUNICT (UN Information and Communications Task Force) vars mandatsattes av Ecosacs högnivåmöte 2000.Utskottet konstaterar att Sida har en strategi för ITi biståndet. I strategin anges det bl.a. att Sida skall arbetaaktivt med att integrera IT i Sidas alla verksamhetsgrenar. Sidasysslar även särskilt med att hjälpa fattiga länder att sättasamman nationella strategier för IT-utveckling. De nationellaarbetsgrupperna som ansvarar för detta innehåller representanterfrån olika delar av samhället - regering, näringsliv och civilasamhällsorganisationer.Den snabba utvecklingen inom informations- ochkommunikationstekniken kan innebära många möjligheter författiga människor. IT är ett instrument som kan effektiviserautvecklingssamarbetet inom alla dess verksamhetsgrenar då den ärapplicerbar inom många områden som t.ex. demokratifrågor,näringslivsstöd, social utveckling (hälsa, undervisning) ochs.k. Utbyggnad av IT-infrastruktur viduniversitet i samarbetsländer är det område där liggerallra längst fram vad gäller specifikt IT-stöd. Globkom harockså tagit upp IT som ett särskilt område i sitt arbete ochordnat två seminarier i ämnet.Utskottet konstaterar att utvecklingen inom bioteknologin kankomma att innebära många fördelar för i form av t.ex.motståndskraftigare grödor och mer näringsrika växtslag.Utskottet delar regeringens syn på att utvecklingssamarbete inomforskningsområdet bör ges ökad betydelse.Därmed anser utskottet att motionerna 2001/02:U229 (c) yrkandena24 och 25 samt 2001/02:U231 (kd) yrkandena 16 och 17 kanbesvaras med vad utskottet anfört.I motion 2001/02:U229 (c) hävdas att det inte finns någonoperationellt användbar och officiellt antagen definition avfattigdom inom svenskt bistånd. Med erfarenhet avbistånd, utbyte med andra givarorganisationer, tillgång tillomfattande utvecklingsforskning samt i en värld som inte längrepräglas av storpolitisk polarisering borde det vara fulltmöjligt att sätta en integrerad fattigdomsanalys i centrum ochpå allvar göra fattigdomsbekämpning till strategiskt fokus isvenskt utvecklingssamarbete. I yrkande 27 föreslås att detsvenska utvecklingssamarbetet skall inriktas påfattigdomsbekämpning.I motion 2001/02:U269 (kd) yrkande 1 framhålls attbiståndsansträngningarna måste höjas och att biståndet måstevara mer flexibelt i sättet att förmedla anslagen till de mestbehövande länderna. Enbart ekonomisk tillväxt räcker inte utanmåste följas av stark socialpolitik, bättre utbildning för alla,bättre hälsovård och ökad jämlikhet.Utskottet konstaterar att frågan om att höja de fattiga folkens levnadsnivåhar sedan den första biståndspolitiska propositionen 1962:100varit det övergripande målet för svenskt utvecklingssamarbete.Detta övergripande mål har sedan kompletteras med sex delmål,utan inbördes rangordning. Tillgången på omfattandeutvecklingsforskning och erfarenhetsutbyte med andragivarorganisationer har gjort det möjligt att i högreutsträckning än tidigare sätta fattigdom i fokus for svensktutvecklingssamarbete.Allteftersom kunskap om och förståelse för utvecklingsfrågornaskomplexitet har vuxit fram har uttolkning och betoning av dennamålbild varierat. I skrivelsen De fattigas rätt - vårtgemensamma ansvar (skr. 1996/97:169) återfördes fokus till detövergripande fattigdomsmålet. Den flerdimensionella förståelsenav fattigdom har också breddat diskussionen till politikområdenutanför utvecklingssamarbetet och till frågor om samstämmighetmellan olika politikområden. Vikten av t.ex. globalisering ochhandelsfrågor för utvecklingen i de fattigaste länderna harhamnat högt på dagordningen. Det övergripande målet styrprioriteringar och val och underlättar styrning av verksamheten.Extrem fattigdom är ett av de största hindren för utvecklingenav social rättvisa och ekonomisk utveckling. Utskottetkonstaterar att det i Globkoms direktiv står att kommittén skalllämna ett samlat förslag till hur politiken skall utformas påviktiga områden utifrån det övergripande målet omfattigdomsbekämpning och de nya förutsättningar somglobaliseringen skapar.Därmed anser utskottet att motionerna 2001/02:U229 (c) yrkande27 och 2001/02:U269 (kd) yrkande 1 kan besvaras med vadutskottet anfört.I motion 2001/02:U288 (s) framhålls att det behövs en sammanhållen policy förbarnfrågor i det internationella utvecklingssamarbetet för attutveckla ett systematiskt barn- och barnrättsperspektiv. Endasten liten del av det svenska biståndet går direkt tillvärldens barn. Motionärerna menar att det behövs en målmedvetenbiståndsprioritering till förmån för barnen och att det skapasytterligare ett biståndsmål där barnen sätts i fokus och gessamma prioritet som andra biståndsmål.Utskottet konstaterar att gjort en översynav barnfrågor i det internationella utvecklingssamarbetet isyfte att formulera en sammanhållen policy och utveckla ettsystematiskt barnrättsperspektiv i såväl det bilaterala sommultilaterala utvecklingssamarbetet. I översynen har bl.a.ingått att utarbeta strategier för insatser för barn i särskiltutsatta situationer. Arbetet har bedrivits utifrån FN:skonvention om barnets rättigheter, FN-konferenserna och desvenska biståndspolitiska målen. Resultatet av översynen kommeratt redovisas i en skrivelse till under våren 2002.Även Globkom kommer att behandla eventuellt nyabiståndspolitiska mål. Också inom Sida pågår ett arbete för attintegrera ett barnrättsperspektiv i utvecklingssamarbetet. Underår 1999 utarbetade Sida ett positionspapper om barnetsrättigheter i det bilaterala utvecklingssamarbetet.Konsekvenserna av ett barnrättsperspektiv beaktas kontinuerligtav Sida i landanalyser, landstrategier och projektbedömningar.Därmed anser utskottet att motion 2001/02:U288 (s) kanbesvaras.I partimotion 2001/02:U300 (m) yrkande 9 framhåller motionärernaatt det är oacceptabelt att det offentliga bistånd som givitsinte har lyckats åstadkomma mer positiv utveckling. Fattigdomoch svält är fortfarande betydande, ohälsan omfattande ochutbildningsnivån katastrofalt låg i många länder som mottagitstort bistånd . Motionärerna menar att svenskbiståndspolitik är delaktig i skulden bl.a. genom att biståndettidigare i stor utsträckning gick till socialistiska regimer.Det övergripande målet för svenskt bistånd skall vara en snabbfattigdomsutrotning genom uthållig och snabb tillväxt.Utskottet menar att ekonomisk tillväxt är ett nödvändigt meninte tillräckligt villkor för att bekämpa fattigdom. Avgörandeför huruvida den ekonomiska tillväxten leder tillfattigdomsbekämpning är dock en fråga om hur ett land fördelarsina resurser. Utveckling kräver både offentliga och privatainvesteringar i såväl människor, genom förbättrad hälsa ochutbildning, som i produktiv förmåga. Biståndet spelar ensärskild roll genom att stödja uppbyggnaden av de institutioneroch regelverk som är viktiga för utveckling. Detta inbegriperden finansiella sektorn och rättsväsendet och kan ske både genomfinansiella medel och genom kunskapsöverföring. Oavsettbiståndets omfattning vilar ansvaret och styrningen av ett landsutvecklingsprocess hos dess regering. Utskottet framhåller attden framtida målformuleringen för det svenska biståndet kommeratt behandlas av Globkom.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion 2001/02:U300(m) yrkande 9 kan besvaras.I partimotion 2001/02:U300 (m) yrkande 11 framhålls att Afrikaär den del av världen där fattigdomen fortfarande ökar. Därförbör svenska biståndsinsatser alltmer koncentreras dit. Även imotion 2001/02:U311 (m) yrkande 13 framförs liknande åsikter.Motionärerna menar att det borde vara en självklarhet attutformningen av biståndet bäst sker i u-landsmiljö.Utvecklingsfunktionen för det afrikanska biståndet hos Sida börinrättas på plats i södra . Ekonomiska och administrativafunktioner kan dock finnas kvar i Sverige.Utskottet instämmer med motionären i att landspecifik kunskap är enförutsättning för ett effektivt bistånd. har genomförtlångtgående decentralisering och delegering av beslutsfattandetill de integrerade biståndsambassaderna. gällerdetta i synnerhet ambassaderna i , ochVietnam. En stor del av förberedelse- och genomförandearbetetsker redan i fält.Utskottet delar regeringens syn om fattigdomsproblemen på denafrikanska kontinenten. Detta synsätt återspeglas på regeringensförslag till anslagsfördelning där delposten för (söderom ) beräknas öka till . Utskottethar inhämtat att ambitionen är att delposten skall ökaytterligare de kommande åren.För 2002 har ramen på sakanslag för finansiering av vissprojekt- och programpersonal i fält ökat väsentligt. Regionalakontor med specialinriktning finns också etablerade i fält. Detär dock inte aktuellt att flytta ut hela funktioner från Sidatill ett enskilt land eftersom detta troligen skulle vara tillförfång för det globala samarbetet med andra länder ochorganisationer.Därmed avstyrker utskottet motionerna 2001/02:U300 (m) yrkande11 och 2001/02:U311 (m) yrkande 13.Vidare anser motionärerna i 2001/02:U300 (m) yrkande 12 att situationen imånga länder är akut och att det därför gäller att utformamätbara effektivitetsmål för att bättre kunna planera ochutvärdera biståndet. Kraven på effektivitet i biståndet innebärinte ett minskat ansvarstagande för fattigdomens avskaffande,utan tvärtom en snabbare måluppfyllelse.Utskottet menar att vaga eller abstrakta målformuleringar och avsaknad avmätbara indikatorer innebär svårigheter att styrabiståndsverksamheten men att även överambitiösa mål kan få sammaeffekt. Brist på långsiktighet i vision och fokus i planeringskapar liknande svårigheter. Utskottet konstaterar att Globkombl.a. kommer att behandla frågorna om målformulering ochindikatorer.Motion 2001/02:U300 (m) yrkande 12 kan därmed besvaras med vadutskottet anfört.I kommittémotion 2001/02:U311 (m) framhålls att det senastedecenniet har världen genomgått den snabbastefattigdomsavvecklingen i mänsklighetens historia. Dettaberor på en snabb ekonomisk tillväxt främst i men även iett antal övriga . Medellivslängden har ökat dramatisktoch spädbarnsdödligheten halverats. Av jordens 125 ärfortfarande ett drygt femtiotal låginkomstländer. Det handlarbåde om snabbväxande ekonomier och om länder som stagnerar ochdär befolkningen blir allt fattigare. Det största problemetfinns bland 38 låginkomstländer, som alla ligger söderom och som har en tiondel av jordens befolkning. Särskilthiv/aids-epidemin har i många länder lett till dramatisktförkortad medellivslängd, ofta under . Det viktigaste är nuatt fokusera fattigdomsutrotningen på , där problemen ärstörst. I yrkande 1 krävs att biståndet fokuserar på att främjaen snabb utrotning av fattigdomen som övergripande mål. Iyrkande 2 att rättsstaten, respekt för mänskliga rättigheter,demokrati och marknadsekonomi blir centrala målsättningar isamarbetet med biståndsländerna och att bistånd skall vararesultatinriktat. De s.k. millenniemålen kan vara en vägledningför utvecklingsarbetet (yrkande 5).Utskottet har tidigare behandlat frågan om det svenskabiståndets övergripande fattigdomsmål och det faktum att denparlamentariska utredningen för en politik för globalutveckling, Globkom, har i uppdrag att se över målbilden för detsvenska utvecklingsarbetet. Betänkandet väntas behandla såvälmålformuleringar som metodfrågor och olika aspekter påutveckling. Utskottet delar motionärernas uppfattning attdemokrati, mänskliga rättigheter, rättsstat och fungerandemarknadsekonomi är centrala delar i ett välfärdssamhälle. Liksomatt allt utvecklingssamarbete måste vara resultatinriktat.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion 2001/02:U311(m) yrkandena 1, 2 och 5 kan besvaras.Inom ramen för kampen mot fattigdomen bör kvinnoperspektivet vara centralt idet svenska biståndet, framhålls det i motion 2001/02:U323 (mp).Regeringen bör därför, enligt yrkande 16, verka för att främjajämställdhet mellan kvinnor och män i hela världen samt attförbättra kvinnornas situation på alla nivåer och områden.Utskottet anser att i det internationella utvecklingssamarbetetär jämställdhetsarbetet både ett viktigt mål i sig och ett medelför att bekämpa fattigdom bland både kvinnor och män. Under sittordförandeskap i EU drev en rad konkreta förslag om attförbättra kvinnors villkor i arbetet med hiv/aids och i arbetetmed FN:s tredje världskonferens för de minst utveckladeländerna.I EU har fortsatt att främja arbetet med att integreraett jämställdhetsperspektiv i allt bistånd, bl.a. ilandstrategiarbetet. har också verkat för att höjaambitionsnivån i EU:s arbete genom en ny handlingsplan förjämställdhet. I har på en rad sätt verkatför att stärka bankens fokus på gender, både i arbetet medövergripande policydokument som , ibankens forskningsrapport och i densärskilda genderstrategi som antogs . Utskottetnoterar att mer än fördubblatbiståndet till (Unifem).Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion 2001/02:U323(mp) yrkande 16 kan besvaras.Demokrati och mänskliga rättigheter som viktiga mål förbiståndet berörs i flera motioner. I partimotion 2001/02:U231(kd) framhålls att biståndspolitiken och solidariteten medvärldens fattigaste och mest utsatta bör vara biståndetshuvudområde. Inom biståndspolitiken är mänskliga rättighetersåväl ett mål som ett medel. Ekonomisk och social utveckling ärnödvändigt för att kunna uppleva mänskliga rättigheter, ochmänskliga rättigheter är en förutsättning för tillväxt ochutveckling. Det är en nödvändighet i utvecklingssamarbetet atthela biståndet genomsyras av de mänskliga rättigheterna samt attspecifika MR-projekt prioriteras. I 2001/02:U231 (kd) yrkande 1krävs att det övergripande målet för biståndet inte enbart börvara att höja de fattigas levnadsnivå utan även att främjamänskliga rättigheter och demokratiska samhällssystem. Ikommittémotion 2000/02:U345 (fp) yrkande 10 framhålls attdemokrati är en förutsättning för svenskt agerande motfattigdom, för ökad rättvisa och för att respekten för demänskliga rättigheterna skall få bestående effekter. Därför börSverige såväl i multilaterala som i bilaterala sammanhang varatydligt i sitt stöd för demokrati och demokratisering. Vidare ipartimotion 2001/02:U300 (m) yrkande 10 menar motionärerna atttrots att demokratin vunnit stora segrar lever fortfarande överen fjärdedel av världens befolkning i kommunistisk diktatur. Imånga länder är dödsstraff, tortyr och misshandel fortfarande endel av vardagen för många individer. Världssamfundet har enmoralisk skyldighet att upprätthålla de mänskliga fri- ochrättigheterna. Men det svenska agerandet har länge varit försvagt. De mänskliga rättigheternas universalitet måste vara enhörnsten i svensk utrikespolitik liksom stödet till rättsstaten,demokrati och marknadsekonomi.Utskottet har tidigare noterat att Globkom har i uppdrag att seöver målbilden för det svenska utvecklingssamarbetet. Utskottetvill påminna om att ett av delmålen avser främjandeav en demokratisk samhällsutveckling. Denna fråga och betydelsenav de mänskliga rättigheterna har utvecklats i skrivelsen1997/98:76 Demokrati och mänskliga rättigheter i Sverigesutvecklingssamarbete.Utskottet delar motionärernas uppfattning om betydelsen avtydlighet i såväl bilaterala som multilaterala sammanhangavseende frågor om demokrati och demokratisering. Förutvecklingssamarbetets räkning har metodarbete och utbildning isyfte att öka kapacitet och genomslag för demokratifrågornabedrivits sedan skrivelsen 1997/98:76 Demokrati och mänskligarättigheter i utvecklingssamarbete av ladestill handlingarna . Utskottet delar motionärernasuppfattning att demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstat ochfungerande marknadsekonomi är centrala delar i ettvälfärdssamhälle.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna2001/02:U231 (kd) yrkande 1, 2001/02:U300 (m) yrkande 10 och2001/02:U345 (fp) yrkande 10 kan besvaras.Enligt kommittémotion 2001/02:U328 (fp) yrkande 6 föreslås att i de fallbistånd skall bedrivas i diktaturstater, totalitära stater ellerstater utan flerpartisystem så bör detta ske via enskildaorganisationer samt, i yrkande 7, att bilateralt bistånd intebör förekomma i länder vars regimer inte strävar efterdemokratisering.Utskottet konstaterar att utrikespolitik ochutvecklingssamarbete utgår ifrån att demokratisering bygger påoch bidrar till respekten för de mänskliga rättigheterna.Sverige kan inte överge de människor som drabbas av diktatur,våld och förtryck. Utskottet konstaterar att val avsamarbetskanaler och samarbetsformer med olika länder görs genomen bred analys av situationen i samarbetslandet. I vissa fall ärdet särskilt motiverat att enbart använda enskildaorganisationer eller andra icke-statliga kanaler. Det valet harSverige gjort avseende samarbete med . Utskottet menarvidare att utvecklingssamarbetet är ett uttryck för solidaritetmed fattiga människor. Det kan därför vara motiverat att i ettfortsatt bilateralt engagemang stödja förändringsprocesser såvälinom som utom det rådande politiska systemet. Frågan måsteavgöras från fall till fall och i beaktande av etthelhetsperspektiv på landet i fråga. Humanitärt bistånd bör ävenfortsättningsvis kunna lämnas till länder med regimer medbristande legitimitet.Utifrån en riktigt analys av behoven i ett land kan helheten iett biståndsprogram bidra till demokratisering. Samarbete medenskilda organisationer i samarbetsländerna eller i länder iförändring är självklara inslag i dessa strävanden. I vissa fallutgör den politiska dialogen mellan regeringsföreträdare denmest lämpliga formen för samarbete. Utskottet ser därför intevärdet i att binda sig för en enda form av utvecklingssamarbetei dessa fall.Med vad som ovan anförts avstyrker utskottet motion 2001/02:U328(fp) yrkandena 6 och 7.I 2001/02:U328 (fp) yrkande 25 understryks att barnen bör ges särskilduppmärksamhet i biståndspolitiken.Utskottet har tidigare i betänkande noterat att bådeUtrikesdepartementet och Sida gjort en översyn av barnfrågor idet internationella utvecklingssamarbetet i syfte att formuleraen sammanhållen policy. Utöver vad som redan anförts kanutskottet konstatera att cirka en tredjedel av Sverigesinternationella utvecklingssamarbete kanaliseras genommultilaterala organisationer. , , har encentral roll för att stödja stater att efterlevabarnkonventionen. Det avser såväl metodutveckling som konkretainsatser. är en av de viktigastebidragsgivarna till , och som styrelsemedlem har Sverigelänge haft ett nära samarbete med organisationen. Under våren2000 tillsattes en arbetsgrupp inom UD och Sida för att utarbetastrategier för samarbete med ett antal större FN-organ,däribland . Syftet är att få till stånd ett gemensamtsvenskt synsätt och att fastställa principer och prioriteringari vad avser agerande i styrelsen, dialog med ochbidragsgivning.Med vad som ovan anförts anser utskottet att motion 2001/02:U328(fp) yrkande 25 kan besvaras.I kommittémotion 2001/02:U351 (kd) yrkande 6 föreslås attregeringen skall se över möjligheterna till en bättre samordningmellan de myndigheter som är ansvariga för biståndspolitikenrespektive handelspolitiken.Utskottet konstaterar att regeringen successivt stärktsamordningen mellan politikområdena bistånd och handel. Den nyaorganisationen inom UD med geografiska enheter och sakenheterför handel respektive bistånd har bidragit till detta. I sambandmed analyser och utarbetande av nya landstrategier för detlångsiktiga utvecklingssamarbetet görs ansträngningar för attåstadkomma ett sammanhållet synsätt mellan olika politikområden.En av Globkoms uppgifter är också att diskutera samstämmighetenmellan olika politikområden och inom det mellanstatligasamarbetet.Därmed anser utskottet att motion 2001/02:U351 (kd) yrkande 6kan besvaras med vad utskottet anfört.Samarbetet med länder och regionerPropositionen (avsnitt 3.5.1)AfrikaVäpnade konflikter inom och mellan stater präglar stora delar avAfrika och utgör ett stort utvecklingshinder för hela regionen.Detta ställer krav på både konfliktförebyggande och på akutkonflikthantering i samverkan mellan FN, EU och afrikanskaorganisationer. EU har antagit en ny gemensam ståndpunkt omförebyggande, hantering och lösning av konflikter i . Denföreskriver bl.a. en årlig översyn av potentiellt våldsammakonflikter i och utarbetandet av tänkbarahandlingsalternativ. vill långsiktigt stödja afrikanskaregionala och subregionala organisationers förmåga att förebyggaoch hantera konflikter. Inom ramen för utvecklingssamarbetetfortsätter att bidra till att stävja orsakerna tillkonflikter.Fattigdomen präglar alltjämt . Nästan hälften av Afrikasbefolkning är fattig. I söder om lever ca 290miljoner människor i fattigdom. Hiv/aids och andra sjukdomardrabbar många hårt. För att uppnå detinternationella utvecklingsmålet att halvera andelen fattigatill krävs bl.a. en tillväxttakt i ekonomin på perår. Det svenska utvecklingssamarbetet inriktas bl.a. på stödtill ekonomiska reformprogram, skuldlättnader och individuellalandprogram som bidrar till en väsentligt ökad tillväxttakt ochsamtidigt bekämpar fattigdomen.Regionalt samarbete är centralt för att främja politiskstabilitet och ekonomisk utveckling. Intresset för sådantsamarbete har ökat i . En fördjupad strategi för svensktstöd till regionalt och subregionalt samarbete i söder omSahara beräknas vara klar mot slutet av år 2001.Utvecklingssamarbetet med utökas successivt ienlighet med de riktlinjer för ett utökat samarbete medVästafrika som regeringen antog 1999. Utöver fortsatt stöd tillGuinea-Bissau har samarbete inletts med och Mali.Insatserna avser områden som demokrati, mänskliga rättigheter,miljö och tillväxtorienterade åtgärder i syfte att minskafattigdom. I stöds insatser för demokrati och mänskligarättigheter. Samarbete skall inledas med den regionalaorganisationen (Economic Community of West AfricanStates) och samarbetet skall fördjupas med Stora sjöregionen(, och ) där denpolitiska utvecklingen tillåter det. Även om de bräckligafredsprocesserna utvecklas i positiv riktning kommer humanitärtbistånd framöver att utgöra en central del av det svenskabiståndet.Det senaste årtiondet har inneburit en politisk liberalisering istora delar av . Den har inneburit nya möjligheter atttänka fritt, uttrycka ståndpunkter och öppet påverka sin vardagoch framtid. Nationella val hålls i alltfler länder. Olikabefolkningsgrupper kan uttrycka sina intressen och ambitionerfriare . Mycket återstår emellertid för att bygga uppen demokratisk kultur som präglas av mångfald, dialog, minskningav politiska motsättningar och villighet att accepteramaktväxling.