bet · GO01FöU3 · 2001-03-08 00:00:00 — Försvarsmaktens fartygsunderhåll, m.m. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2000/01FöU3Redogörelse för ärendet och dess beredningBakgrundPropositionen är i huvudsak en uppföljning av detbeslut som fattade (prop.1999/2000:30 Det nya försvaret, bet. 1999/2000:FöU2,rskr. 1999/2000:168 samt prop. 1999/2000:97 Vissaorganisatoriska frågor inom Försvarsmakten m.m.,bet. 1999/2000:FöU7, rskr. 1999/2000:250, bet.1999/2000:FöU8, rskr. 1999/2000:251).Regeringen föreslog i propositionen Det nyaförsvaret att Civil-befälhavaren i Södracivilområdet, Civilbefälhavaren i Mellersta civil-området och Civilbefälhavaren i Norra civilområdetskall läggas ned . Riksdagenbeslutade i enlighet med regeringens förslag.I propositionen Det nya försvaret angavregeringen att inriktningen för Försvarsmaktensfartygsunderhåll bör vara att ansvaret för attgenomföra det framtida fartygsunderhålletläggs på civil varvsindustri. Regeringen framhölldock att vissa frågeställningar först bör ut.I samband med att propositionen beslutades gavregeringen i uppdrag att, i samverkanmed , redovisa under vilkaförutsättningar och till vilka kostnader civilvarvsindustri kan svara för genomförandet av detmarina fartygsunderhållet i anslutning till deföreslagna fartygsbaserna. Vidare ingick iuppdraget att redovisa hur de övriga verksamhetersom bedrivs inom och i anslutning tillMusköanläggningen, t.ex. verkstads- ochvapenfunktionerna samt reservdelsförråd ochsjöbevakningscentral, påverkas om ansvaret förgenomförandet av det fartygsunderhållet läggspå civil varvsindustri och om Ostkustensmarinkommando läggs ned. Regeringen informeradeockså om att regeringen vid behov avsågåterkomma till i denna fråga.Försvarsmakten redovisade resultatet av uppdragetden 1 mars 2000.För att ytterligare belysa kopplingen mellanunderhållsåtgärder och nyproduktion för ABuppdrog regeringen åt att, isamråd med Försvarsmakten, redovisa en bedömning avi vilken omfattning Försvarsmaktens fartygsunderhållinklusive halvtidsmoderniseringar bör genomföras avKockums AB för att väsentlig kompetens avseendenyproduktion av fartyg och särskilda teknikområdenskall kunna behållas och vidareutvecklas vidföretaget. Därutöver ingick i uppdraget att, medbeaktande av resultatet från redovisningen den 30juni 2000, redovisa förslag till ett affärsmässigtgenomförande av Försvarsmaktens redovisade resultaten avuppdragen respektive den 29 september2000.Regeringen har uppdragit tillÖverstyrelsen för civil beredskap att efter samrådmed berörda myndigheter och Svenska kommunförbundetredovisa såväl det statliga som det kommunalabehovet av totalförsvarspliktiga inom det civilaförsvaret efter 2001. Uppdraget redovisades den 24februari 2000 samt den 29 september 2000.Förslagen i föreliggande proposition har berettsmed berörda myndigheter.Propositionens huvudsakliga innehållLagförslagetRegeringens förslagRegeringen förslår att lagen (1988:97) omförfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krigeller krigsfara m.m. ändras för att återspegla dennya ledningsstrukturen för civilt försvar.Skälen för regeringens förslagSkälen för regeringens förslag är att regeringen iproposition 1999/2000:30 föreslog attCivilbefälhavaren i Södra civilområdet,Civilbefälhavaren i Mellersta civilområdet ochCivilbefälhavaren i Norra civilområdet skall läggasned . beslutade ienlighet med regeringens förslag (bet.1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Mot bakgrundav detta bör en ändring ske i lagen (1988:97) omförfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krigeller krigsfara m.m. Ändringen innebär attcivilbefälhavaren i 13 § tas bort. Regeringen fåralltjämt överlåta på länsstyrelserna att fullgörauppgifter som enligt 8 kap. regeringsformen ankommerpå regeringen och att besluta att en lag i ett visstämne skall börja tillämpas. Föreskrifter härom finnsi förordningen (1988:1215) om förfarandet hoskommunerna, förvaltningsmyndigheterna ochdomstolarna under krig eller krigsfara m.m.Försvarsmaktens framtida fartygsunderhållRegeringens förslagRegeringens förslag är att inriktningen avFörsvarsmaktens fartygsunderhåll skall vara attverksamheten vid örlogsvarv överförs till iförsta hand civil industri och, om detta inte ärmöjligt, i andra hand till annan verksamhetsform.Inriktningen skall vidare vara att Försvarsmaktensupphandling av marint fartygsunderhåll så långtmöjligt skall ske på affärsmässiga grunder. Hänsynskall därvid tas till behovet av attnyproduktionskompetens hos civil varvsindustri kanbibehållas och utvecklas samt av en rationellförbandsproduktion.Skälen för regeringens förslagRegeringen framhöll i propositionen Det nyaförsvaret följande vad gäller Försvarsmaktensframtida behov av fartygsunderhåll.Den framtida militära organisationen kommer frånungefär att innehålla betydligt färrefartyg än . Det innebär också att det totalaunderhållsbehovet liksom behovet avtorrsättningsresurser för mer kvalificeratunderhåll minskar. bedrivs underhåll bådevid örlogsvarv och vid iKarlskrona. För att få en rationell verksamhetframöver krävs dock att det marinafartygsunderhållet koncentreras. En viktig resursi sammanhanget är kompetens för produktion av nyafartyg och fartygstyper. Denna produktionsresursfinns vid i Karlskrona.Regeringen anser att det är av vikt attproduktion och underhåll så långt möjligt hållssamman för att på bästa sätt utveckla dessakompetenser. Inriktningen bör därför vara attansvaret för att genomföra det framtida marinafartygsunderhållet läggs på civil varvsindustri.Vissa frågeställningar bör dock ut. Denviktigaste frågan är hur nödvändiga resurser förunderhåll kan säkerställas i anslutning till deframtida fartygsförbandens baseringar.I propositionen Vissa organisatoriska frågor inomFörsvarsmakten m.m. föreslog regeringen att en nyorganisationsenhet skulle bildas för Försvars-maktens underhållstjänst och stödverksamhet varibl.a. verksamheten vid örlogsvarv föreslogsinordnas. framhöll dock att innanbindande beslut fattas av regeringen ellerFörsvarsmakten i fråga om Muskövarvets framtid borderegeringen återkomma till i frågan.Under den grundläggande utbildningen opererarförbanden en stor del av tiden kustnära för attpersonalen skall få kunskap om olika kustområden ochlokala förhållanden. Under senare delen avutbildningen opererar stridsfartygen till havs, meni huvudsak i farvatten utanför sina hemmabaser.Sålunda sker huvuddelen av förbandsutbildningen ianslutning till förbandens baseringsområde.Därmed kommer också de framtida huvudsakligaövningsområdena att förläggas till Stockholms- ochKarlskronaområdena.Deltagande i underhållsåtgärderna utgör en naturligdel i besättningens utbildning både under övningartill sjöss och under fartygens planerade underhållvid varv.Under årsöversynen genomförs även annanutbildning, ofta förlagd till andra fartyg iförbandet.Vid generalöversyn, som genomförs ungefär vartsjätte år, avrustas fartygen och endast ett fåtalbefäl deltar i underhållsåtgärderna som biträdandekontrollant för beställaren.Den mest omfattande typen av fartygsunderhåll ärden s.k. halvtidsmoderniseringen, vilken genomförsca efter leverans. I praktiken utgör denna typav underhåll en blandning av underhålls- ochmodifieringsåtgärder. Halvtidsmoderniseringeninnebär att väsentliga delar på fartyget kan kommaatt bytas ut, ny utrustning kan monteras ochombyggnationer kan förekomma, allt beroende pågraden av slitage och behovet av ny ellermoderniserad utrustning. En halvtidsmoderniseringinnebär att fartyget är borta frånutbildningsverksamheten i ett till två år.I samma takt som antalet ytstridsfartyg och ubåtarminskar ökar betydelsen av att även minska den tidsom fartygen måste tas ur förbandsproduktionen.Enligt regeringens bedömning har därmed tillgångentill varvsresurser i närheten till fartygsbaserna,och då särskilt möjligheten till torrsättning avflera fartyg , stor betydelse förFörsvarsmaktens förmåga att bedriva sjöoperativverksamhet i enlighet med statsmakternas beslut.Den industri i som har förmåga attvara leverantör till Försvars-makten avkvalificerade ubåts- och ytstridsfartygssystem ärKockums AB. är ett helägt dotterbolagtill tyska () ochhar sitt huvudkontor i . Där bedrivs ävenutveckling och projektledning av ubåtsprojekt. Vidföretagets anläggningar i bedrivsutveckling av ytfartygsprojekt samt produktion förhela det örlogsmarina programmet, inkluderandenybyggnation, modifieringar och översyner. KockumsAB:s förmåga att agera som leverantör till Försvars-makten av kvalificerade ubåts- ochytstridsfartygssystem ställer krav på kompetens inombl.a. områdena projektering och systemintegration,konstruktion, produktion, driftsättning samtprovning. Därutöver måste företaget även i framtidenkunna utveckla kompetens inom olika teknikområden.Huvuddelen av Försvarsmaktens störreytstridsfartyg och samtliga ubåtar har levererats avKockums AB. Även den nya korvettklassen (benämndVisby), som kommer att utgöra en betydande del avFörsvarsmaktens framtida sjöoperativa förmåga,levereras av . Företaget innehar därmedväsentlig kompetens vad gäller produktion av nyafartygstyper samt vidmakthållande ochvidareutveckling av befintliga fartyg. Dennakompetens tillsammans med bl.a. Försvarsmaktens ochFörsvarets materielverks beställarkompetens harbidragit till att företaget besitter unikförmåga att skapa tekniska lösningar anpassade tillspecifika svenska har i ärendet(Fö2000/1598/MIL) bedömt att generalöversyner,årsöversyner, avhjälpande underhåll ochhaveriåtgärder inte är av primär betydelse avseendekompetensöverföring till nyproduktion av fartyg ochdärmed sammanhängande särskilda teknikområden. Demer kvalificerade halvtidsmoderniseringarna avubåtar och korvetter har däremot betydelse förkompetensöverföringen genom återföring averfarenheter. Vidare menar att volymenunderhållsåtgärder har betydelse för företagetsförmåga att kunna behålla och vidareutvecklaväsentlig kompetens och för företagets fortsattaförmåga att leverera kvalificerade fartyg tillFörsvarsmakten. I detta ligger att kompetensernainom olika teknikområden måste ha en viss volym föratt kunna vidareutvecklas. av fartygsunderhåll hos kandärutöver utgöra en referens vid export av bl.a.fartyg, genom att kan visa påFörsvarsmaktens förtroende för företaget.Regeringen anser att det även i fortsättningen ärviktigt att har tillgång till kompetens attproducera och underhålla stridsfartyg anpassade tillspecifika svenska förhållanden. Regeringensfortsatta inriktning är att ansvaret för attgenomföra det framtida fartygsunderhålletläggs på civil varvsindustri för att dessakompetenser fortsatt skall kunna vidareutvecklas.För att erfarenhetsöverföring från underhåll skallkunna bidra till bibehållandet av viktig kompetenskrävs bl.a. fungerande system för dokumentation averfarenheter och kompetensöverföring inom industrinoch system för uppföljning av kompetensutvecklingeninom Försvarets materielverk.Försvarsmaktens fartygsinnehav skall, enligtriksdagsbeslut, minska till cirka hälften vad avserde mer kvalificerade fartygstyperna, korvetter ochubåtar, . Målbilden som ligger tillgrund för detta beslut sträcker sig till ca 2010.Fokus för ett resonemang om upphandling avFörsvarsmaktens fartygsunderhåll bör därmed läggaspå tidsperioden har i en rapport den 28september 2000 analyserat på vilka grunderFörsvarsmaktens fartygsunderhåll bör upphandlas.Myndigheten menar att det mer omfattande underhålletav ubåtar bör genomföras sammanhållet på grund avden komplexa ubåtstekniken och med hänsyn tillubåtssäkerhetsfrågor. Detta skulle enligtmyndighetens bedömning säkerställa specifikakompetenser för genomförande av ubåtsunderhåll.Därutöver anser att en stordel av halvtidsmoderniseringarna och underhållet avmindre fartyg bör upphandlas i lyfter även upp frågan omatt staten, för att säkerställa en kompetensprofilhos , bör teckna ett kompetensavtal medHDW/för att möjliggöra en genomlysning ochanpassning av kompetensområden till aktuellt behovmellan och företaget.Offentlig upphandling skall enligt huvudregeln skei konkurrens. Regeringen kan dock besluta omundantag från bestämmelserna i lagen (1992:1528) omoffentlig upphandling om det är nödvändigt medhänsyn till försvars- och säkerhetspolitiskaintressen, t.ex. genom riktad upphandling.Regeringen anser att delar av upphandlingen avfartygsunderhåll har sådan effekt på de sjöoperativaförbandens behov av långsiktig materielförsörjningatt riktad upphandling bör övervägas.Under förutsättning av att godkänner denav regeringen föreslagna inriktningen för hur detmarina fartygsunderhållet bör upphandlas påverkasFörsvarsmaktens möjligheter att koncentrerafartygsunderhållet till örlogsvarv. Varvet,som drivs av Försvarsmakten, kan då inte få ensådan beläggning grundad enbart på det marinafartygsunderhållet att verksamheten även kandrivas rationellt.I juni 1994 tillsatte regeringen en utredning föratt närmare granska förutsättningarna för ett ändrathuvudmannaskap för örlogsvarv. Utredningenfann att Muskövarvets verksamhet inte lämpar sig fördrift utanför försvarets ägo och att ett aktiebolaginte skulle ha möjlighet att operera på ettmarknadsmässigt och företagsmässigt sätt med destora begränsningar som skulle behöva gälla. Hösten1995 behandlade örlogsvarvs framtid(prop. 1995/96:11, bet. 1995/96:FöU2, rskr.1995/96:105). beslutade att verksamhetenvid varvet skall förbli under statligthuvudmannaskap och att inriktningen borde vara attinte bolagisera eller privatisera varvs-verksamheten.Under 1990-talet har en genomgripande förändringskett i vår omvärld, det säkerhetspolitiska lägethar förändrats avsevärt och Försvarsmakten harpåbörjat en omfattande omstrukturering. Mot denbakgrunden finner regeringen att det inte nu längreföreligger några principiella skäl mot attMuskövarvets verksamhet bedrivs av annan än staten.Regeringen anser därför att det bör prövas omverksamheten vid örlogsvarv kan överlåtas tillcivil industri. Om sådan överlåtelse inte är möjlig,bör i andra hand en annan verksamhetsform prövas.Vidare avser regeringen att pröva vilka åtgärder sombehöver vidtas för att även civilt fartygsunderhållskall kunna bedrivas vid örlogsvarv.Behovet av totalförsvarspliktiga inom civiltförsvarRegeringens bedömningRegeringens bedömning är att den säkerhetspolitiskautvecklingen medger att utbildningen avtotalförsvarspliktiga beredskapsmän för detkommunala behovet kan upphöra fr.o.m. 2002.Inriktningen vad gäller utbildningsvolymen av övrigatotalförsvarspliktiga med en längre grundutbildningän för det kommunala behovet bör iplaneringen vara 700 och för det statliga behovet520 utbildade. Det bör göras en översyn av behovetav totalförsvarspliktiga inomutbildningskategorierna.Skälen för regeringens bedömningSkälen för regeringens bedömning är att regeringen i1996 års försvarsbeslut angav att det skulle ske ensuccessiv utökning av antalet totalförsvarspliktigaunder försvarsbeslutsperioden (prop. 1996/97:4).Utbildningen syftar dels till att stärka kommunernaskrigsorganisation (beredskapsmän och räddningsmän,sanerare och ammunitionsröjare), dels till attstärka statliga myndigheters förmåga att hantera enkrigssituation (flygplatsbrandmän,banverksreparatörer, linjereparatörer etc.).Inriktningen som angavs i försvarsbeslutet var att 5000 totalförsvarspliktiga skulle ha utbildats fördet civila försvarets behov vid utgången avförsvarsbeslutsperioden. Regeringen menade dock attdet fanns osäkerheter i planeringen då kommunernasplanering för räddningstjänsten i krig inte varfärdig och behovet av pliktpersonal därmed inte varkänt. I anslutning till den säkerhetspolitiskakontrollstationen skulle enligt regeringen enförnyad bedömning göras av fördelningen avtotalförsvarspliktiga för utbildning inom det civilarespektive det militära försvaret.I propositionen Förändrad omvärld - omdanatförsvar (prop. 1998/99:74) ansåg regeringen attutbildningsvolymen vad gäller antalettotalförsvarspliktiga för det kommunala behovetborde minska från 3 000 till 1 500totalförsvarspliktiga.Regeringen uppdrog åtÖverstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) att eftersamråd med berörda myndigheter och redovisa såväl det statliga som detkommunala behovet av totalförsvarspliktiga inom detcivila försvaret efter 2001. Överstyrelsen föreslogi sin redovisning från attutbildningsvolymen av totalförsvarspliktiga kundeminska från 2 060 till 900. I en kompletteranderedovisning föreslog ÖCB ennågot justerad utbildningsvolym - totalt 920grundutbildade totalförsvarspliktiga per år.Bemanningsansvariga statliga myndigheter och delar ÖCB:s bedömning. anser däremot att utbildningsvolymenvad gäller räddningsmän, sanerare ochammunitionsröjare totalt borde öka från dagensutbildningsvolym om 700 totalförsvarspliktiga per årtill ca 900.Regeringen anser i likhet med ÖCB att en vissneddragning av utbildningsvolymen vad gällertotalförsvarspliktiga för det civila försvaretsbehov kan ske. Mot bakgrund av densäkerhetspolitiska utvecklingen har behovet av att inuläget utbilda totalförsvarspliktiga minskat, ochregeringen bedömer att utbildningen kan anstå tillde i propositionen Förändrad omvärld - omdanatförsvar (prop. 1998/99:74) angivnaanpassningsperioderna. Regeringen anser därför attantalet utbildade bör reduceras jämfört med dagensutbildningsvolym. Behovet kan preliminärt uppskattastill drygt 1 200 utbildade totalförsvarspliktigafr.o.m. 2002 varav 700 för kommunala behov och 520för statliga behov. Regeringen har den 16 november2000 uppdragit åt ÖCB att redovisa konsekvensernaför den civila ekonomiska planeringsramen vid enneddragning av utbildningsvolymen till totalt 900civilpliktiga. Uppdraget skall redovisas senast den1 mars 2001.Utbildningen av beredskapsmän skall enligtregeringen upphöra, men det skall finnas en fortsattplanering för hur utbildningen skall kunnaåterupptas i händelse av ett förändratsäkerhetspolitiskt läge. Vidare anser regeringen attutbildningen av banverksreparatörer kan upphöra ochatt utbildningen av ställverksreparatörer kan slåsihop med utbildningen till linjereparatörer.Regeringen anser att det bör ske en översyn avövriga utbildningskategorier för det civilaförsvarets behov.Regeringen avser att återkomma till riksdagenunder 2001 i frågan om utbildningsvolymer för detcivila försvarets behov för tiden efter 2002.Motionernas huvudsakliga innehållModerata samlingspartiet anser i Fö12 (m kommitté)att en allvarlig suboptimering har skett av deresurser som avdelas för försvarsansträngningarna.Det gäller bl.a. uppsättandet av s.k. civilaberedskapsstyrkor. Förslaget var illa underbyggt närdet först presenterades, och kritiserades enligtmotionärerna hårt av . Enligt Moderatasamlingspartiet borde förslaget årsförsvarsbeslut om uppsättandet av civilaberedskapsstyrkor avslagits av . Enligtmotionärerna bör därför besluta attgrundutbildningen av totalförsvarspliktiga tillcivila beredskapsstyrkor skall upphöra.Moderata samlingspartiet framhåller i Fö13 (mkommitté) att propositionen innebär att regeringenbegär ett fritt mandat för utformningen avfartygsunderhållet. Enligt Moderata samlingspartietskall underhållet upphandlas i konkurrens. På siktbör även fartygsunderhåhll av icke specifik karaktärupphandlas i konkurrens, bl.a genom att friståendeleverantörer anlitas för denna typ av verksamhet.Underhållsåtgärder som följd av haverier ochårsöversyner måste enligt motionärerna kunnagenomföras vid de två baserna samt kunnaorganiseras även inom andra geografiska områden föratt Försvarsmakten skall kunna bedriva sjöoperativverksamhet i linje med statsmakternas beslut.Skall Försvarsmakten ha tillgång till tillräckligaunderhållsresurser måste Musköanläggningen helteller delvis behållas med en ökad samverkan med detförbandsanknutna underhållet. örlogsvarv börsåledes tills vidare behållas i Försvarsmakten ochpå sikt överföras till Försvarsmaktens kommandegemensamma organisation för underhållstjänst ochstödverksamhet. örlogsvarv bör därutöverutveckla förmåga att tillfälligt organiseraunderhållsproduktion inom andra geografiska områdenän de huvudbaserna.Propositionen bör därför avslås (förslag 1).Riksdagen bör i stället tillkännage för regeringenvad som anförts i motionen om organiserandet avfatygsunderhållet (förslag 2).Kristdemokraterna konstaterar i Fö14 (kd kommitté)att det kommer att finnas betydligtfärre fartyg än . I praktiken rör det sig omnästan en halvering av antalet fartyg. Detta innebäratt underhållsbehovet och behovet avtorrsättningsresurser minskar.Kristdemokraterna anser att propositionens förslagtill inriktning av det framtida fartygsunderhålletbör ligga till grund för förhandlingar med civilindustri. Behovet av underhållskapacitet direktknuten till marinbaserna bör uppmärksammas. Därförmåste Muskövarvet behållas (förslag 1).Kristdemokraterna vill poängtera att det även ifortsättningen kommer att behövas resurser förårsöversyner, akut underhåll och haverier i bådeStockholmsområdet och Karlskronaområdet. Något annatär inte rimligt ur service- ochtillgänglighetssynpunkt. För att hålla de marinastridskrafterna i insatsorganisationen i tjänst i såhög grad som möjligt krävs goda och snabbttillgängliga varvsresurser för att minska den tidsom fartygen måste tas ur tjänst. börtillkännage för regeringen att det är av vitalbetydelse att det finns underhållskapacitet i bådeStockholm () och (förslag 2).När det gäller upphandlingen av det framtidafartygsunderhållet vill framföraföljande faktorer för att säkerställa den svenskamarinens framtida utvecklingsmöjligheter. Underhållav kvalificerade stridskrafter bygger pålångsiktighet. Ett industriavtal måste därför bl.a.innehålla långsiktiga försäkringar om nödvändigsystemkännedom och funktionskompetens, krav i fred,kris- och krigssituationer, lokaliseringar, framtidabolagsförändringar så att inte Försvarsmaktensförutsättningar att bedriva sin verksamhetäventyras, vilket bör ge regeringen tillkänna (förslag 3).I motion Fö15 av och (båda v) pekar motionärerna på attubåtsunderhållet i sin helhet skall förläggas tillKockums AB. Det innebär att konkurrensen inomområdet försvåras. - som är ett privatutlandsägt varv - skulle på Försvarsmaktensbekostnad kunna få en monopolställning vad avserubåtsunderhåll. Regeringen bör därför i den fortsatthandläggningen uppmärksamma den risk förmonopolsituation som kan uppstå (förslag 1).Om varvet säljs till en privat ägare ar detviktigt att köparen garanterar ett långsiktigtansvar. Motionärerna pekar på ett alternativ därvarvet ombildas till ett statligt ägt aktiebolagfristående från Försvarsmakten. Det är angeläget attsöka civila beställare till varvet och breddaorderstocken för att bevara arbetstillfällen. Därförbör tillkännage för regeringen att denutarbetar en strategi för att öka det civilainnehållet i det nuvarande Muskövarvet (förslag 2).I motion Fö16 anser de ()att propositionen inte är särskilt klart utformadoch inte ger tydliga svar till den som verkligenönskar få besked om Muskövarvets framtid. Misstankenom att regeringen i en känslig dragkamp mellan tvåolika intressen och i sin egen beslutsvånda väljeratt låta privata aktörer få ta över så attregeringen "slipper att hantera en het potatis"infinner sig.Propositionen öppnar såväl möjligheter somosäkerheter för underhållsverksamheten vid Musköörlogsvarv. Den frihet från statliga, för framtidenbindande, beslut som skapas kan i förlängningenleda till att Försvars-makten blir hänvisad till enmonopolleverantör av kvalificerat fartygsunderhåll.En sådan situation kan vi inte rimligen medvetetförsätta Försvarsmakten i (förslag 1).Motionären anser att bör tillkännage förregeringen nödvändigheten av att örlogsvarvsframtida verksamhet säkerställs (förslag 2). Utskottet föreslår att bifallerregeringens förslag till lag om ändring i lagen(1988:97) om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krigeller krigsfara m.m.När det gäller det framtida fartygsunderhållet anserutskottet att det är viktigt att även ifortsättningen har tillgång till kompetens attproducera och underhålla stridsfartyg anpassade tillspecifika svenska förhållanden.