bet · GO01JuU13 · 2001-03-22 00:00:00 — Utskottets förslag till riksdagsbeslut I detta ärende behandlar utskottet ett antalmotionsyrkanden som rör frågor om ungalagöverträdare. I huvudsak handlar det om reglernaom straffmätning och påföljdsval samt omfrihetsberövanden.Utskottet föreslår, med anledning av ettmotionsyrkande från , etttillkännagivande om att regeringen bör låta utredafrågan om en särskild reglering för hur häktadepersoner skall behandlas.När det gäller övriga motioner hänvisar utskottettill pågående beredningsarbete och gällanderegelverk, och utskottet föreslår att riksdagenavslår dem.I ärendet finns sex reservationer, varav tre från(m), en från (m, kd, mp), en från (m, kd, fp) och enfrån (m, kd, fp, c). Vidare finns ett särskiltyttrande från (m). motionstiden2000/01:Ju503 av m.fl. (v) vari yrkas:Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningatt regeringen skall återkomma tillriksdagen med förslag till regleringar vad beträffarunga i häkte i enlighet med vad i motionen anförs.2000/01:Ju515 av m.fl. (s)vari yrkas: tillkännager för regeringensom sin mening vad i motionen anförs ommedlingsprojekt i Värmland.2000/01:Ju810 av m.fl. (kd) variyrkas: beslutar om sådan ändring i lagen(1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare, att kroppsbesiktning tillåts påperson i enlighet med vad i motionenanförs.2000/01:Ju818 av och () vari yrkas: tillkännager förregeringen som sin mening vad i motionen anförs omnödvändigheten av att se över reglerna för häktningoch anhållan av unga lagöverträdare och då särskiltbeakta de "synnerliga skäl" som anförs för ungdomarunder 18 år.2000/01:Ju907 av () vari yrkas:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om att föräldrarnasansvar för barnen bör understrykas genom informationom föräldrarnas skadeståndsansvar.3. begär att regeringen lägger framförslag vad gäller rätten att begära hjälp av poliseller socialtjänst att få hem sina barn, som utanlov vistas på stan eller i andra olämpliga miljöernattetid i enlighet med vad som anförs i motionen.5. begär att regeringen lägger framförslag vad gäller möjligheten att drogtesta ocksåungdomar vid misstanke om drogpåverkan,i enlighet med vad som anförs i motionen.6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att ungdomar under18 år som begått allvarliga brott skall kunna dömastill ett särskilt frihetsberövande ungdomsstraff påkriminalvårdshem för unga.7. begär att regeringen utredermöjligheten att införa ett villkoratfrihetsberövande straff, i enlighet med vad somanförs i motionen.8. begär att regeringen utredermöjligheten att kunna döma unga brottslingar tillett s.k. weekendfängelsestraff, i enlighet med vadsom anförs i motionen.9. begär att regeringen lägger framförslag till ändring av lagstiftningen som innebäratt straffet utmäts på samma sätt för allabrottslingar , i enlighet med vad som imotionen anförs.10. begär att regeringen lägger framförslag till ändring av lagstiftningen som innebäratt straffmyndighetsåldern , ienlighet med vad som i motionen anförs.11. begär att regeringen lägger framförslag till ändring av lagstiftningen som ökarmöjligheterna att anhålla ungdomar mellan 15 och 18år, i enlighet med vad som i motionen anförs.2000/01:Ju911 av m.fl. (m) vari yrkas:9. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om betydelsen av attavskaffa påföljden överlämnande till vård enligtsocialtjänsten.10. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en ny påföljdbenämnd ungdomsstraff för ungdomar i åldern 15-17år.11. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att inrättasärskilda kriminalvårdshem.13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om särskilda regler förverkställighet av ungdomsstraff.14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om särbehandling avunga lagöverträdare.15. begär att regeringen lägger framförslag om villkorligt fängelse i enlighet med vadsom anförs i motionen.2000/01:Ju913 av m.fl. (kd) vari yrkas:5. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om drogförebyggandeåtgärder.2000/01:Ju921 av m.fl. (c) variyrkas:6. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om ett fast ochkonsekvent agerande mot ungdomsbrottslighet.2000/01:Ju928 av m.fl. (m) vari yrkas:3. (delvis) begär att regeringen läggerfram lagförslag om höjda krav på skötsamhet m.m. somförutsättning för villkorlig frigivning samtmöjlighet till särbehandling av unga lagöverträdare.12. begär att regeringen lägger framlagförslag om införandet av tydliga tabellergällande straffnedsättningar för ungalagöverträdare.16. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om anhållande avpersoner under 18 år.2000/01:Ju929 av m.fl. (m) vari yrkas:2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om föräldrars rätt tillpolisstöd.3. begär att regeringen lägger framförslag till lagändring som möjliggör för polisenatt ta blod- och urinprov även på personer under 15år i enlighet med vad som anförs i motionen.12. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs omfamiljegruppskonferenser och medlingsverksamhet.13. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om betydelsen av attavskaffa påföljden överlämnande till vård enligtsocialtjänsten.14. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om en ny påföljdbenämnd ungdomsstraff för ungdomar i åldern 15-17år.15. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att inrättasärskilda kriminalvårdshem.17. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om särskilda regler förverkställighet av ungdomsstraff.18. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om särbehandling avunga lagöverträdare.19. begär att regeringen lägger framförslag om införande av villkorligt fängelse ienlighet med vad som anförs i motionen.2000/01:Ju930 av m.fl. (m) vari yrkas:15. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om brottsoffrens behovav uppgifter om omyndig lagöverträdaresvårdnadshavare.2000/01:Ju931 av m.fl. (m) vari yrkas:3. begär att regeringen lägger framförslag om drogtester.2000/01:Ju933 av och ()vari yrkas:24. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om medling ochfamiljerådslag.Elanders Gotab, 2001 I detta ärende behandlar utskottet ett antalmotioner som väckts under den allmänna motionstidenår och som rör unga lagöverträdare. Utskottetbehandlar också ett par motionsyrkanden som väcktsmed anledning av regeringens skrivelse Brott kanförebyggas! Utvecklingen av det brottsförebyggandearbetet (skr. 2000/01:62).Påföljdssystemet för ungalagöverträdareMotionernaI motionerna Ju911 och Ju929 (båda m) yrkas attpåföljden överlämnande till vård inom socialtjänstenskall avskaffas. I motionerna föreslås vidare,liksom i motion Ju907 (m), att en ny påföljd -ungdomsstraff - införs. Ungdomsstraff skallverkställas på särskilda kriminalvårdshem ikriminalvårdens regi, och särskilda regler förverkställigheten bör införas som avviker från vadsom normalt gäller verkställighet av fängelsestraff,bl.a. på det sätt att det blir en plikt för den ungeatt delta i vård och behandling.I motionerna förordas vidare att en ordning medvillkorligt fängelse införs. Tanken i motionerna äratt verkställigheten av ett utdömt fängelsestraffhelt eller delvis skall anstå och attverkställigheten i den delen endast skall ske om denunge döms för nya brott.I motionerna Ju911 och Ju929, liksom i motionJu928 (m), föreslås också att unga lagöverträdaresom dömts till fängelse skall kunna friges närhalva, i stället för två tredjedelar av, straffetavtjänats. I den sistnämnda motionen efterfrågasockså en reglering av hur stor strafflindringenskall vara för unga lagöverträdare. I motion Ju907begärs ett avskaffande av det krav på särskilda skälsom gäller för att en person som begått ett brottefter men innan han fyllt skallkunna dömas till fängelse.I motionerna Ju6 (c), Ju515 (s), Ju929 (m) ochJu933 (fp) förespråkas medling ochfamiljegruppskonferenser. I motion Ju921 (c)understryks vikten av ett fast och konsekventagerande när det gäller unga lagöverträdare.I motion Ju907 föreslås att weekendfängelseinförs. Motionärens tanke är att ett kortfängelsestraff skulle övertyga den unge om att ifortsättningen avstå från brott.BakgrundVåren 1998 beslutade om nya påföljder förunga lagöverträdare (prop. 1997/98:96, JuU21). Denya reglerna trädde i kraft den 1 januari 1999.Regleringen innebär en uppstramning av åtgärdernanär ungdomar begår brott. Möjligheten att överlämnaden unge till vård inom finns kvar,men en förutsättning för denna påföljd är attsocialnämnden lämnat in en vårdplan till rätten ochatt de planerade åtgärderna kan anses tillräckligtingripande med hänsyn till brottslighetensstraffvärde och art och den unges tidigarebrottslighet. Ett överlämnande till socialtjänstenkan förenas med böter eller en föreskrift omungdomstjänst. Den sistnämnda påföljden liknarsamhällstjänst och skall fullgöras i socialtjänstensregi. Vid allvarlig brottslighet där påföljdenannars måste bli fängelse kan den unge i ställetöverlämnas till sluten ungdomsvård. Detta är entidsbestämd påföljd med ett maximum somverkställs på institutioner som drivs av Statensinstitutionsstyrelse. Verkställigheten regleras i ensärskild lag om verkställighet av slutenungdomsvård.I finns regler om särbehandling avunga lagöverträdare. Av 30 kap. 5 § följer att detkrävs synnerliga skäl för att en person skall kunnadömas till fängelse för brott han begått . Vidare gäller att för brott som någon begåttefter det att han fyllt men innan han fyllt 21år fängelse endast får dömas ut om det med hänsyntill gärningens straffvärde eller annars finnssärskilda skäl för det. Den unges ålder skalldessutom enligt 29 kap. 7 § beaktas vidstraffmätningen.Frågan om ålderns inverkan vid straffmätning harprövats i (domden i mål nr B 3066-00).Tingsrätten och hovrätten hade ansett attstraffvärdet för de brott som de tilltalade dömdesför uppgick till respektive och tremånader. Straffen bestämdes till fängelse i ett årrespektive nio månader.Riksåklagaren anförde i sitt överklagande att detskulle främja intresset av konsekvens, förutsebarhetoch en enhetlig rättstillämpning vid brott begångnaav unga lagöverträdare, om domstolarna tillämpade enmetod, enligt vilken straffen med stöd av 29 kap. 7§ i princip nedsattes med en vissprocent enligt en alltefter levnadsåldern fallandeskala. Det kunde sålunda enligt Riksåklagarensuppfattning vara rimligt om straffet för brott medett straffvärde av t.ex. fängelse nedsattesför en 15-åring , för en 18-åring med 50 %och för en 20-åring . Med denna modell somutgångspunkt yrkade Riksåklagaren att straffen i detaktuella målet skulle höjas till fängelse respektive och två månader.Högsta domstolen anförde att det emellertid inteenbart är åldern som bör vara avgörande för hur storstraffnedsättningen skall bli enligt 29 kap. 7 §brottsbalken. Vid långvariga fängelsestraff kan detofta vara rimligt att nedsätta straffet mera än vidkortare frihetsstraff eller bötesstraff, ochbrottens art kan - anförde - ocksåvara av betydelse i detta sammanhang. Även deomständigheter som anges i 29 kap. 4 och 5 §§brottsbalken - exempelvis återfall och att dentilltalade frivilligt angett sig - påverkarsjälvfallet straffmätningen. Någon schematisk regelom en på levnadsålder grundad procentuellstraffnedsättning i förhållande till straffvärdetskulle, menade , bl.a. med hänsyntill dessa förhållanden behöva förses med så mångaundantag och förbehåll att den inte skulle tjänatill verklig vägledning.I det aktuella fallet gjorde Högsta domstolenbedömningen att straffen för de tilltalade medhänsyn till att de var när brotten begicks,till brottens straffvärden och övriga omständigheterborde ha bestämts till ungefär hälften av de angivnastraffvärdena. Trots det ändrades inte hovrättensavgörande. Här tillämpade i ställetbestämmelsen i 29 kap. 5 § första stycket 8brottsbalken vari föreskrivs att rätten utöverstraffvärdet i skälig omfattning skall beakta omnågon omständighet föreligger som påkallar att dentilltalade får ett lägre straff än brottetsstraffvärde motiverar. Här vägde Högsta domstolenbl.a. in omständigheter som hade att göra med detilltalades skolgång.Under den försöksverksamhet som BRÅ samordnadefram /2000 drevs 32medlingsprojekt som fördelade sig över hela landet.Flera av dem har kommit att drivas vidare även efterdet att försöksverksamheten formellt upphört.Sammantaget pågår i vart fall 25medlingsprojekt i landet. Projekten går ut på attmedla mellan brottsoffret och den ungegärningsmannen. är som regel huvudmanför dem. En redovisning av verksamheten har lämnatstill regeringen (Medling vid brott, BRÅ-rapport2000:8). I redovisningen gör BRÅ bl.a. bedömningenatt medlingsverksamheten i fortsättningen lämpligastbör bedrivas av kommunerna inom ramen försocialtjänsten. BRÅ pekar också på behovet av etttydligare regelverk, något som skulle kunna gemedlingsverksamheten ökad legitimitet ochgenomslagskraft.Den nyzeeländska familjegruppskonferensen (FamilyGroup Conference) har tjänat som förebild för tvåprojekt i som genomförts av . Man har valt att översätta det nyssnämnda engelska uttrycket med familjerådslag. I detsenaste projektet prövades familjerådslagsmodellenför ungdomar som begått brott. Projektet, som pågåttunder i tio kommuner, redovisas irapporten för unga som begått brott.Grundtanken är liksom vid medling att den unge skallkonfronteras med brottsoffret, be om ursäkt ochkomma överens om gottgörelse. Härefter skallfamiljen göra upp en plan för den unge i syfte attkomma till rätta med problemen. Till sin hjälp harfamiljen en fristående samordnare och andraprofessionella personer, t.ex. ,polisen och skolan.Inom ramen för projektet ägde familjerådslag rum iett sjuttiotal fall. Ungdomarna och deras föräldrarbjöd in sina privata nätverk för att diskutera ochplanera för ungdomarnas framtid. I ca 40 av fallenhade den unge erkänt att han begått brott. De flestaungdomarna var i åldern och brotten varfrämst egendomsbrott. När brottsoffren medverkadehade rådslagen inslag av medling. Brottsoffrendeltog i rådslaget i första hand för den ungesskull. Gärningsmannens ånger och uppriktiga ursäktvar viktigare än ekonomisk ersättning. I en del fallbetraktades familjens handlingsplan som en vårdplannär den unge dömdes i domstol, och påföljdenbestämdes till vård inom socialtjänsten.I resten av fallen hade rådslag hållits utan attnågot erkänt brott var orsaken till att rådslagetsammankallades. Här handlade det om ungdomar somvarit aktuella hos på grund av derasbeteende och socialt utsatta situation. I vissa fallhade de också varit uppmärksammade av polisen.En särskild utredare har på regeringens uppdraganalyserat medlingens roll i rättssystemet.Uppdraget redovisas i betänkandet Medling vidungdomsbrott (SOU 2000:105). I betänkandet görsbl.a. bedömningen att medling vid ungdomsbrott är enåtgärd som bör användas i större utsträckning.Utredningen föreslår att det införs en särskild lagom medling vid ungdomsbrott. Det är enligtutredningen inte lämpligt att införa medling som ensärskild påföljd eftersom den bygger påbrottsoffrets frivilliga medverkan. Vidare anserutredningen att det inte bör införas ett system medvillkorade åtalsunderlåtelser där villkoret består iatt den unge skall delta i ett medlingsförfarande.Däremot bör det kunna komma i fråga att meddelaåtalsunderlåtelse om den unge deltagit i medling.Också vid straffmätning och påföljdsval bör detenligt utredningen bli möjligt att beakta attmedling ägt rum. Att organisera medlingsverksamhetenbör enligt utredningen bli en uppgift försocialtjänsten. Utredningen lämnar också vissaförslag som gäller formerna för medling vidungdomsbrott.Utredningen innehåller också en redovisning avSvenska försöksverksamhet medfamiljerådslag. Försöksverksamheten har enligtutredningen varit alltför begränsad för att detskall gå att dra några mer långtgående slutsatser avden, men utredningen menar att familjerådslag kan haen positiv inverkan på gärningsmannen.Betänkandet remissbehandlas för närvarande.Frågan om weekendfängelse eller, som det kalladesdå, veckoslutsfängelse, behandlades avUngdomsbrottskommittén. I betänkandet Reaktion motungdomsbrott (SOU 1993:35 del A s. 454 f) togkommittén avstånd från tanken på veckoslutsfängelse.Kommittén förde ett resonemang i två led. I det enaavhandlades frågan om verkställighet av ett utdömtfängelsestraff under veckoslut. Detta avvisades avkommittén främst därför att en sådan verkställighetbara borde kunna bli aktuell vid mindre allvarligabrott och korta strafftider medan ungdomar som dömstill fängelse som regel har begått svåra brott medjämförelsevis lång strafftid. Det andra ledet avsågveckoslutsstraff som en särskild påföljdsform förunga som skulle kunna dömas ut på mindre strängakriterier än som gäller allmänt för fängelsestraffför ungdomar. Kommittén ansåg emellertid att ensådan ordning skulle medföra att påföljdssystemetblev mer komplicerat och svåröverskådligt. Vidareskulle påföljdernas inbördes stränghet bli svårareatt ange, och risken fanns att domstolarnaspåföljdsval skulle bli ojämnt och orättvist.Dessutom fanns risken för en allmän upptrappning avpåföljdsvalet. Även den tanken avvisades således avkommittén.Frågan om villkorligt fängelse är aktuell inomJustitiedepartementet. Regeringen avser att tainitiativ till en fortsatt analys av frågor som rörpåföljdssystemet, bl.a. möjligheterna att skapa ettsystem med villkorligt fängelse.När utskottet senast (bet. 1999/2000:JuU16 s. 8 f)behandlade dessa frågor framhöll utskottet att denya reglerna beträffande påföljdsval för ungatillämpats under lite . Det var därföralltjämt för tidigt att bedöma om det fanns skäl attgöra nya överväganden i ämnet. Utskottet var såledesinte berett att ompröva principerna försocialtjänstens respektive kriminalvårdens ansvarför ungdomarna. Utskottet framhöll också att den nyapåföljden sluten ungdomsvård i mycket motsvarade dekrav som framfördes i de även då aktuella motionernaom ungdomsstraff och kriminalvårdshem.Utskottet fann inte heller något behov av attinföra en möjlighet till halvtidsfrigivning förunga, och i övrigt fanns enligt utskottet välavvägda möjligheter till särbehandling genom att dentilltalades ålder skall beaktas som skäl förstrafflindring.Utskottet var inte berett att aktualisera fråganom weekendfängelse för ungdomar.När det gällde frågan om villkorligt fängelse hadeutskottet alltjämt en positiv grundinställning, meni rådande beredningsläge borde inte taställning i frågan.I fråga om familjegruppskonferenser utgickutskottet från att de erfarenheter som vunnits genomKommunförbundets då avslutadeförsöksverksamhet med familjerådslag skulle tas tillvara på lämpligt sätt. Såvitt gällde medlinghänvisade utskottet till sin tidigare intagnaståndpunkt, nämligen att den försöksverksamhetenborde avvaktas.I regleringsbrevet för BRÅ avseende år 2001aviseras en utvärdering av det nya påföljdssystemetför unga lagöverträdare.ÖvervägandenUtskottet vill inledningsvis understryka attutskottet delar den uppfattning som kommer tilluttryck i motion Ju921, nämligen att ungdomar sombegår brott skall mötas med fasthet och konsekvens.Det torde råda en i det närmaste total enighet omatt så bör ske. Någon åtgärd från sidabehövs alltså inte. Utskottet föreslår att riksdagenavslår motion Ju921 i denna del.Vad härefter gäller önskemålen om medling ochfamiljegruppskonferenser eller familjerådslagerinrar utskottet om den pågående remissbehandlingenav betänkandet Medling vid ungdomsbrott. I nuvarandeberedningsläge bör inte uttala sig.Utskottet föreslår att avslår såväl motionJu515 som motionerna Ju6, Ju929 och Ju933 i häraktuella delar.I likhet med vad utskottet anförde serutskottet inget behov av att införa en möjlighettill halvtidsfrigivning för unga. Som framgår nedananser utskottet att särbehandlingen bör ske i formav straffnedsättning. Motionerna Ju911, Ju928 ochJu929 bör i dessa delar avslås av riksdagen.Önskemålet om reglering av hur stor strafflindringunga skall få bygger på den modell som Riksåklagarentog upp i det ovan refererade rättsfallet. De skälsom redovisade emot en sådan modelltalar också i viss utsträckning emot enlagreglering. Ungdomsbrottsligheten spänner överhela det straffrättsliga området, fråntrafikförseelser till de grövsta våldsbrotten. Närdet gäller ungdomar är det dessutom andra påföljderän fängelse som står i förgrunden, och vissa avdessa påföljder kan bara komma i fråga för ungalagöverträdare. Den modell som motionärerna villlägga till grund för lagstiftning skulle i praktikenbara kunna komma till användning i de få fall därfängelse döms ut. Högsta domstolens resonemang visarockså på svårigheten med en sådan tabell. Utskottetanser alltså att dagens regler är ändamålsenliga.Detta utesluter naturligtvis inte att det kan finnasbehov av vägledande avgöranden. Det ovan refereradeavgörandet bidrar till denna rättsbildning.Utskottet är alltså inte berett att ställa sig bakomönskemålet om en tabell för straffmätningen iungdomsmål. Detsamma gäller förslaget att avskaffakravet på särskilda skäl för att döma personer sombegått brott i åldern till fängelse.I avvaktan på resultatet av den aviseradeöversynen av påföljdssystemet för ungalagöverträdare ser utskottet ingen anledning attändra uppfattning i fråga om socialtjänstensrespektive kriminalvårdens ansvar för de ungalagöverträdarna; sålunda behövs inte heller någon nylag om verkställighet. Liksom tidigare anserutskottet vidare att inte i rådandeberedningsläge bör uttala sig i fråga om villkorligtfängelse. Såvitt slutligen gäller weekendfängelseser utskottet fortfarande ingen anledning att tanågot initiativ.Utskottet föreslår att avslår motionernaJu907, Ju911, Ju928 och Ju929 i här aktuella delar.Häktning och anhållandeMotionernaI motion Ju503 (v) efterfrågas särskilda regler förbehandlingen av häktade under . I motionernaJu818, Ju907 och Ju928 (alla m) förordas utvidgademöjligheter att anhålla ungdomar under 18 år.BakgrundReglerna om häktning och anhållande finns i 24 kap.rättegångsbalken. De innebär i huvudsak attbrottsmisstanken skall avse ett brott som har enstraffskala som innefattar fängelse och attdet skall finnas sannolika skäl för misstanken.Vidare krävs att det finns risk för att denmisstänkte undandrar sig lagföring, försvårarutredningen eller återfaller i brott. Av 23 § lagen(1964:167) med särskilda bestämmelser om ungalagöverträdare (LUL) följer dessutom att den sominte fyllt får häktas endast om det finnssynnerliga skäl. Beslut om häktning fattas avrätten.Om det finns skäl att häkta någon får han anhållasi avvaktan på rättens prövning av häktningsfrågan.Anhållande får vidare ske om det finns skäligmisstanke och det är av synnerlig vikt att denmisstänkte tas i förvar i avvaktan på ytterligareutredning. Beslut om anhållande fattas av åklagaren.Polisen kan alltså inte anhålla någon. Däremot kanen polisman gripa en person som det finns skäl attanhålla.Den som häktats skall utan dröjsmål överföras tillhäkte. Några särskilda bestämmelser om behandlingenav häktade ungdomar finns inte.Barnkommittén, som hade i uppdrag att göra en bredöversyn av hur svensk lagstiftning och praxisförhåller sig till bestämmelserna i , har inte funnit anledning att läggafram några förslag till förändringar i denna del(SOU 1997:116 s. 436 f).Av månatligaverksamhetsstatistik framgår hur många personerunder som var inskrivna i häkte per den förstai . Beräknat för tiden januari2000-januari 2001 var det i genomsnitt fråga om 13personer . Av dessa var nio häktade.Övriga fall handlade i huvudsak om gripna, anhållnaeller omhändertagna enligt lagen (1990:52) medsärskilda bestämmelser om vård av unga (LVU).Motsvarande siffror för var åtta respektivefem.Ur statistiken kan också utläsas hur många somunder en månad tagits in i häkte eller byttkategori, exempelvis häktats efter att tidigare havarit anhållna.