bet · GO01KU23 · 2001-05-31 00:00:00 — Fakulteten avstyrker därförde förslag som innebär en formaliseringav utvärderings/uppföljningsuppgifter hosriksdagens utskott. Det finns enligtfakulteten begynnande problem medkvaliteten i lagstiftningsprocessen, därriksdagens utskott är väsentliga förkvalitetskontrollen. Det är i ett sådantperspektiv tveksamt att i högre grad änhittills styra över resurser tilluppföljning och utvärdering. Det borde haskett en grundlig analys av hur dettapåverkar arbetsfördelningen mellanriksdag och regering. Det räcker inte medatt bygga på den nu rådande uppfattningenhos riksdagsledamöterna. Genomgången avmotioner fyller sannolikt funktionen aven kontinuerlig uppföljning ochutvärdering av olika områden.Statsvetenskapliga institutionen pekar påatt ett mer övergripande uppföljnings-och utvärderingsarbete kan leda till enkonkurrenssituation och oklara gränsermellan utskotten och t.ex.riksrevisionen.Umeå universitet framhåller beträffandeuppföljning och utvärdering att det istort sett saknas konkreta förslag förhur den skall komma till stånd.Karlstads universitet framhåller attdet är angeläget att finna incitament sompremierar ett förändrat förhållningssätt,i vilket uppföljning och utvärderingutgör ett lika centralt som naturligtsätt att betrakta det politiska arbetet iriksdagen.Örebro universitet anser att utifrånett principiellt perspektiv skulle enbetydande kompetensuppbyggnad inomriksdagen kunna innebära att detkonstitutionellt introduceras ettmaktfördelningstänkande mellan depolitiska organen, vilket bryter med dengängse modellen där exekutiven bärhuvudansvaret för uppföljning ochutvärdering.Konstitutionsutskottets ställningstagandeEnligt 1 kap. 4 õ regeringsformengranskar rikets styrelse ochförvaltning. Som riksdagsstyrelsenkonstaterat är uppföljning ochutvärdering av riksdagsbeslut attbetrakta som en del i utövandet avriksdagens konstitutionella befogenheter.Uppföljnings- och utvärderingsarbetetutgör också en integrerad del iberedningsarbetet. I förarbetena tillregeringsformen framhålls att den påämnesindelning grundadeutskottsorganisationen lämpar sig väl fören kontinuerlig granskning av resultatetav den statliga reformverksamheten.Utskottet delar kommitt,ns uppfattningatt det finns ett behov av att dettaansvar blir klargjort på ett tydligaresätt än genom de resonemang som fördes isamband med författningsarbetet. Det börsåledes införas en ny bestämmelse iriksdagsordningen, 4 kap. 16 õ, om att iutskottens beredning av ärenden skallingå uppgiften att följa upp ochutvärdera riksdagsbeslut inom utskottensämnesområden. Utskottet tillstyrkerföljaktligen riksdagsstyrelsens förslag2000/01:RS1 yrkande 2 i denna del.De ökade insatser för uppföljning ochutvärdering som redan Riksdagsutredningenansåg nödvändig bör enligt utskottetsmening nu tas upp i en mer konkrethandlingsplan. En sådan handlingsplaninnefattar de punkter somriksdagsstyrelsen anger. mening är dock frågan ompublicering av verksamhetsberättelserna ien särskild volym av sådan karaktär attden bör avgöras av riksdagsstyrelsen.Några remissinstanser har berört fråganom gränsdragningen mellan utskottensuppföljnings- och utvärderingsverksamhetoch den revision som bedrivs av andraorgan. Utskottet förutsätter att dennafråga övervägs närmare inom denarbetsgrupp som inrättas för attgenomföra riksdagsbeslutet med anledningav detta betänkande. Utskottet föreslåratt bifaller riksdagsstyrelsensförslag och godkänner de aktuellariktlinjerna med det undantag i fråga omverksamhetsberättelserna som angettsovan. Yrkande 8 i riksdagsstyrelsensförslag 2000/01:RS1 tillstyrksföljaktligen.EU-frågornaUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrkerriksdagsstyrelsens förslag omriktlinjer för arbete med EU-frågorna. Utskotten skall enligtriktlinjerna ha en stark roll. EU-frågorna bör ingå som en integrerad delav utskottens ärendehantering. bör upprätta en promemoria överEU-frågorna på sitt beredningsområde.Riksdagens hantering av den årliga EU-skrivelsen bör utvecklas.Faktapromemorior bör finnaslättillgängliga i databas i riksdagenoch publiceras i särskild volym iriksdagstrycket.EU-nämnden bör fortsätta att verkaenligt den praxis som utvecklats.Kammarens centrala roll för att skapainsyn, öppenhet och allmän debatt skallutvecklas vidare. En särskild EU-debattdär företrädare för regeringen deltarbör anordnas.Samtliga vit- och grönböcker bör bliföremål för faktapromemorior.Regeringen bör skicka kopior av sinaremissvar till kommissionen tillkammaren. Regeringen bör vidare förriksdagen redovisa expertkommitt,erinom kommissionen samtverkställighetskommitt,erna. Utskottenbör få information från regeringen omvilka frågor som behandlas under ettvisst lands ordförandeskap.Utskottet tillstyrkerriksdagsstyrelsens förslag attriksdagsordningen inte skall innehållaett krav på synnerliga skäl för att skall hålla offentligutfrågning. Vidare tillstyrks förslagetatt det i riksdagsordningen skallregleras en skyldighet för regeringenatt redovisa sitt agerande i EU förriksdagen.FörslagetNär det gäller arbete med EU-frågor anser riksdagsstyrelsen attutskotten skall ha en stark roll.Utskotten skall följa viktiga frågorunder kommissionens beredningsprocess ochunder den fortsatta beslutsprocessen. EU-frågorna bör ingå som en integrerad delav utskottens ärendehantering och tas uppi betänkanden som behandlar närliggandefrågor. Utskotten kan också ta ettinitiativ och föreslå kammaren att göraett tillkännagivande. Utskott kan avgeyttrande till . bör upprätta en EU-promemoriaöver EU-frågorna på sittberedningsområde. Det är för denoffentliga debattens skull önskvärt attutskotten i särskilt viktiga frågoranordnar öppna utfrågningar. Riksdagenshantering av den årliga EU-skrivelsen börutvecklas så att det i störreutsträckning ges en samlad bild avhanteringen i av EU-frågorna.Samtliga grön- och vitböcker bör enligtkommitt,n bli föremål förfaktapromemorior där det också anges närfristen för remissvar till kommissionenlöper ut. Kopior av regeringens remissvartill kommissionen bör skickas tillkammarkansliet för vidarebefordran tillberört utskott. Regeringen bör redovisaexpertkommitt,er inom kommissionen samtde s.k. verkställighetskommitt,erna förriksdagen samt vilka frågor som skallbehandlas under ett visst landsordförandeskap. Faktapromemoriorna börenligt kommitt,n finnas lättillgängliga ien databas i och publiceras ien särskild volym i riksdagstrycket.Utskotten bör rapportera tillkammarkansliet om de vidtar någon åtgärdi den fråga som en faktapromemorian rör.EU-nämnden bör enligt förslagetfortsätta att verka enligt den praxis somutvecklats. Riksdagsstyrelsenunderstryker det angelägna i attutskottens synpunkter beaktas i nämndenssamråd med regeringen. Riksdagsstyrelsenföreslår att riksdagsordningens krav på"synnerliga skäl" för att EU-nämndenskall få hålla en offentlig utfrågningskall utgå. Riksdagsstyrelsen anser attden praxis bör bestå som innebär att detinte anses tillräckligt att regeringeninte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerari enlighet med nämndens råd ochståndpunkter.Förslaget innebär vidare att kammarenscentrala roll för att skapa insyn,öppenhet och allmän debatt kring EU-frågorna skall utvecklas vidare.Information från regeringen om EU-frågorbör planeras in mer långsiktigt ochsystematiskt i kammarens arbete.Statsministern bör alltid lämnainformation i nära anslutning till möteni . När ett nyttordförandeland presenterar sittarbetsprogram skall det alltid övervägasom regeringen skall informera kammarenmuntligt om sin syn på programmet.Regeringen bör överväga i vilkenutsträckning EU-frågor kan tas upp isärskilda skrivelser eller ipropositioner i olika sakfrågor. Ensärskild årlig EU-debatt där enföreträdare för regeringen deltar böranordnas.Regeringens skyldighet att redovisasitt agerande i EU för skallregleras i riksdagsordningen. Regeringenbör i den årliga EU-skrivelsen redovisavilka eventuella åtgärder domar från som rör har föranlett.I skrivelsen bör också de direktivredovisas som inte genomförttrots att tidsfristen för genomförandetlöpt ut liksom de åtgärder som regeringenavser att vidta för att avhjälpabristerna i genomförandet.När det gäller kontakter medEuropaparlamentarikerna framhålls att detär värdefullt med goda kontakter mellande svenska Europaparlamentarikerna ochriksdagens ledamöter men att deras olikamandat inte skall sammanblandas.Enligt riksdagsstyrelsen börstödfunktionerna för arbetemed EU-frågorna, t.ex. EU-upplysningen,och utredningstjänstenutvecklas och göras mer kända.Riksdagsstyrelsen anser vidare attregeringens informationsverksamhet intebegränsats på det sett som var avsett näransvaret för EU-information tillallmänheten flyttades över tillriksdagen. Frågan om allmänhetenstillgång till EU-information efter detsvenska ordförandeskapet bör utredasgemensamt av riksdag och regering.RemissvarenJO tillstyrker förslagen till ändringar iriksdagsordningen när det gällerriksdagens arbete med EU-frågor.Statskontoret betonar regeringenscentrala roll när det gäller attinformera om arbetet ikommissionen, i synnerhet i de fall därmyndigheterna står för en stor del avinsatserna. Riksdagsstyrelsens förslag omreglering i riksdagsordningen avregeringens skyldighet att lämnainformation samt förslaget omexpertkommitt,er ochgenomförandekommitt,er tillstyrks liksomförslaget om utredning av frågan omallmänhetens tillgång till EU-information. Också universitetser positivt på en sådan utredning, ochuniversitetet pekar på högskoleväsendetsbehov av informationsmaterial.Ekonomistyrningsverket, juridiskainstitutionen vid ,och Karlstadsuniversitet tillstyrker förslaget om EU-frågornas hantering i riksdagen.Uppsala universitet, juridiskainstitutionen, pekar därtill påbetydelsen av att tidigt kommerin i beredningsarbetet innan kommissionenlägger fram förslag ochstatsvetenskapliga institutionenvälkomnar förslagen när det gäller EU-frågornas hantering. Ett konstitutionelltviktigt uttalande är enligtStatsvetenskapliga institutionen attpraxis när det gäller bundenheten av råd och synpunkter bör bestå. Avstor konstitutionell betydelse är vidareenligt institutionen kommitt,ns bestämdaavvisande av förslaget att geEuropaparlamentariker möjlighet attuppträda i EU-debatter i svenskariksdagen. En sådan sammanblandning avmandat och uppgifter skulle ytterligarefördunkla den genom medlemskapetsvårgenomträngliga besluts- och an-svarsstrukturen mellan folkvalda medolika mandat och mellan dessa ochregeringen.Örebro universitet vänder sig mot atten förstärkt roll för irelation till regeringen eller EU-institutionerna inte diskuteras i ettbalans- och maktperspektiv. Universitetser positivt på ambitionerna attintegrera EU-frågorna i utskottetsarbete, finna former för att öka deninterna kunskapshanteringen samtbibehålla och utveckla den utåtriktade EU-informationen till allmänheten.Konstitutionsutskottets ställningstagandeRemissvaren är genomgående positiva tillriksdagsstyrelsens förslag. Utskottetdelar denna positiva bedömning. Utskottettillstyrker riksdagsstyrelsens förslagtill lag om ändring av riksdagsordningen,såvitt avser 10 kap. 1 õ och 10 kap. 6-7õõ. Utskottet anser vidare att riksdagenbör godkänna de angivna riktlinjerna förriksdagens arbete med EU-frågorna.Utskottet förordar också att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad kommitt,n anfört om information om EU-frågor från regeringen till utskotten, och kammaren. Utskottet delarslutligen riksdagsstyrelsens bedömningatt frågan om allmänhetens tillgång tillEU-information bör utredas gemensamt avriksdag och regering i enlighet med vadRiksdagskommitt,n anfört. Detta bör gesregeringen till känna. Utskottettillstyrker således riksdagsstyrelsensförslag 2000/01:RS1 yrkandena 2 i dennadel samt 9-11.Förändringar i utskottens arbetsformerUtskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att riktlinjer förförändringar av utskottens arbetegodkänns. Riktlinjerna gäller mersjälvstyrande utskott, bryggor mellanutskottens traditionella uppgifter ochnya uppgifter, långsiktig och tematiskplanering i utskotten, förenkladmotionsbehandling vid behov,kanslichefernas centrala roll iplaneringen samt fortlöpande diskussionom och utvärdering av utskottensarbete. Ett motionsyrkande om värdet avden fria motionsrätten avstyrks, liksomett motionsyrkande om resurser förpolitiska sekreterare/assistenter åtriksdagsledamöterna.Utskottet tillstyrker ocksåpersonalförstärkningar iutskottsorganisationen och i de förriksdagen gemensamma funktioner som rörutredningsmetodik, budgetfrågor, EU-frågor, internationella frågor,informationsteknik, informationssökningoch upphandling av konsulttjänsterm.m., men är inte berett att nu taställning till storleken av deekonomiska resurser som behövertillföras.FörslagetOm genomslaget för förändringar framförallt i fråga om uppföljning ochutvärdering skall bli bättre än tidigarekrävs enligt riksdagsstyrelsens förslagen större omställning av utskottsarbetetän som skedde med anledning av 1994 årsbeslut. Utgångspunkten för de nu aktuellaförslagen är ett jämnarepropositionsavlämnande och att utskottenskulle behöva ägna mindre men mermeningsfull tid åt att behandla defristående motionerna. Genom att kopplasamman motionsberedningen och annanärendeberedning med uppföljning ochutvärdering samt EU-bevakning skall denbli mer meningsfull. skalltidsåtgången för motionsberedningenminska så att utskotten får mer tid förandra uppgifter.Enligt riksdagsstyrelsen harmotionsrätten stor betydelse för dendemokratiska processen i vårt land. Detstora intresse som finns i den svenskariksdagen för att väcka självständigaledamotsinitiativ genom motioner tordevara i det närmaste unikt i världen. Detär uttryck för en stark önskan hosriksdagens ledamöter och partier attvilja påverka samhällsutvecklingen intebara direkt genom omedelbarariksdagsbeslut utan också genom att skapaopinion med långsiktig verkan. På grundav det berednings- och behandlingstvångsom gäller även för motionerna i densvenska innebär det storaantalet motioner en betydande arbetsbördaför , främst för utskotten. Dennuvarande situationen när det gällerbehandlingen av de fristående motionernaär enligt riksdagsstyrelsen intetillfredsställande. Riksdagsstyrelsenföreslår åtgärder som syftar till attutskotten skall ägna mindre men mermeningsfull tid åt de friståendemotionerna och mer tid åt uppföljning/-utvärdering och EU-bevakning. Frågan ommotionernas behandling är emellertid enfråga av så stor vikt för riksdagsarbetetatt utredningsarbetet bör fortsätta.Utskotten behöver bli mersjälvstyrande. Utskotten bör ägna mer tidFt uppföljning/utvärdering och åt EU-bevakning. innebär det enförskjutning av utskottsarbetet frånbeslutsfattande med anledning avpropositioner och motioner tillutredningar och analyser på egetinitiativ.Det är enligt riksdagsstyrelsen viktigtmed bryggor mellan utskottenstraditionella och nya uppgifter.Utskottens arbete meduppföljning/utvärdering och EU-frågorskall ses som ett led i en förbättrad ochfördjupad beredning av de formellariksdagsärendena.Riksdagsstyrelsen anser att utskottenbehöver planera mer långsiktigt och mertematiskt. Varje ämnesområde inom ettutskotts beredningsområde bör behandlasminst två gånger ,första gången under det första riksmötetoch under något av deföljande riksmötena. Efter genomgången avutskottets hela beredningsområde under år1 av valperioden bör utskottet göra enplanering för resten av valperioden.Minst en behandling under det andra,tredje eller fjärde bör varamer ingående och innehålla inslag avuppföljning/utvärdering och EU-bevakning.Riksdagsstyrelsen anser vidare attutskotten vid behov skall kunna gemotionerna en förenklad behandling.Förenklad beredning kan användas vid detförsta och vid de övrigariksmöten då utskottetinte bestämt sig för att ha en fördjupadärendeberedning. Vid förenklad behandlingkan motionsförslag som behandlar frågordär beslutanderätten enligt utskottetsuppfattning bör ligga kvar hosregeringen, en förvaltningsmyndigheteller hos kommunerna kunna avstyrkas utanytterligare beredning. I fråga ommotionsförslag som upprepas bör vidförenklad behandling utskottet hänvisatill tidigare ställningstagande.Kanslicheferna ges en central roll iplaneringen av utskottsarbetet. Vid behovskall kanslichefen föreslå utskottet attinformation om utvecklingen på ett visstområde inhämtas t.ex. genom av kanslietutförda kunskapsöversikter, studiebesök,utfrågningar eller undersökningar iutskottets egen regi med hjälp av egeneller extern personal.Utskottens arbete bör fortlöpandediskuteras och utvärderas.Vissa personalförstärkningar bör enligtriksdagsstyrelsen ske iutskottsorganisationen och i de förriksdagen gemensamma funktioner som rörutredningsmetodik, budgetfrågor, EU-frågor, internationella frågor,informationsteknik, informationssökningoch upphandling av konsulttjänster m.m.Utbyggnaden beräknas kosta 10 miljonerkronor och ske successivt under entreårsperiod.Riksdagsstyrelsen anser att enarbetsgrupp under ledning avriksdagsdirektören bör riksdagsstyrelsensuppdrag att närmare utforma kommitt,nsförslag.MotionenI motion 2000/01:K5 av dePourbaix-Lundin (m) begärs att riksdagenslår vakt om den fria motionsrätten ochatt ytterligare steg för att förenklautskottens motionshantering inte tas(yrkande 3). Det är enligt motionärenviktigt att riksdagsledamöternas roll somföreträdare för allmänheten ochallmänhetens id,er och synpunkter betonasmer och då gärna på bekostnad av den rollsom förvaltare, systemkonstruktör ochrevisor i den statliga verksamheten somförslagen tycks inriktas mot. Dessariktlinjer bör som sin meningge riksdagsstyrelsen till känna.Motionären anser slutligen attriksdagen bör gå vidare på den inslagnalinjen med att förstärka de personellakringresurserna för riksdagsledamöternamed såväl kvalificeradhandläggarkapacitet som assistenttjänster(yrkande 4). Målet bör vara att varjeriksdagsledamot förfogar över enheltidsresurs som politisksekreterare/assistent. Dessutom måste detför partigruppernas och ledamöternasräkning på respektive partikansli finnasett antal sakhandläggare. böruppdra åt riksdagsstyrelsen att verka förförbättrade arbetsvillkor förriksdagsledamöterna i enlighet med vadsom anförs i motionen.RemissvarenRiksdagens revisorer framhåller att någonmer ingående analys av resursbehovet interedovisas i betänkandet. Revisorernahänvisar till att kommitt,n bortsett frånde som bedömtserforderliga för en successiv utbyggnadför att stödja utskottens arbete uttalatatt den är beredd att utreda riksdagensbehov av egna resurser för insatser avrevisionsliknande karaktär. Någonsamordnad prövning av det totala behovetav ytterligare resurser tycks inte hagjorts. revisorer nämnervidare att anslagssparande för riksdagensförvaltningskostnader uppgått till igenomsnitt och motiverats med svårigheteri planeringen med att förutsekonstadsfördelningen över åren förfleråriga projekt. Revisorernaunderstryker behovet av en fördjupadanalys av orsakerna till att ambitionernainte stämmer överens med förmågan attförverkliga planerna. Först därefter kanen bedömning göras av behovet av förhöjdutgiftsnivå. Revisorerna hänvisar vidaretill sin förstudie (1998/99:8) omRiksdagens förvaltningskontor när detgäller frågan om en gemensampersonalresurs för utskotten. I detsammanhanget underströk revisorerna ettallmänt behov av ökat samarbete mellanolika enheter inom riksdagsförvaltningen,inte minst beträffandepersonalrekrytering och kompetenskrav.Ett sådant behov av ökad samverkan föratt bättre utnyttja befintligapersonalresurser föreligger fortfarandeenligt revisorernas mening.Uppsala universitet, juridiskainstitutionen, tillstyrker en fortsattöversyn när det gäller reformeramotionsinstitutet. Den fria motionsrättenkan bevaras, om än i andra former, om detinförs begränsningar i rätten attupprepade gånger under en valperiodmotionera i samma fråga.Statsvetenskapliga institutionenframhåller att det förhållandet attmotionerna i princip tas på samma allvarsom propositionerna inte skallunderskattas och framhåller att enförstärkning av infrastrukturför att avlasta de valda ombudensrutinarbete av administrativ natur ocheffektivisera utskottsarbetet länge harefterlysts. Var exakt dessa resurser bästkommer till sin rätt, i utskotten,partigrupperna, utredningstjänsten ellerhos de enskilda riksdagsmännen är mindreväl genomlyst.Från Lunds universitetsstatsvetenskapliga institution framhållsbehovet av försiktighet beträffandelångsiktiga och djupgående förändringar iriksdagens organisation och arbetsformer,som har sin primära grund i 1974 årsförfattning. Det bör enligt institutionenövervägas att öka möjlighetatt påverka departementsindelningen ochRegeringskansliets utformning. Juridiskafakulteten pekar på attmotionsbehandlingen fyller funktionen avkontinuerlig uppföljning och utvärderingoch öppnar för andra än utskottsledamöteratt påverka olika frågor.Örebro universitet anser att förenkladmotionsbehandling ur ettdemokratiperspektiv otvivelaktigt innebärett ingrepp i förtroendevaldas påverkans-möjligheter. Det vore synnerligenolämpligt att som personvaletinförts begränsa de ökade individuellapolitiska profileringar som den friamotionsrätten ger utrymme för.Konstitutionsutskottets ställningstagandeRiksdagsstyrelsen anser att den friamotionsrätten skall vara kvar. Genomtidigare riksdagsbeslut (1994 och 1998)har utskotten rekommenderats att planeraarbetet för hela valperioden medfördjupning på vissa områden under olikaår. Genomslaget för detta arbetssätt hardock inte varit stort. Ett led i attuppnå det rekommenderade arbetssättet ärriksdagsstyrelsens mer ingående förslagnär det gäller förenkling avmotionsbehandlingen. Utskottet gör intenågon annan bedömning änriksdagsstyrelsen i fråga om värdet avförenklad motionsbehandling. Utskottet,som noterar att utredningsarbetet när detgäller motionsbehandlingen fortsätter,delar även i övrigt riksdagsstyrelsensbedömning i fråga om riktlinjer förförändringar i utskottens arbete.Utskottet tillstyrker såledesriksdagsstyrelsens förslag 2000/01:RS1yrkande 12 och avstyrker motion K5yrkande 3.Konstitutionsutskottet föreslog i sittbetänkande 1997/98:KU1 att riksdagenskulle uppdra åt Riksdagensförvaltningskontor att undersökaledamöternas åsikter om dispositionen avassistent/utredarstödet och därefteråterkomma med förslag till utformning avstödet. biföll utskottetsförslag (rskr. 1997/98:90). Enberedningsgrupp överlämnade i mars 1999till förvaltningsstyrelsen ett betänkande(dnr 10-707-99) med förslag till en nylag om stöd till ledamöternas ochpartigruppernas arbete i . Detslutliga målet borde enligtberedningsgruppen vara att varje ledamotskall kunna påräkna en politisksekreterarresurs och gruppen föreslogdärför också en successiv utbyggnad avdet dåvarande stödet. Stödet skulle i enförsta etapp lämnas enligt engenomsnittlig beräkning av en halvpolitisk sekreterarresurs per ledamotfr.o.m. Full effekt av reformensförsta steg uppnås . Enligtförslaget borde förvaltningsstyrelsenefter lägga in en s.k.kontrollstation där reformens första delföljs upp och utvärderas.Förvaltningsstyrelsen ställde sig bakomberedningsgruppens förslag (prop.1999/2000:1). Styrelsen förklarade sinavsikt att noga följa tillämpning ocheffekter av stödet och därvid särskiltuppmärksamma de enskilda ledamöternassynpunkter. Förvaltningsstyrelsen avsågvidare att lägga in en sådan s.k.kontrollstation somberedningsgruppen föreslagit.Enligt utskottets mening bör denkommande utvärderingen inte föregripas.Motion K5 yrkande 4 avstyrks.Utskottet gör ingen annan bedömning änkommitt,n när det gäller att erforderligaresurser bör avsättas för att genomförakommitt,ns förslag. Enligt utskottetsmening bör dock inte nu taställning till vilka ekonomiska resursersom bör tillföras. Frågan bör i ställetbehandlas inom ramen för det ordinariebudgetarbetet. Den arbetsgrupp underledning av riksdagsdirektören som avsesnärmare arbeta med genomförandet av detnu aktuella riksdagsbeslutet bör kunnaanalysera medelsbehovet.