bet · GO01LU19 · 2001-05-08 00:00:00 — Ersättning för ideell skada, m.m. Utskottets förslag till riksdagsbeslut I betänkandet behandlar utskottet regeringensproposition /01:68 Ersättning för ideell skadajämte två med anledning av propositionen väcktamotioner.Propositionen innehåller förslag till ändringar ibl.a. Lagförslagen syftar till attstärka rätten till skadestånd för ideell skada.Förslagen innebär att nära anhöriga till den somdödas genom en skadeståndsgrundande handling får enlagstadgad rätt till ersättning för de psykiskabesvär som han eller hon åsamkas på grund avdödsfallet. Vidare innebär förslagen bl.a. atträtten till ersättning för ideell skada vidpersonskada och för kränkning genom brott skallkunna ärvas i större utsträckning än i dag.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 2002.I betänkandet behandlar utskottet också 16motionsyrkanden från den allmänna motionstiden år2000 i olika skadestånds- och försäkringsrättsligafrågor.Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag ochavstyrker bifall till samtliga motionsyrkanden.I betänkandet finns tio reservationer och tvåsärskilda yttranden.Innehållsförteckning InledningDet nu aktuella lagstiftningsärendet berör centralafrågor på skadeståndsrättens område.Skadeståndsrätten ger i sina centrala delar liteutrymme för annat än allmänt hållna lagbestämmelser.Skadeståndslagen ger heller ingen uttömmandereglering av skadeståndsrätten. Åtskilliga allmänterkända skadeståndsrättsliga grundsatser finns intei lagen men skall ändå tillämpas. Skadeståndsrättenär därför ett område där rättsbildningen i hög gradstyrs av rättspraxis. Inte minst när det gällerersättningsnivåerna kan utskottet konstatera attbetydande höjningar av ersättningarna för ideellskada skett genom rättspraxis. Allmäntsett innebär de nu föreliggande lagförslagen ocksåen utvidgning av möjligheterna att få skadestånd påett sätt som stämmer väl överens med utvecklingen avdomstolarnas praxis. Utskottet kan också konstateraatt förslagen i allmänhet fått en generellutformning även i de fall de innefattar nyheter isak. Detaljerade ersättningsprinciper,schabloniserade ersättningsbelopp m.m. kommer därmedsom att bestämmas i den praktiskatillämpningen i samarbete mellan försäkringssidanoch domstolarna.Utskottet anser att regeringens förslag innebär envälkommen reform av reglerna om ideellt skadestånd.Förslagen bygger på ett gediget utredningsarbete ochmotiveringarna är allmänt sett utförliga ochklargörande. När det gäller förarbetsuttalanden iden typ av lagstiftningsärende som det här gällervill utskottet dock - i linje med vad Lagrådetuttalat - anföra följande.Utskottet är på det klara med att det kan ligganära till hands att fylla ut allmänt hållnabestämmelser genom uttalanden i förarbetena om hurbestämmelserna bör tolkas och tillämpas. Det böremellertid understrykas att bestämmelserna i främstarummet bör ges innehåll och utvecklas genomdomstolsavgöranden. I den mån förarbetsuttalandeninnebär redovisning och klargörande av rättspraxistill belysning av bestämmelsernas tolkning anserutskottet att de kan vara berättigade. Däremot ärdet enligt utskottets mening på sin plats att varaförsiktig med uttalanden i förarbeten som innebärnyheter i sak, särskilt om de också innebär attvägledande prejudikat från börändras. Utskottet kan inte finna annat än att deförarbetsuttalanden som görs i propositionen har ettförnuftigt innehåll och kan vara till god vägledningvid tillämpningen av de nya bestämmelserna.Med det anförda övergår utskottet till att underskilda rubriker ta upp de frågor i propositionen somhar aktualiserats genom motioner i ärendet eller someljest tilldragit sig utskottets uppmärksamhet.Därefter behandlar utskottet i två avsnitt vissaandra frågor i olika skadestånds- respektiveförsäkringsrättsliga frågor som tas upp i motionerfrån den allmänna motionstiden år 2000.Ideell ersättning vid anhörigs dödUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag om attnära anhöriga till den som dödats genom enskadeståndsgrundande handling skall ha enlagreglerad rätt till skadestånd förpersonskada som har åsamkats dem till följdav dödsfallet. Motionsyrkanden om införandeav en särskild rätt till ersättning för sorgoch saknad avstyrks. Jämför reservationernanr 1 (m) och nr 2 (fp).Enligt 5 kap. 1 § första stycket skadeståndslagen omfattarskadestånd till den som har tillfogats personskadaersättning för sjukvårdskostnad och andra utgifter(punkt 1), inkomstförlust (punkt 2) sveda och värk,lyte eller annat stadigvarande men samt olägenheteri övrigt (punkt 3). Har personskada lett till dödenutgår enligt 5 kap. 2 § skadeståndslagen ersättningför begravningskostnad och, i skälig omfattning,annan kostnad till följd av dödsfallet (punkt 1)samt förlust av underhåll (punkt 2).Till personskada räknas såväl kroppsliga sompsykiska defekttillstånd. Psykiska besvär kan beståi chockverkan av en viss händelse men också iefterföljande traumatiska neuroser. För att psykiskabesvär skall anses som personskada krävs enligtgällande rätt att en medicinskt påvisbar effektföreligger. Den som drabbas av medicinskt påvisbarapsykiska besvär till följd av enskadeståndsgrundande handling som riktar sig mothonom eller henne själv kan bli berättigad tillskadestånd för dessa besvär även när han eller honinte i övrigt tillfogas någon personskada. En rätttill ersättning för psykiska besvär utan någonkroppslig skada kan finnas också i vissa fall närsjälva den skadeståndsgrundande handlingen riktarsig mot någon annan.Högsta domstolen har i fyraavgöranden tagit ställning till frågan i vilkenomfattning det finns en rätt till skadestånd förpsykiska besvär som någon har drabbats av till följdav att en nära anhörig dödats eller skadatsallvarligt (rättsfallen NJA 1993 s. 41 I och II, NJA1996 s. 377 och NJA 1999 s. 632).Rättsläget torde vara att det finns en rätttill skadestånd för psykiska besvär som har orsakatsav att en nära anhörig dödats, ifall dödandet skettuppsåtligen eller av grov oaktsamhet som liggermycket nära ett uppsåtligt handlande. Däremot haranhöriga ingen rätt till ersättning för psykiskabesvär, om dödandet orsakats av ett enbart oaktsamteller annat skadeståndsgrundande handlande (striktansvar). Det finns inte heller några avgöranden frånhögre instanser där ersättning har lämnats när någontillfogats psykiska besvär av vetskapen om att ennära anhörig skadats allvarligt genom enskadeståndsgrundande handling.I propositionen pekar regeringen på att Högstadomstolen rättsfall uttalat att en merlångtgående utvidgning av rätten till skadestånd förpsykiska besvär till följd av någons död ellerallvarliga personskada förutsätter så ingåendeöverväganden av både principiell och praktisk naturatt de lämpligen bör ankomma på lagstiftaren. Ilinje härmed bör det, enligt regeringen, genomlagstiftning bestämmas var gränsen skall gå.I propositionen kommer regeringen fram tillslutsatsen att det förslag som Kommittén om ideellskada lämnade bör genomföras så att den som haråsamkats en personskada till följd av att en näraanhörig har dödats genom en skadeståndsgrundandehandling bör få en lagreglerad rätt till skadestånd.Sådant skadestånd skall betalas oavsett grunden förskadeståndsskyldigheten. Det innebär en utvidgning iförhållande till nuvarande praxis. Enligt denföreslagna bestämmelsen skall skadestånd betalasäven när dödandet skett genom oaktsamhet som inte ärgrovt och när den skadeståndsskyldige bär striktskadeståndsansvar.En ny bestämmelse bör enligt regeringen lämpligentas in i 5 kap. 2 § skadeståndslagen, som handlar omefterlevandes rätt till skadestånd till följd av attnågon har dödats.I likhet med Kommittén om ideell skada anserregeringen att även trafikskadeersättning böromfattas av de nya reglerna. Detta är, enligtregeringens mening, konsekvent med attersättningsrätten skall gälla även när den somorsakat dödsfallet är ansvarig på strikt grund.Förslaget innebär att en nära anhörig till den somdödas i trafiken har rätt till trafikskadeersättningför sin personskada - i normalfallet ersättning förpsykiskt lidande.Ett alternativ till att ge nära anhöriga en rätttill skadestånd för psykiskt lidande och annanpersonskada är att ge en rätt till ersättning förden sorg och saknad som de efterlevande upplever nären nära anhörig har avlidit genom enskadeståndsgrundande handling. Det är också möjligtatt ha en sådan ersättningspost vid sidan av en rätttill ersättning för psykiskt lidande i form avpersonskada. En ersättningsmöjlighet för sorg ochsaknad finns i bl.a. , och Italien.I propositionen gör regeringen bedömningen attnågon särskild rätt till ersättning för sorg ochsaknad inte bör införas.Stig Rindborg m.fl. (m) anser i motion L8 att detfinns goda argument för att införa en regel omersättning för sorg och saknad då en nära anhörigdödats. En sådan ersättningsform skulle, enligtmotionen, vara enklare att administrera än enordning med ersättning för psykiska besvär. Denskulle också innebära att svensk rätt harmoniseradesmed stora delar av andra europeiska länders rätt.Motionärerna anser att ersättning för sorg ochsaknad skulle kunna utgå till efterlevande make ochtill föräldrar till barn med ettschablonbelopp om . I motionen yrkas etttillkännagivande i enlighet med det anförda (yrkande3).I motion L9 av och (båda fp) hänvisas till att det i flera andraeuropeiska länders skadeståndsrätt finns enmöjlighet till ersättning för sorg och saknad ochdär utgår med standardiserade belopp. I motionenbegärs ett tillkännagivande om att skadeståndslagenbör kompletteras med en regel om ersättning för sorgoch saknad (yrkande 1).Ett motsvarande yrkande finns i motion Ju933 avSiw och (båda fp) (yrkande 25delvis).Utskottet tolkar yrkandet i motion L8 på så sättatt motionärerna - i stället för en rätt tillskadestånd för psykiskt lidande och annanpersonskada - förordar en rätt till ersättning förden sorg och saknad som de efterlevande upplever nären nära anhörig avlidit genom enskadeståndsgrundande handling. Vissa avremissinstanserna har också föreslagit en sådanlösning. Enligt utskottets mening finns detvisserligen en del skäl för en sådan ordning. Enstandardiserad ersättningspost av sådant slag är iallmänhet lättare att hantera i skaderegleringen änskadestånd för den personskada i form av psykiskabesvär som kan ha åsamkats den avlidne. och regeringen understryker bör manemellertid inte , enligt utskottets mening,upphäva den möjlighet till skadestånd förpersonskada som slagits fast av . Ilikhet med regeringen anser utskottet att det ocksåär rimligt att skadeståndet bestäms efter besvärenssvårighet i det enskilda fallet, låt vara efterschabloner, och att den skadelidande kan få fullersättning såväl för de kostnader och deninkomstförlust som har uppkommit som för det fysiskaoch psykiska lidande av övergående natur eller avbestående art som han eller hon har åsamkats. Enstandardiserad ersättning för sorg och saknad ienlighet med vad som föreslås i motion L8 skulleutesluta detta.Det anförda innebär att utskottet inte kan ställasig bakom motionsförslaget. Ställningstagandetinnebär att utskottet instämmer i regeringens ochkommitténs slutsats att den rätt till ersättning somi dag ges i praxis för personskada i form avpsykiska besvär inte bör ersättas med enschabloniserad ersättning för sorg och saknad.Yrkandena i motionerna L9 och Ju933 synes, såvittutskottet kan bedöma, gå ut på att ersättning försorg och saknad skall kunna utgå utöver ersättningenför psykiska besvär. Någon remissinstans har ocksåförespråkat en sådan särskild rätt till ersättningför sorg och saknad. De skäl som därvid anförts äratt det i rättstillämpningen har krävts att depsykiska besvären skall bevisas, vilket ofta kanvara svårt och omständligt. Dessutom kan det mångagånger upplevas som kränkande för en anhörig. Med enschabloniserad rätt till ersättning för sorg ochsaknad skulle den som inte vill underkasta sig enundersökning av de egna psykiska besvären ändå fåersättning för de starka känslor och de mer ellermindre definierbara psykiska påfrestningar somtypiskt sett uppkommer vid en nära anhörigs död.Som regeringen anför finns dock fleraomständigheter som talar emot den av motionärernaförordade särskilda rätt till ersättning för sorgoch saknad. För det första skulle en sådan rätt varaen principiell nyhet i svensk skadeståndsrätt, ochen seriös bedömning av frågan bör därmed åtföljas avöverväganden om en motsvarande eller liknande rättbör finnas i andra sammanhang, exempelvis en rätttill ersättning för de känslor av ledsnad ochbedrövelse som normalt följer med att ett barnskadas eller förlusten av alla ägodelar i sambandmed en brand. En sådan principiell nyhet inom densvenska skadeståndsrätten bör inte införas utan ingående överväganden kommer till stånd. Vidareuppkommer fråga om skadeståndsrätten över huvudtaget är ett ändamålsenligt instrument för att geersättning för känslor som sorg och saknad.För det andra sammanhänger det eventuella behovetav en rätt till ersättning för sorg och saknad istor utsträckning med bevisproblem. I den frågan börerinras om att genom en dom hösten2000 (rättsfallet NJA 2000 s. 521) kan sägas hainfört en bevislättnad för psykiska besvär somtillfogats på grund av att en nära anhörig dödatsgenom en uppsåtlig eller därmed jämförlig handling.Enligt regeringens bedömning, till vilken utskottetansluter sig, är det naturligt att vid en lagstadgadrätt till ersättning i detta avseende utgå från ensådan bevislättnad, och utgångspunkten bör vara attsamma beviskrav gäller oavsett om skadan framkallatsuppsåtligen eller av ett grovt vårdslöst eller ettenbart vårdslöst beteende. Det finns inte hellerskäl att här särbehandla fall där skadeståndet ärstrikt. Vid en lagstadgad rätt till ersättning förpsykiskt lidande till följd av att en nära anhörigdödats bör det alltså, enligt vad regeringen ocksåuttalar, normalt inte krävas läkarintyg ellerliknande utredning för att styrka att de psykiskabesvären är att hänföra till personskada. När detinte är aktuellt att ersätta andra skadeföljder änsveda och värk bör man utan närmare utredning kunnautgå från att dessa besvär innebär en personskada.Därmed förlorar också det viktigaste skälet för enrätt till ersättning för sorg och saknad sin tyngd.I sammanhanget vill utskottet vidare peka på attdet i praktiken inte är någon större skillnad mellanen rätt till ersättning för psykiska besvär somnormalt inte behöver styrkas med läkarintyg ellerliknande utredning och en rätt till ersättning försorg och saknad. De praktiska konsekvenserna attersättningen avser psykiska besvär, och inte sorgoch saknad, torde framför allt visa sig däri att enrätt i enskilda fall till ersättning utöver ettschablonbelopp fordrar en särskild utredning sompåvisar ovanligt omfattande psykiska besvär.Mot bakgrund av vad som sålunda anförts instämmerutskottet i regeringens och kommitténs bedömning attdet inte bör införas någon särskild rätt tillersättning för sorg och saknad. Ställningstagandetinnebär att utskottet inte kan ställa sig bakom deförslag som förts fram i motionerna L9 och Ju933.Utskottet kommer således till samma slutsats somregeringen, nämligen att kommitténs förslag börgenomföras. Den som har åsamkats en personskada tillföljd av att en nära anhörig har dödats genom enskadeståndsgrundande handling får därigenom enlagreglerad rätt till skadestånd. Vid en sådan rättbör det normalt inte krävas läkarintyg ellerliknande utredning för att styrka de psykiskabesvären. En ny bestämmelse bör tas in i 5 kap. 2 §skadeståndslagen. Lika lite som andra regler iskadeståndslagen får den nya bestämmelsen läsasmotsatsvis så att den utesluter en rätt tillskadestånd i andra fall. Någon särskild rätt tillersättning för sorg och saknad bör inte införas.Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionen i denna del och avstyrker bifall tillmotionerna L8 yrkande 3, L9 yrkande 1 och Ju933yrkande 25 i denna del.Kostnader för anhörigaUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag sominnebär att anhörigas inkomstförluster ochkostnader vid sjukbesök hos den skadadeliksom anhörigas kostnader för omvårdnad kanersättas i något större omfattning än i dag.Därmed avstyrker utskottet bifall till ettmotionsyrkande om precisering avanhörigkretsen i lagtexten. Jämförreservation nr 3 (m).Skadestånd till den som tillfogats personskada omfattarersättning för bl.a. sjukvårdskostnad och andrautgifter (5 kap. 1 § första stycket 1skadeståndslagen).I propositionen anför regeringen att även anhörigatill den skadelidande kan åsamkas kostnader ochandra ekonomiska förluster med anledning av skadan.I rättspraxis har skadestånd utgetts för sådanaförluster när dessa kan hänföras till denskadelidande. Det gäller t.ex. anhörigas kostnaderoch inkomstförluster för sjukbesök liksom för vårdav den skadade i hemmet. Regeringen konstaterar attpraxis är tämligen liberal när det gäller ersättningför anhörigas sjukbesök . Däremot intas en mer restriktivhållning när det gäller sjukbesök för tidendärefter. Är den skadade inte ett barn och är skadaninte livshotande finns sålunda enligt regeringen småmöjligheter att få ersättning för anhörigaskostnader för sjukbesök när det inte gäller denakuta sjukdomstiden.Enligt regeringen bör anhörigas inkomstförlusteroch kostnader vid sjukbesök hos den skadade kunnaersättas i något större omfattning än som görs.Det är, anför regeringen, rimligt om skadestånd försådana förluster kan betalas även efter den akutasjukdomstiden, inte bara när den skadade är ett barnutan också när det är fråga om en vuxen som intelider av en livshotande skada. En förutsättning bördock vara att besöken är till gagn för den skadade.Även när det gäller kostnader för anhörigas insatserför omvårdnaden av den skadade är det, enligtregeringen, befogat med en mer generös inställning.Regeringen föreslår en utvidgning aversättningsmöjligheterna för kostnader för anhöriga.Detta markeras genom en ändring i 5 kap. 1 § förstastycket 1 skadeståndslagen. Enligt vad regeringenanför bör regeln främst ta sikte på make,registrerad partner, sambo, barn och föräldrar.I motion L8 av m.fl. (m) konstaterasatt den personkrets som anses stå den skadelidandesärskilt nära inte preciseras i den föreslagnalagtexten. Enligt motionärernas mening börlagstiftarens avsikt i fråga om den avseddapersonkretsen komma till uttryck i lagensordalydelse, eftersom tillämpningssvårigheter annarskan uppstå vid den praktiska skaderegleringen. Imotionen yrkas därför att beslutar om enprecisering av närståendekretsen i lagrummet tillmake, registrerad partner, sambo, barn och föräldrar(yrkande 1).Utskottet vill för sin del framhålla att en sådanuppräkning som motionärerna vill ha inte skullemedge en nyanserad bedömning med hänsyn till desärskilda omständigheter som kan finnas i detenskilda fallet. Det kan, enligt utskottets mening,inte uteslutas fall där det är rimligt att låta enperson som står den skadelidande särskilt näraomfattas av skadeståndsmöjligheten utan att för denskull tillhöra den med bestämmelsen närmast avseddapersonkretsen. Utskottet delar därför regeringensuppfattning att lagen inte bör innehålla enuppräkning av vissa personkategorier, utan endastbör ange att det skall röra sig om den som står denskadade särskilt nära.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringenslagförslag och avstyrker bifall till motion L8yrkande 1.Hushållsarbete i hemmetUtskottets förslag i korthetUtskottet instämmer i regeringens bedömningatt det inte krävs någon lagändring i frågaom ersättningsposten inkomstförlust. Därmedbör avslå ett motionsyrkande omviss justering av lagtexten. Jämförreservation nr 4 (m).Enligt 5 kap. 1 § första stycket 2 omfattarskadestånd till den som har tillfogats personskadaersättning för inkomstförlust. Eftersom de flestasom får ersättning för inkomstförlust ärarbetstagare, motsvarar ersättningen arbetsförtjänstsom gått förlorad. Lagtexten innehåller i andrastycket av paragrafen en beskrivning av hurersättning för inkomstförlust skall beräknas. Förvissa skadelidande som inte har haft särskild lönför sitt arbete måste emellertid inkomstförlustenuppskattas skönsmässigt (jfr prop. 148och s. 156). En sådan grupp är egna företagare. Föratt möjliggöra ersättning i dessa fall föreskrivs i5 kap. 1 § tredje stycket första meningen att medförlust av inkomst även skall avses intrång inäringsverksamhet. En annan grupp av skadelidandevars inkomstförlust måste bedömas skönsmässigtutgörs av personer som till väsentlig del skötthushållet i hemmet. I 5 kap. 1 § tredje stycketandra meningen skadeståndslagen föreskrivs därföratt värdet av hushållsarbete i hemmet skalllikställas med inkomst.Gällande rätt innebär att den som på heltid ellerdeltid har arbetat i hemmet men som på grund av enskada kan göra det kan få ersättning - iform av ersättning för inkomstförlust - motsvarandevad det kostar att anlita hjälp från utomstående. Iprincip gäller det även om någon kostnad för hjälpeni praktiken inte uppkommer på grund av att andrafamiljemedlemmar tar över arbetet utan att krävanågon särskild ersättning från den skadelidande.Regeringen har i propositionen inte någon erinranmot innebörden av gällande rätt och anser att någonlagändring inte behövs.I motion L8 av m.fl. (m) begärs attriksdagen justerar ordalydelsen i 5 kap. 1 § tredjestycket andra meningen skadeståndslagen så att"hushållsarbete i hemmet" ersätts med "husligtarbete i hemmet". Det är, enligt motionärerna, avvikt att tillmäta husligt arbete ett ekonomisktvärde, inte minst med hänsyn tilljämställdhetsaspekten (yrkande 2).Utskottet vill peka på att Kommittén om ideellskada föreslog en sådan justerad lydelse av detifrågavarande lagrummet som motionärerna nuförordar. Avsikten var att markera att bestämmelseninte är tillämplig på hushållsarbete som denskadelidande utfört vid sidan av ett avlönatförvärvsarbete. Enligt utskottets mening behövsemellertid inte den av kommittén och motionärernaföreslagna justeringen. Som regeringen framhållerfår avsikten med bestämmelsen anses tydligt framgågenom de ovan redovisade motivuttalandena i sambandmed bestämmelsens tillkomst år 1976.Det anförda innebär att utskottet instämmer iregeringens bedömning att någon lagändring i frågaom ersättningsposten inkomstförlust inte krävs.Därmed avstyrker utskottet bifall till motion L8yrkande 2.Rätten att ärva ideellt skadeståndUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör anta regeringens förslag attvid den skadelidandes död rätten tillskadestånd för ideell skada skall gå övertill arvingarna, om krav på ersättning harframställts före dödsfallet. Därmed avstyrkerutskottet bifall till motionsyrkanden om envidare rätt att ärva ideellt skadestånd.Jämför reservation nr 5 (m, c, fp).När en fordran på skadestånd väl har betalats ingår detutbetalda beloppet i den skadelidandes förmögenhetoch kan vid dennes död ärvas på samma sätt som andratillgångar i dödsboet. Det gäller oavsett omskadeståndet avser ekonomisk eller ideell skada.Innan en fordran på skadestånd har betalats ärenligt gällande rätt, som den fastslagits irättspraxis, utgångspunkten såvitt gäller ekonomiskskada att fordringen vid den skadelidandes död utgören förmögenhetsrättslig tillgång i dennes dödsbo. Ärfordringen då inte slutligt fastställd, faller dendock bort till den del den avser tiden efterdödsfallet. I denna situation är det alltså baraskadestånd för tiden fram till dödsfallet som gåröver på arvingarna. Beträffande en obetald fordranpå ideell skada går rätten till skadestånd inte tillnågon del över på den skadelidandes arvingar, ominte skadeståndet har fastställts före dödsfallet. Isådana fall kan rätten till ideellt skadestånd inteärvas.I propositionen föreslås en ny regel iskadeståndslagen (6 kap. 3 §) av innebörd att rättentill skadestånd för ideell skada vid personskada ochför kränkning genom brott skall kunna ärvas i störreutsträckning än .