bet · GO01FiU20 · 2001-05-31 00:00:00 — Enligtmotionärerna avlastas statsbudgeten då enutgift på somi stället påförs bilismen.Utgifterna för räntebidrag bör enligtmotionärerna minskas genom en extraavtrappning av den garanterade räntan.Dessutom avvisar de såväl befintligalokala investeringsprogram som det nyainvesteringsstöd för bostadsbyggande somregeringen redovisar i vårpropositionen.Genom partiets ökade stöd tillbarnfamiljer räknar motionärerna ocksåmed att behovet av bostadsbidrag skallminska.Stora besparingar kan enligt derasmening också göras genom att på nytt taBarsebäck 1 i drift eftersomavvecklingskostnader då bortfaller ochstörre delen av åtgärdsprogrammet påenergiområdet kan slopas.Besparingar kan också göras genom enökad satsning på rehabilitering, vilketleder till minskade kostnader försjukförsäkringen. redovisar isin motion ett samlat program motlångtidsfrånvaron med satsningar pårehabilitering och samverkan mellanaktörer genom FINSAM. Dessutom vill maninföra en rehabiliteringsgaranti somsäkerställer att enrehabiliteringsutredning genomförs inomen månad efter det att behov harkonstaterats. Krav skall också ställas påde sjukskrivna att medverka irehabiliteringen. Gör de inte det, skallde få nedsatt ersättning.Vidare föreslås att inga ytterligaremedel skall anvisas till kommunakuten,bredbandsutbyggnad och till den särskildastorstadssatsningen. Besparingar på 1,5miljarder kronor görs också genomen lägre investeringstakt i Banverket.Dessutom skall volymen på Kunskapslyftetnästa år begränsas med 4,7 miljarderkronor då också omfattningen på detselektiva företagsstödet skall dras nermed per år.Motionärerna framhåller att de stårbakom den s.k. finansieringsprincipen ochreglerar därför de kommunalekonomiskaeffekterna av sina förslag mot detgenerella statsbidraget till kommuner.Folkpartiet anser att staten i endastett fåtal undantagsfall skall drivaföretag. I motionen föreslås därför attstatligt ägda bolag för sammanlagt 170miljarder kronor mer än regeringen räknarmed skall säljas ut . Försäljningen bör skesuccessivt, men bör i första hand omfattasådana företag som , , och skall användasför att påskynda amorteringarna avstatsskulden, och motionärerna räknar föregen del med att statsskuldsräntornaunder de tre närmaste åren till följd avdetta skall minska med 1,7, 4,1respektive ijämförelse med regeringens politik.De finansiella effekterna avFolkpartiets budgetalternativ kan utifrånde i motionen redovisade uppgifternasammanfattas på följande sätt.Tabell 26. finansiellasparande i offentlig sektor 2002-2004Miljarder kronor¹ Se fotnot i anslutning till tabell 17Nivån på det av motionärerna föreslagnautgiftstaket för staten under de trenärmast efterföljande åren avviker frånregeringens förslag på följande sätt.Utgiftstaket är därvid framräknat påföljande sätt.Tabell 27. utgiftstak förstaten 2002-2004Miljarder kronor20 20 2002 03 04Regeringens förslag 81 84 87till utgiftstak 4, 4, 7,0 0 0Föreslagen ökning av +5 +3 +7takbegränsade ,6 ,0 ,9utgifterÄndrad +7 +6 +1budgeteringsmarginal ,4 ,0 ,1Folkpartiets förslag 82 85 86till utgiftstak 7, 3, 6,0 0 0Folkpartiets förslag till utgiftstak förden offentliga sektorn avviker frånregeringens på följande sätt.Tabell 28. utgiftstak föroffentlig sektor 2002-2004Miljarder kronor20 20 2002 03 04Regeringens förslag till 1 1 1utgiftstak 15 21 264 1 0Folkpartiets utgiftstak 1 1 1för offentlig sektor 13 18 224 4 3Avvikelse från regeringen - - -20 27 372.3.3 sammanfattandebedömning av budgetförslagenDe offentliga finanserna har på några fåår genomgått en remarkabel förbättring.Den konsoliderade bruttoskuldenmotsvarade av BNP i slutet av 1997och väntas ha sjunkit till 50 %av BNP.Förra året uppvisade den offentligasektorn ett överskott på av BNP.Detta överskott sjunker nu något menkommer, trots den internationellakonjunkturavmattningen, fortfarande attöverstiga av BNP såväl somföljande år. De stora överskotten harmedfört att den offentliga nettoskuldennu eliminerats och från och med i årersatts av en nettoförmögenhet som snabbtökar i omfattning.Preliminärt föreslår regeringen attöverskottsmålet för vart och ett av detre efterföljande åren skall uppgå till2 % av BNP. Det innebär att en del av detprognostiserade överskottet under dessaår kan tas i anspråk för reformer somkommer hushållssektorn till del. Eftersomutgiftstaken sätter en gräns för nyautgiftsåtaganden kommer dessa reformer iförsta hand att avse åtgärder sompåverkar statsbudgetens inkomstsida.Under de tre närmast följande årenförutses ett mindre överskott istatsbudgeten, men eftersom det möjligareformutrymmet är större ändessa överskott skulle statsbudgeten, närdessa reformer är genomförda, uppvisa ettmindre underskott, motsvarande av BNPeller strax därunder. kommerkommunsektorn att vara i balans, vilketinnebär att mer än hela det målsattaöverskottet kommer att ligga iålderspensionssystemet. Dennaförskjutning av sparandet från statentill ålderspensionssystemet är en följdav pensionsuppgörelsen och har tillkommitför att få ett mer robust pensionssystemsom kan möta det växande antalpensionsavgångar som förutses mot slutetav detta decennium. Då kommer andelenäldre att öka, vilket leder till stigandeutgifter för såväl pensioner som vård ochomsorg, som andelenförvärvsarbetande blir mindre. Det ärdärför viktigt att de offentligafinanserna är starka och har ett så stortöverskott att de kan möta ävenpåfrestningar av detta slag.Så länge det är fråga om underskott istatsbudgeten av begränsad omfattning,utgör de enligt utskottets mening ingenfara. Dessutom har utvecklingen under degångna åren visat att uppställda saldomålhittills överträffats med råge varje år.Att så kan bli fallet även tyderRiksgäldskontorets publiceradebudgetprognos på. Enligt den väntasnämligen statsbudgeten då gå med ettöverskott på närmare 50 miljarder kronor.Det är dock nödvändigt attbudgetpolitiken utformas på ett sådantsätt att långsiktigt stabilastatsfinanser kan upprätthållas. Sundaoffentliga finanser är en förutsättningför en hög och uthållig tillväxt ochsysselsättning.Enligt utskottets mening bör synpunktersom dessa bilda utgångspunkt förutskottets prövning av de olikabudgetalternativen.Utgiftstaken uppgårenligt tidigare riksdagsbeslut till 814respektive . Ipropositionen föreslår regeringen attdessa nivåer tills vidare skall behållas.Dessutom föreslår regeringen attutgiftstaket skall fastställastill . Bakomregeringens förslag står ocksåVänsterpartiet och de gröna.Moderata samlingspartiet föreslår ettutgiftstak som i början av perioden är 33miljarder kronor högre än regeringens mensom något understigerregeringens förslag. Att Moderatasamlingspartiet med sina många förslagtill utgiftsbegränsningar hamnar på ettutgiftstak som så kraftigt överstigerregeringens beror huvudsakligen på denavräkning som görs gentemot kommunerna.Moderata samlingspartiet föreslår mycketomfattande skattesänkningar varav enbetydande del direkt påverkar kommunernasinkomster. I det moderatabudgetalternativet kompenseras kommunernaför detta bortfall genom höjdastatsbidrag, vilket höjer nivån på destatliga utgifterna och därmed ocksånivån på det statliga utgiftstaket imotsvarande grad. Nivåhöjningarna slårdäremot inte igenom på utgiftstaket förden samlade offentliga sektorn, vilketockså framgår av tabell 19 som visar attModerata samlingspartiets förslag underde närmaste tre åren understigerregeringens med 29, 116 respektive 147miljarder kronor.Även budgetalternativinnehåller skatteförslag som får effektpå kommunernas inkomster, vilket reglerasgenom höjda statsbidrag. Detta är denfrämsta anledningen till att även dettaparti har högre utgiftstak än regeringen.Centerpartiets inkomstskattereformleder på motsvarande sätt till attkommunernas skatteinkomster minskar, menbara första året då kompensation ocksåutgår i form av förhöjt statsbidrag.Efterföljande år bortfaller dennakompensation, vilket förklarar varförpartiets förslag till utgiftstak dåminskar kraftigt.Kristdemokraternas förslag ligger underde tre åren på en 12-24 miljarder kronorlägre nivå än regeringens främst beroendepå att partiet valt att kompenserakommunernas skattebortfall genom enavräkning mot statsbudgetens inkomstsida.De olika alternativen framgår avföljande diagram.DIAGRAM 9. REGERINGENS OCHOPPOSITIONSPARTIERNAS UTGIFTSTAKFöR STATEN 2002-2004Källa: FinansutskottetModerata samlingspartiet vill begränsaden offentliga sektorns inkomster ochutgifter och lägger i detta syfte framförslag till mycket omfattandeskattesänkningar, vilka förutsätts blifinansierade med kraftigautgiftsnedskärningar samt med delar avdet överskott som uppkommer i denoffentliga sektorn.I motionen beräknas partietsskattesänkningar leda till ettinkomstbortfall för den konsolideradeoffentliga sektorn på 53 miljarderkronor, medan utgiftsminskningarnabegränsar sig till 27 miljarder kronor.Mot periodens slut får skattesänkningarnafullt genomslag och uppgår då till 110miljarder kronor. Utgiftsminskningarnauppgår emellertid till endast 69miljarder kronor, och således vidgasgapet mellan skattesänkningar ochbesparingar över tiden. Mellanskillnadenvill Moderata samlingspartiet finansieradels genom att tillgodoräkna sig enränteeffekt av sina långtgående förslagtill försäljning av statliga företag,dels genom att ta i anspråk de medel somi vårpropositionen förts upp som enberäkningsteknisk överföring tillhushållen. Därigenom kan Moderaternaredovisa ett något större finansielltöverskott i den offentliga sektorn änregeringen. Det bättre resultatet grundasemellertid helt på de föreslagnaprivatiseringarna. Utan dessaprivatiseringsinkomster, som i huvudsakanvänds för amortering av statsskulden,bortfaller ränteeffekten och Moderatasamlingspartiet får enbart av dennaanledning en svagare finansiell ställningän regeringen. Dessutom krävs enbetydande försäljning av statlig egendomför att uppnå de räntevinster mantillgodoräknar sig, en försäljning avsådan omfattning som aldrig tidigareförekommit. Moderata samlingspartietförutsätter nämligen att det skall varamöjligt att genomföra så långtgåendeprivatiseringar att inkomsterna frånförsäljningarna kan öka med 95 miljarderkronor . Detta trots varken redovisar någonprivatiseringsplan eller något annatunderlag som grund för sitt förslag.Eftersom företagsförsäljningar iallmänhet kräver ett omfattandeförberedelsearbete och dessutom måsteanpassas i tiden för att ge god utdelningframstår Moderata samlingspartietsbudgetalternativ i denna del mer somönsketänkande än som ett realistisktunderbyggt förslag. Risken är stor på detta sätt skulle sälja utvärdefulla tillgångar till kraftigaunderpriser.Helt överskuggande i det moderatabudgetalternativet är att skatterna måstesänkas. Även om övriga oppositionspartierockså föreslår mycket långtgåendeskattesänkningar skiljer sig Moderatasamlingspartiet markant från dessa. Imotionen förespråkas sänkta statligaskatter och statligt finansieradekommunalskattesänkningar på sammanlagt110 miljarder kronor 2004. På tre årskall alltså skatterna sänkas med ettbelopp som motsvarar av statens ochkommunernas samlade skatteinkomster.Genom att växla lägre skatter motmindre bidrag och subventioner villmotionärerna, som de uttrycker det, göradet möjligt att leva på sin lön. Men meddetta synsätt blundar de för deomfördelande effekter som skatter ochbidrag har. Särskilt påtagligt blir dettanär partiet inte längre nöjer sig med attföreslå att den s.k. värnskatten skallavskaffas utan dessutom kräver att denstatliga inkomstbeskattningen i sinhelhet skall tas bort. Med hjälp avskatter och bidrag sker eninkomstutjämning mellan individer tillförmån för de sämst ställda i samhället.Skatter och bidrag har för den enskildeockså en inkomstutjämnande effekt övertiden, och genom denna omfördelning fårmedborgarna samhällets stöd i de skedenav livet då de inte aktivtförvärvsarbetar på grund av studier,sjukdom, arbetslöshet, ålderdom osv. Imotsats till motionärerna anser utskottetatt skattesystemets utformning har storbetydelse för fördelningspolitiken. Skattefter bärkraft är en grundläggandeprincip i ett välfärdssamhälle.Skattepolitiken är rätt använd ettviktigt verktyg för att minskaklassklyftorna i samhället. Även deoffentliga välfärdsutgifterna kan bidratill minskade inkomstskillnader.Enligt utskottets mening kan man alltsåinte byta ut minskade eller avskaffadebidrag mot sänkta skatter på detlättvindiga sätt Moderata samlingspartietgör. Det som framställer somett enkelt statsfinansiellt nollsummespelkan få mycket långtgående återverkningarför de enskilda individerna. Särskiltpåtagligt blir detta dåskattesänkningarna i stor utsträckningförutsätts bli finansierade genomminskade transfereringar och besparingari sådana trygghetssystem som a-kassa samtsjuk- och föräldraförsäkringen.Av de moderata besparingsförslagen pånetto 2002 riktar sigen mycket betydande del mot olika typerav transfereringssystem. Så t.ex. villModerata samlingspartiet inte bara sänkaersättningsnivån från försjukpenning- och föräldraförsäkringarnasamt arbetslöshetsförsäkringen. Manmotsätter sig också de i vårpropositionenanmälda höjningarna av golv och tak iarbetslöshetsförsäkringen. Dessutom villpartiet tidsbegränsaarbetslöshetsförsäkringen samt införaytterligare en karensdag isjukförsäkringen. Besparingar skall ocksågöras i sådana transfereringssystem somförtidspensioner, underhållsstöd ochbostadsbidrag.Att införa en andra karensdag isjukförsäkringen leder enligt utskottetsmening bara det till ökade påfrestningarför redan utsatta grupper och dessapåfrestningar blir i än högre gradmärkbara om åtgärden på moderat viskombineras med en sänkt ersättningsnivå.Skattesänkningar finansierade på dettasätt ger enligt finansutskottets meningupphov till starkt negativafördelningspolitiska effekter. Demedborgare som är i störst behov avsamhällets stöd är de som i första handtvingas bidra till finansieringen genomuteblivna eller försämrade förmåner.Samtidigt får de själva begränsat utbyteav de sänkta skatterna på grund av lågainkomster.Därtill kommer att några av debesparingar partiet tillgodoräknar siguppnår man till priset av att medborgarnatvingas betala obligatoriska försäkringspremier, som för den enskilde harstora likheter med en skatt. Så t.ex.räknar Moderata samlingspartiet med attkunna spara genom attfrån statsbudgeten lyfta ut kostnader försjukskrivningar förorsakade avtrafikolycksfall för att i ställetbekosta dem via en obligatorisktrafikskadeförsäkring vid sidan avstatsbudgeten. Detta leder självklarttill en minskad belastning påstatsbudgeten, men de skattesänkningardet ger utrymme för torde inte uppväga deökade försäkringspremier den enskildebilisten får betala. Hur dessutom en sågenomgripande förändring skall kunnagenomföras anges inte imotionen. På snarlikt sätt vill Moderatasamlingspartiet göra stora besparingar iläkemedelsförmånen ocharbetslöshetsförsäkringen genom att istället låta dessa kostnader finansierasvia försäkringspremier som den enskildefår betala.Moderata samlingspartiet vill ocksåbegränsa kommunernas handlingsutrymme.Kommunsektorns utgifter väntas i fastapriser öka med under2001-2004. ser detta som enmycket påtaglig höjning av utgiftsnivånoch befarar att den höga utgiftsnivånskall bli bestående och därmed ocksåbidra till att ett alldeles för högtskattetryck permanentas. Utnyttjas intemöjligheten att sänka skatten finns detrisk för att produktivitetsutvecklingenhelt avstannar i kommunsektorn, hävdarmotionärerna. På lösa grunder påstås imotionen att kommunerna kommer att få enbättre produktivitetstillväxt med moderatpolitik, vilket skulle minskakommunsektorns kostnader med närmare 10miljarder kronor 2004. Hur detta ärmöjligt anges dock inte. Med moderatpolitik kommer enligt motionärerna ävenkommunernas socialbidragskostnader attminska med 2004.Moderata samlingspartiet utgår nämligenfrån att de moderata skattesänkningarnaskall minska behovet av socialbidrag idenna omfattning. Med hänvisning tilldessa och andra lika löst grundadeantaganden om kostnadsminskningar förkommunerna föreslår motionärerna attnivån på det generella statsbidraget tillkommunerna skall minskas med 14 miljarderkronor . Denna minskning genomförstrots att kommunernas finanser då väntasgå med underskott. Det är därföruppenbart att ett kraftigt minskatstatsbidrag kommer att tvinga frambesparingar och nedskärningar ikommunerna. Det som i motionen kläs i ordsom "bättre produktivitetstillväxt" äralltså, som utskottet ser det, ipraktiken inget annat än hårdhäntframtvingade nedskärningar ochavskedanden.Moderata samlingspartiet motsätter sighelt användningen av enbudgeteringsmarginal och anser attregeringen i stället bör återkomma tillriksdagen varje gång utgiftstaket är påväg att överskridas.Budgeteringsmarginalen påverkar nämligenbudgetdisciplinen negativt, ansermotionärerna.Genom att kategoriskt avvisaanvändningen av en budgeteringsmarginalkan motionärerna uppvisa ettbudgetförslag med ett lägre utgiftstak änannars. Allvarligare än så är emellertidatt motionärernas uppfattning svårligenlåter sig förenas med de anslagsvillkorsom gäller för ramanslag ochreservationsanslag. Myndigheterna har idet nya budgetsystemet givits en tämligenstor frihet att fördela sina utgifteröver tiden. Ramanslag som inte utnyttjasfullt ut kan sparas tillefterföljande år. På motsvarande sätt kanen myndighet använda tidigare sparadeanslagsmedel som komplement till åretsanslag för att finansiera en störreutgift. Myndigheter har också möjlighetatt inom vissa gränser låna avefterföljande års anslag ommedelstilldelningen ett visst år ärotillräcklig.Motionärernas lösning kan inte förenasmed de villkor som gäller för ramanslagoch reservationsanslag. Myndigheternasrätt att självständigt fördela sinautgifter över tiden går inte att inordnai ett stelbent ramsystem av moderat slag,eftersom det inte ger utrymme förförskjutningar. Varje minskning avanslagssparandet som överstiger denberäknade förbrukningen avanslagsbehållningarna leder ju till attde samlade utgifterna ökar, vilketautomatiskt skulle få till följd attutgiftstaket överskrids, hur obetydligökning det än är fråga om. Det framstårinte som rimligt att riksdagenåterkommande skall behöva ta ställningtill varje liten förändring av dettaslag.Av de skäl som här redovisats kanutskottet inte ställa sig bakom Moderatasamlingspartiets förslag till inriktningav budgetpolitiken.Kristdemokraterna är starkt kritiska tilldet av regeringen användaöverskottsmålet, eftersom överskottenunder åren framöver uppkommer i ålderspensionssystemet och inte istatsfinanserna. För egen del redovisarde ett budgetalternativ som sägs varainriktat på att åstadkomma såväl ettbättre finansiellt sparande i staten somen snabbare avbetalning av statsskulden.Men det kristdemokratiskabudgetalternativet är behäftat med sådanabrister att det inte leder till stabilastatsfinanser. Den minskning avstatsskulden som redovisas åstadkommerman uteslutande genom att sälja utstatliga företag i samma orealistiskaomfattning som Moderata samlingspartietföreslår, dvs. för 95 miljarder kronorredan 2002. Utan dessa tillkommandeförsäljningsinkomster kanKristdemokraterna inte tillgodoräkna siglägre ränteutgifter och kommer då att få ett sämresamlat finansiellt sparande för staten änregeringen.I det kristdemokratiskabudgetalternativet är första åretsförsäljningsinkomster inte baraorealistiskt höga. Motionärerna tycksockså utgå ifrån att försäljningarna ärså väl förberedda att de med kort varselskall kunna genomföras redan i början avnästa år. I motionen tillgodoräknar desig nämligen minskadeutgifter för statsskuldsräntor med 2,4miljarder kronor. Deras iver att påbörjaförsäljningen tidigt har nuuppenbarligen också stegrats, eftersomsamma motionärer så sent som i höstasnöjde sig med att redovisa en räntevinstpå för en lika storförsäljningsvolym efterföljande år. Redandå ifrågasatte utskottet trovärdigheten idetta antagande, och när nu motionärernafördubblat sitt bud framstår denna kritiksom än mer berättigad. En så storräntevinst som kanman nämligen i princip bara uppnå omminst hälften av de tillkommandeförsäljningsinkomsterna har tillförtsstatsbudgeten senast nästaår. Skulle man forcera en försäljning pådetta vis riskerar man att slumpa bortvärdefulla gemensamma tillgångar medstora förluster för skattebetalarna.Motionärerna hävdar också att bådeinkomster och utgifter i deras budgetalternativ är lägre än i regeringensalternativ. Det kristdemokratiskabudgetförslaget sägs därför minskastatsfinansernas konjunkturkänslighet.Inte heller i detta avseende kanutskottet dela motionärernas uppfattning.Visserligen redovisar motionärerna ettförslag till statsbudget vars omslutningär lägre än regeringens, men den lägreomslutningen förklaras främst av attmotionärerna valt att nettoredovisamerparten av sina överföringar tillkommunsektorn som en negativ post påstatsbudgetens inkomstsida.Kristdemokraterna presenterar imotionen ett antal förslag som indirektfår mycket långtgående återverkningar påkommunernas ekonomi. I enlighet medfinansieringsprincipen skall kommunernakompenseras för sådana förändringar, ochnormalt görs detta mot ramanslagetGenerellt statsbidrag till kommuner ochlandsting som finns uppfört påutgiftsområde 25 Allmänna bidrag tillkommuner. Av en reglering på sammanlagt42,2002 har emellertidKristdemokraterna valt att redovisaendast pådetta sätt. Resterande 42 miljarderkronor redovisas som en utgift påstatsbudgetens inkomstsida. hardenna avräkning mot inkomsttiteln ökattill och i detkristdemokratiska budgetalternativetkommer statsbudgetens omslutning då attminska lika mycket.Om i stället hadeföljt gängse praxis och redovisatsamtliga överföringar till kommunerna påutgiftsområde 25, skulle partiets ram fördetta utgiftsområde liksom taket för destatliga utgifterna behövt höjas med 60miljarder kronor 2004. Nivån påKristdemokraternas statliga utgiftstakskulle då ha hamnat betydligt över intebara övriga oppositionspartiersmotsvarande tak utan också 36 miljarderkronor över regeringens.Enligt utskottets mening är detangeläget att man på olika sätt försökerkomma till rätta med statsfinansernaskonjunkturkänslighet. Men detta uppnåsverkligen inte genom att man i stor skalabörjar nettoredovisa utgifter motinkomster och på grundval av en på dettasätt minskad budgetomslutning hävdar attstatsfinansernas konjunkturkänslighetkommer att avta.Utskottet har tidigare starktkritiserat för dettaförfarande. Det var i sambandmed utskottets behandling avbudgetpropositionen . Kritikenomfattade då även ochFolkpartiet som på snarlikt sätt hadevalt att reglera en betydande del av sinaöverföringar till kommunsektorn mot eninkomsttitel. Utskottet framhöll attförfarandet stred mot budgetlagens(1996:1059) föreskrifter om att statensinkomster och utgifter skall redovisasbrutto på statsbudgeten.Bruttoredovisningskravet är dessutom enav de grundläggande principer som hargenomsyrat budgetbehandlingen undersenare år. Utan en bruttoredovisning blirbudgetförslagen inte lika tydliga.Genomlysningen av budgeten, eller desstransparens, försämras. Så t.ex. går detinte att av budgeten utläsa hur storomfattning kommunöverföringarna har om denettoredovisas mot en inkomsttitel.Centerpartiet och har isina nu framlagda budgetförslag beaktatutskottets kritik och redovisar sinaöverföringar till kommunsektorn på ettkorrekt sätt över utgiftsområde 25.Därmed är nu det endaparti som i det här avseendet framhärdari att bryta mot budgetlagens krav påbruttoredovisning. Till saken hör att defyra oppositionspartierna gemensamt villåterställa full avdragsrätt för denallmänna pensionsavgiften samt införarätt till avdrag för styrktabarnomsorgskostnader. Kompensationen tillkommunerna för det skattebortfall dettager upphov till uppgår till ca 11miljarder kronor och redovisas avModerata samlingspartiet, Centerpartietoch på ett korrekt sätt påutgiftsområde 25. Kristdemokraternadäremot har även beträffande dessa bådaförslag valt att nettoredovisakommunkompensationen mot statsbudgetensinkomster.