bet · GO01KU23 · 2001-05-31 00:00:00 — För beredningen av dessaärenden är det naturligt att även ifortsättningen inhämta de berördautskottens synpunkter.Slutligen tar finansutskottet uppfrågan om en ändring i regeringsformen.Problem kan uppstå under valår medregeringsskiften omregeringsförhandlingarna drar ut påtiden. I så fall får enligt kommitt,nalternativa beredningssätt tillämpas,beroende på den aktuella situationen.Finansutskottet vill mot denna bakgrunduppmärksamma att ytterst kan densituationen inträffa att intehinner avsluta budgetregleringen förebudgetårets början. Detta har förutsettsi 9 kap. 4 õ regeringsformen somföreskriver att om budgetre-gleringenligt 3 õ icke hinner avslutas förebudgetperiodens början, bestämmerriksdagen i den omfattning som behövs omanslag för tiden till dessbudgetregleringen för perioden slutföres.Vidare gäller att kan uppdra åtfinansutskottet att fatta sådant beslutpå vägnar.Enligt finansutskottets mening kan detvara en opraktisk ordning att beslutförst skall fattas för en period omen, två eller , till dessatt budgetregleringen hinnerslutföras, och sedan skall ett nyttbeslut fattas för återstoden av året.Detta kommer att innebära attregeringen måste utfärda ettregleringsbrev för den ena periodenoch sedan ett annat för den andraperioden. Osäkerhet kan uppkomma omhur medlen bör fördelas mellanperioderna och hur enavstämning bör göras mellan de bådaperioderna. För att inte i förvägonödigtvis behöva binda sig för att ensådan uppdelning av budgetåret skallgöras, bör i stället denna fråga kunnaavgöras och bedömas när en sådansituation inträffar. Finansutskottetförordar därför att paragrafen istället får följande lydelse:Om budgetreglering enligt 3 õ ickehinner avslutas före budgetperiodensbörjan, bestämmer i denomfattning som behövs om anslag förbudgetperioden. kan uppdraåt finansutskottet att fatta sådantbeslut på vägnar.I en avvikande mening (s) framhålls attRiksdagskommitt,ns insatser mot onödigtdubbelarbete innebär att kvaliteten ibudgetbehandlingen allvarligt hotas. Detvanskliga med Riksdagskommitt,ns förslagär enligt den avvikande meningen att denekonomiska vårpropositionen utarmas påsitt innehåll och därmed får endramatiskt minskad betydelse i detsamlade budgetarbetet. Kommitt,ns förslagatt samtliga övergripande restriktioner ibudgetarbetet - såväl utgiftstak ochsaldomål som preliminära ramar förutgiftsområden - skall sättas underhösten innebär att vårpropositionenkommer att förlora sin betydelse somcentralt finanspolitiskt ochbudgetpolitiskt instrument. Detta ter siganmärkningsvärt inte minst mot bakgrundav att kommitt,n föreslår attvårpropositionen skall görasobligatorisk.Kommitt,ns förslag innebär konkret attriksdagen skall försökafastställa riktlinjerna för denekonomiska politiken och förbudgetpolitiken utan att riksdagensamtidigt tar beslut om saldomål och omutgiftstak för staten och för offentligsektor. Därmed riskerar riktlinjerna förden ekonomiska politiken ochbudgetpolitiken som regeringen skallpresentera i vårpropositionen att enbartbli politiska ambitioner, utan förankringoch utan styreffekt. Detta kan efter handleda till en minskad tilltro till finans-och budgetpolitiken. En budgetbehandlingsom sker i olika omgångar kan ge tid åteftertanke och fördjupade analyser. Utanbeslut om exempelvisutgiftstaket riskerar budgetpolitiken attbli mera kortsiktig.I kommitt,ns förslag har konsekvensernaför regeringen inte belysts tillräckligtoch tillräcklig hänsyn har inte tagitstill regeringens behov. Det är av störstabetydelse att och regeringenkommer överens om en gemensam ordning förbudgetpolitiken. Vårpropositionensbristande konkretion innebär att denallmänt förlorar i betydelse förregeringens fortsatta budgetberedning.Därmed kan statsmakternas kontroll avutgiftsutvecklingen komma att bli sämre.Ytterligare ett stort problem uppstår isamband med riktlinjerna för denkommunala ekonomin. kan riksdagenunder våren fastställa tydliga riktlinjerför den kommunala ekonomin, vilket är avgrundläggande betydelse för kommunernasekonomiska planering. Hur detta skallkunna hanteras på tillfredsställande sätti fortsättningen är inte tillräckligtklarlagt av Riksdagskommitt,n.Vidare framhålls i den avvikandemeningen att kommitt,n borde ha tagitbetydligt mera allvarligt på förslagetatt åtminstone under ett valår låta deekonomisk-politiska riktlinjernainnefatta även beslut om utgiftstak ochmål för det finansiella sparandet. Dettaförslag har också den fördelen attoppositionen skulle kunna vara bättreförberedd inför ett eventuelltregeringsskifte efter valet.Med den nuvarande ordningen är detenligt den avvikande meningen mycketliten risk för att skullemisslyckas med att besluta om budgeteninnan budgetperioden börjar. MedRiksdagskommitt,ns förslag ökar risken. Istället för att anpassa regeringsformentill Riksdagskommitt,ns försämringarborde man försöka ändraRiksdagskommitt,ns förslag så att riskenför ett sådant misslyckande inte ökar iförhållande till dagens situation.Sammanfattningsvis framhålls i denavvikande meningen att det går attytterligare förbättra budgetprocessen. Isin iver att begränsa tidsåtgången förbudgetprocessen går emellertidRiksdagskommitt,n alldeles för långt. Somen följd av detta riskerar man att fåproblem på en rad områden:Långsiktigheten i budgetarbetetförsvagas. Fastheten i budgetprocessenundermineras. Regeringens arbete medbudgeten försvåras. Kvaliteten iriksdagens beslut försämras. Kommunernafår sämre möjligheter att bedöma deekonomiska förutsättningarna för sinverksamhet. Och värst av allt: Väljarnasmöjligheter att bedöma de politiskaalternativen riskerar att försämras,vilket kan vara till stor skada för vårdemokrati.I ett särskilt yttrande (fp) framhållsatt till skillnad från Riksdagskommitt,nsförslag bör de ekonomisk- ochbudgetpolitiska riktlinjerna ges ettkonkret och fast innehåll även vidberedningen och därför innehållaen redovisning av skattepolitikensinriktning, utgiftstak och mål för detfinansiella sparandet . I annat fall riskerar riktlinjernaatt få samma allmänna och oprecisainnebörd som före reformeringen avbudgetprocessen då beslut omövergripande riktlinjer hade mycket litenbetydelse för inriktningen avbudgetarbetet och den ekonomiskapolitiken.Det är också enligt yttrandet angelägetatt de långsiktiga och övergripandefrågorna övervägs och bereds skilda frånde kortsiktiga och mer detaljeradefrågorna som behandlas i samband medbudgetpropositionen. I annat falltenderar de att komma i skymundan och fåstå tillbaka för de kortsiktiga frågorna.Dessutom framstår alltid ett tak förutgifterna som för lågt när det ställsmot de utgifter som skall rymmasdärunder. Det finns därmed en risk föratt taken inte kommer att bedömas utifrånde övergripande perspektiven omsamhällsekonomiskt utrymme ochlångsiktiga åtaganden. Tilltron tillfastheten i budgetpolitiken kan därmedkomma att ifrågasättas. Dessa frågor bördärför ingå i de ekonomisk-politiskariktlinjer som behandlas av påvåren. Det är viktigt att regeringen ipropositionen inte tar uppbudgetens detaljer utan att fördjupningensker först . I annat falltvingas till att behandla dessafrågor både vår och höst.Konstitutionsutskottets ställningstagandeKonstitutionsutskottet delarriksdagsstyrelsens och finansutskottetsuppfattning att dubbelarbetet vår ochhöst bör undvikas. Utrymme bör skapas såatt våren kan ägnas åt de övergripandeoch långsiktiga frågorna. Om preliminärfördelning av utgifterna påutgiftsområden inte sker behöverde olika fackutskottens tid inte även dåtas i anspråk för beredningen av fråganom ramarna för de olika utgiftsområdena.Konstitutionsutskottet delar vidarefinansutskottets mening att den stramhetsom behövs för att skapa stadga ochlångsiktighet i det interna budgetarbeteti bör kunna åstadkommaspå annat sätt än genom att preliminäraramar beslutas . Regeringen börkunna styra budgetarbetet med sammafasthet genom internt beslutadeutgiftsramar.Riksdagsbehandlingen bör somriksdagsstyrelsen och finansutskottetframhållit ägnas åt makroekonomiskabedömningar av den ekonomiskautvecklingen samt åt en övergripandeideologisk diskussion med utgångspunkt ide samlade politiska alternativen för denekonomiska politiken på medellång ochlång sikt. Förslaget till riksdagsbesluti propositionen bör innehållaförslag till riktlinjer för denekonomiska politiken och förbudgetpolitiken medan självabudgetarbetet bör koncentreras tillhösten. För att undvika dubbelarbete börregeringen förelägga förslag omutgifts-tak för år tre först i sambandmed budgetpropositionen. Lagen(1996:1059) om statsbudgeten bör ändras ienlighet med vad riksdagsstyrelsenföreslagit (yrkande 3). Utskottettillstyrker vidare riksdagsstyrelsensförslag till lag om ändring iregeringsformen samt förslag till lag omändring i riksdagsordningen i denna del(yrkandena 1 samt 2 i denna del).Konstitutionsutskottet anser vidare ilikhet med finansutskottet och motbakgrund av vad remissinstanserna anförtatt det är angeläget att redan nu beslutaom att en utvärdering bör göras efternågra år om vilka effekter somomläggningen har inneburit såväl vadgäller budgetprocessens innehåll ochbudgetmässiga resultat som vad gäller dearbetsmässiga konsekvenserna förriksdagen. Enligt konstitutionsutskottetsmening bör en sådan utvärdering innefattade erfarenheter som då vunnits inomriksdagen. Detta bör ges regeringen tillkänna.Konstitutionsutskottet gör inte någonannan bedömning än finansutskottet närdet gäller värdet av attriksdagsbehandlingen äveninnefattar riktlinjer för skattepolitikenliksom regeringens bedömning avutvecklingen av den kommunala sektornsekonomi och förslag till tydligariktlinjer för inriktningen av denkommunala ekonomin på längre sikt.Finansutskottet anser att det börövervägas att ersätta benämningen Denekonomiska vårpropositionen medbenämningen Riktlinjer för den ekonomiskapolitiken. tar också uppfrågan om en ändring i 9 kap. 4 õregeringsformen i syfte att riksdageninte i förväg skall behöva binda sig fören viss uppdelning av budgetåret i detfall budgetregleringen inte hinnerslutföras . Konstitutionsutskottetsom inte är berett att nu föreslå dessaändringar anser att en lämplig ordning äratt dessa frågor i samråd medRegeringskansliet utreds avRiksdagskommitt,n i dess fortsattaarbete. Detta bör ges riksdagsstyrelsentill känna.Utskottet tillstyrkerriksdagsstyrelsens förslag att riksdagenskall uppdra åt riksdagsstyrelsen attinom riksdagsförvaltningen utvecklamöjligheten att bedöma desamhällsekonomiska konsekvenserna avolika budgetförslag. Riksdagsstyrelsensförslag 2000/01:RS1 yrkande 4 tillstyrks.När det gäller frågan om särskildaresultatskrivelser från regeringen harskilda uppfattningar redovisats frånremissinstanserna. revisorerger uttryck för en positiv syn medanLunds universitets juridiska ochstatsvetenskapliga institutioner samtStockholms universitetsstatsvetenskapliga institution uttryckeren tveksam eller negativ inställning.Enligt universitetsstatsvetenskapliga institution riskerarsärskilda resultatskrivelser attförstärka orienteringen mot resultat sompå ett eller annat sätt kan kvantifieras.Utskottet delar dock riksdagsstyrelsensmening att uppföljning och utvärderingbör bli en integrerad del avbudgetprocessen och att förutsättningarnaför detta skulle förbättras avsevärt omregeringen avlämnarresultatskrivelser för allautgiftsområden. Resultatinformationen kanutgöra ett viktigt beslutsunderlag iutskottens beredning av förslagen ibudgetpropositionen. Det får i förstahand ankomma på regeringen att avgöravilka verksamheter som skall redovisas iskrivelserna, även om det somEkonomistyrningsverket framhåller ärangeläget att utskotten kan utveckla sinkompetens som beställare och mottagare avrelevant resultatinformation. Utskottetanser i likhet med riksdagsstyrelsen attriksdagen som sin mening bör geregeringen till känna vadRiksdagskommitt,n anfört om särskildaresultatskrivelser. Riksdagsstyrelsensförslag 2000/01:RS1 yrkande 5 tillstyrks.Vidare förordar utskottet att riksdagensom sin mening ger regeringen till kännavad kommitt,n anfört om lagrådsgranskningav skatteförslag i budgetpropositionen.Riksdagsstyrelsens förslag 2000/01:RS1yrkande 6 tillstyrks följaktligen.När det gäller frågan om ensammanhållen budgetdebatt delarkonstitutionsutskottet kommitt,nsbedömning att det ligger i ärendets naturatt göra avvägningar mellan olika ändamålsom ryms inom utgiftsområdet. En ämnesindelad debatt kan försvåra den avvägninginom utgiftsområdet som är önskvärd. Detär vidare angeläget att övergå från attdiskutera detaljer till mer övergripandefrågor. Uppläggningen av kammarensöverläggningar är dock en fråga förtalmannen efter samråd med de särskildaföreträdarna för partigrupperna.Utskottet är således inte berett atttillstyrka att budgetdebatterna hållsämnesindelade. Motion 2000/01:K5 yrkande1 avstyrks.När det gäller motionsyrkandet omanhopningen av propositioner och synnerliga skäl för avstegfrån planeringen vill utskottet hänvisatill att frågan behandlats vid upprepadetillfällen av utskottet, senast i oktober2000 (bet. 2000/01:KU4) med anledning avmotioner från den allmänna motionstiden.Utskottet delade då motionärernasuppfattning om vikten av en någorlundajämn arbetsbelastning under riksdagsåret.Det framhölls dock att det var talmannensansvar att efter överläggning iriksdagsstyrelsen och samråd med desärskilda företrädarna för partigruppernaårligen planera riksdagsarbetet.Talmannen och riksdagsstyrelsen följerarbetsbelastningens utveckling, och detförekommer regelbundna kontakter medRegeringskansliet för att söka åstadkommaen lämplig fördelning över tiden avpropositionernas överlämnande. Utskottetvar inte berett att föreslå ändringar ide regler och riktlinjer som styrutrymmet för arbetsplaneringen.Riksdagskommitt,n framhåller att detpågår ett arbete i isamarbete med när det gällerett jämnare propositionsavlämnande isyfte att minska anhopningen avpropositioner . I stället börpropositionerna lämnas under periodennovember till och med februari. En sådanförändring skulle dels minskabelastningen för oppositionspartierna attskriva följdmotioner under enkoncentrerad period, dels göra detmöjligt för utskotten och kammare attarbeta med fler propositioner i början avvårsessionen. Utskottet delar kommitt,nsuppfattning att det är angeläget attregeringens ansträngningar att undvikaanhopningar av propositioner i riksdagenfortsätter. Enligt utskottets mening ärett tillkännagivande till regeringen ifrågan dock inte påkallat. Motionen K5yrkande 2 avstyrks.Uppföljning och utvärderingUtskottets förslag i korthetUtskottet tillstyrkerriksdagsstyrelsens förslag attuppgiften att följa upp och utvärderariksdagsbeslut skall regleras iriksdagsordningen. Utskottettillstyrker den handlingsplan för detfortsatta arbetet med uppföljning ochutvärdering som föreslagits avriksdagsstyrelsen. Handlingsplaneninnefattar bl.a. inrättandet av ensärskild stödfunktion för utskottensarbete med uppföljning och utvärderingoch ökade resurser.FörslagetRiksdagsstyrelsen anser att iökad utsträckning skall följa upp ochutvärdera fattade beslut för attåstadkomma ett bättre berednings- ochbeslutsunderlag i den politiska styr- ochbeslutsprocessen. Från konstitutionellautgångspunkter har ettövergripande ansvar, och får meduppföljning och utvärdering av tidigarefattade beslut möjlighet att prövainnehållet i och ta ställning till de - iförsta hand - övergripande mål som ärfastlagda på olika politikområden. Enhandlingsplan för det fortsatta arbetetmed uppföljning och utvärdering förordas.Följande inslag föreslås.1. Av riksdagsordningen skall framgå attutskotten skall följa upp och utvärderariksdagsbeslut.2. En förbättrad verksamhetsplaneringmåste åstadkommas i utskottsarbetet.3. Utskotten måste bli mer aktiva och taett större ansvar för att ta initiativtill uppföljnings- ochutvärderingsaktiviteter.4. Ett återkommande erfarenhetsutbyte börske inom ramen för ordförandekonferensensverksamhet.5. Ökad systematik iresultatinformationen bör tillämpas äveni andra propositioner änbudgetpropositionen.6. En särskild stödfunktion förutskottens arbete med uppföljning ochutvärdering bör inrättas.7. Högre krav på utskottensverksamhetsberättelser.9. Ökade resurser för uppföljnings- ochutvärderingsarbetet.Att följa upp och utvärderariksdagsbeslut är enligtriksdagsstyrelsen att betrakta som en deli utövandet av riksdagenskonstitutionella befogenheter.Uppföljnings- och utvärderingsarbetetutgör en integrerad del iberedningsarbetet genom att man inför nyabeslut följer upp mål och resultat ellerandra förhållanden i tidigare beslut.Riksdagsutredningen berörde år 1993behovet av en särskild lagreglering idenna del (I, juni1993, s. 112-113) och betonade attförarbetena till den gällandeförfattningen förutsatte att utskottenskulle ha betydelsefulla uppgifter igranskningen av den statliga verksamhetenoch i utövandet av riksdagenskontrollmakt. Bland annat betonades iförarbetena "att den nya, påämnesindelningen grundadeutskottsorganisationen lämpade sig välför en kontinuerlig granskning avresultatet av den statligareformverksamheten".Enligt riksdagsstyrelsen finns det -trots påpekandet från Riksdagsutredningen- behov av att detta ansvar blirklargjort på ett tydligare sätt än genomde resonemang som fördes i samband medförfattningsarbetet. Enligtriksdagsstyrelsens uppfattning bör detinföras en ny bestämmelse i 4 kap. 16 õriksdagsordningen med innebörd att iutskottens beredning av ärenden skallingå uppgiften att följa upp ochutvärdera riksdagsbeslut inom deämnesområden som för varje utskott angesi 4 kap. 4-6 õõ med tillhörandetilläggsbestämmelser.En förbättrad verksamhetsplanering behövsi utskottsarbetet. I utskottens planeringskall ingå de strategiska beslutspunktersom kan urskiljas i utskottets arbete,t.ex. när större propositioner ochmotionsbetänkanden skall läggas fram. Iutskottens verksamhetsplanering börvidare ingå en strategi förinformationsförsörjningen. En sådanstrategi bygger på att utskotten självaväljer ut teman som skall vara styrandeför de områden som skall väljas ut förfördjupande uppföljningar ochutvärderingar. Det kan också finnasfrågor som täcker flera utskottsberedningsområden, och samarbete överutskottsgränserna kan aktualiseras. Ettmer tematiskt arbetssätt bör enligtreferensgruppen prövas i utskottens ochriksdagens arbete.När det gäller inriktningen påutskottens uppföljnings- ochutvärderingsarbete anserRiksdagskommitt,n att utskotten måste blimer aktiva och ta ett större ansvar föratt ta initiativ till uppföljnings- ochutvärderingsaktiviteter. Ledamöterna -med sina breda kontaktytor i samhället -och utskottspresidierna måste bli merdrivande när det gäller uppföljning ochutvärdering av beslut. Äventjänstemännen vid utskottskanslierna börkunna spela en aktivare roll.Ett återkommande erfarenhetsutbyte börkunna ske inom ramen förordförandekonferensens verksamhet. Därkan samråd också äga rum om behovet avutskottsövergripande uppföljningar ochutvärderingar.En motsvarande systematik medresultatinformation som återfinns ibudgetpropositionen bör också tillämpas iandra propositioner. En mer enhetligutformning av utskottsbetänkanden börövervägas. Uppföljnings- ochutvärderingsinformation bör i tillämpligafall vara en obligatorisk del av ettutskottsbetänkande. Formerna för enfördjupad samverkan i resultatdialogenmellan riksdagsutskotten ochRegeringskansliet bör utvecklasytterligare. Inom ramen för denna dialogbör tydliga krav ställas från riksdagenssida om resultatredovisningens form ochinnehåll.En stödfunktion behövs för att anordnautbildningar och seminarier samt för attge stöd till utskottensutvärderingsarbete. I detta stöd skallligga att förfoga överbeställningskompetens och ekonomiskaresurser för upphandling för de fall ettutskott och dess kansli skall ta externautförare i anspråk för ett uppdrag.Vidare skall funktionen tillhandahållabåde ett metodologiskt och praktisktstöd. kanenligt kommitt,ns uppfattning få enförstärkt roll när det gäller att vara enresurs för utskotten i uppföljnings- ochutvärderingsarbetet.Det bör genomföras utbildningsinsatsersom tar sikte på att förbättrahanteringen och inhämtandet avbeslutsinformation, att analyseramålformuleringar ochresultatredovisningar, att utarbetarutiner för en förbättrad resultatdialogmed och på hur denegeninitierade uppföljnings- ochutvärderingsverksamheten vid utskottenskall ledas.Ökad uppmärksamhet måste enligtkommitt,n ägnas utformningen avutskottens verksamhetsberättelser. Avsärskilt intresse är en redovisning avutskottens arbete med EU-frågor ochuppföljning och utvärdering. Iverksamhetsberättelserna bör också finnasen redovisning av tillkännagivanden ochutskottsinitiativ, liksom en redovisningav utskottets förslag till ändringar iregeringens förslag. Sammantaget innebärdetta att en mer samlad och fullständigbild ges av utskottens verksamhet.Generella riktlinjer bör gälla för hurverksamhetsberättelserna skall utformas.Verksamhetsberättelserna bör görastillgängliga i Rixlex och publiceras,förutom i den inbundna delen avutskottsbetänkanden i riksdagstrycket, ien egen publikation. Det bör varaobligatoriskt att utskotten avgerverksamhetsberättelse efter avslutatverksamhetsår.RemissvarenJustitieombudsmannen framhåller attutskottens uppföljnings- ochutvärderingsaktiviteter bör sättas in idet större sammanhang som följer avriksdagens kontrolluppgifter. Härvid börrollfördelningen mellan de olikaaktörerna, i första hand Riksrevisionenoch utskotten, penetreras, så att manundviker oklarheter i ansvarsfördelningenmed därav följande risker fördubbelarbete.Riksdagens revisorer framhåller att detpå tjänstemannaplanet under ett antal årägt rum samverkan mellan utskotten ochriksdagens revisorer för insatser inomområdet uppföljning och utvärdering.Verksamheten, som varit av begränsadkaraktär, har fungerattillfredsställande. Riksdagskommitt,nsförslag att stödet till utskotten nuskall ske i andra former ligger helt ilinje med ambitionerna att klargörarollfördelningen mellan utskotten ochrevisorerna och beslutet att år 2003inrätta en ny revisionsmyndighet.Revisorerna uttalar sin tveksamhet motatt utskotten samverkar i merövergripande studier av tidigare fattadebeslut. I motsats till riksdagensrevisorers arbete bör utskottens arbetemed uppföljning och utvärdering varafrämst ämnes- och områdesinriktat ochavse mer begränsade projekt. Annars finnsrisker för oklara gränser mellanutskotten och revisionen.Riksrevsionsverket understryker att detangelägna och ökade engagemanget iuppföljning och utvärdering inte bör ledatill att blir överbelastad meddetaljinformation. Verket pekar också påatt utvecklingen inom detförvaltningspolitiska området är exempelpå en fråga som förtjänar attuppmärksammas mer av genombl.a. riktade uppföljnings- ochutvärderingsinsatser. Slutligen framhållsatt en utbyggd revision med möjlighet attgranska måluppfyllelse, effektivitet ochekonomiförvaltning i statlig och statligtfinansierad verksamhet förbättrarriksdagens förutsättningar förkunskapsåterföring och kontroll.Ekonomistyrningsverket välkomnarförslagen till åtgärder för att stärkaoch tydliggöra uppföljning ochutvärderingUppsala universitet, juridiskainstitutionen, understryker vikten av attriksdagen får resurser för att kunnaföreta uppföljning och utvärdering itillfredsställande omfattning på egenhand. Bara på det sättet kan riksdagenskonstitutionella roller som högstabeslutsfattare och kontrollorgan fyllaspå ett tillfredsställande vis.Statsvetenskapliga institutionen anföratt till den reformeraderevisionsverksamheten under ochden gängse möjligheten att begära attregeringen initierar utredningar föreslåsnu ytterligare en utrednings-,uppföljnings- ochutvärderingsorganisation som ärutskottsstyrd. Vilka konsekvenser för denpolitiska verksamheten denna utvecklingmot "funktionell federalism" kan ha harknappast belysts.Lunds universitet, juridiskafakulteten, anser att det snart bör skeen samlad större översyn av frågor sompåverkar funktionsfördelningen mellanstatsorganen. Till dess en sådan översynär genomförd bör försiktighet iakttas medförändringar.