bet · GO01NU7 · 2001-03-20 00:00:00 — Spridningseffekter har i ettflertal fall uppstått i form av civila tillämpningarav tekniken inom den övriga industrin och genomcivil användning i samhället, anförde utskottet. Denhöga tekniska nivån grundar sig bl.a. på ett välfungerande samspel mellan forskning ochindustriproduktion. Inom delar av försvarsindustrinär den civila verksamheten av större omfattning änden rent militära verksamheten, konstateradeutskottet.När det svenska försvaret reduceras i storlek ochges en något annan inriktning får det självfalletkonsekvenser för den svenskaförsvarsmaterielindustrin, noterade utskottetvidare. Det blir inte längre möjligt attupprätthålla en bred inhemsk materielförsörjninginom de skisserade budgetramarna. Näringsutskottetfann det naturligt att materielförsörjningenanpassas till det nya säkerhetspolitiska läget ochtill den nya försvarsorganisationens behov.Utskottet framhöll vidare, med hänvisning till vadsom sades i den aktuella propositionen, att denframtida industriella förmågan hos svenskförsvarsindustri i väsentlig omfattning skulle kommaatt baseras på ömsesidiga industriella beroendenöver nationsgränserna och på ett ökat mellanstatligtsamarbete på materielområdet. Utskottet hade ingetatt erinra mot vad som sades i propositionen omvikten av ökat mellanstatligt samarbete påmaterielområdet. Utskottet pekade dock på betydelsenav att den del av den gemensamma produktion som kankomma i fråga och som är grundad på svensk teknikoch svenskt kunnande i så hög grad som möjligt blirplacerad i . Utan att gå in på frågan omriktlinjer för den svenska krigsmaterielexporten,som inte är en fråga för näringsutskottet att taställning till, välkomnade utskottet vad somanfördes i propositionen om att regeringen skulle seöver om nuvarande stöd till den svenskaförsvarsindustrins exportansträngningar och tillinternationell samverkan är tillräckligt. Vidare ärdet angeläget att svensk försvarsindustri får deltapå likvärdiga villkor i den europeiskaomstruktureringen på försvarsmaterielområdet,anförde utskottet. Med sin höga kompetens inom fleraområden torde den svenska försvarsindustrin ha godamöjligheter att vara en attraktiv partner i denförestående europeiska omstruktureringen påmaterielområdet, sade utskottet.Det är ofrånkomligt att de minskandematerielbeställningarna från det svenska försvaretkommer att medföra stora påfrestningar för densvenska försvarsindustrin, anförde utskottet vidare.Även om ansvaret för omstruktureringen avförsvarsindustrin i väsentlig del vilar på företagenhar staten som huvudsaklig beställare avförsvarsmateriel ett stort ansvar för att möjliggöraoch underlätta denna omstrukturering. I likhet medregeringen ansåg näringsutskottet att statsmakternaunder en övergångsperiod genom lämpliga utvecklings-och anskaffningsuppdrag kan underlätta omställningenhos sådan industri som av försvarspolitiska skäl ärav intresse för framtiden. Vidare noterade utskottetvad regeringen framhållit ekonomiskavårproposition om att försvarsbeslutet kommer attinnebära påfrestningar på ett antal orter i Sverigeoch att en särskild arbetsgrupp tillsatts meduppdrag att förbereda eventuella åtgärder för attdämpa effekterna av denna omställning.Regeringen har i olika sammanhang framhållit attdet allmänt är en uppgift för försvarsindustrin attanpassa sig till ändrade förhållanden, på samma sättsom gäller för annan industri. Regeringen har därvidkoncentrerat sina insatser till att skapaförutsättningar för bibehållande av sådan kompetenssom erfordras av försvars- och säkerhetspolitiskaskäl. Utvecklingen visar, enligtuppgift från , att svenskförsvarsindustri ökat andelen civil produktion.Några särskilda skäl för att från regeringens sidaupprätta planer för en sådan omställning anses inteföreligga. Staten har inte heller möjlighet attallmänt stödja övergång till civil produktion, bl.a.på grund av internationella statsstödsregler.Regeringen har lagt fram proposition2000/01:49 om ett ramavtal om åtgärder för attunderlätta omstrukturering och drift av deneuropeiska försvarsindustrin. I propositionenföreslås att skall godkänna ett sådantramavtal mellan , , ,och . Regeringen välkomnarsammanfattningsvis den försvarsindustriellaförändringsprocess som inletts i Europa.Försvarsindustrins internationalisering är enförutsättning för att skall kunna bevaraindustrikapacitet och säkra försvarsmaktensmaterielförsörjning med bibehållande av den militäraalliansfriheten. Internationellt samarbete ger ocksåde bästa förutsättningarna för en ekonomiskteffektiv försvarsindustri, sägs det. Regeringenbedömer att europeiskt industrisamarbete kommer attunderlätta och påskynda avvecklingen av denexportdrivande överkapacitet som för närvarandeföreligger i europeisk försvarsindustri. Av såvälsäkerhetspolitiska som försvars- ochindustripolitiska skäl är det av stort värde attSverige deltar i den omstrukturering som måste ägarum i , säger regeringen. (bet.2000/01:UU8) väntas fatta beslut i ärendet inomkort.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets mening är det i första hand enuppgift för de berörda försvarsindustriföretagen attanpassa sin verksamhet till de ändrade villkor somgäller för dessa företag. Näringspolitiken bör i såstor utsträckning som möjligt ha en generellutformning och inte inriktas på enskilda branscher.Olika existerande aktiviteter och insatser på denärings- och arbetsmarknadspolitiska områdena föratt främja startande av nya företag och utvecklingav befintliga småföretag står självfallet tillförfogande även för potentiella och befintligaföretag inom försvarsindustrin. Härigenom kanförsvarsindustriföretags ansträngningar att förändrasin verksamhet i riktning mot civil produktionstödjas. Enligt uppgift har den svenskaförsvarsindustrin ökat sin civila produktion undersenare år.När det gäller försvarsindustrins fortsattaproduktion med inriktning på de traditionellaförsvars- och säkerhetspolitiska områdena noterarutskottet att regeringen har lagt fram enproposition om ett ramavtal om åtgärder för attunderlätta omstrukturering och drift av deneuropeiska försvarsindustrin. Utskottet vill härviderinra om tidigare framförda synpunkter på vikten avatt svensk försvarsindustri ges möjlighet att deltapå likvärdiga villkor i den europeiskaomstruktureringen på försvarsmaterielområdet. Medsin höga kompetens inom flera områden torde densvenska försvarsindustrin ha goda möjligheter attvara en attraktiv partner i den europeiskaomstruktureringen på materielområdet. Med detanförda avstyrks motion 1999/2000:N334 (s).AuktorisationNäringslicensUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om införande avnäringslicens. Utskottet anser inte att ettgenerellt ingrepp i näringsfriheten är rättväg att gå för att komma till rätta med dentyp av problem som kan uppstå genom ekonomiskbrottslighet.MotionenI motion 2000/01:N354 (s) föreslås attBranschsaneringsutredningens förslag om införande aven näringslicens skall genomföras. Licensprincipenbör prövas över ett brett fält av näringar, ansermotionären. Han hävdar att ekonomiska brott förnärvarande tillhör vardagen i inom näringaravseende åkerier, taxi, hotell, restauranger,fastigheter, torghandel och handel med begagnadevaror. De vanligaste felen som dessa företagare görär att undanhålla skatt i form av preliminärskattför anställda, att underlåta att betalaarbetsgivaravgifter och att undandramervärdesskatteinbetalningar, säger motionären. Hanmenar att lagstiftningen måste ha som mål att sättastopp för ekobrottslingar men också att se till attåstadkomma ett system som en företagare kan kännasig förtrogen med. Ett sådant system bör varaenkelt, t.ex. bör ett fåtal varianter av licenserförekomma, och dispenser, nedsättningar, undantag,etc. bör inte fungera som en form av staket runtsystemet, anför motionären.Vissa kompletterande uppgifterDen övergripande principen för näringsverksamhet iSverige är den fria etableringsrätten. Förekommandelagstadgade auktorisationer är i princip inriktadepå yrkesutövare av verksamheter och inte på rättenatt driva näring inom aktuell verksamhet. Såledesavser t.ex. auktorisation av revisorerutbildningskrav och vandelskrav avseende denenskilda auktoriserade revisorn, medan ägande ochledning av revisionsföretag är oreglerade.En lagstadgad auktorisation tillgrips i huvudsakendast för att säkerställa medborgarnas liv, hälsaoch säkerhet. I vissa fall krävs tillstånd förnäringsverksamhet då stora ekonomiska värden står påspel, t.ex. bankverksamhet ochförsäkringsverksamhet, och om vanskötsel kan ledatill att förtroendet för vitala delar avsamhällssystemet kan störas.I några fall förekommer krav på tillståndsprövningför att bedriva aktivitet inom vissnäringsverksamhet. Inom restaurangverksamhet finnskrav på serveringstillstånd för att säkerställa attkrav som är förenade med utskänkning avalkoholhaltiga drycker uppfylls (SFS 1994:1738, 6kap.). Detta är således inte en förrestaurangverksamhet generell tillståndsprövning.För yrkesmässig trafik finns en tillståndsprövninginriktad på yrkeskunnande, ekonomiska förhållandenoch gott anseende. För taxiförare tillkommer krav påtaxiförarlegitimation, vars primära syfte är atttillförsäkra taxikunderna säkra transporter (SFS1998:779).För skydd av konsumenter vid köp av varor ochtjänster finns möjlighet att anmäla tvister mednäringsidkare hos har möjlighet att lämna rekommendationer.Avgränsningen av nämndens ansvarsområde framgår avförordningen (1988:1583) med instruktion förAllmänna reklamationsnämnden. I sista hand måstetvister lösas genom civilrättslig process av denenskilda konsumenten. Normalt följer näringsidkarnanämndens rekommendationer.Frågan om tillståndskrav för etablering av vissanäringsverksamheter har utretts avBranschsaneringsutredningen, som har avlämnat tvåbetänkanden, nämligen Licensavgift - En principskiss(SOU 1996:172) och Branschsanering och andra metodermot ekobrott (SOU 1997:111). Inom Regeringskan-sliet pågår beredning av slutbetänkandet.Utredningens huvudinriktning har varit frågan ombekämpning av ekobrott, särskiltskatteundandragande.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att likvärdiga konkurrensvillkor förföretagen är en grundläggande och mycket viktigprincip som bör gälla alla delar av näringslivet ochsom också bör tillämpas för företagen inbördes inomen enskild bransch. Att företag genom brott motlagar och bestämmelser skulle tillskansa sig enbättre konkurrenssituation är oacceptabelt. Dettabör på alla sätt beivras.Utskottet menar dock inte - till skillnad från vadsom förordas i den här aktuella motionen2000/01:N354 (s) - att ett generellt ingrepp inäringsfriheten är rätt väg att gå för att kommatill rätta med den typ av problem som kan uppstågenom ekonomisk brottslighet. Utskottet förordar istället en effektiv tillsyn av gällande lagar ochbestämmelser på olika områden, t.ex. beträffandeskatter, arbetsmiljö och arbetstider. Det är ocksåviktigt att information om gällande lagar ochbestämmelser är lätt åtkomlig för företagen och attbestämmelserna är klart och entydigt formulerade.Regelsystem bör inte genom sin komplexitet utgöraett hinder för potentiella nyföretagare.Med det anförda avstyrker utskottet den nämndamotionen.Auktorisation av teckenspråkstolkarUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå motionsyrkanden ominförande av auktorisation avteckenspråkstolkar med hänvisning till attregeringen gett Kammarkollegiet i uppdrag attlämna förslag som möjliggör ett införande aven sådan auktorisation.MotionernaI motionerna 2000/01:So540 (kd) och 2000/01:So355(mp) begärs att auktorisation av teckenspråkstolkarskall införas. Motiveringarna bakom motionerna ärlikartade. I finns enauktorisation av tolkar i talade språk, konstaterarmotionärerna. Kammarkollegiet är utfärdandemyndighet. Teckenspråket har statussom officiellt erkänt modersmål i . Språketär därmed jämställt med andra språk, i vilkatolkauktorisation är möjlig, anförmotionärerna och anser att det är otvetydigt attteckenspråket är ett eget, självständigt språk.1989 års handikapputredning föreslog isitt delbetänkande En väg till delaktighet ochinflytande: tolk för döva, dövblinda, vuxendöva,hörselskadade och talskadade (SOU 1991:97) enändring i förordningen (1985:613) om auktorisationav tolkar och översättare som skulle möjliggöraauktorisation av tolkar även i det svenskateckenspråket, säger motionärerna. Ändringsförslagetmotiverades med att brukarna av teckenspråkstolkaroch olika myndigheter efterfrågat någonform av bevis på tolkens kompetens. Enligtmotionärerna vore det av stort värde om någon formav auktorisation av tolkar kunde komma till ståndoch utgöra en kvalitetsgaranti som kan tillförsäkrabrukarna trygghet. Frågan om auktorisation har ocksåstor betydelse för tolkarna själva som ett sätt attvärna om yrkesetiken och respekten för den kompetenssom tolkyrket kräver, anser motionärerna.I en proposition om stöd och servicetill vissa funktionshindrade (prop. 1992/93:159)instämde dåvarande socialministern förslag om behovet av enauktorisation, men menade att formerna förauktorisation behövde beredas ytterligare. Frånolika håll har behovet påtalats av att förverkligautredningens förslag, säger motionärerna. När flerdöva använder teckenspråkstolk i fler sammanhang,ställs också krav på en kvalitetsgaranti i form aven auktorisation, anför motionärerna.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog motioner med krav påinförande av auktorisation av teckenspråkstolkarliknande de här aktuella (bet. 1999/2000:NU13).Utskottet ansåg - i likhet med vad som anfördes i dedå aktuella motionerna - att det förefaller rimligtatt auktorisation av teckenspråkstolkar införs.Utskottet erinrade om att teckenspråket har likvärdig status med andra språk ochansåg det därmed följdriktigt att dentolkauktorisation som gäller för andra språk ocksåinförs för teckenspråk. Utskottet noterade vidareatt dåvarande socialministern förcirka hade instämt i 1989 årshandikapputrednings bedömning att det behövs enauktorisation, men ansett att frågan behövde beredasytterligare. Utskottet konstaterade också att såväl i skrivelse tillregeringen som i budgetunderlag hade föreslagitinförande av auktorisation.Utskottet ansåg att införande av auktorisation avteckenspråkstolkar är en viktig fråga för denberörda gruppen. En auktorisation är en bekräftelsepå att den som har blivit auktoriserad har denödvändiga kunskaperna. Eftersom kvaliteten påkunskaperna ofta är ojämn, menade utskottet att ettinförande av auktorisation är angeläget. Motbakgrund av att så pass förflutit sedanfrågan senast behandlades i den aktuellapropositionen, ansåg utskottet att det varnödvändigt att regeringen agerar i frågan. Utskotteterinrade om att planeradeatt tillsätta en utredning beträffandeteckenspråksutbildning och att frågan omauktorisation väntades komma upp i den. Utskottetförutsatte att detta arbete skulle komma i gångskyndsamt och att ytterligare tidsutdräkt måsteundvikas. Utskottet påpekade också att frågan omauktorisation kan behandlas separat och inte behöverkopplas samman med frågan om teckenspråksutbildningi övrigt. I en reservation (m, kd, c, fp) krävdesett riksdagsuttalande om att regeringen skulleanmodas att tillse att en auktorisationav teckenspråkstolkar införs.Regeringen uppdrog åtKammarkollegiet att utreda formerna förauktorisation av tolkar i teckenspråk. Kollegietskall även utreda förutsättningarna förauktorisation när det gäller dövblindtolkning ochvuxendövtolkning. Kammarkollegiet skall lämnaförslag till sådana författningsändringar som kanvara erforderliga. Slutligen skall kollegietredovisa vilka kostnader som kan tillkomma för attgenomföra förslaget. Kammarkollegiet skall redovisauppdraget till senast den30 juni 2001.I regeringsbeslutets bakgrundsbeskrivningredovisas förslag ochbehandlingen i proposition 1992/93:159 om stöd ochservice till vissa funktionshindrade. Det erinrasockså om att iskrivelse till regeringen och budgetunderlaghemställt att Kammarkollegiet skall ges i uppdragatt utreda formerna för en auktorisation av tolkarför döva, dövblinda och vuxendöva. Även har begärt att en sådanutredning skall tillsättas.I bakgrundsbeskrivningen nämns också att frågan omauktorisation av teckenspråkstolkar har behandlatsav näringsutskottet (bet. 1999/2000:NU13) och attutskottet framhållit att det är av vikt att fråganbehandlas skyndsamt.Utskottets ställningstagandeUtskottet noterar med tillfredsställelse attregeringen nu har gett Kammarkollegiet i uppdrag attlämna förslag till sådana författningsförändringarsom erfordras för införande av en auktorisation avteckenspråkstolkar. Därmed har regeringen hanteratfrågan på i princip det sätt som utskottet förordadevåren 2000, då likartade motionsyrkandenbehandlades. Utskottet uttryckte då sin uppfattningatt arbetet med införande av en auktorisation måstekomma i gång skyndsamt och att ytterligaretidsutdräkt måste undvikas. Även i en då aktuellreservation (m, kd, c, fp), med begäran om etttillkännagivande, anfördes att ytterligaretidsutdräkt inte fick uppstå.Kammarkollegiet skall, som nämnts, redovisa sittuppdrag . Utskottet utgårfrån att regeringen därefter -utan ytterligare fördröjande beredningsarbete -fattar de beslut som erfordras för att enauktorisation av teckenspråkstolkar skall införas.Frågan måste hanteras så att ytterligare motionerinte skall behöva upplevas som påkallade underallmänna motionstiden 2001.Med det anförda avstyrker utskottet de båda häraktuella motionerna 2000/01:So540 (kd) och2000/01:So355 (mp) i berörda delar.Auktorisation av begravningsentreprenörerUtskottets förslag i korthetRiksdagen bör avslå en motion om införande avauktorisation av begravningsentreprenörer.Utskottet anser att införande av lagstadgadeauktorisationssystem bör ske endast iundantagsfall då mycket speciellaomständigheter kräver det, medan frivilligaauktorisationssystem kan vara till nytta förkonsumenterna.MotionenDet bör införas en lagstadgad auktorisation avbegravningsväsendet, anförs det i motion2000/01:N214 (fp). Motionären erinrar om att detbåde inom offentlig och privat sektor finnsauktorisationssystem, baserade på lagstiftning, somsyftar till att garantera konsumenten hög kvalitetpå den aktuella varan eller tjänsten ochexemplifierar med läkare, tandläkare, sköterskor,m.fl. yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården,bevakningsföretag och revisorer. Inombegravningsverksamheten finns endast branschens egnaregler, utarbetade av Fonus och (), noterarmotionären. Begravningsverksamhet och transporter avavlidna är ett område där höga krav måste ställas påkompetens, kvalitet, ansvar, vandel och etik, sägermotionären och anser att det är rimligt att detockså inom detta område införs lagstadgadauktorisation. SBF och Fonus har utformatkvalitetssäkringsprogram som man skulle kunna byggavidare på, och skulle kunna haansvar för att begravningsverksamheten uppfyller deetiska krav som bör ställas på den, anförmotionären.Vissa kompletterande uppgifterRiksdagen avslog en motion med krav påinförande av auktorisation avbegravningsentreprenörer liknande den här aktuella(bet. 1999/2000: NU13). Utskottet ansåg inte att detfinns skäl att införa en lagreglerad auktorisationpå området. Avsteg från principen om näringsfrihetbör ske endast i undantagsfall då mycket speciellaomständigheter kräver det, anförde utskottet. Detsystem för frivillig auktorisation som medlemskap iSveriges innebär utgörett exempel på en bra, egeninitieradnäringslivsauktorisation. En fördel med systemet äratt det ger konsumenterna en sortskvalitetsdeklaration för de tjänster som de anslutnaföretagen kan erbjuda. En god kvalitet är viktig,eftersom det rör sig om tjänster som har med etikoch moral att göra. Att det frivilligaauktorisationssystemet blir känt bör ingå som en delav branschorganisationens marknadsföring, anfördeutskottet.Frågan om tillståndskrav för etablering av vissanäringsverksamheter har, som tidigare nämnts,utretts av , som avlämnattvå betänkanden, nämligen Licensavgift - Enprincipskiss (SOU 1996:172) och Branschsanering ochandra metoder mot ekobrott (SOU 1997:111). InomRegeringskansliet pågår beredning av förslagen islutbetänkandet. Utredningens huvudinriktning harvarit frågan om bekämpning av ekobrott, särskiltskatteundandragande.Begravningsentreprenörsbranschen har inte tillhörtde branscher som utredningen studerat särskilt.En frivillig auktorisation finns, som nämnts, inomramen för ().I den fastställs krav för auktorisation ochriktlinjer för hur begravningsbyråerna bör agera isin verksamhet. Även krav på utbildning anges.Förbundet har en egen utbildnings- ochfortbildningsverksamhet. Vidare har SBF en mellan medlemmar ochkunder samt en garantifond för skadestånd som skallgarantera att kunder går ekonomiskt och ideelltskadefria ur eventuella tvister med medlemsbyråer.Någon lagstiftning som direkt avserbegravningsceremonier finns inte. Lagstiftning somberör begravning är begravningslagen (1990:1144) ochbegravningsförordningen (1990:1147). Socialstyrelsenhar också föreskrifter som gäller frågor i sambandmed dödsfall - SOSFS 1996:29 (M). Vad gällerboutredning finns i (omtryckt 1981:359)regler om vilka krav som ställs i samband medarvsskifte vid dödsfall samt de krav som kan ställaspå boutredningsman.Utskottets ställningstagandeAvsteg från den allmänna principen om näringsfrihetbör, enligt utskottets mening, ske endast iundantagsfall då mycket speciella omständigheterkräver det. Införande av lagstadgadeauktorisationssystem bör sålunda ske ytterstrestriktivt. Däremot kan olika system för frivilligauktorisation vara motiverade ur konsumentsynpunkt.När det gäller begravningsväsendet ser utskottetdet system för frivillig auktorisation sommedlemskap i som ett exempel på en bra, egeninitieradnäringslivsauktorisation. En fördel med systemet äratt det ger konsumenterna en sortskvalitetsdeklaration för de tjänster som de anslutnaföretagen kan erbjuda. En god kvalitet är viktig,eftersom det rör sig om tjänster som har med etikoch moral att göra. Att det frivilligaauktorisationssystemet blir känt bör ingå som en delav branschorganisationens marknadsföring. Utskottetanser däremot inte att det finns skäl att införa enlagreglerad auktorisation på området. Med detanförda avstyrker utskottet motion 2000/01:N214(fp). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Näringspolitikens inriktningRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Kr230yrkande 3, 2000/01:N205, 2000/01:N208,2000/01:N225 yrkande 4, 2000/01:N247,2000/01:N248, 2000/01:N266 yrkandena 1-3,2000/01:N267 yrkande 9, 2000/01:N268 yrkande 18,2000/01:N295 yrkandena 2 och 4, 2000/01:N317yrkandena 1 och 3, 2000/01:N323 yrkandena 20 och21, 2000/01:N324 yrkande 1, 2000/01:N344,2000/01:N355, 2000/01:N381 yrkandena 1 och 2,2000/01:N383 yrkandena 7 och 8, 2000/01:N388yrkandena 10 och 11 och 2000/01:N389 yrkande 1.Reservation 1 (m, kd, c, fp)2. Allmänt om statliga företagRiksdagen avslår motionerna 2000/01:T718yrkande 8, 2000/01:N1, 2000/01:N2 i denna del,2000/01:N3, 2000/01:N207, 2000/01:N210 yrkandena2 i denna del, 3 och 4, 2000/01:N290,2000/01:N323 yrkande 22, 2000/01:N324 yrkande 15,2000/01:N330, 2000/01:N381 yrkande 9 och2000/01:N388 yrkandena 26, 27 och 29.Reservation 2 (m, kd, c, fp)3. Statligt ägande av Vin & Sprit ABRiksdagen avslår motionerna 2000/01:So547yrkande 7, 2000/01:N2 i denna del, 2000/01:N210yrkande 2 i denna del och 2000/01:N307.Reservation 3 (m, kd, c)Reservation 4 (fp)4. Kompetensutveckling och rådgivning tillföretagareRiksdagen avslår motionerna 2000/01:N286,2000/01:N324 yrkandena 13 och 14, 2000/01:N383yrkandena 10 och 14 och 2000/01:N388 yrkandena15, 17, 18 och 22.Reservation 5 (m, kd, c, fp)5. KapitalförsörjningRiksdagen avslår motionerna 2000/01:Sf617yrkande 5, 2000/01:N233, 2000/01:N236,2000/01:N245, 2000/01:N267 yrkandena 2, 3 och 6,2000/01:N383 yrkandena 15 och 16, 2000/01:N388yrkandena 24 och 25 och 2000/01:A217 yrkande 5.Reservation 6 (m, kd, c, fp)6. Industriella utvecklingscentrumRiksdagen avslår motionerna 2000/01:N292 och2000/01:N301.7. DesignRiksdagen avslår motionerna 2000/01:N230 och2000/01:N374.8.