bet · GO01AU8 · 2001-05-03 00:00:00 — Utskottet har inte skäl att motsäga denuppfattning som kommer till uttryck i motionerna ombetydelsen av specialistförmedlingar och ökadmångfald på arbetsförmedlingsområdet, men ser ingenanledning till ett tillkännagivande till regeringenom den saken.Med det anförda avstyrks motionerna A12 yrkande 1(fp) och A257 (m).Karensregeln i arbetsförmedlingslagenFrågor rörande den s.k. karensregeln omfattas av detuppdrag om en förutsättningslös översyn avbemanningsbranschen som den inledningsvis redovisadearbetsgruppen inom arbetar med.Utskottet som inte vill föregripa de eventuellaslutsatser som denna kan komma att dra avstyrkermotionerna A252 yrkande 2 (kd) och A290 yrkande 5(m).Auktorisation m.m.I några av motionerna, A284 (s), A293 (s), A309 (s)och A713 (s), efterlyser motionärerna bl.a.auktorisation eller andra former av regleringar förpersonaluthyrningsföretagen.Som framgått ovan vid redogörelsen för AMSmeddelande nr 5/2001 har antalet kollektivavtal ökatinom personaluthyrningsbranschen. Det senasteavtalet träffades mellan . Dettaavtal är tvåårigt och är gemensamt för helabranschen. Enligt avtalet tillförsäkrasarbetstagarna en garantilönenivån på från den 1november och från uppgårnivån till90 % för dem som varit anställda i minst sexmånader. finns liknande avtal iförhållande till Tjänstemannaförbundet HTF ochVårdförbundet.Som berörts ovan finns det en arbetsgrupp inomRegeringskansliet med uppgift att göra enförutsättningslös översyn av bemanningsbranschen.Översynen skall ha fokus på de anställdas situationoch de problem som kan vara förknippade med enanställning i bemanningsföretag. Arbetsgruppen har,enligt vad som nämnts ovan, nära kontakt och samrådmed arbetsmarknadens parter i sitt arbete med dessafrågor.I sammanhanget kan utskottet även hänvisa till deovannämnda förhandlingarna på Europanivå om ettregelverk för personaluthyrningsbranschen.Med hänsyn till att de frågor som tas upp imotionerna omfattas av det pågående arbetet och dåutskottet inte vill föregripa eventuella resultat avdetta avstyrks motionerna A284 (s), A293 (s), A309(s) och A713 (s).Personaluthyrningens betydelse för en flexibelarbetsmarknadUtskottet kan hålla med om de synpunkter somredovisas i motion A290 om att bemanningsföretagenkan ha en samhällsekonomisk nytta genom att de i ettkortsiktigt perspektiv kan bidra till att reduceraproblemet med flaskhalsar i produktionen. Genombemanningsföretagen har arbetsmarknaden tillförts enstörre flexibilitet inom vissa sektorer. Detillgodoser också det behov av en systematiskförmedling av korttidsjobb som finns inom vissabranscher. Som bl.a. konstaterades i betänkandetPersonaluthyrning (SOU 1997:58) finns det emellertidvissa problem inom bemanningsbranschen. Det varockså bl.a. mot bakgrund av detta somarbetsmarknadsutskottet, som redovisats ovan, ibetänkande 1999/2000:AU1 fann att verksamheten ibemanningsföretagen väckte en rad frågor som leddetill att förordade den förutsättningslösaöversyn av bemanningsbranschen som pågår.Av det anförda framgår att utskottet, på grund avde ovan redovisade problem som finns inombemanningsföretagen, inte reservationslöst kaninstämma i positiva beskrivning avbemanningsbranschen. Motion A290 yrkande 1 (m)avstyrks därför.Lernia ABAvseende förslag om att lägga nerLernia AB kan utskottet, förutom vad som anförtsovan om konkurrensfrågor inom bemanningsbranschen,påminna om att det vid ett flertal tillfällentidigare (jfr t.ex. bet. 2000/01:AU6) har avstyrktliknande yrkanden. Liksom tidigare anser utskottetatt det inte är aktuellt med någon avveckling avLernia AB. Motion A290 yrkande 4 (m) avstyrksdärför.Konvention nr 181 om privat arbetsförmedlingVad slutligen avser frågan om konvention nr 181 ochFolkpartiets yrkande 2 i motion A12 om att riksdagenredan nu skall ta ställning för att inteheller skall tillträda konventionen kanutskottet inte instämma i ståndpunkt.Som redovisats ovan pågår ett brett arbete med dessafrågor såväl på nationell som europeisk nivå.Utskottet anser att resultaten av dessa insatser böravvaktas innan några ytterligare ställningstagandeni fråga om ett eventuellt tillträde tillkonventionen görs.Det finns i detta sammanhang också anledning attpåminna om att regeringen i samband med att den förriksdagen lade fram konventionen (nr 179) omrekrytering av och arbetsförmedling för sjömän(prop. 1999/2000:119) angav att den hade för avsiktatt göra en samlad bedömning av förhållandetill arbetsförmedlingskonventioner närunderlag för ett ställningstagande föreligger ävenbeträffande konventionen (nr 181). Utskottetinstämmer i regeringens bedömning att frågan omSverige skall tillträda någon av dessa bådakonventioner bör behandlas i ett sammanhang.Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottetmotion A12 yrkande 2 (fp).Sammantaget innebär det ovan anförda att utskottetansluter sig till regeringens bedömning i frågan omtillträde, dvs. att inte börtillträda konvention nr 181 om privatarbetsförmedling.Små och medelstora företag m.m.ILO:s rekommendation nr 189 om nyaarbetstillfällen i små ochmedelstora företag m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet behandlar i detta avsnitt dels enmed anledning av propositionen väckt motionsom avstyrks, dels rekommendation (nr189) om nya arbetstillfällen i små ochmedelstora företag och en av antagen deklaration omgrundläggande rättigheter i arbetslivet.Jämför reservationerna 7 (m, kd) och 8 (fp).Propositionens huvudsakliga innehållVillkoren för små och medelstora företag har vidflera tillfällen tagits upp av och 1975, 1986 och 1990 har denantagit resolutioner om betydelsen och främjandet avdenna typ av företag.Genom rekommendationen (nr 189) bidrar återtill diskussionen och spridandet av kunskap om ochförståelse för småföretagens villkor.I rekommendationen konstateras att små ochmedelstora företag har stor betydelse för ekonomin ialla länder, och genom att stötta dem främjas äventillkomsten av nya arbetstillfällen. Medlemsstaternauppmanas även att se till att arbetstagarnatillförsäkras trygga och utvecklande arbeten.Enligt rekommendationen får varje medlemsstatsjälv definiera små och medelstora företag efter dekriterier som anses lämpliga med hänsyn tillnationella förhållanden.I övrigt ges medlemsstaterna i sex avsnittrekommendationer om definitioner, politiska ochjuridiska ramar, utveckling av företagskultur,utveckling av infrastruktur, arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationernas roll samtinternationellt samarbete.Bland annat skall medlemsstaterna- ta hänsyn till de små och medelstora företagensvillkor vid utformningen av skatte-, penning- ocharbetsmarknadspolitiken-- säkerställa en icke diskriminerande tillämpning avarbetsmarknadslagstiftningen-- bidra till skapandet och stärkandet av enföretagskultur som gynnar bl.a. initiativ,företagsetablering, miljömedvetenhet och godarelationer på arbetsmarknaden-ge företagen och deras anställda tillgång tillstödtjänster av olika slag såsom hjälp med attgrunda och starta företag samt finansierings-,kredit- och skuldrådgivning, arbetsmiljöutbildningetc.Även arbetsgivar- och arbetstagarorganisationernabör enligt rekommendationen överväga åtgärder föratt stödja små och medelstora företag.Slutligen bör det internationella samarbetetfrämjas genom insamling och utbyte av informationoch genom att skapa kontakter mellan nationella ochinternationella organ.Regeringen pekar i propositionen på attrekommendationen är mycket allmänt hållen. Orsakenanges vara att den skall kunna användas i samtligaILO:s medlemsländer, vilka till sinsamhällsuppbyggnad och utvecklingsnivå är mycketolika. Rekommendationen innehåller målsättningar somi huvuddrag alla är värda att understödjas men somredan i stor utsträckning beaktats i svensklagstiftning och praxis. Regeringen anser därför attden inte ställer krav på ytterligare svensklagstiftning.I propositionen redovisas också den avInternationella arbetskonferensen antagnadeklarationen om grundläggande principer ochrättigheter i arbetslivet samt riktlinjer föruppföljning av deklarationen.I deklarationen slås i punkten 2 fast att allaILO:s medlemsländer genom sitt medlemskap i ochsin anslutning till stadga har en förpliktelseatt respektera, främja och genomföra degrundläggande rättigheter som är temat för rättighetskonventioner. Dessarättigheter omfattar1 föreningsfrihet och organisationsrätt samterkännande av rätten till kollektivaförhandlingar23 avskaffande av alla former av tvångsarbete45 avskaffande av barnarbete och6avskaffande av diskriminering i arbetslivet.I deklarationen räknas också ett antal upp som behandlar dessa ämnen.De medlemsländer som ratificerat någon av deifrågavarande konventionerna har därmed åtagit sigatt respektera inte bara de grundläggandeprinciperna omfattade av konventionerna utankonventionerna till sitt fulla innehåll. harratificerat de konventioner som nämns utom nr 182som utskottet nedan i avsnittet "Konvention 182Barnarbete m.m." föreslår att skallgodkänna.Bilagan till deklarationen innehåller riktlinjerför dess uppföljning. Uppföljningen kommer att skedels i en årlig redogörelse (Annual review), dels ien global rapport (Global report).MotionFolkpartiet framhåller i motion A12 att partiet vidupprepade tillfällen i motioner pekat på ett flertalåtgärder som är nödvändiga för att få fart påföretagandet i . Partiet delar därför interegeringens bedömning att rekommendation nr189 om nya arbetstillfällen i små och medelstoraföretag inte skulle föranleda att vidtanågra åtgärder (yrkande 3).Utskottets övervägandenSverige behöver fler små och medelstora företag,anser i sin motion. Utskottet delardenna uppfattning. De små och medelstora företagen,inklusive nyföretagandet, utgör en vital del av detsvenska näringslivet. De utgör en viktig faktor fördynamiken och tillväxten i samhällsekonomin ochdärmed även för en ökad sysselsättning. För att desvenska företagen skall kunna fortsätta att bidratill samhällsekonomin måste de även fortsättningsvisges förutsättningar som gör att de kan konkurreramed omvärlden.I motsats till vad anför i sin motion,anser utskottet att regeringen bedriver en politiksom syftar till bättre villkor för företagande. Detövergripande målet för arbetet med dessa frågor äratt både förbättra förmågan att konkurrera ochvillkoren i övrigt för de små och medelstoraföretagen. har också insatser gjortsinom flera områden för att underlätta bådestartandet och den fortsatta driften av sådanaföretag. Det gäller regelförenklingar, välfungerande konkurrens samt information, service ochrådgivning till småföretagare i syfte att stimuleraett gott näringslivsklimat, goda möjligheter för nyaföretag att etableras och befintliga företag attväxa. Satsningar har också gjorts inom andrapolitikområden som har betydelse för företagen.Det övergripande målet för regelförenklingsarbetetär att förbättra småföretagensarbetsförutsättningar, konkurrensförmåga och villkori övrigt för att åstadkomma en ökad sysselsättningoch högre tillväxt. För att få ett så brett ocheffektivt angreppssätt som möjligt sker arbetetutifrån principen att det skall ställas tydliga kravpå dem som beslutar om eller arbetar fram förslag påolika nivåer om en analys av vilka effekter olikaförslag får för småföretagen. Den av regeringentillsatta SimpLex-enhetens verksamhet som pågåttunder syftar bl.a. till att ge stöd och rådtill dem som utför detta arbete.Utskottet anser att det saknas grund för denkritik som framför avseende de åtgärdersom regeringen har vidtagit för att underlätta förföretagen. vårproposition framhållerregeringen återigen att det skall vara lätt attstarta och driva företag och betonar att detförenklingsarbete som pågår drivs vidare med kraft.I propositionen anges också att regeringen planerarinsatser för att främja kvinnors och invandraresföretagande. Utskottet förutsätter att regeringensnarast återkommer med förslag i denna riktning.Utskottet vill även framhålla betydelsen av atthela resurser i form av arbetskraft ochkapital tas till vara i större omfattning än i dag.Om alla resurser utnyttjas skapas bättreförutsättningar för en fortsatt god tillväxt, entillväxt som dessutom kommer alla människor ochregioner till del.Det kan här nämnas att en av regeringen tillsattparlamentarisk kommitté i september 2000presenterade ett betänkande, På väg mot nyaarbetssätt för regional utveckling (SOU 2000:87). Ibetänkandet lägger kommittén fram förslag om denframtida inriktningen och utformningen av densvenska regionalpolitiken. Betänkandet harremissbehandlats, och enligt vårpropositionavser regeringen att lägga fram en proposition förriksdagen under hösten 2001.Regeringen aviserar också i vårpropositionen attden kommer att lägga fram en proposition omhur transportinfrastrukturen skall utvecklas underden kommande tioårsperioden.Utskottet vill här också påminna om de behov somfinns i stora delar av landet vad gäller andraformer av infrastruktur, kompetensutveckling ochtillgång till IT för att ge förutsättningar för ettlokalt näringsliv. Genom satsningar i bl.a. dessaavseenden kan regionala obalanser motverkas ochlandet hållas samman.Ett bra initiativ i denna riktning är det pågåendearbetet med den regionala näringspolitiken ochtillväxtavtalen som har som mål att ge alla delar avvårt land möjligheter att utvecklas utifrån sinaegna förutsättningar och på sina egna villkor.Utgångspunkten vid arbetet med tillväxtavtalen äratt besluten skall fattas av dem som berörs, attansvaret skall tas lokalt och regionalt och att såmånga människor som möjligt skall engageras. Detregionala inflytandet över tillgängliga resurserskall öka, liksom möjligheterna att använda resursermer flexibelt . Det är dock viktigt attpåpeka att staten alltjämt skall ha det övergripandeansvaret för utvecklingen i alla regioner.Regeringen lade fram en rapport,Rapport om tillväxtavtalen - Första året (Ds2001:15). Där redovisas hur de regionalatillväxtavtalen har utvecklats . Avrapporten framgår att medel har beslutats för en radolika aktiviteter för att stärka det regionala ochlokala näringslivet. I landet som helhet har omkring50 % av de medel som fördelats avsett företags-,entreprenörs- och näringslivsutveckling och knappt25 % har gått till kompetensutveckling. Övriga medelfördelar sig på en rad olika insatser. Rapportenvisar också att näringslivet i landets olikaregioner har skilt sig åt i fråga om vilka insatsersom har prioriterats.Utskottet anser att det är viktigt att denutveckling som inletts med stöd av bl.a.tillväxtavtalen får fortsätta under de kommandeåren.Som regeringen anför i proposition nr 93 är deslutsatser som görs i rekommendation om småoch medelstora företag mycket allmänt hållna för attrekommendationen skall kunna användas i samtligaILO:s medlemsländer, vilka till sinsamhällsuppbyggnad och utvecklingsnivå är mycketolika. Utskottet instämmer i regeringens slutsatsatt rekommendationen innehåller målsättningar som ihuvuddrag alla är värda att understödjas och attdessa redan i stor utsträckning beaktas i svensklagstiftning och praxis. Utskottet delar ocksåregeringens bedömning att rekommendationen inteställer ytterligare krav på svensk lagstiftning,varför motion A12 yrkande 3 (fp) avstyrks.Utskottet vill dock avslutningsvis framhålla vadregeringen i propositionen anför om attrekommendationen innehåller anvisningar förutformningen av en småföretagspolitik som kananvändas som referenspunkt i det fortsatta arbetetmed att förbättra villkoren för små och medelstoraföretag.Konvention nr 182 Barnarbetem.m.ILO:s konvention nr 182 ochrekommendation nr 190 om de värstaformerna av barnarbete m.m.Utskottets förslag i korthetUtskottet föreslår att medgodkännande av konvention (nr 182) omde värsta formerna av barnarbete skallbifalla propositionen i den delen.Utskottet föreslår därutöver att riksdagenskall lägga propositionen i övriga delar tillhandlingarna.Propositionens huvudsakliga innehållInledningsvis konstateras att redan år 1919antog den första konventionen om barnarbete och attdenna följts av ytterligare ett tiotalkonventioner som behandlar sysselsättning av barneller unga personer.Barnarbete har således varit ett för aktuelltämne under större delen av , och i mars1996 fattade ett beslut att åter föraupp ämnet på Internationella arbetskonferensensdagordning. Syftet med detta var att 1998 kunnahålla en första diskussion och 1999 anta instrumenti ämnet.Som underlag för behandlingen utarbetadeInternationella arbetsbyrån en rapport i vilken detkonstaterades att barnarbete förekommer runt om ihela världen, men framför allt i , ochLatinamerika. I rapporten visades på att barnarbeteockså förekommer i många industriländer och ,, och nämns som exempel.Det konstaterades också med oro att barnarbete blirallt vanligare i många östeuropeiska och asiatiskaländer som övergått till marknadsekonomi.I rapporten lämnas en beskrivning av hur barnutnyttjas i skuldslaveri, prostitution,framställning av pornografi, drogtillverkning ochdroghandel, gruvarbete, tegel- och glasbruksindustrisamt djuphavsfiske. De flesta av de arbetande barnenåterfinns dock i jordbruksarbete och i småföretag.Efter avslutad utskottsbehandling antogInternationella arbetskonferensen den nuaktuella konventionen och rekommendationen om förbudmot och omedelbara åtgärder för avskaffandet av devärsta formerna av barnarbete.Vad avser konventionen innehåller den en operativdel som omfattar åtta artiklar. Artikel 1 ålägger enmedlemsstat som ratificerar konventionen att vidtaomedelbara och effektiva åtgärder för attsäkerställa ett förbud mot och avskaffandet av devärsta formerna av barnarbete. Med "barn" avses,enligt artikel 2, alla personer under 18 år.I artikel 3 definieras vad som avses med "devärsta formerna av barnarbete". Under dennadefinition faller, förutom angivna exempel somförsäljning av barn och skuldslaveri, även arbetesom genom sin karaktär eller på grund av deomständigheter under vilka det utförs kan varaskadligt för barns hälsa, säkerhet eller moral (art.3 d).Artikel 4 ålägger medlemsstaterna att i sinnationella rättsordning fastställa de skadligaarbeten som avses i art. 3 d samt att kartläggaderas förekomst. Myndigheterna åläggs att även iövrigt samarbeta med arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationerna i olika skeden avutarbetande och översyn av förteckningen överskadliga arbeten.Artikelarna 5 och 6 påbjuder varje medlemsstat attinrätta eller ange lämpliga mekanismer förövervakningen av genomförandet av konventionensbestämmelser samt att utforma och genomförahandlingsprogram för att med prioritet avskaffa devärsta formerna av barnarbete. De berördamyndigheterna förutsätts i detta sammanhang samrådamed arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna ochäven beakta andra berörda gruppers mening.I artikel 7 åläggs medlemsstaterna att vidta allanödvändiga åtgärder för att säkerställa etteffektivt genomförande av de bestämmelser som gerverkan åt konventionen, inklusive bestämmelser omoch tillämpning av straffrättsliga påföljder eller,om så är lämpligt, andra sanktioner. Vidare angesett antal ytterligare åtgärder som varje medlemsstatskall vidta.Enligt artikel 8 skall medlemsstaterna biståvarandra i genomförandet av konventionensbestämmelser genom internationellt samarbete ochbistånd, inklusive stöd till den sociala ochekonomiska utvecklingen, program författigdomsbekämpning och allmän utbildning.Regeringen gör också en genomgång av hurkonventionen förhåller sig till vissa andrainternationella instrument som berör barns ochminderårigas rättigheter.Sammanfattningsvis gör regeringen bedömningen attSverige utan lagändringar kan leva upp till de kravsom anges i konventionen och därför kan och börratificera den.Utskottets övervägandenIngen motion har väckts i denna del.Arbetsmarknadsutskottet delar den grundsyn somkommer till uttryck i konventionen ochrekommendationen. Barn som utnyttjas som arbetskraftutsätts för ett påtagligt hot avseende deras fysiskaoch psykiska hälsa som deras människovärdeoch deras rättigheter kränks på ett allvarligt sätt.Utskottet vill särskilt framhålla betydelsen av attkonventionen inledningsvis, förutom till egnainstrument, hänvisar till FN:s konvention om barnsrättigheter.Utskottet ansluter sig i övrigt till regeringensbedömning och föreslår att godkänner nr 182. Detta innebär att börbifalla propositionen i den delen.Övriga delar av propositionenSom framgått ovan innehåller propositionen iövriga delar en redovisning av ytterligare enkonvention, två rekommendationer och en deklaration.Utskottet föreslår att propositionen i dessa delarläggs till handlingarna. I detta betänkande behandlar utskottet regeringensproposition /01:93 konvention ochrekommendation om de värsta formerna av barnarbetem.m., en med anledning av propositionen väckt motionsamt sju motioner från allmänna motionstiden hösten2000 rörande privat arbetsförmedling ochpersonaluthyrning. Propositionen rör två olika , tre rekommendationer, varav tvåansluter till konventionerna, och en deklaration.Utskottet föreslår att godkänner (nr 182) om de värsta formerna avbarnarbete.I fråga om konvention (nr 181) ochrekommendation (nr 188) om privat arbetsförmedlingansluter sig utskottet till regeringens bedömningatt inte bör tillträdakonventionen.I betänkandet lämnas också en redogörelse förILO:s rekommendation nr 189 om nya arbetstillfälleni små och medelstora företag samt en avInternationella arbetskonferensen antagendeklaration om grundläggande rättigheter iarbetslivet.Samtliga i betänkandet behandlade motioneravstyrks. Flertalet av de motioner som berörpersonaluthyrning och privat arbetsförmedlingavstyrks med hänvisning till den pågående översyn avbemanningsbranschen som en arbetsgrupp inomRegeringskansliet, i samråd med arbetsmarknadensparter, ansvarar för samt till de förhandlingar påEuropanivå som förs mellan arbetsmarknadens parterom ett regelverk för personaluthyrningsbranschen.I betänkandet finns åtta reservationer avModeraterna, . I propositionen 2000/01:93 föreslås att riksdagengodkänner konvention (nr 182) om de värstaformerna av barnarbete. Motion 2000/01:A12 av m.fl. (fp) variföreslås att fattar följande beslut.1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om de privataarbetsförmedlingarnas roll på framtidensarbetsmarknad.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad som i motionen anförs om att intebör tillträda konvention (nr 181) om privatarbetsförmedling i framtiden.3. tillkännager förregeringen som sin mening vad imotionen anförs om behovet avåtgärder för att skapa bättreförutsättningar för små ochmedelstora företag.Motioner från allmänna motionstidenMotion 2000/01:A252 av och (kd) vari föreslås att fattarföljande beslut.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om att ta bort den s.k.karensregeln i lagen (1993:440) om privatarbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft.3. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om översynen avbemanningsverksamheten.Motion 2000/01:A257 av ()vari föreslås att fattar följande beslut.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningatt utreda möjligheter förarbetsförmedlingar, offentliga såväl som privata,att arbeta på samma ekonomiska villkor i enlighetmed vad som i motionen anförs.Motion 2000/01:A284 av () variföreslås att fattar följande beslut.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin meningvad i motionen anförs om reglering avbemanningsföretagens verksamhet.Motion 2000/01:A290 av m.fl. (m)vari föreslås att fattar följande beslut.1. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om bemanningsföretagensbetydelse för en flexibel arbetsmarknad.2. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om konkurrens på likavillkor för bemanningsbranschen.4. tillkännager för regeringen som sinmening vad i motionen anförs om LerniaPersonaluthyrning.5. beslutar att upphäva karensreglerna ilagen (1993:440) om privat arbetsförmedling ochuthyrning av arbetskraft.6.