yttr · GN05SfU2y · 2000-01-01 00:00:00 — Vid tillämpning av de regionala reglerna får behovet hos dem som reglerna riktar sig till och de lokala resurser som finns bli avgörande. Målet är att enskilda skall kunna välja vilken varietet av språket de vill använda och bli bemötta på. I propositionen anger regeringen att en ratifikation av samiska som ett språk med en flexibel tillämpning av konventionens bestämmelser på de olika varieteterna - styrd av samerna själva genom och dem som använder språket i de geografiska områden där regionala regler gäller - är det som bäst överensstämmer med konventionens syfte som är att öka förståelsen och samverkan mellan olika grupper. Regeringen anser att fördelarna med att ratificera konventionen för samiska som ett språk överväger nackdelarna. En ratificering för samiska som ett språk ger också den fördelen att det bidrar till nordisk rättslikhet eftersom både och gjort på detta sätt vid sin ratificering av minoritetsspråkskonventionen. Med hänsyn till det anförda bedömer utskottet att sydsamiskan får en starkare ställning vid tillämpning av minoritetsspråkskonventionen om de samiska varieteterna behandlas som ett språk. Utskottet delar därför regeringens bedömning och avstyrker motion K9 yrkande 1. När det gäller frågan om huruvida finska och meänkieli skall ses som ett eller två skilda språk konstaterar utskottet till att börja med att regeringen och kommit till olika slutsatser. Om de olika minoritetsgrupperna kan nämnas att tornedalingarna alltid har bott i samma geografiska område där finska talats från generation till generation. bedöms ca 50 000-60 000 tornedalingar använda meänkieli i . Dessutom finns ca 16 000 personer i svenska som är från invandrade personer i första och andra generationen. De använder både standardfinska och meänkieli. Den stora arbetskraftsinvandringen framför allt under 1960- och har medfört att merparten av de finsktalande i inte längre finns i utan främst i de centrala delarna av och i stor fanns i landet ca 450 000 sverigefinnar eller finlandssvenskar i första eller andra generationen, varav omkring hälften använder finska. I propositionen anges att utanför har finska använts till . Språket har dock använts i olika delar av landet under olika perioder så att det inte går att avgränsa något bestämt geografiskt område utom . Flera faktorer har bidragit till att isolera den finska som talades i svenska från finskan i . Genom denna isolering och inflytande från svenskan har finskan i svenska alltmer utvecklat egna särdrag. I propositionen föreslås att meänkieli skall anses som ett eget språk. Skälen härför är att språkliga, men också kulturella och historiska, särdrag hos den tornedalska befolkningen talar för ett sådant synsätt. Även tornedalingarnas egen strävan att värna om det egna språkets särart och sin egen kultur och historia är väsentligt i sammanhanget. Även finska bör behandlas som ett territoriellt baserat språk i . Det är enligt utskottets mening svårt att bedöma om meänkieli bör anses som ett eget språk eller ej. anlitade särskild expertis för sitt ställningstagande. Det är dock inte enbart språkliga skillnader mellan olika varieteter som är avgörande, och med beaktande inte minst av tornedalingarnas egen strävan att värna om språkets särart och sin egen kultur och historia delar utskottet regeringens bedömning att meänkieli skall anses som ett minoritetsspråk. Därmed avstyrks motion K8 i denna del. Utskottet delar regeringens bedömning att chib (alla varieteter) skall anses som ett minoritetsspråk, dock territoriellt obundet. Beträffande frågan om huruvida jiddisch bör anses som ett nationellt minoritetsspråk anges i propositionen att jiddisch visserligen troligen inte har talats kontinuerligt , då de första jiddischtalande kom till , men språket har funnits under olika perioder i historien till följd av att nya grupper jiddischtalande anlänt till landet. Detta återkommande nytillskott av jiddischtalande har gjort att antalet varit tillräckligt stort för att språket skulle kunna överleva. Regeringen framhåller att jiddisch till skillnad från andra språk i minskat i omfattning på ett onaturligt sätt bl.a. till följd av förintelsen av judar från . Jiddisch skulle troligen ha haft en helt annan utbredning i om Förintelsen inte inträffat. Det finns tecken som tyder på ett ökat intresse inom de judiska församlingarna för att medverka till att jiddisch även i fortsättningen talas i . Det är enligt regeringen väsentligt att jiddisch kan ges det stöd som behövs för att språket inte skall dö ut. Utskottet delar denna uppfattning och tillstyrker att jiddisch anses som ett nationellt minoritetsspråk, icke territoriellt bundet. Motion K8 avstyrks således i denna del. Utskottet tillstyrker att ratificerar minoritetsspråkskonvention och att den skall tillämpas på de i propositionen föreslagna språken, varvid samiska, finska och meänkieli skall anses som territoriella språk medan chib och jiddisch skall vara territoriellt obundna. När området för regionalt tillämpliga regler om rätt att använda samiska i offentliga sammanhang bestäms har, enligt vad som framgår av propositionen, också aspekter som berör möjligheten att praktiskt tillämpa sådana bestämmelser vägts in. Regeringen påpekar att minoritetsspråkskonventionen till stor del är inriktad på att ge stöd och skydd för landsdels- eller minoritetsspråken i de geografiska områden där språken använts av hävd och fortfarande används i tillräcklig omfattning. Denna begränsning bygger på att man ansett att det kan möta alltför stora hinder, både praktiskt och kostnadsmässigt, att tillämpa konventionens olika bestämmelser i områden där mycket få personer använder ett landsdels- eller minoritetsspråk. Vad gäller samiska angav att de samisktalande är i minoritet i samtliga kommuner. Det torde inte i någon kommun finnas en samisk befolkning som överstiger av den totala befolkningen. Det är nödvändigt att i ett första skede begränsa tillämpningen av sådana regler till de kommuner i det traditionella samiska språkområdet där det finns förhållandevis många samisktalande och tillräckliga administrativa och praktiska resurser för att genomföra bestämmelserna. kan man tänka sig att området för lagens tillämpning utvidgas till att omfatta ett större geografiskt område under förutsättning att det visar sig att kunskaperna i samiska växer i andra områden och därmed gör det praktiskt och ekonomiskt försvarbart att tillämpa sådana regler där. En samlad bedömning av var de flesta samisktalande inom det traditionella samiska språkområdet kan antas vara bosatta och var myndigheterna har bästa förutsättningar att uppfylla rättigheterna medför att regeringen föreslår att de lagstadgade rättigheterna att använda samiska skall gälla i , , och . De skäl som ligger bakom denna avgränsning medför att utskottet inte kan föreslå någon utökning eller förändring av kommunerna. Utskottet vill dock erinra om att, vilket också anges i propositionen, den enskilde skall ha rätt att välja vilken varietet av samiska som han eller hon vill använda vid sin kontakt med myndigheten samt att myndigheten vid sina muntliga kontakter, så långt möjligt, bör använda samma varietet av samiska som den enskilde. Även vid domstol har den enskilde rätt att använda den varietet som han eller Med det anförda avstyrker utskottet motionerna K3 yrkande 1, K9 yrkande 2, K12 yrkande 1, K237 och K239 yrkande 1. Rätten att tala finska har av motsvarande skäl angivits till , , , och . Med hänsyn till de avvägningar som ligger bakom valet av kommuner delar utskottet regeringens uppfattning även i denna del. Utskottet vill dock erinra om att det i propositionen anges att det i bor ett stort antal sverigefinnar samt att det pågår satsningar inom vård och omsorg för sverigefinnarna i framför allt och . har också flera finskspråkiga skolor. Regeringen ser det som angeläget att dessa insatser kan fortsätta. Med det anförda avstyrker utskottet motion K11 yrkande 1. Utskottet har således inga invändningar mot de föreslagna förvaltningsområdena i de två särskilda lagarna. Därvid noteras att de nu framlagda lagförslagen innebär ett första steg. En utvärdering av åtgärderna skall ske och områdena kan förändras. Utskottet vill påpeka att i budgetpropositionen för föreslås att under utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar, verksamhetsområde Minoritetspolitik, anvisas under anslaget C 1 Åtgärder för nationella minoriteter . Samma belopp beräknas för såväl 2001 som 2002. Av dessa medel avser statsbidrag till kommunerna och och fördelas av i med utgångspunkt i antalet invånare i kommunen som talar respektive språk samt med hänsyn till den verksamhet kommunerna och bedriver till stöd för dessa grupper. I budgetpropositionen anges att en uppföljning av kostnaderna bör göras så att fördelningen kan justeras följande år om det behövs för att få en mer rättvis fördelning av bidraget. Härutöver avser åtgärder för inflytande och uppföljning. Av dessa skall gå till för hanteringen av bidragen samt till en arbetsgrupp vid som skall följa upp och utvärdera de regionala åtgärderna. Utskottet avser att behandla anslagen inom utgiftsområde 8 i betänkande 1999/2000:SfU2. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). () anser att utskottets yttrande i denna del bort ha följande lydelse: Cirka en fjärdedel av de 450 000 sverigefinnar som omnämns i propositionen är sådana som antingen själva är eller är barn eller barnbarn till finländare med svenska som huvudspråk. Historiskt sett har finländare från båda språkgrupperna (och finlandssvenskar) alltid flyttat till , kulturen är likartad eller likadan oberoende av språket och i den finlandssvenska identiteten ingår även, om än i starkt varierande grad, finska som ett andraspråk. Det är enligt utskottets mening rimligt att vid ratificeringen klart uttala att även finlandssvenskarna i anses ingå i den sverigefinska eller hellre sverigefinländska minoriteten. Utskottet anser att bör tillstyrka motion K11 yrkande 2. Regionala åtgärder, sydsamiska och (båda kd) anser att utskottets yttrande i denna del bort ha följande lydelse: I propositionen föreslås att enskilda skall få lagstadgad rätt att i ett visst område använda samiska hos domstolar och förvaltningsmyndigheter. Inte någon av de kommuner som ingår i området ligger inom det sydsamiska geografiska området. Det sydsamiska språket kommer därmed att försvagas och eventuellt försvinna. Utskottet anser att förvaltningsområdet bör utvidgas till att omfatta , och kommuner. En utvärdering bör ske efter försöksperiodens slut. Utskottet tillstyrker motionerna K3 yrkande 1 och K239 yrkande 1. Regionala åtgärder, finska () anser att utskottets yttrande i denna del bort ha följande lydelse: I har det finska språket en livaktig historia under åtminstone fem sekler. Det finns därför starka skäl för att ge finska språket samma rättsliga ställning i som i . Detta är viktigt för de rättigheter och den välfärd som bör tillerkännas de flera tiotusentals finländare som lever i regionen. Det är också viktigt för framtida roll i och för relationerna mellan och . Den kompetens som krävs för att uppfylla kraven i minoritetsspråkskonventionen finns redan i regionen. I de kommuner i och Mälardalsregio nen som så önskar bör finska språket få ställning som territoriellt bundet språk. Utskottet tillstyrker motion K11 yrkande 1. () anför: I detta yttrande uttalar socialförsäkringsutskottet enhälligt att samerna är ursprungsbefolkning i och att de därigenom har en särställning både gentemot majoritetsbefolkningen och andra minoritetsgrupper. förutsätter att gör ett lika starkt uttalande vid behandlingen av motion MJ220 yrkande 1. Regionala åtgärder, sydsamiska och (båda v) anför: Samerna är ursprungsbefolkning i och det är därför viktigt att så mycket som möjligt av deras språk och kultur kan fortleva. De regionala åtgärderna som föreslås i propositionen omfattar alla varieteter av samiska, och den som talar sydsamiska har således rätt att använda det språket i sina kontakter med förvaltningsmyndigheter när ärendet har anknytning det som kallas förvaltningsområdet. Sydsamiska talas endast av några hundratal personer, vilka huvudsakligen är bosatta utanför förvaltningsområdet - i många fall i , dvs. långt utanför förvaltningsområdet. Vi förutsätter att detta särskilt beaktas när åtgärderna utvärderas och att förvaltningsområdet då kan utökas.