yttr · GN05AU3y · 2000-01-01 00:00:00 — Slutligen har arbetsmarknadspolitiken en viktig roll att spela för att ta till vara de under- och outnyttjade resurser som finns t.ex. bland ofrivilligt deltidsarbetande, äldre långtidsarbetslösa, utrikes födda arbetslösa personer och personer med funktionshinder som befinner sig utanför arbetsmarknaden. För att uppnå de angivna målen krävs att arbetsmarknadspolitiken inriktas på kärnuppgifterna: platsförmedling, företagskontakter, insatser för att motverka flaskhalsar och insatser för att hjälpa dem som har det svårast att komma in på och få fäste på arbetsmarknaden. Utskottet har därför, som nämnts ovan, i betänkande AU7 ställt sig positivt till de förslag som regeringen presenterat i proposition 98, och som bl.a. innebär införandet av en aktivitetsgaranti för de personer som är eller riskerar att bli långtidsinskrivna och en vidareutveckling och förstärkning av de individuella handlingsplanerna. Aktivitetsgarantin är enligt de nuvarande reglerna återkvalificerande till arbetslöshetsersättning. Tanken bakom aktivitetsgarantin är emellertid inte att den som omfattas av åtgärden skall återvända i öppen arbetslöshet. Avsikten är i stället att åtgärden skall pågå kontinuerligt till dess att den enskilde lämnar garantin för ett arbete, en reguljär utbildning eller genom avstängning. Utskottet vill även här understryka vad det anförs i nämnda betänkande om att det måste skapas möjligheter för tillväxt, sysselsättning och välfärd i hela . Av proposition 98 liksom av ett delbetänkande av Regionalpolitiska utredningen (SOU 2000:36) framgår att det finns stora och ökande skillnader i sysselsättningsnivå mellan olika regioner och grupper. Andelen öppet arbetslösa och deltagare i arbetsmarknadspolitiska program, det s.k. obalanstalet, varierar regionerna emellan. Framför allt i skogslänen finns det en större dold arbetslöshet, men även inom storstadsregionerna är skillnaderna stora mellan olika områden. Det är därför viktigt att den tillväxt- och sysselsättningsfrämjande politiken anpassas till regionala och lokala förhållanden. Utskottet vill därvid framhålla sin tidigare ståndpunkt, att politiken måste stimulera samverkan mellan olika sektorer och aktörer för att de åtgärder som genomförs skall vara så effektiva som möjligt. Arbetsmarknadspolitiken är en integrerad del av den övriga ekonomiska politiken. En viktig uppgift för den är att se till att det inte, på grund av brist på arbetskraft, uppstår s.k. flaskhalsar som både medför risk för minskad tillväxt och risk för överhettning med ökade löner och inflation som följd. För att undvika dessa problem har som redovisats ovan arbetsmarknadspolitiken getts en delvis ny inriktning. En omständighet som vid sidan av den egentliga arbetsmarknadspolitiken är minst lika viktig för att undvika överhettning och ökad inflation är hur arbetsmarknaden hanterar lönebildningen. Endast vid en väl fungerande lönebildning, där hänsyn tas till de övergripande målen för den ekonomiska politiken, kan den goda tillväxten bibehållas och målet om full sysselsättning uppnås. En annan viktig roll för lönebildningen är att verka för en utjämning av de löneskillnader som finns på grund av kön. Utskottet vill här också framhålla att det kommer att inrättas ett medlingsinstitut som är tänkt att utgöra ett stöd för parterna i förhandlingsarbetet. skall ha till uppgift att medla i arbets-tvister och verka för att lönebildningen fungerar väl. Institutet skall agera aktivt för att lösa arbetstvister utan att stridsåtgärder vidtas. För att uppnå detta skall institutet se till att det finns kompetenta medlare, skiljemän och andra utomstående som kan medverka till att intressetvister löses. med inrättandet av institutet har det gjorts vissa ändringar i medbestämmandelagen där det bl.a. anges att genom överläggningar med arbetsmarknadens parter, eller på annat sätt, skall inhämta information om kommande eller pågående avtalsförhandlingar, detta i syfte att ge institutet en större möjligheter att agera. Institutet får också möjlighet att förelägga en part vid vite att komma till överläggningar, skjuta på en varslad konflikt och förlänga varseltiden. Slutligen anges att institutet skall ge parterna råd och upplysningar om förhandlingar och kollektivavtal. Det samråd som institutet har med parterna syftar inte till att samordna avtalens materiella innehåll utan till att skapa en samsyn om de samhällsekonomiska förutsättningarna för förhandlingarna. Arbetslöshetsförsäkringen spelar en viktig roll för arbetsmarknadens funktionssätt och som ett fördelningspolitiskt inslag i arbetsmarknadspolitiken. Alla fyra partier som har motionerat med anledning av vårpropositionen vill genomföra olika förändringar av arbetslöshetsförsäkringen. Som nämns i propositionen har det gjorts en översyn av arbetslöshetsförsäkringen (Ds 1999:58 Kontrakt för arbete - Rättvisa och tydliga regler i arbetslöshetsförsäkringen) där det framkommer att systemets legitimitet från flera håll har ifrågasatts. Kritiken berör bl.a. tillämpningen av reglerna för försäkringen. Som framgår av propositionen har regeringen uppmärksammat denna kritik och aviserat att den senare i vår avser att återkomma till med förslag till ändringar av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet noterar att regeringen även har framhållit att försäkringens roll som omställningsförsäkring skall stärkas. Regeringen lägger också fram förslag i proposition 98, som syftar till att lagens krav skall göras tydligare om att den arbetssökande aktivt måste medverka i försöken att finna ett nytt arbete och aktivt söka de lediga arbeten som finns på arbetsmarknaden för att ta sig ur arbetslösheten. I sina respektive motioner, Fi12 och Fi14, kritiserar och regeringens redovisning av utgifter respektive inkomster inom ramen för det fastställda budgettaket. Inom arbetsmarknadsutskottets beredningsområde är det posten som avser rätt att disponera i avgiftsmedel som har kritiserats. Utskottet har i det ovan nämnda betänkandet (AU7) avstyrkt ett liknande yrkande från avseende finansieringen av det särskilda anställningsstödet. Utskottet konstaterade därvid att såväl som finansutskottet och , i samband med behandlingen av vårproposition, godtog finansieringsmodellen vid införandet av det allmänna anställningsstödet (prop. 1998/99:100, yttr. AU3y, bet. FiU27, rskr. Utskottet finner att varken eller har anfört något som ger anledning till annan bedömning avseende den nu angivna frågan. Utskottet noterar i detta sammanhang att regeringen i propositionen inte har kommenterat nettoförsvagningen på /år av utgiftsområde 13 såvitt avser lönegarantin. Utskottet har dock under hand inhämtat uppgifter om att motsvarande belopp av medel som staten har återvunnit i konkurser får disponeras för täckande av utbetalning inom lönegarantin. Utskottet, som kan konstatera att vårpropositionen i fråga om arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken återger vad som redan redovisats i proposition 98, förordar följaktligen att godkänner regeringens förslag om riktlinjer i detta hänseende (propositionen punkten 1 i motsvarande del) och avslår motionerna 1999/2000:Fi12 (yrkandena 1 och 7 båda delvis samt 12, 13 och 20 delvis), 1999/2000:Fi13 (yrkandena 1, 10 och 14 alla delvis samt 15), 1999/2000:Fi14 (yrkandena 1, 2 och 4 alla delvis samt 7 och 9 delvis) och 1999/2000:Fi15 (yrkandena 1 och 14, båda delvis, 15 och 16 delvis samt 26). 3 Utgiftstak för staten och preliminär fördelning på utgiftsområden Regeringen föreslår i propositionen en reviderad preliminär fördelning av utgifterna samt en preliminär fördelning av utgifterna för . har tidigare fastställt utgiftstaket för staten och ål-derspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till , och . Såvitt gäller utgiftsramarna för arbetsmarknadsutskottets beredningsområde, utgiftsområdena 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, föreslås följande preliminära fördelning (yrkande 6 delvis). Preliminär fördelning på utgiftsområden Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Miljoner kronor Utfall Anslag Prognos Beräknat 1999 2000 2000 2001 2002 2003 35 448 30 573 30 792 27 447 27 418 27 424 Utgiftsområde 14 Miljoner kronor Utfall Anslag Prognos Beräknat 1999 2000 2000 2001 2002 2003 48 796 46 130 44 729 45 555 45 948 46 540 Till följd av lägre antaganden om den öppna arbetslösheten beräknas utgifterna på utgiftsområde 13, anslaget A1 Bidrag till arbetslöshetsersättning, minska med . För utgiftsområde 14 beräknas utgifterna minska med till följd av lägre styckkostnad för de arbetsmarknadspolitiska programmen som i övrigt antas ligga kvar på samma nivå. Regeringens antaganden om sysselsättningsgrad, öppen arbetslöshet och omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna framgår av följande De antaganden som regeringen gjorde i budgetpropositionen för anges inom parentes. 1999 2000 2001 2002 2003 Sysselsättningsgrad1 75,9 (76,2) 76,7 (77,1) 77,3 (77,3) 77,3 (77,3) 77,3 (5,4) 4,6 (4,5) 3,9 (4,2) 3,9 (4,2) 4,0 (3,3) 3,1 (3,5) 3,1 (3,5) 3,1 (3,5) 3,1 1Andel av befolkningen i reguljär sysselsättning. 2Andel av arbetskraften. 3.2 Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet Utgiftsområdet omfattar bidrag till arbets-löshetsersättning och lönegaranti-ersättning. I huvudsak avser utgifterna inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning samt grundbelopp. Ut-över detta avser utgifterna även utbetalning av ersättning till arbetstagare för lönefordringar vid konkurs. Regeringens respektive , , och förslag till ramar för utgiftsområdet framgår av nedanstående tabell. Oppositionspartiernas förslag är angivna i relation till regeringsförslaget. Varken eller har lagt några alternativa förslag. 2001 2002 2003 Regeringens förslag 27 447 27 418 27 424 (m) + 8 577 - 746 - 863 (kd) - 6 450 - 6 920 - 7 420 (c) +12 266 +9 380 +6 860 (fp) - 600 +3 800 +3 800 Propositionen Utgångspunkten är att de föreslagna utgiftstaken skall hållas och att en tillfredsställande nivå på budgeteringsmarginalen skall uppnås för . Den öppna arbetslösheten uppgick till av arbetskraften. Regeringen beräknar att den öppna arbetslösheten successivt skall minska 2003 uppgå till i genomsnitt av arbetskraften. Som en följd av de angivna antagandena om en minskad arbetslöshet beräknas utgifterna minska med . En översyn av arbetslöshetsförsäkringen har genomförts (Ds 1999:58 Kontrakt för arbete - Rättvisa och tydliga regler i arbetslöshetsförsäkringen). Genomgången har gett vid handen att försäkringens legitimitet har ifrågasatts från flera håll. Granskningen har visat att olika arbetslöshetskassor och olika arbetsförmedlingar inte tillämpar reglerna på samma sätt, vilket leder till brister i rättssäkerheten. Regeringen har aviserat, tillsammans med förslag som presenterats i proposition 98 om införandet av en aktivitetsgaranti, att arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring skall stärkas. Avsikten är att arbetslöshetsförsäkringen skall kännetecknas av aktivitet. För att rättssäkerheten skall öka, skall också reglerna bli klarare i sin utformning. Regeringen avser att senare i vår återkomma till med förslag till ändringar i arbetslöshetsförsäkringen. ger sin syn på arbetslöshetsförsäkringen i motion Fi12, yrkande 6 (delvis). Arbetslöshetsförsäkringen är i behov av en reformering och skall i stället för en livslång inkomstgaranti fungera som en omställningsförsäkring. Försäkringen skall göras om till en allmän och obligatorisk försäkring som ges en begränsning i tiden. Försäkringen skall administreras av staten, inte av de fackliga organisationerna. Den enskilde skall ha ett ökat ansvar för finansieringen av försäkringen, och ersättningsnivån bör bestämmas till av den tidigare inkomsten. Generösare regler skall gälla för äldre arbetstagare. tillämpar arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna försäkringens regler olika. Detta är inte acceptabelt. I ett kortare perspektiv bör därför reglerna för arbetslöshetsförsäkringen, liksom tillämpningen av dem, ses över. menar i motion Fi13 att arbetslöshetsförsäkringen som ett led i en viktig strukturreform för bl.a. bättre lönebildning bör göras om till en allmän obligatorisk försäkring där den enskilde skall svara för av Detta skulle på ett tydligare sätt synliggöra arbetslöshetens kostnader. Den enskilde kompenseras för den höjda avgiften genom en sänkning av inkomstskatten. Vidare bör vissa strukturella förändringar av försäkringens arbetsvillkor genomföras. I sammanhanget skall även beaktas de övriga förslag som lagt rörande vård, omsorg och skola samt åtgärder för främjande av tillväxt och företagande som beräknas leda till ett minskat tryck på arbetslöshetsförsäkringen (yrkande 3 delvis). anför i motion Fi14 att en ökad samordning av försörjningsstöden bör ske i enlighet med vad som har föreslagits i arbetsmarknadspolitiska motion. Det skulle medföra att delar av försörjningsstödet vid arbetslöshet förs över från utgiftsområdena 14 och 15 till utgiftsområde 13. Fram bör egenavgifterna i arbetslöshetsförsäkringen höjas stegvis och ett ökat ansvar föras över till arbetslöshetskassorna. Ersättningen i försäkringen bör motsvara av inkomsten Den höjda egenavgiften för den enskilde kompenseras genom skatteavdrag. Hårdare kontroll av regelverket beräknas medföra besparingar för på och med (yrkande 17 delvis). föreslår i motion Fi15 att arbetslöshetsförsäkringen görs om till en socialförsäkring som är fristående från statens budget. Den enskildes bidrag i form av bör höjas till av kostnaden för försäkringen för att ge starkare incitament till samverkan mellan arbetslöshetskassan/facket och arbetsförmedlingen för indragning av ersättning vid oärligt utnyttjande och en starkare drivkraft för arbetslöshetskassan att få tillbaka medlemmar i riktiga arbeten. Det bör också införas en s.k. bortre parentes i försäkringen (yrkande 6 delvis). 3.3 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Utgiftsområdet omfattar i huvudsak verksamheterna arbetsmarknadspolitiska program, förvaltningskostnader och arbetslivsfrågor samt Europeiska socialfonden. Vidare ingår tillsyns- och diskriminerings-myndigheter, forskningsmyndigheter inom arbetslivsområdet, Arbetsdomstolen, , vissa andra myndigheter samt delar av de av staten helägda bolagen . Utgifter för jämställdhetspolitiska åtgärder och statliga arbetsgivarfrågor utgör också en del av utgiftsområdet. Regeringens respektive , , och förslag till ramar för utgiftsområdet framgår av nedanstående tabell. Oppositionspartiernas förslag är angivna i relation till regeringsförslaget. Varken eller har lagt några alternativa förslag. 2001 2002 2003 Regeringens förslag 45 555 45 948 46 540 (m) -15 940 -16 917 -17 547 (kd) - 2 917 - 3 738 - 3 738 (c) -14 716 -14 738 -14 910 (fp) - 3 945 -16 245 -17 745 Propositionen Regeringen föreslår en minskning av de totala utgifterna för utgiftsområdet med . Merparten av sänkningen återfinns på anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Enligt regeringen måste arbetslöshetsförsäkringen och de arbetsmarknadspolitiska programmen anpassas så att de på ett bättre sätt kan bidra till en fortsatt hög ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. Som ett led i detta arbete har regeringen i proposition 1999/2000:98 Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxt presenterat förslag om en aktivitetsgaranti och ett särskilt anställningsstöd som skall förbättra möjligheterna för långtidsinskrivna och äldre arbetstagare som varit arbetslösa att erhålla reguljärt arbete. Förslagen har utformats med tanke på de kommande förslagen om förändringar av arbetslöshetsförsäkringen som regeringen har aviserat . Arbetet med att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden kommer också att fortsätta. I propositionen redovisas vidare ett flertal åtgärder för att förbättra situationen för olika grupper som är utsatta på dagens arbetsmarknad såsom arbetshandikappade och invandrare. Medel kommer också att skjutas till för att Arbetarskyddsstyrelsen skall kunna utöka sitt tillsynsarbete på det arbetsorganisatoriska området. får utnyttja medel för tillfälliga personalförstärkningar inom ramen för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. kommer att tas från utgiftsområdet för att omfördelas inom ramen för regeringens IT-infrastruktursatsning. Regeringen avser vidare återkomma med förslag om att den grupp personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska program och inte har kvalificerat sig till a-kassa skall få höjd ersättning. framhåller i motion Fi12 att arbetsmarknadspolitiken måste bli effektivare och bör koncentreras till tre huvuduppgifter: snabbt förbättra utsatta individers möjligheter att erhålla arbete, motverka tendenser till flaskhalsar på arbetsmarknaden och renodla systemet av arbetsmarknadspolitiska insatser. Genom bättre tillväxt och effektivare regler kan besparingar göras inom utgiftsområdet. De delar av de arbetsmarknadspolitiska medlen som består av transfereringar till hushållen förs över till utgiftsområde 13. Arbetsdomstolens uppgifter förs över till det allmänna domstolsväsendet. Det införs inte något nytt medlingsinstitut utan förlikningsmannaexpeditionen behålls. Samtliga ombudsmän mot diskriminering samlas i en myndighet under detta utgiftsområde (yrkande 6 delvis). anför i motion Fi13 att regelsystemen för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna måste förenklas och antalet åtgärder minskas i antal. Utgiftsområdet bör tillföras medel från utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar, för riktade stödåtgärder till arbetslösa invandrare. Åtgärden flyttningsbidrag avvisas, utom eventuellt vid flyttning från storstad till landsbygd/glesbygd. ser positivt på ett förstärkt anställningsstöd. Detta bör dock utformas utifrån en individuell handlingsplan med ett personligt anpassat stöd till den långtidsarbetslöse och ett ökat krav på aktivitet samt en begränsning till av lönekostnaden och därefter till . Vissa besparingar bör göras inom anslaget Bidrag och upphandlingar inom arbetslivsområdet samt på administration på central och regional nivå inom (yrkande 3 delvis). förordar i motion Fi14 att kraftiga strukturella besparingar görs inom utgiftsområdet. Ökade satsningar på kvalificerad yrkesutbildning och övergångsarbetsmarknader bör genomföras. De delar av utgiftsområdet som motsvarar förslag om försörjningsstöd förs över till utgiftsområde 13 vilket medför besparingar som kommer att uppgå till . Flyttningsbidraget gällande bohagstransport, startbidrag och medflyttandebidrag bör avskaffas. De av regeringen anvisade medlen för IT-utbyggnad bör tas från annat utgiftsområde. För att hjälpa de arbetshandikappade bör satsningar göras i syfte att stärka lönebidragsanställningar. Särskilda åtgärder bör riktas mot arbetslösa och utomnordiska medborgare som har speciellt svårt att komma in på arbetsmarknaden. Detta sker lämpligen genom förstärkning av de internationella arbetsförmedlingarna, en samordnad diskrimineringslagstiftning och övergångsarbetsmarknader. Den av regeringen föreslagna resursförstärkningen 2001 bör inte genomföras (yrkande 17 delvis). redovisar sin syn på anslagen till utgiftsområde 14 i motion Fi15. Arbetsmarknadspolitiken får inte kräva så stora skatteresurser att den i sig hindrar tillkomsten av nya arbeten. förordar därför relativt kraftiga nedskärningar i arbetsmarknadspolitiken. Detta sker med insikt om att enskilda individer inte får samma möjligheter till AMS-kurser m.m. som med regeringens förslag. Individerna får emellertid större chanser till arbete. För de arbetshandikappade bör det dock göras större satsningar än vad regeringen föreslagit. Arbetshandikappade har, oberoende av konjunktur, alltid en svår situation på arbetsmarknaden (yrkande 6 delvis). 3.4 Utskottets ställningstagande i fråga om preliminära ramar för utgiftsområdena 13 och 14 Statens kostnader för utgiftsområdena 13 och 14 är nästan uteslutande styrda av nivån på arbetslösheten och volymen av de arbetsmarknadspolitiska programmen. Avgörande för utgifterna är därför hur arbetslösheten kan komma att utvecklas. Utskottet har som framgår av avsnitt 2 ovan ställt sig bakom regeringens förslag till inriktningen av den ekonomiska politiken såvitt avser utskottets beredningsområde och till finansutskottet föreslagit ett avstyrkande av oppositionspartiernas förslag om riktlinjer. Utskottet anser att de antaganden som regeringen, enligt den ovan gjorda redovisningen, gör avseende nivån på arbetslösheten och omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna får godtas som grund för beräkningen av utgifterna på dessa två områden. Oppositionspartiernas förslag till preliminära ramar för utgifterna avseende utgiftsområdena 13 och 14 sammanlagda framgår av nedanstående tabell. 2001 2002 2003 Regeringens förslag 73 002 73 366 73 964 (m) - 7 363 -17 663 -18 410 (kd) - 9 367 -10 658 -11 158 (c) - 2 450 -5 358 - 8 050 (fp) - 4 545 -12 445 -13 945 Som framgår av den ovanstående tabellen är det en betydande spännvidd mellan de minskningar av utgifterna som oppositionspartierna föreslår i sina alternativ rörande utgiftsområdena 13 och 14. Vissa av de förslag som oppositionspartierna presenterar går i och för sig i samma riktning, t.ex. förslagen rörande arbetslöshetsförsäkringen. Vid en genomgång av respektive partis motion är det emellertid inte möjligt att skapa sig en klar bild av vari respektive partis besparingar består, eller hur de angivna förändringarna kan omsättas i konkreta budgetalternativ. Dessutom framkommer vid en genomgång av alla fyra partiers förslag att de tillgodoräknar sig mer eller mindre omfattande dynamiska effekter till följd av åtgärder inom andra politikområden. Mot bakgrund av det anförda - och då oppositionens förslag till stor del bygger på en politik som utskottet inte ställer sig bakom - kan utskottet inte heller ansluta sig till de förslag från oppositionspartierna om utgiftsramar i de delar som de avviker från regeringens förslag. Utskottet föreslår således att den av regeringen i propositionen föreslagna preliminära fördelningen på utgiftsområdena bör godtas som riktlinje för regeringens budgetarbete och att motionerna Fi12 yrkande 6 delvis, Fi13 yrkande 3 delvis, Fi14 yrkande 17 delvis och Fi15 yrkande 6 delvis, bör avstyrkas. I Fi46 pekar m.fl. (s) på flera lyckade projekt inom ramen för den s.k. Storstadssatsningen, som har lett till att invandrare har fått möjlighet komma in på arbetsmarknaden. Motionärerna anser att det är viktigt att resurserna och erfarenheterna från Storstadssatsningen fördelas jämnt över alla kommuner där behov finns av integrering. Utskottet noterar de exempel på lyckade insatser inom ramen för Storstadssatsningen som motionärerna pekar på i sin motion. Som utskottet redovisat ovan syftar arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken till att alla skall kunna ta del av arbetsmarknaden. Utskottet har ovan redogjort för en rad åtgärder som regeringen har föreslagit för att förbättra invandrares ställning på arbetsmarknaden. Med hänsyn därtill och då Storstadssatsningen är ett projekt riktat mot de problem som finns i vissa storstadsregioner anser utskottet inte att något tillkännagivande är påkallat. Utskottet föreslår därför att motionen skall avstyrkas. Utskottet vill avslutningsvis peka på att yttrandet i allt väsentligt hänvisar till, och grundas på, de slutsatser och de resonemang som redovisas i arbetsmarknadsutskottets betänkande AU7. I betänkandet som bygger på proposition 1999/2000:98 Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxt behandlar utskottet en rad konkreta förslag på arbetsmarknadspolitikens område. I beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och Carlinge Wisberg (v). 1 Allmän inriktning av politiken (), (), (), (), (), (), () och () anser att arbetsmarknadsutskottets yttrande i avsnittet 2 Allmän inriktning av politiken bort ha följande lydelse: