yttr · GN05NU3y · 2000-01-01 00:00:00 — EU och andra importländer väljer själva vilka tekoprodukter inom varje grupp som skall integreras i de olika stegen. I fas I integrerade EU inga begränsade varor. För fas II, som började gälla , har EU beslutat att integrera 18 begränsade varor, men kvoterna för dessa var överlag lågt utnyttjade, och för hälften av dem fanns restriktioner mot endast ett land. Beslutet innebär att EU sparar de känsligaste produkterna till de sista avvecklingsstegen, faserna III och IV, som skall genomföras respektive 2005. Det sista steget blir också det största och skall omfatta av den import som skall integreras. Statsrådet initierade en forskningsrapport, som berör avvecklingen av tekorestriktionerna. Rapporten of EU Trade Protection in Textiles and Clothing, som utarbetats av professor vid Erasmusuniversitetet i samt och vid i , redovisades . Rapporten visar att konsumenterna i EU-länderna betalar ca eller för mycket för textil och kläder. Huvuddelen av kostnaderna, , beror på de kvantitativa textilkvoterna, medan tullar står för resten. Slutsatserna i forskningsrapporten stämmer väl överens med tidigare gjorda studier i denna fråga. Den ligger också i linje med Markets Matter och The Benefits of Trade and Investment Liberalisation . instämmer i vad som sägs i motion 1999/2000:U803 (m) om vikten av att EU:s handelshinder avvecklas i syfte att vidga världshandeln, särskilt vad gäller teko- och jordbruksprodukter. har också noterat att statsrådet varit mycket aktiv i denna fråga. Enligt näringsutskottets uppfattning finns det anledning att på olika sätt ytterligare uppmärksamma denna fråga för att markera dess betydelse. Ett sätt skulle vara att med anledning av det aktuella motionsyrkandet gör ett uttalande till regeringen i saken. bör i sin fortsatta beredning av motionsyrkandet överväga ett sådant tillkännagivande. Utveckling av förnybara energikällor I motion 1999/2000:U14 (mp) anförs att ovilja eller oförmåga att skapa en tydlig plan för reglering av förnybar energiproduktion är uppseendeväckande och fördröjer arbetet med att minska de icke förnybara energikällornas dominans på energimarknaden. Motionärerna framhåller att den kanske mest avgörande faktorn för en hållbar energiförsörjning, nämligen en minskning av dagens konsumtionsnivåer, inte berörs i skrivelsen. Motionärerna föreslår därför att EU:s åtgärdsprogram för energieffektivisering (SAVE) samt kostnaderna för programmet i fortsättningen skall redovisas i den årliga skrivelsen samt hur mycket av dessa medel som satsas i . I motion 1999/2000:U512 (c) framhålls att kärnkraftsreaktorerna i EU bör omfattas av stränga miljökrav. Dessutom bör ett gemensamt program utarbetas för avveckling av kärnkraften i EU:s medlemsstater och i kandidatländerna. Euratomfördraget bör, menar motionärerna, ersättas av ett program för utveckling av förnybara energikällor och energieffektivisering. Vidare framhålls det att bör verka för en energipolitisk samverkan, som syftar till en övergång från kärnkraft och fossilbränslen till förnybara och miljövänliga energikällor. I motion 1999/2000:U513 (mp) betonas att aktivt och offensivt bör driva att EU:s forskningsprogram vad gäller energifrågor helt inriktas på forskning och utveckling kring förnybara energikällor. I skrivelsen (s. 138 f.) konstateras att EG-fördraget inte har något speciellt avsnitt som handlar om energi. De gemensamma åtgärderna som finns på energiområdet har framför allt utvecklats inom ramen för reglerna om den inre marknaden och på basis av unionsfördragets artiklar om transeuropeiska nät (TEN). I skrivelsen nämns att medlemsstaterna skulle ha genomfört direktivet om gemensamma regler för den inre marknaden för el (96/92/EG) i nationell rätt . Nästan alla medlemsstater kommer att gå längre och snabbare fram med att öppna sina marknader än vad som krävs enligt direktivet. Genomförandet är dock inte det sista steget i arbetet med att skapa en inre marknad för el. Direktivet lägger grunden för avregleringen av 15 nationella elmarknader, men för att åstadkomma en gränsöverskridande marknad för el krävs bl.a. system för handel som är icke-diskriminerande. Hinder mot en gränsöverskridande handel såsom avgifter, standarder, flaskhalsar m.m. har diskuterats i den s.k. Florensprocessen där nationella tillsynsmyndigheter och systemoperatörer m.fl. deltar. Vid energiministrarnas möte antog rådet slutsatser som stöd för arbete med genomförandet av den inre marknaden för el. Bland annat skall till rådsmötet , om inga bety dande framsteg har gjorts på frivillig väg, lämna förslag på reglering eller andra lämpliga åtgärder. I skrivelsen erinras också om att direktivet om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas skall genomföras . Direktivet bygger på samma principer som ligger till grund för elmarknadsdirektivet (tillgång till nätet, ömsesidighet, subsidiaritet och gradvis öppnande av marknaden), men beaktar de särskilda villkoren för naturgasmarknaden. Direktivet innehåller gemensamma regler för överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas. Vidare fastställs regler för naturgassektorns organisation och funktion, tillträde till marknaden samt drift av systemen. Vidare nämns i skrivelsen att energiministrarna vid rådsmötet höll en riktlinjedebatt i avsikt att ge politisk vägledning inför sammanställningen av energiministrarnas andra rapport om en strategi för hållbar utveckling. Strategin skall komplettera aktiviteter på nationell och regional nivå. Energiministrarna understryker att arbetet för hållbar utveckling är en pågående process som ställer krav på kontinuerlig utveckling utifrån de erfarenheter som görs. I skrivelsen sägs vidare att vid rådsmötet presenterade ett förslag till principer för ett framtida ramverk som kan stimulera utvecklingen av förnybara energikällor. Utgångspunkten är att ett framtida ramverk måste balansera två separata mål. Det ena målet är att stimulera en ökad användning av förnybara energikällor i alla medlemsstater, vilket är nödvändigt om åtagandena inom ramen för Kyotoprotokollet skall kunna uppfyllas. Det andra målet är att inkludera den förnybara elproduktionen i den inre marknaden för el. För att nå dessa mål identifieras ett antal åtgärder. pekar bl.a. på behovet av regler för anslutning av förnybara energikällor till nätet, att medlemsstaterna måste avskaffa all diskriminering vad gäller de förnybara energikällornas tillträde till den inre marknaden och vikten av att särskilda certifieringssystem inrättas för förnybara energikällor. gjorde följande bedömning av frågan om prioritering av utvecklingen av förnybara energikällor i sitt yttrande 1998/99:NU1y till utrikesutskottet över regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen (skr. 1998/99:60): gör i grunden samma bedömning som , nämligen att förutsättningarna för att effektivisera resursinsatserna i syfte att öka användningen av förnybara energikällor och att åstadkomma en bättre energieffektivitet kan vinna väsentliga framsteg . Utskottet hänvisar i den delen till sitt yttrande 1997/98:NU4y. Vidare utgår utskottet från att frågor om utredning av förnybar energi kommer att aktualiseras under det svenska ordförandeskapet i EU. linje i EU-arbetet på energiområdet utgår års energipolitiska beslut (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12). riktlinjer och finansiella ramar lagts fast för att stödja och främja teknik för effektivare användning av energi och ny elproduktion från förnybara energikällor. Den gemensamma marknaden är betydelsefull vad gäller förstärkning av marknadsnära utvecklingsinsatser. Det är därför angeläget för att resultat uppnås på gemenskapsnivå. En svensk utgångspunkt i förhandlingsarbetet är att framväxten av förnybara energikällor och energieffektivisering bör stimuleras, genom forskningsinsatser, men också med ekonomiska styrmedel. I gemenskapens ramprogram för forskning och utveckling finns ett särskilt temaprogram för energi som är inriktat på förnybara energikällor, energieffektivisering och ny ren energiteknik. har tillsammans med flera andra medlemsstater i skilda sammanhang efterlyst en samlad bild av gemenskapens verksamhet inom energiområdet. Rådet antog ett formellt beslut om ett flerårigt program för insatser inom energisektorn åren 1998-2002 och därmed sammanhörande åtgärder. Ett av de sex delprogrammen är inriktat på förnybara energikällor (ALTENER). För perioden har finansieringsramen för programmet fastställts till . Ett annat av de sex delprogrammen är inriktat på energieffektivisering (SAVE). För perioden har finansieringsramen för detta program fastställts till . tilldelades projekt med svenska deltagare av SAVE-budgeten. Inga svenska ansökningar om regionala energikontor inkom . tilldelades projekt med svenska deltagare av Därutöver upprättades fyra nya regionala energikontor i genom SAVE-finansiering. Som framgår av tidigare redovisning förekommer inom EU ett omfattande samarbete på energiområdet rörande bl.a. energieffektivisering och främjande av förnybara energikällor. ser mycket positivt på ett sådant samarbete, dock utan att göra någon koppling till Euratomfördraget. Inte heller finner näringsutskottet någon anledning att enbart prioritera utveckling kring förnybara energikällor inom ramen för forskningssamarbetet. gör därför i grunden samma bedömning som , nämligen att förutsättningarna för att effektivisera resursinsatserna i syfte att öka användningen av förnybara energikällor och att åstadkomma en bättre energieffektivitet kan vinna väsentliga framsteg . Utskottet hänvisar i denna del till sitt yttrande 1998/99:NU1y. De aktuella motionsyrkandena avstyrks därmed. Moderata samlingspartiet anför i motion 1999/2000:U503 att struktur- och regionalstöd bör betraktas som övergångslösningar och inte som permanenta subsidier. Att betala in pengar till EU för att sedan få tillbaka dem i form av strukturstöd är inte rimligt, menar motionärerna. I stället bör, enligt motionärerna, medlemsavgift och stöd kvittas mot varandra. Nationella stöd måste dock överensstämma med EU:s krav på konkurrensneutralitet. Svaga och eftersatta regioner behöver dock övergångsvis stöd från EU. Stöd till eftersatta regioner bör, enligt motionärerna, i första hand bestå av hjälp att bygga upp och stärka institutioner för en fungerande marknadsekonomi, viss fysisk infrastruktur som inte kan marknadsfinansieras samt hjälp till utbildningsinsatser. Sådana stöd har visat sig framgångsrika i , och . I takt med att stödområdet kommer ikapp bör stöden successivt avvecklas. Att fastna i ett bidragsberoende vore, menar motionärerna, djupt olyckligt. Stöden får därför aldrig vara annat än en övergångslösning. I skrivelsen (s. 155 f.) redovisas att den gemensamma regional- och strukturpolitiken är det viktigaste instrumentet för att minska obalanserna och skillnaderna i ekonomisk utveckling mellan regionerna och på så sätt skapa en högre grad av social och ekonomisk sammanhållning inom unionen. Dessutom är minskade regionala skillnader en nödvändighet om alla regioner inom unionen till fullo skall kunna dra nytta av den inre marknaden och andra tillväxtinriktade åtgärder. har sammanlagt tagit emot ca från strukturfonderna, vilket motsvarar ca . Den nya programperioden för strukturfonderna startar och pågår t.o.m. . Rådet beslutade om de förordningar som skall gälla för den nya programperioden. Antalet målområden skall minska till tre och antalet gemenskapsinitiativ till fyra. kommer sammanlagt att ta emot ca från strukturfonderna, vilket motsvarar ca . EU:s strukturstöd, via strukturfonderna, beslutas för vissa perioder. Den förra perioden varade , , och den innevarande perioden varar , . I samband med en ny period görs en bedömning av vilka regioner som är i behov av stöd. Inför den nya perioden förändrades statusen för bl.a. Dublin- och Lissabonregionerna. Dessutom minskade den befolkning inom hela unionen som omfattas av regioner där det kan lämnas strukturstöd. Formerna för hur stödet skall lämnas har lagts fast. En eventuell ny metod för att lämna stöd till vissa regioner kan aktualiseras först inför nästa period. Enligt näringsutskottets mening finns det därför inte nu anledning att aktualisera denna fråga. Den aktuella motionen avstyrks därmed i här berörd del. I beslutet har deltagit: Per (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Den inre marknadens utveckling Per (), (), (), (), (), () och () anser att näringsutskottets ställningstagande i avsnittet om den inre marknadens utveckling bort ha följande lydelse: Enligt näringsutskottets uppfattning bör med större kraft än agera mot och de enskilda medlemsländerna så att en systematisk genomgång av såväl EU:s eget regelverk som de nationella regelverken kommer till stånd i syfte att undanröja de formella hindren mot en väl fungerande konkurrens på den inre marknaden. Ett sätt att stärka detta vore, anser näringsutskottet med instämmande i vad som föreslås i motion 1999/2000:U503 (m), att inrätta ett nytt gemenskapsorgan, en regelrevision, med uppgift att systematiskt granska både gemensamma och nationella regler. Resultatet av granskningarna bör offentliggöras, och rådet skall därefter ha i uppgift att rekommendera hur bristerna skall åtgärdas. I samband med utvidgning i är det särskilt viktigt att snedvridande regler och subventioner tas bort. anser vidare att arbetstagarnas trygghet bör styras genom ett rikt utbud av individuella anställningsmöjligheter. För detta krävs en union där företag kan skapas och växa. Genom en fortsatt fördjupning av den inre marknaden och en avreglering av kvarvarande nationella hinder och monopol kommer svårigheterna för företagen att undanröjas. Enligt näringsutskottets uppfattning missgynnar syn på konkurrenslagstiftningen de små medlemsstaternas industrier och konkurrensmöjligheter. bör ge ett starkt stöd åt det fortsatta arbetet med att modernisera och effektivisera tillämpningen av konkurrensreglerna. vill framhålla att det är ytterst viktigt med klara och entydiga regler på detta område för att säkerställa att nödvändiga förutsättningar skapas som gynnar såväl företagsutvecklingen som EU:s konsumenter. Utskottet förutsätter vidare att konkurrenslagstiftningen kommer att bli föremål för en uppföljning inom med hänsyn till nej till den planerade fusionen mellan . Med det anförda tillstyrker näringsutskottet den nämnda motionen i berörd del. Övriga motionsyrkanden bör inte föranleda någon åtgärd från sida och avstyrks därmed. Den inre marknadens utveckling () anser att näringsutskottets ställningstagande i avsnittet om den inre marknadens utveckling bort ha följande lydelse: kan konstatera - i likhet med vad som sägs i motion 1999/2000:U513 (mp) och med ledning av den beskrivning som lämnas i årsberättelsen - att EU:s inre marknad är allt annat än fri. För att underlätta konkurrensen harmoniseras och standardiseras varuutbudet. Det innebär att det blir lättare att sälja en och samma produkt inom hela unionen, men det sker till priset av en reducerad mångfald. Utskottet anser att EU:s detaljreglering av varor måste motverkas som den inre marknadens mål om fri rörlighet för varor och ohämmad ekonomisk tillväxt ersätts med sociala och miljömässiga mål. menar vidare - i enlighet med vad som anförs i motion 1999/2000:U512 (c) - att principen om ömsesidigt erkännande inte får snedvrida konkurrensen och pressa mer ambitiösa medlemsstater att sänka sina skyddsnivåer. Med hänvisning till vad som anförts tillstyrker näringsutskottet motionerna 1999/2000:U512 (c) och 1999/2000:U513 (mp) i aktuella delar. Övriga motionsyrkanden bör inte föranleda någon åtgärd från sida och avstyrks därmed. Utveckling av förnybara energikällor () och () anser att näringsutskottets ställningstagande i avsnittet om utveckling av förnybara energikällor bort ha följande lydelse: kan konstatera, i likhet med var som sägs i motion 1999/2000:U14 (mp), att har haft svårigheter när det gäller regleringen av förnybar energiproduktion. oförmåga att strukturera en plan för regleringen är uppseendeväckande och fördröjer arbetet ytterligare med att nå en minskning av de icke-förnybara energikällornas dominans på energimarknaden. vill framhålla att det inte räcker med att skapa ett stödsystem för förnybara energikällor. Strukturfel som finns inbyggt i marknaden måste också åtgärdas. Stöd till den icke-förnybara energisektorn är t.ex. inte acceptabelt om de uppsatta målen för utsläpp av växthusgaser skall uppnås. Enligt näringsutskottets uppfattning och i enlighet med vad som anförs i motion 1999/2000:U512 (c) bör EU:s kärnkraftsreaktorer omfattas av stränga miljökrav. Ett gemensamt program bör, enligt näringsutskottet, utformas för avveckling av kärnkraften både i EU:s medlemsstater och i kandidatländerna. Vidare bör verka för en energipolitisk samverkan, med målsättning en att övergå från kärnkraft och fossilbränslen till förnybara och miljövänliga energikällor. Euratomfördraget bör, enligt näringsutskottet, ersättas av ett program för utveckling av förnybara energikällor och energieffektivitet. anser vidare att elkonsumtionen bör reduceras. Ramprogrammet för energieffektivisering (SAVE) skulle kunna spela en positiv roll i detta arbete. En redogörelse för programmet, liksom kostnaderna härför, bör i fortsättningen finnas med i den årliga redogörelsen. vill också betona, i enlighet med vad som sägs i motion 1999/2000:U513 (mp), att aktivt och offensivt bör driva frågan om att EU:s energiforskningsprogram skall inriktas på forskning och utveckling kring förnybara energikällor. Det sagda innebär att näringsutskottet tillstyrker motionerna 1999/2000:U14 (mp), 1999/2000:U512 (c) och 1999/2000:U513 (mp) i här aktuella delar.