sou · GNB363d2 · 2000-01-01 00:00:00 — I betänkandet konstateras att den nuvarande rektorsutbildningen i stort sett fyller sin funktion och det inte finns anledning att föreslå drastiska förändringar. Trots detta väljer m a- joriteten att föreslå att det inrättas ett nytt ämne inom högskolan – u t- bildningsledarskap. Eftersom majoriteten även föreslår ett nytt vete n- skapsområde – utbildningsvetenskap – finns det en viss logik i förslaget. För min del har jag svårt att få klarhet vad detta ämne skall innehålla och vad som är revolutionerade med ämnet – det handlar snarare att hitta på något nytt när man upptäckt brister. Man kan också fråga sig varför inte ämnet vuxit fram inom universitets/ och högskolevärlden av sig självt om nu behovet är så stort. Antingen finns inte behovet eller så är det stora brister i den svenska högskolan. Vad svensk skola behöver är duktiga ledare och som utövar sitt l e- darskap. Jag är inte övertygad om att det är högskolan som är den bästa förmedlaren i det sistnämnda. Den nuvarande skolledarutbildningen b e- höver förstärkas med ledarskapsutbildning som med fördel kan hämtas utanför högskolans väggar. I avtal 2000 finns det en bestämmelse om tid för kompetensutveckling. För varje heltidanställd och verksamhetsår skall inom den reglerade a r- betstiden avsättas (som riktmärke). Detta skall inte tolkas så att varje lärare har rätt till lika mycket tid . Av de områden som avtalet omfattar har yrkesutveckling och kompetensutveckling varit de minst framgångsrika. För att få bättre fart på kompetensutvecklingen föreslås en förändring i gällande skollag. 2 kap. 7 § skollagen får en än d- rad lydelse: Varje kommun och landsting skall se till att kompetensut- veckling anordnas för den personal som har hand om utbildningen. Det skall finnas en plan för kompetensutvcklingen. Det är bra att kommittén lägger detta förslag men enligt min mening bör man ta ett steg till. Förnyelsen av lärarnas fortbildning har inte utvecklats i den riktning som det är önskvärt. Det har inte skett några förändringar eller förbät t- ringar sedan kommunerna övertog huvudansvaret för fortbildningen. Fortbildningsanordnarna, kommunerna och staten måste ställa adekvata fortbildningsresurser till förfogande för den enskilde läraren samt bli betydligt aktivare när det gäller att prioritera var kompetens/fortbild- ningsinsaser skall göras. Det gäller också att anpassa verksamheten till de lokala behoven och det förutsätter en dialog mellan anordnare, ko m- Reservationer och särskilda yttranden 399 mun, skola och lärare. Kompetensutvecklingen skall ingå som en del av den utvecklingsstrategi som fastställs för den enskilda skolan. Den nuvarande fortbildningen är för generell och kortsiktig. Fortbil d- ningen tillfredsställer inte det behov som skolan, läraren och eleven stä l- ler. För att lösa problemet måste man se till att det finns en individuell kompetens- och utvecklingsplan för varje lärare. Rektorn har ansvaret för att se till att lärarna på skolan har den kompetens som behövs för undervisningen. Jag anser att rektor efter utvecklingssamtal skall upprätta en individuell utvecklingsplan för varje lärare, en plan som r e- dovisar inom vilka områden läraren bör få fortbildning i. Detta är en rättighet och en skyldighet för skolan och för läraren. En forskningstrategi för lärarutbildning och pedagogisk yrkesver k- samhet Kommitténs förslag gällande nytt vetenskapsområde – utbildningsvete n- skap – förbryllar. Utredningens majoritet gör det enkelt för sig genom att argumentera för inrättande av ett femte vetenskapsområde som skulle innefatta lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet. Det föresla g- na forskningsområdet skulle bli både ett smalt och ett litet vetenskaps- område i förhållande till de fyra vetenskapsområdena som finns. Ri s- ken är uppenbar att det kommer att bli ett forskningens A-lag respektive B-lag och det gynnar inte forskningen inom pedagogik och skola. Regeringens bedömning i propositionen Vissa forskningsfrågor 1998/99:94 tar dels upp frågan om att alla universitet och högskolor måste ta ett tydligare ansvar för prioritering av egna forskningsresurser, dels att regeringen ger en ny utredning i uppdrag att lämna förslag till ny myndighetsorganisation för forskningsfinansiering. I detta utrednings- uppdrag läggs viss icke oväsentlig vikt vid att ta utgångspunkt i begre p- pet kvalitet. I detta utredningsuppdrag skulle mycket väl kunna ingå att fritt pröva frågan om det behövs ett särskilt forskningsråd för läraru t- bildning och pedagogisk yrkesverksamhet. Alla högskolor och nya universitet måste profilera sig. måste ha ett forskningssystem som syftar till kvalitetsstyrning snarare än kvantitetsstyrning. Majoritetens förslag om nytt vetenskapsområde leder till motsatsen vilket inte är acceptabelt. Applicerar vi majoritetens argumentation i ett bredare perspektiv vore det givet att också exempelvis språk skulle ha sitt eget vetenskaps- område. Min och mitt partis uppfattning är att om utökning av vete n- skapsområden skall ske är det i första hand snarare biotekniken som kan komma ifråga. Överhuvudtaget bör strävan vara att ha ett mycket b e- gränsat antal vetenskapsområden som ett medel att sätta fokus på hög kvalitet. 400 Reservationer och särskilda yttranden Det finns uppenbara brister i dagens lärarutbildning när det gäller att förbereda studenterna i den verklighet som de kommer att möta. I de utvärderingar som gjorts när det gäller lärarutbildningen visar på att studenterna inte känner igen sig när de kommer ut på skolan i sin fö r- sta tjänstgöring. Det finns flera förklaringar till detta. Lärarutbildningen lever i sin egen värld och har liten kontakt med skolan och det omgivan- de samhället. Det var länge sedan som lärarutbildaren själv var lärare i skolan. Med den modell som kommittén lägger kommer en del av dagens problem att minska. Genom att en större andel av utbildningen i ämnena, pedagogiken etc. verksamhetsförläggas bör en större närhet mellan l ä- rarutbildning och skola öka. Sambandet mellan professionen – lärarollen – och utbildningen för denna – lärarutbildningen – måste vara stark, vilket innebär att det måste skapas bättre förutsättningar för en dialog mellan lärarutbildningen och skolan. En sådan dialog/samverkan skulle underlättas om tjänsterna på lärarhögskolorna var tidsbegränsade och därmed omsättningen av lära r- utbildare större. Läraren brukar betraktas som behörig att utöva läraryrket efter geno m- gången lärarutbildning. Uppföljningen av vilken utsträckning läraren håller måttet som yrkesutövare är dålig. Det är sällan som lärare blir avstängda med hänvisning till att de har visat brist på yrkesmässiga kvaliteter, trots att det finns lärare som undervisar i skolan och som inte passar för yrket. Statsmakterna, i detta fall universitet och högskolor, måste ta sitt a n- svar för att lärarutbildningen ger duktiga, kunniga och kompetenta lär a- re. Det är endast då som undervisning av god kvalitet kan tillhandahå l- las. Exempel finns på studenter som antagits till lärarutbildning och fått fullfölja utbildningen, trots att de inte är lämpliga för yrket. Därför anser jag att lärarutbildarna skall ha någon form av antagning-. anlags- eller lämplighetstest vid antagning till lärarutbildning. Det behövs införas en form av lärarcertifikat i den svenska skolan. Ett lärarcertifikat skall innehålla flera delar. En del skall innehålla examen s- bevis från föreskriven högskoleutbildning. En annan del skall visa genomgången kompetensutveckling, fortbildning och eventuell yrkes- Reservationer och särskilda yttranden 401 På grundval av sådant underlag kan beslut om utfärdande av certifikat fattas. Beslutet, som skall vara möjligt att överklaga, kan fattas av rektor eller en fristående nämnd. Lärarcertifikatet bör tidsbegränsas, förslagsvis till och medf ö- ra en skyldighet för skolan att se till att läraren får fort- och vidareutbildning enligt den individuella utvecklingsplan som upp- gjorts. På samma sätt är det en skyldighet för läraren att skaffa sig den fortbildning och uppdatering som höjer vederbörandes kompetens. Med införande av lärarcertifikat skapas ett system för kontinuerlig kvalitet s- kontroll och kompetenshöjning som läraryrkets status höjs. 402 Reservationer och särskilda yttranden Reservation från () och Reservation gällande förslag till examensordning Undertecknade står helt och hållet bakom förslag till ny struktur för lärarutbildningen men vill att den nya strukturen tydligt skall komma till uttryck också i examensordning- en. Majoritetens förslag till omfattningsdel i examensordningen begrä n- sar valfriheten för utbildningsanordnare och studenter. Vi anser att vi kan överlämna åt lärarutbildningsanordnarna och studenterna att avgöra behovet av fördjupning i speciella ämnen och vill också ge kommuner och skolor större möjlighet att avgöra vilka kompetenser man anser sig behöva i arbetslagen. Det generella kravet på fördjupningar för lärare i sen a- re år och gymnasial utbildning innebär att vi riskerar att få många tv å- ämneslärare i senare år och att en gymnasielärare inte kan välja några specialiseringar utom inom sina ämnen om han/hon vill klara sig på 180 poäng. För en gymnasielärare med svenska som inriktning krävs det minst 200 poäng och med inriktning svenska – samhällskunskap minst 220 poäng. Vi tror att den kombinationen kan komma att försvinna helt. De extra kraven på just svenska och samhällskunskap kan till och med inne- bära att vi får en kraftig brist på t.ex. samhällskunskapslärare i gymn a- siet. Det förefaller även svårt att motivera en prioritering av vissa ämne s- områden men utesluta andra, till exempel de naturvetenskapliga. Med hänvisning till ovanstående reserverar vi oss mot de begrän s- ningar i flexibiliteten som majoriteten vill införa och föreslår att ex a- mensordningens omfattningsdel ska lyda som följer (kursiverad text inom parentes är våra strykningar i majoritetens förslag): Reservationer och särskilda yttranden 403 Lärarexamen uppnås efter fullgjorda kursfordringar om minst 120, 140, 160, 180 eller 200 poäng. Utbildningen skall omfatta minst 60 poäng (det allmänna utbildningsområdet) som behandlar frågor om lärande, socialisation, värdegrund och yrkesverksamhetens samhällsuppdrag samt centrala tvärvetenskapiga ämnesstudier. Därutöver skall utbildningen omfatta minst en inriktning om minst 40 poäng samt specialisering om minst 20 poäng. För undervisning och annan pedagogisk verksamhet i: -förskola, förskoleklass, och fritidshem samt för undervisning i modersmål krävs minst 140 poäng. -senare år och i gymnasial utbildning (ej yrkesämnen) krävs minst 180 poäng (struket:...). -yrkesämnen i gymnasial utbildning krävs 120 poäng . I stället för i n- riktning och specialisering krävs omfattande yrkeserfarenhet samt en relevant yrkesinriktad högskoleutbildning om minst 60 poäng eller, om sådan inte finns, relevanta yrkesinriktade högskolekurser om minst 60 poäng. Poäng inom kvalificerad yrkesutbildning skall anses motsvara högskolepoäng. (Struket:....) För studie- och yrkesvägledning krävs inriktning mot studie- och yrke s- vägledarprocessen och dess kunskapsbas om minst 60 poäng samt speci- alisering i form av en fördjupning om minst 20 poäng. 404 Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande () Kommittén har inte tagit upp och diskuterat frågan om en lärarlegitim a- tion. Det har visserligen inte direkt ingått i kommitténs direktiv, men med tanke på den kritik som framförts mot lärarutbildningarna och som ledde fram till uppdraget hade man i diskussionen om att utveckla examina- tionsformerna kunnat ta upp frågan om en lärarlegitimation Lärarutbildningarna är inte längre så centralt reglerade och enhetliga som . Kommunerna har stor frihet att inom skollagens ram be- stämma vilken kompetens nyanställda lärare skall ha. Privatskolor kan anställa lärare utan lärarutbildning. Detta innebär en risk för betydande kvalitetsskillnader i undervisningen. En lärarlegitimation vore enligt min åsikt en garanti för kvalificerad undervisning av professionella l ärare. Reservationer och särskilda yttranden 405 Särskilt yttrande från () Det är synnerligen angeläget att erbjuda barn trygga miljöer inom fö r- skolan, skolan och skolbarnsomsorgen samt att förebygga övergrepp mot barn och ungdomar inom dessa verksamhetsområden. Till skillnad från majoriteten ställer jag mig dock tveksam till förslaget om att den som är antagen till en lärarutbildning skall förete ett utdrag ur polisens belas t- ningsregister och misstankeregister för att visa att vederbörande inte dömts för eller står under åtal för sexualbrott, mord, dråp, grov mis s- handel, människorov, grovt rån och barnpornografi. Jag ifrågasätter om den förväntade effekten – att utestänga olämpliga personer från sådan verksamhet – kommer att uppnås. Flera remissinstanser, däribland och Brottsför e- byggande rådet (Brå) har i sina remissvar med anledning av betänkandet, Lämplighetsprövning av personal inom förskoleverksamhet, skola och barnomsorg (SOU 1998:69) avvisat tanken på registerkontroll. Av Brås statistiska beräkningar framgår att av de cirka 34 000 pe r- soner som anställs inom skolor, fritidshem och daghem finns troligen högst en misstänkt pedofil registrerad och högst två misstänkta för misshandel av barn. Enligt forskare och enhetschef på , är registren rörande sexualbrott behäftade med ett stort mörke r- tal. understryker i sitt remissvar att de senaste årens uppmärksammade fall med övergrepp mot dagisbarn inte hade kunnat undvikas med kontroll eftersom förövarna inte fanns i några register t i- digare. Dessutom kan inte uteslutas att kontroll av den nu föreslagna typen riskerar att invagga personalen vid förskolor, skolor, fritidshem i falsk trygghet. Omständigheten att en person har kunnat visa att han eller hon inte finns med i ett register utgör knappast någon garanti för att personen i fråga inte är en presumtiv brottsling. Med beaktande av det ovan anförda framstår inte majoritetens förslag som tillräckligt effektivt och pålitligt. För att vi skall ha en bättre chans att förebygga att övergrepp begås mot barn och ungdomar under skoltid har jag i min reservation föreslagit att lärarutbildningen skall ha någon form av antagnings-anlags- eller lämplighetstest vid an- tagning till lärarutbildning. Jag är övertygad om att detta är en bättre väg att gå. 406 Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande från () har samhällen och stater grundat sin existens och sin fortlev- nad på etiska värderingar och normer. Varje kultur har också strävat efter att föra över dessa värderingar och normer till kommande generationer. Det är därför varken möjligt eller önskvärt med en värdeneutral skola. Verksamheterna i skola, fö r- skola och fritidshem skall vila på demokratins grund och demokratin är inte värdeneutral. En förutsättning för demokratin är fundamentala vä r- den, såsom människolivets okränkbarhet, individens frihet, solidaritet med svaga och utsatta samt respekt för människors lika värde. Det är väl belagt att dessa värderingar har haft ett starkt inflytande genom den kristna traditionen i vårt land. Därför anser att det är naturligt att etik är utgångspunkt för skolundervisningen och verksamheterna i förskola och fritidshem. Skolorna, förskolorna och fr i- tidshemmen kommer dock ha svårt att lyckas förmedla etik och moral till våra ungdomar om inte lärarna, förskollärarna och fritidspedagogerna får den utbildning och det stöd som krävs för att klara detta. up p- lever många lärare att etiska och moraliska frågor alltför ofta inte får det tidsutrymme som skulle behövas, bland annat därför att de upplevs som svåra. Rekrytering av och kompetensutveckling för lärarutbildare är därför av avgörande betydelse om dessa frågor skall få genomslag också ute i skolorna, förskolorna och fritidshemmen. Lärarutbildningen måste ge blivande lärare goda möjligheter att utveckla sin egen personlighet och självkännedom liksom att arbeta aktivt med och reflektera över värd e- grundsfrågor och moraliska ställningstaganden utifrån etik och västerländsk humanism. I det betänkande som framläggs ser positivt på att vikten av arbetet med värdegrundsfrågorna lyfts fram, framförallt i den del av lärarutbildningen som blir obligatorisk för alla, men det fra m- går inte var dessa värdegrundsfrågor har sina rötter. Demokratin i sig är ingen garanti för att minoriteter och enskilda pe r- soner ges respekt och lika värde. Det är värdena som ligger till grund för demokratin som är avgöra n- de. menar att det är väl belagt att de allmängiltiga etiska värden som demokratin vilar på har haft ett starkt inflytande ge- nom den tusenåriga kristna traditionen i vårt land. I Lpo-94, den nu gällande läroplanen, hänvisas till etik och västerländsk humanism. Om lärarna skall kunna undervisa och arbeta Reservationer och särskilda yttranden 407 med utgångspunkt från läroplanen måste de i sin utbildning själva ha arbetat med och bearbetat frågor kring dessa våra gemensamma rötter. 408 Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande från () Angående möjlighet för andra än högskolan att bedriva lärarutbildning I detta betänkande är en av grundförutsättningarna att all lärarutbildning i landet bedrivs vid en högskola eller ett universitet. Vi har inte haft i uppdrag att studera några andra organisationsformer. Med detta särski l- da yttrande vill jag fästa uppmärksamhet på att möjlighet för andra i n- tressenter att bedriva lärarutbildning borde utredas. Självfallet skall staten garantera och förvissa sig om att all läraru t- bildning håller hög kvalitet och vilar på vetenskaplig grund. För detta ändamål har utarbetat särskilda kriterier för att bedöma om en högskola ska ges examensrätten till lärarutbildning. Dessa kriter i- er är organisation och ledning, ämnesdjup och ämne s- bredd, lärarkompetens, kompetensutveckling, samband mellan utbildning och forskning, praktisk-pedagogisk utbildning, examensarbete, utvärde- ring och kvalitetssäkring, samverkan med fältet, lokaler och utrustning, bibliotek och litteratur, informationsteknik, internationalisering samt kritisk och kreativ lärarutbildarmiljö. Med kriterier av denna art som grund skulle det finnas möjlighet även för andra organisationer, kanske med en alternativ pedagogisk inriktning, att få till stånd att arrangera lärarutbildning. Reservationer och särskilda yttranden 409 Särskilt yttrande från sakkunnig () Jag instämmer i syn på innehåll i och struktur av lärarutbildningen. Synen på lärarutbildning som mer generell och värdefull även för andra än bara blivande lärare är lätt att dela. Uppbyggnaden av lärarutbildningen, med valbara inriktningar och speci- aliseringar flätade kring en gemensam väv, motiverar studenterna att delvis komponera sin egen lärarprofil och skapar goda plane- ringmöjligheter på skolorna, med lärare som, redan efter sin grundu t- bildning, i större utsträckning än kan ersätta varandra. Den lärarutbildning som kommittén föreslår vill jag se genomförd. Des s- värre innehåller förslag inga incitament som på något sätt garanterar ett genomförande i den riktningen. Kommittén har inget förslag till styrning som gör det tvingande för utbildningsa n- ordnarna att genomföra den nya lärarutbildningen. I kapitlet Mål och principer för styrning av lärarutbildning fra m- håller kommittén att det är viktigt att staten styr lärarutbildningen, främst för att upprätthålla en likvärdig skola. Kommittén konstaterar också mycket riktigt att styrningen av lärarutbildningen inte fungerar tillfredsställande och att det kan bero på att styrningen av lärarutbil d- ningen är för svag. konstaterar kommittén att det förekommer utveckling och förändring inom lärarutbildningarna något som visat sig då ledam ö- ter besökt eller talat med företrädare för lärarutbildningar. Även i en av kommittén initierad och genomförd enkät anser man påvisa att det pågår ett utvecklingsarbete i rätt riktning. Jag beklagar att kommittén inte vidgade perspektiven och riktade enkäten också till avnämare, deltagare och professionella. Kommittén kommer fram till att staten inte skall styra lärarutbild- ningen, utan i stället lämna till universiteten och högskolorna att råda över i stor frihet. Jag menar inte heller att lärarutbildningen skall detal j- styras. Det decentraliserade inflytandet, utifrån ett uppdrag, över utbil d- ningens innehåll och struktur är viktigt. Men då måste det finnas mål som det både går att utbilda och att utvärdera mot. Jag har därför i kommittén verkat för att universitet och högskolor med lärarutbildning skall låta utvärdera den samlade lärarkompetensen hos de studerande, exempelvis genom att grundutbildningen avslutas med en examinations- termin där högskolans lärare tillsammans med lärare i förskola och skola samt skolledare anlitas som examinatorer. 410 Reservationer och särskilda yttranden Jag menar således att staten skall sätta upp tydliga mål för vad de, som ska anställas som lärare, ska kunna. Dessa mål kan formuleras så, att de tydligt beskriver lärares kompetenser. Mot dessa mål skall utbild- ning ske och mot samma mål skall de studerandes samlade yrkeskompe- tens examineras. De som examinerar skall vara representanter för högskola, lärare i förskola och skola samt arbetsgivare. En termins examination, som ger 20 högskolepoäng, skulle kunna utveckla examinationen till av lärande och inte enbart kontroll. Under den terminen skall de grund- läggande yrkeskunskaperna prövas och examineras. Examinationsterminen, bör avse tre huvudområden. 1.Lärares hela arbete. Denna del av examinationen kan bäst ske på förskolor och skolor. Lärare och skolledare bör vara examinatorer i samarbete med lärare från högskolan. Innehållet kommer i så stor u t- sträckning som det är möjligt att rymma allt som en lärare skall göra. Kommunerna måste utse de bästa lärarna och arbetslagen till exam i- natorer. 2.Lärares teoretiska kunskaper. Ämnesteoretiska kunskaper är ämnade för skolan och examineras därför i didaktiska perspektiv. Ett min i- mum är att varje lärare problematiserar ämneskunskaperna genom att, inom ramen för läroplanen, ständigt fråga sig: Vad är nödvändigt att kunna? Vad är viktigast att kunna? Vad är värt att kunna? 3.Lärares förmåga att dokumentera. Erfarenheten visar att skolut- veckling får stor framgång när lärare dokumenterar sitt arbete. Dä r- för bör dokumentation ingå som en viktig del av examinationen. E x- amensarbetet kan kanske ingå som en del under examinationstermi- nen där högskola, kommun och skola samverkar så att de studerande får ett meningsfullt innehåll i dokumentationsuppgifterna. Genom en sådan examination får staten ett tydligt och kraftfullt styrin- strument över lärarutbildningen och skolan. För de som utbildar lärare är examinationsmålen också utbildningsmål. Lärarutbildare och studenter får på ett tydligare sätt samma mål med lärarutbildningen, nämligen att studenterna skall klara examinationen. Läraryrket behöver öppnas för personer med andra utbil d- ningsbakgrunder och erfarenheter. Med en examinationstermin skapas möjligheter att öppna för mer flexibla vägar in i läraryrket. Högskolorna måste då på ett annat sätt tillägna sig metoder att hantera tillgodorä k- nande och evaluering för personer med adekvata utbildningar och erfa- renheter. Under Lärarutbildningskommitténs arbete har jag övertygats om, att kommunerna både vill och kan bidra med sin del av totalsynen på lära r- yrket och ta mer eller mindre ansvar för olika delar. Reservationer och särskilda yttranden 411 Kommunerna vill ta ansvar för att lärare i förskola och skola dras in i hela lärarutbildningen och att skolorna kan erbjuda bra utbildningsmiljö- er. Ett regionalt utvecklingscentrum bör kunna vara en arena för verkligt innehållsligt samarbete mellan lärarutbildning och kommuner när det gäller grundutbildning av lärare, kompetensutveckling samt forskning och skolutveckling. Kommunerna vill delta i ett sådant samarbete men det måste ske på lika villkor.