sou · GNB3130d4 · 2000-01-01 00:00:00 — Så har också skett; båda har åtalats efter att ha delta- git i en uppmärksammad aktion mot ett skogsbolag som avverkade orörd skog, inte urskog, men näst intill – naturskog till karaktären (nr 21). Såväl som ägnar sig åt aktioner av det slag som en av de högmilitanta aktivisterna uppger sig förakta: civil olydnad där man tar sitt straff och därigenom visar att man accepte- rar samhällets lagstiftning. Ett sådant agerande framstod för den ovan citerade intervjupersonen som meningslöst, rentav kontrapro- duktivt i och med att det enligt honom bidrog till att legitimera de existerande maktstrukturerna. Så resonerar naturligtvis inte miljöak- tivisterna själva. För dem är aktionerna i högsta grad meningsfulla. Så meningsfulla, rentav, att de är beredda att ta hårda straff för sina aktioner: – Jag ångrar mig absolut inte även om de (skogsbolaget som i samband med avverkningen) nu säger att de stämmer oss på en miljon. Och det gör dom. Jaha, det är så mycket pengar så då får jag väl leva på existens- minimum för resten av livet (skratt). Då är det ju lugnt, då kan jag göra hur många aktioner som helst i fortsättningen (nr 21). kap07.fm 161 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG Ingen av de åtta intervjupersoner som är engagerade i någon av de sociala proteströrelserna ställer sig avvisande till civil olydnad (annat än i det fallet då en av dem tog avstånd från den enligt honom urvatt- nade formen av civil olydnad som innebär att man frivilligt tar sitt straff). Även den intervjuperson som är verksam i lokalavdelningen av den i förhållande till övriga proteströrelser tämligen konventio- nella mot plågsamma djurförsök – en 23-årig stu- dent – ställer sig positiv till civil olydnad. Trots att stadgarna i hennes organisation uttryckligen förbjuder detta: – Det är ingenting som använder sig av, det får man inte göra. Gör man det i NSMPD:s namn blir man utesluten. Men som fenomen är jag inte helt ja, det är inte så att jag helt klart tar avstånd. Det är ett ganska svårt begrepp, vad som är civil olydnad, men i vissa fall tycker jag det är bra. Om man tittar på plogbillsrörelsen, t.ex. Den här kända aktionen mot JAS-planet. Det är ju helt icke-våld. Dom säger till i förväg, innan dom skall gå in på området. Det är väl mest en mediagrej, plus att dom stannar och tar sitt straff. Det tycker jag inte det finns något som helst problematik i. Det är ett bra sätt att arbeta (nr 30). Demarkationskriteriet mellan högmilitanta och lågmilitanta aktivis- ter tycks således gå i synen på vilken typ av civil olydnad som det är fråga om. Så länge det endast är fråga om att demonstrera inför medi- erna är det en harmlös och i grunden fullt acceptabel metod, enligt de . Poängen är just att det är en mediagrej, dvs. att syftet enbart är att få uppmärksamhet. medierna finner aktio- nerna ointressanta blir de således ointressanta. För de högmilitanta aktivisterna ter sig saken annorlunda. Förutom att väcka medial upp- märksamhet finner sig dessa, drivna som de är av sitt hat, också moti- verade att tillgripa mer våldsamma metoder, som syftar till att för- störa egendom och på andra sätt sabotera verksamheten för dem som aktionerna riktar sig mot. Detta synsätt finns i princip också representerat hos den intervju- person som är verksam inom organisationen nätverk (nr 23). Skall man bekämpa rasism måste man i vissa avseenden vara beredd att spela på rasisternas villkor, menar hon. Att det även i detta fall handlar om starka passioner råder ingen tvekan om: – De skall inte få plats i samhället! [] Vi river ned deras plakatuppsätt- ningar [] Vi tar kontakt med affärer som säljer skivor och sånt som är rasistiska, och vi går och påminner dem om och om och om igen att det skall man inte göra [] Jag har inte varit med på någon av de här aktio- nerna (där anti-rasister går runt i gäng och håller ögonen öppna efter rasister) men de som varit med har berättat att man fått tag på killar på kap07.fm 162 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG bar gärning, så att säga, som har satt upp plakat och sånt i rasismens syfte, och verkligen diskuterat med honom och skrämt upp honom ordentligt (nr 23). En betydelsefull skillnad mellan anti-rasisternas och exempelvis veganrörelsens verksamhet är inte bara att den förra, vad gäller sitt syfte, har stöd i en betydligt bredare opinion, utan också i den offici- ella politiken. Toleransnivån vad gäller arbetsmetoderna är därför högre när det gäller en sådan verksamhet. Om en veganaktivist skulle skrämt upp en köttätare ordentligt, eller sagt att köttätare inte skall få plats i samhället, eller bara nöjt sig med att riva ned annonser om charkuterivaror eller att vid upprepade tillfällen ha gått runt till charkuterihandlare och gjort dem uppmärksamma på att det är högst olämpligt att sälja köttprodukter, skulle rimligen detta väckt starka reaktioner. Låg tilltro till det politiska systemet I samtliga proteströrelser är organisationen – i den mån en sådan existerar – genomsyrad av en icke-hierarkisk strävan. Ingen bestäm- mer. Vi har inga ledare, alla får ta ansvar för att det skall hända något , förklarar den 19-årige fältbiologen (nr 21). har en diame- tralt annorlunda modell, men även den är präglad av en anti-auktori- tär grundsyn: Vi är inte en demokratisk organisation, men ändå beslu- tar vi tillsammans om saker och ting (nr 24). Organisationens nyckel- ord är frivillighet: de medlemmar som deltar i aktionerna väljer naturligtvis själva om de vill göra det. Framförallt handlar det om en resultatorienterad strävan. Demokrati för mig är att få till något som är bra [ ] Jag tycker inte vi har någon demokrati (nr 24). Det viktiga är alltså resultatet, snarare än formen för hur beslut fattas. Det nuvarande politiska systemet anses i det avseendet vara dysfunk- tionellt. Det uppfattas som byråkratiskt och krångligt – ingenting händer. – De (partierna) jobbar på ett väldigt konstigt sätt, och allt skall ta så väl- digt , det skall gås igenom i olika sessioner osv. Jag vill att skall man kunna påverka någonting, så skall man göra det på en gång. Jag vill kunna se ett resultat snabbt, inte dra ut [] Det är mycket snack och liten verkstad. Jag tycker t.ex. att de borde stoppa alla gifter, något som är fruktansvärt viktigt. Men det gör de inte, utan de säger saker som jo, det får ni väl hålla på fram då. (nr 24). kap07.fm 163 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG Tilltron till det demokratiska systemet är ytterst låg även hos samt- liga åtta intervjupersoner som är verksamma i proteströrelser. Åter- igen är begreppet parlamentarismen något av en styggelse: – Jag tror ju inte på parlamentarismen – över huvud taget. Jag tror inte på systemet. Jag tycker det blir så väldigt hierarkiskt och toppstyrt. Män- niskor får ingenting att säga till om och kan inte påverka beslut som rör dem (nr 21). Det statsrättsliga benämningen av parlamentarismen tycks vara okänd för de intervjuade; begreppet har karaktären av ett kodord för det existerande politiska systemet. Detta system upplevs som kor- rupt. Ett gemensamt kännetecken är en irritation över att dagens parlamentariska system är icke-responsivt och ur stånd att på ett effektivt sätt hantera de frågor som engagerar intervjupersonerna. Men det största problemet tycks vara avsaknaden av handlingskraft: Det är mycket snack och liten verkstad , som en av dem uttrycker saken (nr. De byråkratiska kvarnarna maler långsamt, menar man, alldeles för långsamt. Allt skall ta en sån tid . I dessa avseenden påminner denna kritik mot det demokratiska systemets institutioner om den som de auktoritära, fascistiska och nazistiska strömningarna formulerade i mellankrigstidens . Det nuvarande politiska systemet anses inte kunna lösa de svåra problemen, och därför anses det vara legitimt att ta saken i egna händer – själva målet med de aktioner man genomför är överordnat det formmässiga. Dessa intervjupersoner understryker betydelse av att komma ut till fler människor i opinionsbildningen så att inte bara det blir hög- utbildade människor som sitter högt upp i samhällspyramiden och dis- kuterar kring andras problem (nr 19). Det är genom opinionsbild- ning man försöker förändra samhället. En framgångsrik opinions- bildning förutsätter, framhåller man, medial uppmärksamhet. Strategin går därför ut på att med hjälp av spektakulära aktioner få så stor uppmärksamhet som möjligt. En viss tveksamhet finns dock inför denna strategi. En av aktivisterna i en av de högmilitanta rörel- serna uppger sig känna alltmer tveksamhet inför mediekontakter: – Ju mer tid som går känner jag att jag vill undvika all kontakt med medier över huvud taget. Jag tror att för att vi skall få ut vårt budskap så måste vi skapa nya egna medier och medier, för att sprida propaganda. För som det nu är är vi ju bara ett gäng clowner för media som de tjänar mycket pengar på att skriva om (nr 20). Samtliga av de fyra intervjupersoner i denna kategori uttrycker som framgått en stark misstro gentemot det politiska systemet; att tala kap07.fm 164 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG om politikerförakt är definitivt relevant i dessa fall. Misstron gäller som framgått också den parlamentariska demokratin: –Demokrati för mig är att just inte bli härskad över (nr 18). –Det är parlamentarismen som är ett hot mot demokratin, inte vi (nr 20). –Det jag ser som ett djävligt stort problem är att demokratibegreppet är begränsat till bara det partipolitiska. Jag menar, det kallas demokrati bara för att vi får rösta [] Den här kvantitativa rösträknings- metoden, när man går och röstar , så får ett parti ett visst antal röster och så får man ja demokrati helt plötsligt så här, va (skratt). Men det finns någon slags annan demokrati där det är mer som ett ansvarstagande, en social relation mellan människor där man är mer eller mindre jämlik och liksom tillgodoser människans behov och tar varandra på allvar (nr 19). –Jag tycker att den parlamentariska demokratin är väldigt odemokratisk. Den är inte demokratisk alls. Det inflytande som vi har , dvs. att välja representanter, ja – det är ingenting tycker jag (nr 22). ser vi hur begreppet parlamentarism används ytterst pejorativt, som någonting synonymt med icke-demokrati. När begreppet parlamentarisk demokrati förekommer sker detta med ironi, med tydliga anföringstecken, liksom för att framhålla den själv- motsägelse begreppet innehåller: en verklig demokrati kan enligt detta synsätt inte vara parlamentarisk. Vad avser man då med en parlamentarisk demokrati? Den nuva- rande formen av representativ demokrati, med politiska partier som de centrala förmedlingslänkarna av folkviljan, underkänns; den beskrivs som en skendemokrati (nr 18). Ett gemensamt kännetecken hos dessa åtta individer är också att de tar avstånd från de medborgare som är passiva och oengagerade i viktiga samhällsfrågor. Detta avståndstagande tar sig olika uttryck, allt ifrån ett starkt fördömande av de politiskt indifferenta, som anses vara dåliga medborgare, till ett mer förstående – men i grunden ändå fördömande – hållningssätt: –Det är ett privilegium att vara medveten om förtryckandets strukturer och vara medveten om alla hierarkier som existerar och exploatering och allt. Det är verkligen ett privilegium, så att det går ju inte att förakta människor som inte är medvetna (nr 19). –Förut var det så att jag blev besviken när människor inte lyssnade eller förstod när jag försökte prata om saker jag tycker är viktiga och intres- kap07.fm 165 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG Men det är ju något slags elitism i det också, att jag liksom sätter mig över andra och säger nu skall Du engagera Dig politiskt, Du bryr Dig ju inte ett skit. Men vi måste försöka få fler människor intresserade utan att liksom pracka på dem våra idéer (nr 20). –Det är ledsamt att se hur människor inte bryr sig. Jag hoppas de vaknar (nr 24). Det går ju inte att förakta människor som inte är medvetna , säger en av dessa intervjupersoner. När hon talar om sig själv som privilegie- rad såsom varande i besittning av en alldeles särskilt väl utvecklad medvetenhet om förtryckets strukturer är det dock svårt att helt frigöra sig från intrycket att hon uttrycker just den form av elitism som en annan av de här citerade intervjupersonerna talar om. Denna inställning skall kanske inte kallas förakt, men det är utan tvekan en nedlåtande och ytterst fördömande attityd. Den senast citerade intervjupersonen gjorde redan som 10-åring egna protestlistor som hon skickade till fabriker som förorenade mil- jön. För henne är engagemanget i någonting som skän- ker djup tillfredsställelse: Jag sitter inte bara hemma och klagar, utan jag gör något kon- kret. Och det känns väldigt bra för mig personligen. Jag trivs även med det sätt vi arbetar och med de människor som är med i (nr 24). Gemensamt – och särskiljande Den fråga som stått i blickpunkten i detta kapitel är vad som känne- tecknar de medborgare som engagerar sig i politiskt adekvata sam- manslutningar. Vi kan först konstatera att för de flesta av dessa 19 intervjupersoners engagemang är av den karaktären att det utan tve- kar berikar demokratin på det sätt som antas i litteraturen. I några fall är det mer tveksamt. Huruvida det i dessa fall handlar om attityder och beteenden som är demokratiskt acceptabla och vitaliserande är en fråga som vi återkommer till. Gemensamt för samtliga intervjupersoner är att det är fråga om ett starkt engagemang. I det avseendet finns en fördömande attityd gentemot passiva medborgare. Den är dock mer eller mindre kamou- flerad. Ingen av de intervjuade menar vidare att det engagemang som de drivs av är möjligt att på ett meningsfullt sätt kanalisera genom ett politiskt parti. I varierande grad upplever intervjupersonerna parti- kap07.fm 166 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG erna som förstelnade. Att arbeta inom ramen för en aktionsgrupp eller en folkrörelse upplevs som betydligt mer meningsfullt. Det anses ge mer resultat, vilket är viktigt i sammanhanget. Samtliga intervjuper- soner är nämligen starkt handlingsinriktade. Ett sista gemensamt kän- netecken är av social karaktär: i dessa sammanslutningar finns en gemenskap som – särskilt för de unga intervjupersonerna – är mer eller mindre starkt identitetsskapande. Motivet för engagemanget skiljer sig emellertid åt på ett påfallande sätt. Skillnaden kan beskrivas med hjälp av motsatsparet universa- lism-partikularism. Den ena extrempunkten på en glidande skala av universella kontra partikulära målsättningar är att rädda världen (nr 24), den andra att av lokala intresseskäl förhindra en vägdragning (nr 35). Liksom de lokalpolitiskt verksamma individerna i föregående kapitel – alltså de som var aktiva i lokala partier – kännetecknas de intervjupersoner som är verksamma i lokala aktionsgrupper av en pragmatisk och resultatinriktad inställning. De vill nå konkreta resul- tat till gagn för människor i det lokala territoriet. Antingen för alla individer (by- och stadsdelsföreningarna och protestgrupperna) eller bara för vissa (stödföreningarna). Dessa individers motiv, attityder och arbetssätt skiljer sig således inte från de partiaktivas när det gäller den handlingsorienterade atti- tyden. Vad som skiljer är bedömningarna i vilket sammanhang man lämpligast och med störst framgång når resultat. För de olika indivi- der som uppmärksammats i detta kapitel framstår partiengagemang som kontraproduktivt. Särskilt gäller detta de unga aktivisterna inom de olika proteströrelserna; dessa har i regel en alienerad syn på det politiska systemet. Den parlamentariska demokratin – fritt över- satt det nuvarande systemet – upplevs som en styggelse. Härur följer också den mest dramatiska skillnaden mellan de olika individerna i urvalet: huruvida det är acceptabelt att agera för sin sak utanför lagens råmärken. Graden av procedurorientering skiljer sig således högst påtagligt. Att följa de demokratiskt beslutade spelreglerna har för intervjupersonerna inom de sociala proteströrelserna inget egen- värde. Det primära är att man når resultat. Därmed är vi framme vid frågan huruvida även dessa individer, som arbetar med samhällsfrågor utifrån andra utgångspunkter än vad de partiaktiva gör, kan karaktäri- seras som demokratins trotjänare. kap07.fm 167 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG En viktig skillnad mellan de båda kategorier som stått i förgrunden i de båda sista kapitlen är att de som verkar inom partierna, i motsats till de aktivister som valt att engagera sig utanför partipolitiken, kän- netecknas av en beredskap av att ta ansvar för hela samhället. Detta är två fundamentala aspekter av det partipolitiska engagemanget: dels att ta ansvar för politiska beslut, även impopulära sådana, dels att göra avvägningar och prioriteringar utifrån en mer eller mindre kon- sistent samhällsåskådning. Frågan om de demokratiska implikationerna av detta snävare men nog så intensiva engagemang är dock långt ifrån enkel att besvara. För en positiv tolkning talar argumentet att allt samhällsengagemang, åtminstone sådant som inte uttryckligen strävar efter att omkullkasta det demokratiska styrelseskicket, är av godo. Redan här bör man då göra en åtskillnad mellan de proceduriellt orienterade intervjuperso- nerna i urvalet – demokratianhängarna – och övriga, som uttryckligen tar avstånd från den parlamentariska demokratin. Följande bedömning har gjorts i en annan rapport till Demokrati- utredningen där två rörelser som tillämpar civil olydnad som kamp- metod studeras, nämligen veganrörelsen och vad som kallas för flyk- tinggömmarna: Även om djurrättsaktivisterna och flyktinggömmarna uttryckligen kriti- serar politiska beslut och beslutsfattare – och ibland agerar på tvärs med beslut och lagar – menar vi att deras verksamhet kan bidra till att stärka såväl välfärdsstaten och demokratin. De slår vakt om grundläggande vär- den och skapar genom sin verksamhet solidaritet, vilket kan stärka väl- färdsstaten. De bidrar till den kollektiva åsikts- och viljebildningen och reflexiviteten, vilket kan stärka demokratin (1999, s. 115). Det är ett anmärkningsvärt naivt betraktelsesätt som här redovisas. Kritik mot politiska beslut och politiker tillhör om något demokra- tins själva livsluft, och att, som här, framställa detta som någonting i grunden stridande mot demokratin, är besynnerligt. Vad som är kärn- punkten i diskussionen är hur man skall se på lagbrott – och ibland våldsam skadegörelse – i en demokrati. Genom att företräda vissa värden kan man, enligt och dels stärka samhälls- gemenskapen – solidariteten – dels bidra till ökad reflexivitet och därmed värna såväl välfärdsstaten som demokratin. Även om man bryter mot demokratiskt fattade beslut. Man kan fråga sig om detta gäller alla aktiviteter eller bara vissa värdebaserade (och i så fall vilka). kap07.fm 168 Friday, , 1999 8:00 AM 7 ALTERNATIVT POLITISKT ENGAGEMANG Argumentationen utesluter såsom det uttycks här inte mer uttalat antidemokratiska rörelser från att bli betraktade som demokratiska vitaliseringsfaktorer. Om det grundläggande kriteriet för huruvida en rörelse genom sin aktivitet bidrar till demokrati är att den ökar reflexiviteten, är det svårt att på definitionsmässiga grunder ute- sluta andra mer tvivelaktiga sammanslutningar såsom demokratiskt värdefulla, så länge även dessa kan sägas bidra till den kollektiva åsikts- och viljebildningen. Att på ett generellt plan säga att alla typer av organisationer som uppfyller de kriterier som anges i citatet ovan berikar demokratin är enligt vår mening knappast möjligt. Ytterst är det en empirisk fråga. Vad som i detta sammanhang blivit uppenbart är att det i flera fall inom de sociala proteströrelserna finns ett starkt avståndstagande från de regler och procedurer som den existerande demokratiska ord- ningen baserar sig på. I några fall ter det sig berättigat att tala om demokratiförakt.4 En annan utgångspunkt kan vara i vems intresse man agerar. En distinktion kan göras mellan å ena sidan sådant engagemang som syf- tar till att hjälpa andra människor (Röda Korset, , Alla Kvinnors Hus, Anti-rasistiskt nätverk, Anti-sexistisk front samt mil- jöorganisationerna) och djur (veganrörelsen och Nordiska Samfun- det mot plågsamma djurförsök) och å andra sidan de lokala aktions- grupperna (utom Alla Kvinnors Hus) vars engagemang syftar till att värna det egna intresset. När syftet är att hjälpa andra snarare än sig själv framstår engagemanget åtminstone tentativt som gynnsamt för demokratin i stort. baseras demokratin på föreställningen om att männis- kor skall kunna påverka sådant som de upplever som betydelsefullt i deras egen livssituation. Just detta sägs emellanåt vara något utmär- kande för den individualisering av demokratin som ägt rum : att själv eller tillsammans med andra kunna påverka det näraliggande, i den lokala vardagen. Vår bedömning är därför att inte bara de attityder och aktiviteter som förekommer inom de traditio- nella folkrörelserna, utan också inom de lokala aktionsgrupperna, på ett entydigt sätt är till gagn för demokratin. För sin vitalitet är demo- kratin beroende av engagerade medborgare – inom såväl som utom de politiska partierna. Den typ av mothåll av det slag som de lokala proteströrelserna representerar är om något hälsosamt för de politiska institutionerna. Låt oss avsluta med att citera den jordbrukare som är verksam inom den framgångsrika E4-gruppen: kap07.fm 169 Friday, , 1999 8:00 AM –Jag tror att det behövs sådana här . Att etablissemanget tar stryk . Jag hoppas att dom åker på ännu mera stryk, då och då. Då kommer dom att lära sig att lyssna från början, innan dom kör hela pro- cessen och sedan åberopar ja, men för fan, det var ju ett demokratiskt beslut (nr 35). 1Det viktiga är dock att de aktuella föreningarna är vad kallar för öppna. Med detta avses att vem som helst kan bli medlem. Motsatsen är slutna grupper och föreningar, vars själva existensberättigande motiveras av exklusion. I slutna grupper är sammanhållningen mellan medlemmarna stark men frodas intolerans gentemot det omgivande samhället. Sådana sammanslutningar anses av inte vara till gagn för uppkomsten av socialt kapital. 2Se exempelvis betänkande Ju mer vi är tillsammans, SOU 1987:33. 3Detta är också en central slutsats i Gidlunds (1978) avhandling om hur lokala, temporära aktionsgrupper agerade –1975. 4Själva avstampet i diskussionen görs i (1993) vid det här laget tämligen välkända tes om hur socialt kapital uppstår i ett samhälle. och tycks dock i detta sammanhang ha gjort sig skyldiga till en fel- tolkning av arbete. Denne gör nämligen en distinktion mellan öppna och slutna sammanslutningar (se ovan s. 141 f.). Endast de förra anses av Put- nam vara värdefulla ur demokratisk synpunkt. I dessa öppna sammanslutningar möts människor från olika samhällsgrupper, vilket är poängen: förståelse, tole- rans och social tillit även till andra än dem i den egna gruppen uppstår som en konsekvens av interaktionen. För de slutna föreningarna gäller motsatsen. Soli- dariteten och gemenskapen inom sammanslutningen blir ofta stark, men detta på bekostnad av dem som står utanför. En vi-och-dom-känsla är själva livsluf- ten för slutna grupper; i stället för social tillit tenderar därför intolerans mot det omgivande samhället att uppstå. Mot bakgrund av att åtminstone den ena av de båda grupper som studeras i och rapport – liksom flertalet av de sociala proteströrelser som här behandlats – är att betrakta som slutna finns ytterligare skäl att ifrågasätta den positiva slutsatsen beträffande dessa gruppers demokratiska betydelse. kap07.fm 170 Friday, , 1999 8:00 AM