sou · GNB363d1 · 2000-01-01 00:00:00 — 144 Inbjudan att komma med ansökningar hade gått ut till skolor, kommuner och högskolor och avsåg personal i förskola och skola. Ett villkor för att kommuner skulle få b i- drag var att kommunen – utöver kostnader för vikarier och material – stod för av kostnaderna. I inbjudan angav att 144 STÖK 98; Intern rapport om arbete med bidrag till insatser för kompetensutveckling . ansökningar inom tretton särskilt angivna områden skulle prioriteras, nämligen följande. 4Naturvetenskap, matematik och teknik 6Svenska som andraspråk och undervisningen av flerspråkiga elever i andra ämnen 8Media, bild och kommunikation 11Elevers inflytande och ansvar 12Flexibel arbetsorganisation och varierande arbetsformer och arbets- sätt 13Små yrkesgrupper och områden som av särskilda skäl kräver en n a- tionell samordning. Det område inom vilket det största antalet ansökningar och det sa m- manlagt största bidragsbeloppet beviljades var Flexibel arbetsorganis a- tion och varierande arbetsformer och arbetssätt. Flertalet av de övriga områden som prioriterats i inbjudan var som framgår mera innehållsinriktade. Dock betonades i beskrivningen av dessa också de didaktiska aspekterna. Högskolans roll i kompetensutvecklingen av lärare Högskolans uppdrag när det gäller kompetensutvecklingen av lärare är att ställa utbildning till förfogande. Den finansieras antingen ur högsk o- lornas ordinarie anslag, s.k. fristående kurser, eller, vilket är oftast för e- kommande, av kommuner eller skolor som köper kurser i form av upp- dragsutbildning. Fristående kurser skall vara öppna för alla behöriga att söka och de annonseras därför – kanske ett halvt till i förväg. Kurse r- na planeras inte sällan så att de kan väljas av studenter som vill komplettera sin grundutbildning innan de lämnar högskolan. Det för e- kommer också att fristående kurser har ett innehåll som är anpassat till behov hos i första hand yrkesverksamma lärare. Dessa kurser annons e- ras separat och ges normalt på tider och i en fart som gör att lärare kan delta jämsides med lärartjänst eller med endast mindre ledighet. Allt fler ges på distans. De för högskolan gängse reglerna för behörighet och u r- val gäller alltid för fristående kurser, vilket innebär att även verksamma lärare söker och antas på individuella meriter. De fristående kurserna ger alltid högskolepoäng. Uppdragsutbildning kan – till skillnad från de fristående kurserna – planeras och utformas utifrån beställarens önskemål och kan dessutom genomföras med kort varsel. De är därför dyrare att genomföra än r e- guljära kurser. Kostnaderna betalas av uppdragsgivaren. Denne beslutar också vilka som skall delta i kursen. Uppdragsutbildningarna kan ge högskolepoäng men då fordras att deltagaren fyller kraven på behöri ghet. Högskolorna fick tidigare resurser direkt för att anordna kurser för skolväsendets behov. I dagens system fördelar dessa resurser till de kommuner och skolor som sökt. Av ansökningarna skall framgå hur kompetensutvecklingen planerats och vilka som skall samverka. Samarbete sker i stor omfattning med högskolor, som således får del av de statliga kompetensutvecklingsmedlen via kommuner. Detta sker då i form av uppdragsutbildning. Högskolorna kritiserar det förhållandet att fördelning av resurser endast kan ske i taget och dessutom ur högskolans synvinkel sent i förhållande till kursstart. Detta försvårar högskolornas – och också skolornas – planering och kan i sämsta fall negativt påverka utbildningens kvalitet. En undersökning av universitetens och högskolornas användning av statliga medel 1994/95 visar bl.a. att insatserna oftast har utmynnat i flera aktiviteter – inte bara i en.145 Dessa kan vara konferenser, seminarier och studiedagar samt handledning, konsultstöd och expertstöd. Merparten av medlen har använts till löner, främst för anordnarnas egen personal. Märkbart är variationerna mellan lärosät e- nas administrationspålägg. har medan har 5–. Flertalet lärosäten ligger i intervallet 10–. Planeringen av såväl uppdragsutbildning som fristående kurser görs med hänsyn till vad högskolan i sina kontakter med kommuner och Sko l- verket uppfattar som efterfrågad och prioriterad kompetensutveckling. De regionala utvecklingscentra som byggs upp är viktiga kontaktfora för detta. Organisation och kontaktvägar är av naturliga skäl mycket olika beroende på bl.a. högskolors och kommuners storlek, samt hur långt utvecklingen av regionala utvecklingscentra kommit. Det finns flera exempel på mer organiserade former av samråd om planeringen av kompetensutvecklingen för lärare. I ett län ingår samtliga kommuner och en representant för högskolan i en organisation, som tar fram områden för kompetensutveckling utifrån olika nyheter i propos i- tioner m.m. samt efter samråd med rektorer. I en annan region ingår 145 Stencil; , SEVENCO, . kommunernas skolchefer tillsammans med högskolan i en organisation som definierar behovet av utvecklingsinsatser och där målet är att genom ett processinriktat arbete stötta utvecklingen på kommunernas egna vil l- kor. En annan form av samarbete är ett nätverk med representanter för elva universitet och högskolor med lärarutbildning som samarbetar om utbildning för lärare med äldre examen. Utbildningarna utgår från beh o- vet av breddning eller fördjupning av lärares kompetens beträffande ä m- nen eller årskurser till följd av skolreformerna och växlingarna i årsku l- larnas storlek. Utbildningarna har anpassats för att ges på ca halvfart och på distans. Avsikten är att samordna och effektivt utnyttja den sam- lade lärarutbildningskompetensen och att skapa bredast möjliga rekryt e- ringsbas för utbildningarna. Organisatoriskt är varje vidareutbildning förlagd till en värdhögskola med ansvar för resursfördelning och st u- dieadministration. Till ledningsgruppen för nätverket har också knutits representanter för de båda fackliga lärarorganisationerna samt för och . () stödde utvecklandet av u t- bildningen och de nya distansmetoderna med Regeringen har genom uttalanden vid flera tillfällen146 givit sitt stöd för genomförandet av dessa utbildningar och sedermera bidrag med för utveckling av nya vidareutbildningar. De utbildningar som startat avser vidareutbildning av ettämneslärare till grundskollärare 4–9 genom studier i ett andra ämne, nämligen i en g- elska (50 poäng) eller matematik (50 poäng) samt vidareutbildning av lågstadielärare till grundskollärare 1–7 genom studier i matem a- tik/naturorienterande ämnen (60 poäng) och av mellanstadielärare till grundskollärarexamen 4–9 genom studier i matematik/naturorienterande ämnen (60 poäng). Nya utbildningar är under u tveckling. 1996/97:1, bil. 6 s. 55 samt prop. 1997/98:1, bil.8, s. 74. har efter förslag från regeringen – utanför det reguljära systemet som beskrivits ovan – anvisat särskilda medel för b e- stämda kompetensutvecklingsinsatser. gick ut med en inbjudan till skolor att söka medel för utvecklingsprojekt för lärare. Proje k- ten skulle utgå från den inriktning av skolutvecklingen som regeringen angav i Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning – kv a- litet och likvärdighet (skr. 1996/97:112). Medlen skulle utbetalas som ett engångsbelopp men kunna användas för projekt som pågår , kanske 2–. Skolminister lyfte i sin inbjudan bl.a. fram den för- nyade lärarrollen och behovet av ökad social kompetens, av didaktisk kompetens och också av en djupare teoretisk kompetens. Utvecklings- projektens syfte skulle vara att finna vägar att teoretisera och verbalise- ra läroprocesserna och det tysta lärarkunnandet som i förlängningen kan leda till vetenskapligt arbete. Det är önskvärt att projekten leder till kvalificerad reflekterande dokumentation kring lärarnas vardagliga ar- bete. Av ansökan skulle framgå vilken högskola och/eller pedagogiskt centrum som skolan önskade samarbeta med samt också samarbetets innehåll. Ca 1 200 ansökningar hade kommit in då ansökningstiden gick ut . Det sammanlagda beloppet som ansökningarna avsåg var Bortåt av landets skolor hade ansökt om m edel. I ansökningarna gav skolorna uttryck för ambitionen att skolutvec k- ling och kompetensutveckling går hand i hand. Skolorna redovisade ett behov av samverkan mellan lärarna i skolan och över ämnesgränserna. Att göra studiebesök på andra skolor, att auskultera hos varandra, u t- värdera varandra, få handledning av högskolan eller ta del av semina- rieserier från högskolan är andra exempel på nya former och innehåll för kompetensutvecklingen. Det var många lärare som efterlyste kunskaper i handledning, ledarskap och mentorskap för arbete med elever och nyex- aminerade lärare under deras introduktionsår. Man behövde reflektera över kunskapssyn, utbildning och undervisning, hur barn lär, att få både tid och kunskap att utveckla sitt tänkande kring hur, vad och varför i undervisningssituationen. Slutligen efterfrågades också i ansökningarna utbildning i dokumentation och utvärdering. I arbete med att bedöma ansökningarna deltog , och Lärarfö r- bundet. Av de 1 200 ansökningarna kunde 168 bifallas till ett samma n- lagt belopp om De utvalda projekten kom från 110 orter i 21 län. 37 beviljade projekt avsåg gymnasieskolan, 122 , 3 friståen- de skolor och 6 särskolan. Regeringen har i Lärandets verktyg – ett nationellt program för IT i skolan (skr. 1997/98:176) redovisat åtgärder för att öka användningen av IT som ett pedagogiskt verktyg i skolan. Programmet skall genomfö- ras –2001 till en sammanlagd kostnad av Programmet består av sju delar. En av dessa är att 60 000 lärare skall få utbildning i användningen av IT som pedagogiskt verktyg. De lärare som genomgår utbildningen skall få disponera en multimediadator i hemmet. Satsningen omfattar skolledare, förskollärare, lärare och fr i- tidspedagoger som undervisar i förskoleklass, den obligatoriska skolan och gymnasieskolan. Som framgår omfattar det nationella programmet för IT i skolan e n- dast ungdomsskolan. Den myndighet som inrättas för IT-baserad d i- stansutbildning avses däremot inte ha skolan som verk- samhetsområde. Den skall stödja utvecklingen av IT-baserad distansu t- bildning i högskolan och folkbildningen, särskilt sådan som har regiona l- politisk betydelse. Kompetensutveckling av lärare i yrkesämnen Som ett led i ambitionerna att öppna skolan mot arbetslivet föreslog r e- geringen i Budgetpropositionen att sammanlagt anvisas för kompetensutveckling av lärare i yrkes ämnen. Kompetensutvecklingen skall ta sin utgångspunkt i den snabba utveck- lingen som sker i arbetslivet. Regeringen har beslutat att får använda högst för för utbil d- ningsprojekt för lärare i yrkesämnen. Kompetensutvecklingsprogram i naturvetenskap, teknik och miljö Regeringen redovisade i budgetpropositionen 1999 ett initiativ till ett kompetensutvecklingsprogram om upp till 20 poäng i naturvetenskap, teknik och miljö för lärare i förskolan, och gymnasieskolan. För ändamålet beräknade regeringen . Regeringen har uppdragit åt att i en första omgång använda för en höjning av den grundläggande kompetensen upp till 20 poäng och utveckling av den didaktiska kompe- hos lärare i dessa ämnen. I Budgetpropositionen 1999 föreslog regeringen en satsning på vuxenpe- dagogisk utveckling. Lärarna måste finna former för att ta tillvara och vidareutveckla den kunskap och kompetens som de vuxenstuderande redan har. Kreativitet, kritisk analys och självständigt kunskapssökande måste stimuleras och det i sin tur kräver en pedagogisk/metodisk förn y- else. har avsatt för projekt avsedda att stärka vu x- enlärarna i deras yrkesroll och i arbetet med att utveckla metodik och pedagogik för utbildning av vuxna. Ansökan om medel skulle lämnas till regeringen . Stöd kan enligt förordningen om statligt stöd för utvecklingspr o- jekt inom vuxenutbildning (SFS 1999:32) beviljas till kommuner, lands- ting, statens skolor för vuxna och folkhögskolor för utvecklingsprojekt inom vuxenutbildning, som syftar till att lärare skall utvecklas i sin yr- kesroll. , , , och förklarade sig i en geme n- sam avsiktsförklaring vara beredda att stimulera lärary r- kets utveckling och rekrytering. presenterades en överen s- kommelse, som bl.a. innehåller ett förslag om ett större projekt med sy f- tet att utveckla arbetsorganisationen i skolan så att kvaliteten i skolan stärks och läraryrket blir mera attraktivt. Samarbetet mellan skola, kommun, högskola och forskning skall stärkas som en del av projektet. Vidare föreslås ett projekt för att redan utbildade lärare skall få ko m- pletterande utbildning för att kunna undervisa i andra årskurser och i ytterligare ämnen. Projektet, som också omfattar en utbildning av hö g- skoleutbildade till lärare, kommer att öka kapaciteten på lärarutbildnin g- en med 200–300 årsstudieplatser. Enligt gängse definition används, såsom redovisats ovan, begreppet fort- bildning om utveckling av förutsättningarna att fullgöra uppgifterna inom det yrke man har medan vidareutbildning leder till en annan, van- ligen högre, yrkeskompetens. Kompetensutveckling omfattar såväl for t- bildning som vidareutbildning och är det begrepp som används i Avtal . anser, som framgår av tidigare kapitel, att en lärares kompetens – och därmed behov av utveckling av kompe- – är beroende av det sammanhang i vilket läraren verkar, vilka elever en lärare arbetar med, vilken kompetens kollegorna har, och hur läraren själv, arbetslaget och arbetsgivaren bedömer behovet av utvec k- ling. Kommittén anser inte att uppdelningen i fortbildning och vidareut- bildning längre fyller någon funktion i sådana sammanhang och föredrar därför begreppet kompetensutveckling. Kommittén gör det också av den anledningen att det är ett vidare begrepp när det gäller formerna för ku n- skapsinhämtning. Kommittén föreslår därför att begreppet fortbildning ersätts med kompetensutveckling i 2 kap. 7 § skollagen. Kompetensutveckling, både individ- och skolbaserad Som framgått av kapitel 5 Kommitténs principella utgångspunkter inbe- griper kommittén i begreppet lärarutbildning förutom grundutbildning även introduktionsutbildning (i yrket) och kompetensutveckling av verk- samma lärare. Med ett sådant vidgat lärarutbildningsbegrepp kan kraven på bredd och djup i lärares kompetens diskuteras i ett längre perspektiv och inte koncentreras enbart till grundutbildningen. vill för sin del särskilt framhålla det a n- svar som alla lärare som arbetar i förskolan, förskoleklassen, skolan, fritidshem och vuxenutbildning har att utvecklas i yrket. Eftersom en lärares kompetens är beroende av det sammanhang och den struktur, i vilken läraren verkar, måste lärare – liksom flertalet andra yrkesgrupper i samhället – vara beredda på att utveckla sin kompetens för att möta de nya krav som yrket ställer. Ämnesområden utvecklas och tillförs ny ku n- skap, som lärare bör hålla sig à jour med. Lärare får elever som har b e- hov av undervisning och stöd i nya former. Nya tekniker, såsom IT, u t- vecklas. Situationer uppstår som fordrar ny kompetens – kanske inte hos alla i arbetslaget utan hos några eller någon. En skola stadd i ständig utveckling förutsätter att också de som verkar där är inställda på att fö r- nya sin kompetens för att dels möta de nya kraven, dels bidra till denna Detta förutsätter bl.a. kunskaper om hur man följer upp och utvärderar både den egna och arbetslagets verksamhet. har i de tidigare kapitlen utförligt redov i- sat sina överväganden om vilka nya kompetenser som behövs i skolan – och konsekvenserna därav för lärarutbildningen. Dessa gäller även för kompetensutvecklingen av verksamma lärare. Det framgår t.ex. att be- hovet av specialpedagogiska kunskaper hos lärarna både i och gymnasieskolan är stort. Utgångspunkten för förslaget till ny struktur för lärarutbildning är att lärarna tillsammans – oftast i arbetslaget – skall besitta den kompetens som krävs för att eleverna skall kunna få den utbildning de har rätt till. Det innebär inte att alla lärare har likadan utbildning och därmed ide n- tisk kompetens utan att de kompletterar varandra på ett sätt som gör att den samlade kompetensen blir avsevärt högre än den enskilde lärarens. En sådan princip förutsätter att rektor och arbetslaget tar ansvar för att bevaka att den nödvändiga kompetensen finns på skolan och i arbetslaget – och i förekommande fall för fram behovet av kompetensutvecklingsi n- satser till den som har ansvar för dessa frågor inom verksamheten, sk o- lan eller kommunen. Som framgått har lärarfortbildningen utvecklats från att vara indi- vidorienterad till att bli skolorienterad. be- toning av den samlade kompetensen inom arbetslaget innebär att ingen i arbetslaget kan slå sig till ro utan att alla bör känna behov av geme n- sam reflektion och en strävan efter ökad kompetens. Det är den utvec k- lingspotential som finns i en kunskapssökande allians av arbetskamrater i en verksamhet. Man skulle kunna uttrycka det så att den individorien- terade och den skolorienterade kompetensutvecklingen nu är varandras förutsät tningar. Kompetensutveckling för verksamma lärare inom den nya lärarutbildningsstrukturen Den struktur för ny lärarutbildning som kommittén föreslår är lämpad att användas också för verksamma lärares kompetensutveckling. Genom att komplettera sin grundutbildning med en inriktning kan en lärare t.ex. vidga sin kompetens med ett nytt ämnesområde eller för att undervisa en ny ålderskategori av elever inom sitt tidigare ämnesområde. En lärare kan fördjupa sitt ämneskunnande genom att studera en specialisering. Det kommer att finnas specialiseringar också inom många andra områ- den som är lämpade för verksamma lärare som vill och/eller behöver kompetensutveckling. Lärarutbildningsstrukturen gör det möjligt att u t- öka arbetslagets kompetens genom att någon eller några i laget deltar i kompetensutveckling. Fluktuationerna i födelsetalen mellan olika år leder till kraftiga vä x- lingar i behovet av lärare med olika inriktningar. Lärarutbildningskom- mitténs förslag till ny struktur för lärarutbildning är avsedd att komma till rätta med en del av de svårigheter för lärarförsörjningen som detta leder till. Detta kan bl.a. ske genom att verksamma lärare kan komplette- ra sin utbildning med ytterligare inriktningar. Kommittén förutsätter att högskolorna beaktar sådana behov vid dimensioneringen av inriktningar och att högskolorna i högre grad än kommer att samråda med kommunerna om vilka inriktningar som bör anordnas av hö gskolan. räknar med att högskolor med läraru t- bildning får impulser från såväl lärarstudenter som verksamma lärare att utveckla nya kurser för inriktningar eller som specialiseringar En kurs som från början tillkommit för den ena deltagargruppens utbildningsb e- hov kan komma att bli intressant även för den andra gruppen. Kurser bör också utvecklas och anordnas som resultat av en dialog mellan å ena sidan högskolan och å den andra kommuner och skolor inom regionen. Exempel på sådant samarbete har redovisats ovan. Kommittén anser att utbyggnaden av regionala utvecklingscentra ger goda förutsättningar för att sådana samråd skall komma till stånd i ökad utsträckning. Regeringen anger i regleringsbrevet att högskolorna bör förbättra förutsättningarna för individers fortbildning och vidareutbil d- ning genom att öka tillgängligheten till utbildningsutbudet i vissa avs e- enden. Kommittén föreslår att regeringen vid behov ger högskolorna ännu mera preciserade utbildningsuppdrag när det gäller kompetensu t- veckling för verksamma lärare, t.ex. att en viss andel eller ett visst antal av utbildningsplatserna skall förbehållas dessa. Som framgått ovan erbjuder således högskolorna frist å- ende kurser för bl.a. verksamma lärares kompetensutveckling. Fristående kurser bekostas ur högskolornas reguljära anslag och det är högskolorna själva som avgör vem som skall antas till respektive kurs. Kommittén förutsätter att högskolorna – t.ex. inom ramen för regionala utveckling s- centra – samråder med kommuner innan de fattar beslut om utbudet av fristående kurser. Högskolorna och kommunerna kan också samverka vid kartläggningen av behovet av nya kurser som bör erbjudas som fr i- stående kurser. Ett mera direkt inflytande på kurser i högskolan kan en kommun få genom att teckna avtal om uppdragsutbildning, vilket i så fall innebär att kommunen bekostar utbildningen och beslutar om delta- gare. ser inget formellt hinder för att man i samma utbildningsgrupp har både studenter i grundutbildning, studenter i fristående kurs och deltagare i uppdragsutbildning såvida högskolan delar upp kostnaderna för kursen i enlighet med de bestämmelser som gäller. Det finns en mängd olika former för hur verksamma lärare skall ku n- na delta i utbildningen inom en inriktning eller specialisering vid en hög- skola med lärarutbildning. anser att det är en fördel både för studenter i grundutbildning och för verksamma lärare om de kan mötas i samma kurser, gärna bokstavligen i samma lokal men också genom virtuella möten på distans. Konfrontationen mellan de olika perspektiv på frågor om vad och hur och varför i undervisningen som en student och en erfaren lärare kan ha är förmodligen mera givande än en utbildning med enbart den ena deltagargruppen. Förutsättningarna för fördelningen av utbildningsplatser behöver klargöras, likaså kostnaderna för den av kommittén förespråkade or d- ningen att både studenter i grundutbildning och verksamma lärare skall kunna delta i samma utbildningsavsnitt. En kurs som dels erbjuds stu- denter i grundutbildning, dels annonseras som fristående kurs för ver k- samma lärare måste vara reellt tillgänglig för båda grupperna av st u- denter. Således får inte lärarstudenter under sin grundutbildning hindras från att få ett visst val av inriktning eller specialisering genom att utbild- ningsplatserna gått till verksamma lärares kompetensutveckling. Inte heller får det bli så att en utbildning annonseras som tillgänglig för ver k- samma lärare medan den i praktiken endast har utrymme för lärarst u- denter i grundutbildning. Man måste förutsätta att högskolan gör a n- strängningar för att öka dimensioneringen, dubblera eller repetera efte r- sökta utbildningar. Någon garanti för att en individ skall få plats på en kurs kan dock högskolan aldrig ge, när det är konkurrens om pla tserna. Kompetensutveckling kan ske i många olika former, där den viktigaste, lättast åtkomliga och minst kostnadskrävande är det kollegiala samtalet; gemensam reflektion kring vad, hur och varför i den pedagogiska verksamheten i förskola, förskoleklass, skola, fritidshem och vuxenu t- bildning. vill framhålla denna form av lära n- de som en viktig del av lärararbetet, som en nyfikenhet inför nya utm a- ningar, nya barn och elever, nya perspektiv; en ständigt pågående u t- veckling både för att göra arbetet mera intressant och med höjd profes- sionalitet och som en personlig bildningsresa. Det har funnits en föreställning om att fortbildning för lärare måste vara kurser och studiedagar; att fortbildning upplevs som påtvingad uppifrån och inte alltid relevant för alla dem som måste delta. Att b e- greppet fortbildning fortfarande har denna klang av tvång och brist på relevans är ett skäl för att föredra begreppet kompetensutveckling. Det tar inte sikte på formerna utan effekten, på den enskildes förmåga att fullgöra den aktuella läraruppgiften. Den r e- dovisning som har lämnats ovan av innehållet i de projekt för vilka lärare sökt medel är en illustration till att kompetensutveckling nu sker i nya former. vill i detta sammanhang föreslå att b e- stämmelserna om fem obligatoriska studiedagar i grundskoleförordnin g- en och gymnasieförordningen upphävs. Studiedagar är enligt kommittén en ineffektiv och förlegad form av kompetensutveckling – inte minst med tanke på utformningen av Avtal 2000. Kommittén vill fram- hålla att studiedagarna representerar en mycket stor resurs, som – i andra former – fortfarande skall användas för personalens kompetensu t- veckling.