sou · GNB3117 · 2000-01-01 00:00:00 — Träningen var en sorts tävling där man skulle försöka sätta så många kryss som möjligt i ett rutnät . Låt oss bara hoppas att den inte bidrog till att väljarna praktiserade detta på valsedlarna när de väl stod i båset. Den andra ytterligheten fanns i där folkpartisten på sin hemsida i stället uppmanade väljarna att kryssa för en annan riksdagskandidat från sitt parti. Många kvinnliga kandidater använde sig av den i valrörelsen välkända uppmaningen Kryssa för en kvinna. i använde sig i stället av den för allmänheten säkerligen mindre bekanta men nog så fyndiga uppma- ningen Kryssa för en . En del har knutit förhoppningar om ett vitaliserande av demo- kratin till den nya informationsteknologin.21 En aspekt av det skulle kunna vara att kontakten mellan väljare och valda eller mellan väljare och politiska kandidater underlättas. Vissa inslag av funktioner som kan underlätta kontakten mellan kandidaterna och medborgarna har funnits på hemsidorna. Några exempel är att många kandidater har en e-postadress utlagd på sin hemsida eller till och med en möjlighet för hemsidebesökarna att skicka ett meddelande till kandidaten utan att besökaren behöver ha en egen e-postadress, så kallade meddelan- Vissa kandidater har även lagt ut sitt schema, kalendarium eller helt enkelt verksamhetsplanering på nätet. Även ett kalenda- rium skulle kunna sägas underlätta kontakten genom att medbor- garna får information om var kandidaten befinner sig och är anträff- bar . Av de riksdagskandidater som hade en egen hemsida på Internet hade de allra flesta en e-postadress utlagd på hemsidan. Närmare be- stämt var det 463 av de 591 kandidaterna med hemsidor som även hade en e-postadress på sidan, vilket motsvarar . Det var emellertid fler än de kandidater som hade en egen hemsida som gick att kontakta via e-post under valrörelsen genom att deras parti möj- liggjorde detta på sin hemsida utan att kandidaterna för den skull presenterades närmare. I en del fall var det så att valsedeln återfanns på nätet och att det i samband med den angavs e-postadresser. Jag har dock endast närmare information om de kandidater som verkli- gen hade en hemsida. De andra två kontaktunderlättande funktio- nerna jag har tagit upp är det däremot endast ett fåtal som har an- vänt sig av. Kalendarium och meddelanderutor förekommer endast på av hemsidorna. Dessutom är det i viss utsträckning samma personer som använder sig av båda funktionerna. Andelen kandidater som har sitt kalendarium på hem- sidan är mer än nio gånger större bland de kandidater som även har en meddelanderuta än bland de som inte har det. Det kan alltså fin- nas en sorts elitgrupp bland internetanvändarna. Innehållet på internetkandidaternas hemsidor (procent) Jag har även gjort en indelning av kandidaterna efter hur ambitiösa eller avancerade kandidaternas hemsidor är och har för detta ända- mål skapat ett index. Utifrån det delar jag sedan in hemsidorna i tre grupper: enkla, standard och avancerade hemsidor. Riksdagskandidaternas användande av hemsidor i val- kampanjen 1998 (procent) Som vi kan se är kandidaterna med hemsidor relativt jämnt fördelade mellan de tre grupperna av internetanvändare. Även om har någon form av hemsida i valkampanjen är det alltså en betydligt mindre skara kandidater som verkligen har satsat på en avancerad hemsida.22 Endast en fjärdedel av de som har någon form av hemsida, motsvarande av alla kandidater, ingår i denna grupp som alltså kan sägas vara en elitgrupp inom hemsideanvän- dandet bland riksdagskandidaterna. Än så länge är det således ett relativt marginellt fenomen som studeras. Jag skall nu gå vidare och undersöka vilka kandidater som hade hemsidor och vilka faktorer som kan tänkas ligga bakom detta. Vilka använde nätet? – Farhågor och förhoppningar Att demokratin kan snedvridas av den socialt ojämlika fördelningen av resurser är ett ofta påtalat problem.23 Kommer Internet bli ett privilegium för de redan gynnade och leda till ökade skillnader i fråga om möjligheten att göra sin röst hörd? Eller kommer en bred spridning av internetanvändandet ge förfördelade grupper ökade möjligheter att komma till tals? Vilken påverkan Internet kommer få vet vi ännu inte.24 Kanske är det i valrörelsesammanhang helt nya grupper som har gett sig in i valkampanjen på Internet? En parallell kan här dras till den debatt som fördes när opinions- undersökningar började införas i . Även då fanns både opti- mister och pessimister. En av de som hade stora förhoppningar om den nya teknikens demokratiska potential den gången var . Hon ansåg att opinionsundersökningarna skulle vara till folkflertalets fördel genom att alla i dessa undersökningar får en röst till skillnad från till exempel i den offentliga debatten där de resurs- starka ofta dominerar.25 Motsvarande ståndpunkt kan appliceras på den nya informationstekniken och användandet av internethemsidor i valrörelsen då kostnaderna för att föra ut ett politiskt budskap är mycket låga i den nya kampanjkanalen – Internet. Alla som har kun- skapen kan nu blixtsnabbt och till en oerhört låg kostnad nå ett mycket stort antal människor. Å andra sidan kan det hävdas att det främst kommer vara en elit som använder sig av den nya tekniken då alla inte själva har de erforderliga kunskaperna eller har kontakter med sådana som har det. Ojämn spridning av den nya tekniken? Nyheter och nya verksamheter sprids till allt fler med tidens gång. Nyheterna når olika personer och grupper olika snabbt efter att de har uppkommit någonstans. Någon startar upp en ny form av verk- samhet och andra följer efter med olika eftersläpning. Det finns emellertid flera olika faktorer som kan antas ha betydelse för hur snabbt en individ anammar en viss nyhet. Närhet till innovatören samt position i den socio-ekonomiska hierarkin är två faktorer som brukar anses ha betydelse för spridningsförloppet.26 Enligt och är ett typiskt drag för de nya medieteknologierna att de har expanderat olika snabbt i olika befolkningsgrupper.27 Kanske kan vi förvänta oss att de grup- per bland allmänheten som är längst fram vad gäller internetanvän- dandet även är de grupper bland kandidaterna som ligger i täten vad gäller hemsideanvändandet i valkampanjen. har undersökt andelen i olika befolkningsgrupper som använder Inter- net eller uppger sig bli anslutna. Av hans undersökning fram- går att skillnaderna i användandet mellan olika befolkningsgrupper är stora.28 Yngre använder Internet i betydligt större utsträckning än äldre, dessutom använder en större andel män än kvinnor nätet. Mellan den äldsta och yngsta åldersgruppen skiljer hela 64 procent- enheter i undersökning och mellan könen finns en inte obetydlig skillnad på 13 procentenheter.29 Även vad gäller bostads- ortens inverkan finns en klar skillnad mellan ytterligheterna storstad och landsbygd. Andelen som uppgav sig använda Internet var dub- belt så stor i storstäderna som på landsbygden. Den nya tekniken är dock under ständig förändring och nya funktioner eller hjälpmedel dyker oavbrutet upp. Då sådana nyheter dyker upp vidtar nya spridningsprocesser. Denna utveckling torde inte avstanna inom den närmaste framtiden.30 Det är således inte fråga om en enkel och ändlig process. Användandet av hemsidor skiljer sig därför antagligen inte bara åt mellan de som utnyttjar den nya kampanjkanalen och de som inte gör det, utan även mellan de som har avancerade och de som har mindre avancerade hemsidor. Då betydelsen av riksdagskandidaterna som individer ökar med det nya personvalsinslaget finns det en fara i ett ojämnt användande av den nya kampanjkanalen. Om riksdagskandidaternas användande av hemsidor i valkampanjen följer mönstret i befolkningen i stort innebär det att unga manliga kandidater i storstadsområden gynnas medan övriga grupper som inte har tillgång till den nya tekniken eller inte vill använda den missgynnas. Detta kan utgöra ett demo- kratiskt problem då det blir svårare för väljarna att få information om övriga kandidater. Att skillnaderna skulle vara lika stora vad gäller användandet av internethemsidor i valrörelsen mellan olika grupper av riksdagskan- didater som vad gäller internetanvändandet mellan olika grupper i befolkningen är inte troligt då alla politiskt aktiva kan ses som mer eller mindre resursstarka i förhållande till resten av befolkningen. Skillnaderna bör normalt sett vara mindre inom en elitgrupp än i hela befolkningen. Å andra sidan är det inte samma sak att bara an- vända Internet som att ha en egen hemsida, vilket är ett mer avan- cerat användande. Ur det perspektivet borde skillnaderna i stället vara större bland kandidaterna. Det är även värt att tänka på att mycket annat än den enskilde riksdagskandidatens kunskaper och idéer kan avgöra om han eller hon är representerad på Internet eller inte. Organisationer, partier och personer i kandidaternas närhet kan ta initiativ till att sätta upp en hemsida inför valet. Bland alla de närmare 600 kandidater som fanns representerade på nätet är det antagligen endast ett fåtal som själva har tagit initiativ till eller själva utformat sin hemsida. I många fall rör det sig om standardiserade hemsidor som finns hos partierna och endast innehåller en kortare text av kandidaterna. I det följande kommer jag endast redovisa andelen kandidater med någon form av hemsida samt andelen kandidater med en avan- cerad hemsida. De två intressanta aspekterna är dels vilka kandidater som har en internethemsida i valrörelsen över huvud taget, dels vilka kandidater som kan sägas utgöra elitgruppen. Jag har tidigare redovisat den stora skillnaden i internetanvän- dande mellan yngre och äldre i den svenska befolkningen. Frågan är nu om det också främst var unga politiker som använde sig av en hemsida i valrörelsen. Eller har kanske även de förlitat sig på tradi- kampanjkanaler? Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter ålder. Indelning i tre åldersgrupper. Resultaten pekar i den förväntade riktningen. Yngre riksdagskandi- dater har använt sig av internethemsidor i något större utsträckning än äldre. Skillnaderna tycks däremot vara anmärkningsvärt små mellan de två yngsta grupperna vad gäller det totala användandet. Om vi i stället ser till användandet av avancerade hemsidor ökar skillnaderna något. Man kan dock fråga sig om denna grova ålders- indelning verkligen är den lämpligaste. Kanske förändras bilden om vi använder oss av en mer detaljerad åldersindelning? Det var i själva verket inte så enkelt som att yngre kandidater i större utsträckning använde sig av internethemsidor än äldre. Den yngsta åldersgruppen ligger i själva verket långt under genomsnittet för hela populationen (12,). Det är i stället kandidaterna som har varit de mest flitiga hemsideanvändarna (17,). Dessutom går en tydlig gräns ungefär vid pen- sionsåldern.31 Kandidater är inte särskilt frekventa nyttjare av det nya kampanjmediet. Däremot finns det anledning att notera att de har haft hemsidor i större utsträckning än kandidaterna under 20 år.32 Jag kan emellertid konstatera att skillnaderna är relativt små och att det inte finns ett rakt samband mellan stigande ålder och avtagande hemsideanvändande. Förutom att fler män än kvinnor använder Internet brukar de traditionellt även ses som mer teknikintresserade än kvinnor, vilket även det skulle kunna bidraga till att fler män använde sig av Inter- net i valrörelsen. Följande tabell visar resultatet. Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter ålder. Indelning i tolv åldersgrupper. Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter kön. Kommentar: Procentdifferens visar hur många procentenheter lägre andelen är bland kvinnor än bland män i respektive grupp. Om vi tittar på varje kön för sig ser vi att skillnaderna är mycket små. Bland männen är andelen nätanvändare och bland kvinnorna 12,6. Eftersom jag arbetar med ett totalurval av samtliga kandidater är det dock oomtvistligt att det faktiskt var så att manliga riksdagskandidater använde sig av hemsidor i större utsträckning i valkampanjen än kvinnliga. Då siffrorna trots allt är mycket jämna kan mycket döljas bakom den till synes enkla bilden. Om vi i stället tittar på de som hade de mest avancerade hemsidorna förändras bilden något. Bland männen är andelen med hemsidor som tillhör de mest avancerade medan den bland kvinnorna är . Skillnaden är alltså fortfarande mindre än en procent- enhet.33 Vi kan därför konstatera att det inte förelåg någon större skillnad mellan manliga och kvinnliga riksdagskandidaters internet- användande i valrörelsen . Det har även visat sig att den nya informationstekniken har spritts snabbare till större samhällen och storstäder än övriga landet. Kanske återfinns denna skillnad även hos riksdagskandidaterna. Av praktiska skäl kan jag endast jämföra befolkningen i storstadsområ- dena34 och den övriga befolkningen då det finns stora problem med att dra gränser för vad som tillhör storstadsområdena, mindre orter, landsbygd och så vidare. Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter bostadsort (Procent) Kommentar: Procentdifferens visar hur många procentenheter lägre andelen i respektive grupp är i övriga landet än i storstadområdena. Även om skillnaden inte är särskilt stor går den i förväntad riktning, kandidater i storstadsområden använde sig oftare av hemsidor än övriga kandidater (14,mot ). Skillnaden blir mer märkbar om vi i stället ser till vilka kandidater som hade de mest utbyggda och avancerade hemsidorna (5,). Mer än dubbelt så stor andel av storstadskandidaterna hade en avancerad hemsida jämfört med kandidaterna i övriga landet. En närmare granskning visar dock att det egentligen bara är som avviker från resten av landet när det gäller avancerade hemsidor. ligger i själva verket under andelen för samtliga vad gäller de avancerade hemsidorna (2,). Andelen i är däremot hela 7,2 pro- cent. Det finns alltså en storstadseffekt som är ännu kraftigare än den som framkom ovan och den uppträder i det här sammanhanget endast i . Låt oss nu stanna upp och granska de behandlade faktorer- nas betydelse närmare. Det kan nämligen vara så att de samspelar på olika sätt och att de verkliga sambanden därför döljs vid första an- blicken. Vid en närmare granskning visar det sig att männen i själva verket bara dominerar i åldersgruppen 30–. Både bland de yngre och de äldre är det i stället kvinnorna som är de flitigaste internet- användarna. Särskilt märkbart är detta om vi ser till de avancerade hemsidorna. Detta förstärker ytterligare intrycket att det inte före- låg någon nämnvärd skillnad i hemsideanvändandet mellan kvinnliga och manliga kandidater i valrörelsen. Den måttliga effekten av kön återfinns dessutom nästan uteslu- tande i storstadsområdena. I övriga landet är fördelningen faktiskt mycket jämn, kvinnorna ligger till och med något över männen. I storstadsområdena är skillnaden däremot desto större. Männen använder sig där av en hemsida i betydligt större utsträckning än kvinnorna (17,). Ser vi på de avancerade hemsi- dorna blir ojämnheten i storstadsområdena dessutom större (8,). Nästan hela denna skillnad ligger dock i . Vi kan konstatera att det inte förelåg någon ojämnhet mellan könen i allmänhet, men att det i storstadsområde- na, framför allt , förelåg en betydande skillnad i användandet av hemsidor mellan manliga och kvinnliga riksdags- kandidater till männens förmån. I enlighet med ovanstående visar en fördjupad analys att effekten av bostadsort i själva verket endast uppträder bland männen, där den kraftigt förstärkts. Bland kvinnorna är i stället förhållandet det om- vända. En något större del av kvinnorna utanför storstadsområdena än av kvinnorna i storstadsområdena har använt en hemsida (12,). Faktum kvarstår dock att bostadsort faktiskt hade en effekt på internetanvändandet och att kandidater i stor- stadsområdena använde internethemsidor i större utsträckning än övriga, effekten begränsades däremot till de manliga kandidaterna och uppträdde vad gäller de avancerade hemsidorna endast i Stock- holmsområdet. Elitfenomen eller massfenomen? Resursstarka kandidater och kandidater högt uppe i hierarkin bör använda sig av hemsidor i sina valkampanjer i större utsträckning än andra. Det är rimligt att betrakta kandidater med högre listplacering som mer politiskt inflytelserika och därmed även mer politiskt re- sursstarka än lägre placerade kollegor. Det kan även vara så att parti- erna är måna om att föra fram sina toppkandidater även på Internet i valkampanjen och se till att de förutom partiets stöd även får så stort folkligt stöd som möjligt. Internets demokratiska potential baseras på det nya kampanjme- diets låga kostnader. Alla kandidater som har kunskapen och viljan kan nu föra ut sitt budskap och finnas tillgängliga på nätet. Om det däremot främst är riksdagskandidater högst upp på vallistorna som har använt sig av hemsidor bidrar den nya tekniken i stället till att förstärka elitens position. Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter listplacering. Kommentar: Listplacering visar i de fall en riksdagskandidat har ställt upp på flera olika listor den högsta placeringen på någon lista. Det var i allra högsta grad så att kandidater med högre listplacering oftare använde sig av en internethemsida än kandidater med en lägre listplacering. Dominansen för de två översta placeringarna förstärks dessutom ytterligare om vi enbart undersöker kandidaterna med en avancerad hemsida. Rationella eller normstyrda politiker? Huruvida politiker bör ses som nyttomaximerande och rationella eller styrda av vanor och normer är en gammal kontrovers inom samhällsvetenskapen. har i en tidigare undersökning av riksdagsledamöters kampanjarbete påvisat att sambandet mellan politikers bedömning av olika kampanjteknikers effektivitet och deras val av kampanjteknik är mycket svagt. Han ser detta som en klar antydan om att förklaringarna till ledamöternas uppträdande under kampanjerna får sökas på annat håll än i strikt rationella vär- deringar av det mest effektiva sättet att övertyga väljarna.35 Esaias- son betonar i stället betydelsen av ledamöternas partitillhörighet och de olika vanor vad gäller sättet att bedriva valkampanjer på som har utvecklats i de olika partierna, kampanjkulturen. En riksdagskandidat som skall bedriva en kampanj bör ändå göra några överväganden om vilka kampanjkanaler han eller hon skall använda. Det är även möjligt att olika kampanjkanaler är olika lön- samma för olika kandidater beroende på vilka väljargrupper han eller hon vänder sig till. Eftersom de svenska valen främst är ett partival innebär det att personvalskandidaterna i första hand vänder sig till sitt eget partis väljare och att det är inom denna grupp de konkurrerar om personrösterna, det är fråga om ett inomparti-per- sonval.36 Kandidater som tillhör ett parti vars väljare till stor del använder Internet har större anledning att använda sig av nätet i sitt kampanj- arbete än kandidater som tillhör ett parti vars väljare inte använder Internet i lika stor utsträckning. De senare bör i stället lägga sin tid och energi (och kanske pengar) på andra kampanjaktiviteter. Det är enbart detta beteende jag här kallar för rationellt. Det handlar såle- des om rationalitet i en begränsad betydelse. Från tidigare undersökningar vet vi att det är , miljö- partiets och väljare som i störst utsträckning använder Internet.37 Därmed torde även incitamenten för dessa partiers riks- dagskandidater att använda sig av en internethemsida i sin valkam- panj vara större än för de övriga partiernas kandidater. De övriga partiernas väljare uppvisar en lägre andel internetanvändare och i synnerhet sympatisörer omfattade 1997 en, jämfört med de andra partiernas väljare, mycket låg andel nätanvändare. befinner sig däremot i en mellanposition. Jag kommer främst att ta hänsyn till attityden till personvalssys- temet av de olika vanor och normer vad gäller sättet att bedriva val- kampanjer på som har utvecklats inom partierna och som kan på- verka kandidaternas internetanvändande. personvalsinslaget kan antas påverka vilka kandidater som väljer att använda sig av en hemsida i valkampanjen då dessa ofta är inriktade på att kandidaten som person presenterar sin politik och syftet med en personlig hemsida knappast är att propagera enbart för sitt parti. Därmed inte sagt att en kandidats hemsida i första hand måste syfta till att propagera för den egna personen. Kandidater från partier som är positivt inställda till personvalskampanjer kan utifrån kampanj- kulturperspektivet förväntas använda sig av hemsidor i större ut- sträckning än andra. Generellt sett är de borgerliga partierna mer positivt inställda till personvalskampanjer än övriga partier. Socialdemokraterna, miljö- partiet och är skeptiska eller negativt inställda till personvalet medan främst , och är positiva. kan sägas befinna sig i en mellanposi- tion.38 Ur en demokratisk aspekt föreligger inget större problem om kandidater från olika partier nyttjar hemsidor i olika utsträckning. Det är allvarligare om stora skillnader mellan olika grupper inom partierna föreligger. Jag anser ändå att det är viktigt att undersöka vilka faktorer som kan styra riksdagskandidaternas hemsideanvän- dande. Därför skall jag analysera vilka partiers kandidater som har använt hemsidor i störst utsträckning och vilken betydelse två olika faktorer kan ha haft: rationella överväganden och partiets kampanj- kultur. För att testa om rationella överväganden och partiernas kam- panjkultur har haft någon betydelse för kandidaternas val att använ- da sig av en hemsida eller inte genomförs parvisa jämförelser mellan andel hemsideanvändare i partierna. Då jag undersöker sju partier finns totalt 21 möjliga parvisa jämförelser. Alla är dock inte rele- vanta utifrån de två möjliga påverkansfaktorer jag analyserar. För att analysera kampanjkulturens betydelse jämförs partier som kan anses ha ungefär lika starka eller svaga rationella incitament att använda sig av hemsidor och skiljer sig åt beträffande kampanjkulturen. För att analysera det rationella perspektivets be- tydelse väljs de partier som skall jämföras ut på motsatt sätt. De som kan anses ha en liknande kampanjkultur och skiljer sig åt beträffande de rationella incitamenten för kandidaterna är här rele- vanta att jämföra. Totalt finner jag nio parvisa jämförelser som är relevanta för de två påverkansfaktorerna. När det gäller kampanjkulturens betydelse jämförs i tur och ordning fem par: och , mo- deraterna och , och socialdemokraterna, och samt och socialdemokraterna. När det gäller det rationella perspektivets bety- delse jämförs i stället följande fyra par: och , och , och socialdemokraterna samt och vänsterpartiet.39 Riksdagskandidaternas användande av internethemsidor vid valet efter parti. 2 0 ,0 1 7 ,3 1 5 ,0 1 0 ,0 A n d e l h e m s id a P a r ti 1 9 ,1 1 7 ,8 1 1 ,8 1 7 ,0 Vi ser att andelen hemsideanvändare varierade kraftigt mellan parti- erna. kandidater toppade hemsideanvändandet och fyra partiers kandidater fanns tillgängliga på nätet i större utsträck- ning än övrigas: , , socialdemokraterna och miljö- partiet. kandidater låg strax under genomsnittet för samtliga. låg däremot en bra bit under genom- snittet och vänsterpartisternas frånvaro på Internet var näst intill total. Eftersom jag i första hand intresserar mig för det rationella pers- pektivets och kampanjkulturens betydelse för de enskilda riksdags- kandidaternas beslut att använda sig av en hemsida eller inte är det bättre att i stället för det totala hemsideanvändandet bland varje partis kandidater undersöka användandet av avancerade hemsidor. Många av kandidaternas hemsidor var av liten omfattning. Det in- tressanta är i detta sammanhang i stället hur stor andel av varje partis kandidater som hade en mer omfattande och ambitiös hemsida. Genom att undersöka i vilken utsträckning kandidater från de olika