sou · GNB3104 · 2000-01-01 00:00:00 — I ÄktB avser regleringen den situationen att hand lägg- ningen av ett mål om äktenskapsskillnad har avslutats utan att ställ ning tagits till frågan om kvarsittningsrätt eller när det finns skäl att ändra ett tidigare i sådant mål meddelat beslut om kvarsittningsrätt. I dessa fall tillämpas ärendelagen och möjligheten till interimistiska beslut är därmed begränsad. Under pågående mål om äktenskapsskillnad har makar möjlighet att enligt 14 kap. 5 § i detta mål få frågan prövad om vem av makarna som skall äga rätt att sitta kvar i den gemensamma bostaden. I sådant fall finns det enligt 14 kap. 7 § möjlighet till interimistiskt beslut i frågan. Det kan diskuteras vilket behov det finns av att tillskapa en möjlighet att meddela interimistiska beslut enligt sambolagen även i fråga om rät- ten att bo kvar i en bostad som ingår i bodelningen. Det har dock vid kommitténs hearingar särskilt påtalats att kvinnor som utsätts för över- grepp eller andra trakasserier av sina sambor har behov av snabbt verk- ställbara beslut. Det kan givetvis även i andra fall, särskilt om för- farandet drar ut , vara angeläget att frågan om kvarsittningsrätt 242 Överväganden och förslag beträffande sambolagen kan få en provisorisk lösning i avvaktan på ett slutligt ställningstagande. Kommittén kommer nedan att föreslå att frågan om kvarsittningsrätt i bostad enligt nuvarande 21 § och frågan om övertaganderätt till bostad enligt nuvarande 16 § handläggs som följdfrågor i mål om vårdnad och boende enligt FB. Detta föranleder en samordning av de processuella reglerna. Interimistiska beslut kan träffas såväl beträffande vårdnad och boende som beträffande kvarsittningsrätt i bostad till vilken det fram- ställs anspråk på övertagande. Därmed bör interimistiska beslut kunna fattas även beträffande kvarsittningsrätt till bostad som ingår i bodel- ning. En möjlighet till interimistiskt beslut angående rätten att kvarsitta i en bostad som ingår i bodelningen medför emellertid en diskrepans mel lan sambolagen och 18 kap. 2 § ÄktB. Med hänsyn till att make har möjlighet att i mål om äktenskapsskillnad utverka ett interimistiskt för- ordnande om kvarsittningsrätt torde det dock vara ovanligt att frågan handläggs enligt ärendelagen. Detta motiverar enligt kommittén att bestämmelsen om kvarsittningsrätt i sambolagen regleras på ett annat sätt än dess motsvarighet i ÄktB. Kommittén anser med hänsyn till det anförda att en möjlighet till interimistiska förordnanden skall införas beträffande kvarsittningsrätt i bostad som ingår i bodelningen. Det interimistiska förordnandet bör kunna verkställas . En komplettering av den aktuella bestäm- melsen bör ske med den interimistiska regleringen i 14 kap. ÄktB som förebild. 4.8.6.2Möjlighet att överklaga interimistiska beslut särskilt? Förslag: Interimistiska beslut enligt sambolagen skall kunna överkla- gas särskilt. Som ovan anförts saknas det möjlighet att överklaga ett interimistiskt beslut enligt nuvarande 24 § särskilt. Problematiken i detta hänseende saknar motsvarighet i ÄktB. Avgörs den interimistiska frågan om kvar- sittningsrätt i mål om äktenskapsskillnad får enligt 18 kap. 3 § ÄktB talan mot beslutet föras särskilt. Om beslutet om kvarsittningsrätt fat tas med stöd av 18 kap. 2 § ÄktB blir ärendelagen tilläm plig och i princip kommer inget interimistiskt beslut att kunna fattas. Om så ändå sker kan beslutet överklagas med stöd av 37 § punkt 3 ärendelagen. Överväganden och förslag beträffande sambolagen 243 För att det skall finnas möjlighet att överklaga ett beslut under rätte- gången särskilt skall det i lagen finnas en bestämmelse som anger att så kan ske. Ett interimistiskt beslut kan komma att bestå och har ofta stor betydelse för frågans slutliga bedömning. Det kan därmed anses vara en brist i lagstiftningen att den part beslutet går emot inte kan klaga. Visserligen kan beslutet när som helst ändras av domstolen. En ändring förutsätter emellertid i allmänhet att förhållandena på något sätt har ändrats. Det är av ovanstående skäl kommitténs uppfattning att sambor bör ha samma möjlighet som makar att överklaga ett interimistiskt beslut om kvarsittningsrätt. Även sådana interimistiska beslut som föreslagits kunna fattas om kvarsittning i bostad som ingår i bodelning bör kunna överklagas särskilt. Ett interimistiskt beslut om kvarsittningsrätt enligt ÄktB får aldrig överklagas till HD. Enligt kommitténs uppfattning bör detsamma gälla interimistiska beslut om kvarsittningsrätt enligt sambolagen. Möj ligheten till särskilt överklagande kommer således endast att gälla tings rättens interimistiska beslut. 4.8.6.3Prövning av frågor om kvarsittningsrätt och övertagande av bostad när det pågår ett mål mellan samborna om vård nad om barn eller barns boende Förslag: Frågan om övertagande av bostad och kvarsittningsrätt i bostad skall kunna prövas i mål mellan sambor om vårdnad om barn och barns boende. Genom regleringen i 14 kap. 5 § ÄktB finns det möjlighet att i mål om äktenskapsskillnad pröva frågor om vårdnad om barn och barns boende samt om kvarsittningsrätt och bodelningsförrättare. Detta inne bär att i mål om äktenskapsskillnad kan vårdnadsfrågan och frågan om barns boende komma att avgöras i samma mål som frågan om kvar sittnings- rätt. För sambor gäller att ett mål om övertagande av bostad enligt nuvar- ande 16 § kan handläggas gemensamt med ett pågående mål om vårdnad eller barns boende. Det är dock fortfarande fråga om två separata mål. Gemensam handläggning är även möjlig beträffande mål om vårdnad och barns boende och ett ärende om kvarsittningsrätt enligt nuvarande 21 §. Det är dock inte alltid som det av praktiska skäl är möjligt med en 244 Överväganden och förslag beträffande sambolagen sådan gemensam handläggning. På de större tingsrätterna är det inte all- tid samma domare som handlägger mål som handlägger ärenden. Att inte avgöra frågan om kvarsittningsrätt eller övertagande av bostad och frå- gan om vårdnad om barn eller barns boende i ett och samma för farande måste anses vara olämpligt. Detta särskilt som frågan om vem av par- terna som skall få bo kvar i bostaden ofta är beroende av vem av par- terna som får vårdnaden om barnet och av var barnet stadigvarande skall bo. En annan olägenhet som uppstår när det i ena fallet är fråga om handläggning enligt ärendelagen och i det andra fallet handläggning i den för tvistemål stadgade ordningen är att det utgår två ansökningsavgifter. Med hänsyn främst till det nära samband som föreligger mellan var barnet skall bo och vem av föräldrarna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden anser kommittén att dessa frågor skall kunna prövas i ett och samma mål. Detta gäller oberoende om frågan om vem som skall bo kvar i bostaden handläggs som ett ärende eller ett mål. Kommittén har övervägt om inte även en ansökan om bodel ningsför- rättare borde kunna prövas i mål om vårdnad eller barns boende. Det starka samband som före ligger mellan vårdnadsfrågan eller frågan om barns boende och vem av parterna som skall bo kvar i bostaden, saknas dock i fråga om bodelningsför rättare. Kommittén avstår därför från att lägga fram något förslag härom. En modell där frågan om kvarsittningsrätt eller över taganderätt prövas i mål om vårdnad eller barns boende reser en del processuella frågor. Kommittén återkommer till dessa i författningskommentaren. Härvid bör dock nämnas att även interimistiska beslut om kvarsittningsrätt som fattas av tingsrätt i mål om vårdn ad eller barns boende bör kunna över klagas särskilt. 4.9Information till allmänheten om sambolagen Vid hearingarna konstaterades att allmänhetens kunskaper om sambo- lagen ofta är dåliga. Det tycktes vara vanligt förekommande att även personer som själva är sambor saknar kunskaper om lagens innehåll. De närvarande var överens om att ökade informationsinsatser är erfor der- liga. Överväganden och förslag beträffande sambolagen 245 Det finns två juridiska system avseende samlevnad - äktenskap/partner- skap och samboförhållande. De undersökningar som har gjorts på området har visat att valet av samlevnadsform sällan betingas av några överväganden av vilket system som innebär den bästa juridiska och ekonomiska lösningen för parterna (se bl.a. SCB Familj och arbete 1992 och Statskontorets rapport 1993:24). En förklaring härtill kan vara allmänhetens dåliga kunskap framför allt om vad som gäller enligt sambolagen. Ofta är det först vid upplösningen av ett sambo för hållande som parterna blir medvetna om vilka regler som är tillämpliga på dem. Av Statskontorets rapport framgår att av alla nybildade familjer lever i samboförhållanden. Statskontoret fann att all mänhetens kunskaper om sambolagen var dåliga. av ett representa- tivt urval av befolkning trodde felaktigt att sambolagen gav samma skydd för den svagare parten som äkten skapsbalken medan trodde felaktigt att sambor ärver varandra utan testamente. Det var som felaktigt trodde att den som har kontraktet på en bostad man skaffat gemensamt får behålla den. trodde felaktigt att alla gemensamma ägodelar såsom bil, fritidshus och pengar på bankbok skall delas lika om relationen upplöses. Denna senare uppfattning var det i högre utsträckning sam bor som hyste än andra. Cirka hälften av samborna kände inte till lagen så väl att de kunde svara på om den var rimlig. Utifrån sina u ndersökningar drog Statskontoret slutsatsen att det kan vara svårt för den svagare parten att hävda sin rätt bl.a. beroende på att kunskaperna om lagen är så bristfälliga. Statskontoret gav uttryck för uppfattningen att för stärkta informationsinsatser, riktade främst till samborna själva, borde övervägas. En rimlig målsättning enligt Statskontoret borde vara att samborna har goda kunskaper om vilka regler som gäller för sambo för- hållanden. 246 Överväganden och förslag beträffande sambolagen 4.9.3Kommitténs överväganden och bedömning Bedömning: Informationen om sambolagen måste förbättras. En all- sidig och brett upplagd information bör finnas tillgänglig för all män- heten. Innehållet i informationen skall vara tydligt och lättför ståeligt och riktas till både sambor av motsatt och av samma kön. Det skall eftersträvas att information lämnas på ett sådant sätt att den når ut till ett så stort antal berörda personer som möjligt. Även rik tade informationsinsatser bör göras, särskilt till sambor av samma kön, men också till ungdomar och invandrare. 4.9.3.1Behovet av bättre information Utan tvekan kan rättsförluster uppstå för enskilda som saknar kunskap om innehållet i sambolagen. För att förhindra att lagen får negativa konsekvenser för enskilda krävs ökade informationsinsatser om sambo- lagens innehåll. Detta gäller men torde få ännu större aktua- litet om kommitténs förslag införs, och särskilt kan näm nas för slaget om en tidsfrist för när bodelning senast skall påkallas. För att informationen som tillhandahålls om sambolagen skall få så stor genomslagskraft som möjligt är det viktigt att den är allsidig och brett upplagd. finns information om sambolagen i en av framtagen broschyr. Denna broschyr riktar sig såväl till allmänheten som till myndigheter, banker, socialkontor m.m. där personalen i sin beslutsfattande eller rådgivande verksamhet kommer i kontakt med sambor. Broschyren innehåller information om såväl sambolagen som lagen om homosexuella sambor. Enligt kommitténs uppfattning utgör broschyren ett bra underlag för myn dighetspersoner i deras tillämpande och rådgivande verksamhet. Vid sidan av denna broschyr har tagit fram ett faktablad som riktar sig till allmänheten. Förutom att detta faktablad bör uppdateras om kommitténs förslag genomförs bör ytter li- gare informationsmaterial tas fram som är särskilt anpassat för all män- heten. 4.9.3.2Vad skall informationen innehålla? Det är av stor vikt att omsorg läggs ner på den information som skall spridas om sambolagen till allmänheten. Det måste tydliggöras vilken typ av förhållanden som lagen är tillämplig på och vilka situationer lagen reglerar. Det finns anledning att poängtera att sambolagen främst regle- Överväganden och förslag beträffande sambolagen 247 rar vad som gäller vid ett samboförhållandes upplösning och att regle- ringen omfattar sambornas gemensamma bostad, bohag och motordrivna fortskaffningsmedel som de förvärvat för gemensamt bruk. Vidare bör det understrykas att sambor inte ärver varandra och det bör lämnas en lättförståelig förklaring om vad lilla bas beloppsregeln innebär. Vikten av att skriva testamente om samborna önskar ärva varandra eller om viss egendom avses tillfalla ena sambon efter den andra sambons död bör betonas. En utgångspunkt vid information om sambolagen bör vara att klargöra i vilka avseenden rätts verkningarna av ett samboförhållande skiljer sig från de som gäller för ett äkten skap/registrerat partnerskap. Vidare bör en beskrivning lämnas som visar hur en bodelning kan gå till. Om den tidsfrist som föreslås av kommittén beträffande på kallande av bodelning införs är det särskilt viktigt att tydlig in formation lämnas om konsekvenserna av en sådan frist. Även införandet av en redo vis- ningsplikt föranleder särskilda informations insatser. När det gäller sambor vars gemensamma hem utgörs av fastighet eller tomträtt till vilken endast den ena är lagfaren ägare resp. inskri ven som innehavare, är det angeläget att det informeras om möjligheten att till inskrivningsmyndighet anmäla att fastigheten eller tomträtten är gemensam bostad för dem båda. Av innehållet i informationen bör det tydligt framgå att med sambor avses såväl sambor av motsatt som av samma kön. Om informationen t.ex. innehåller bilder på personer som är sambor bör även sambor av samma kön finnas med på dessa bilder. 4.9.3.3På vilket sätt skall informationen lämnas? För att så många som möjligt skall få del av informationen om sambo- lagen bör informationen framställas och spridas på flera olika sätt. Exempelvis kan det vara lämpligt att ta fram lättförståeliga informa- tionsbroschyrer och nya faktablad. Sådan information kan förslagsvis hållas tillgänglig på sjukhus, apotek, banker, medborgarskapskontor och andra inrättningar som besöks av allmänheten samt bör också kunna nås via Internet. Kommittén anser att det vore önskvärt om skrift lig information riktades direkt till de personer som blivit sambor. Någon möjlighet att utifrån gällande folkbokföringssystem iden tifiera dessa personer finns dock inte. Utöver skriftlig information kan man också tänka sig att information om sambolagen lämnas genom radio och TV. Muntlig information kan lämnas inom skolor och utbildningsväsendet. Det kan också övervägas om inte information kan spridas genom användande av det utrymme till reklam som finns på olika håll i närmiljön. 248 Överväganden och förslag beträffande sambolagen Informationen om sambolagen berör i lika hög grad sambor av samma kön som sambor av motsatt kön. Enligt kommitténs förslag nedan kommer lagen om homosexuella sambor att upphöra och de flesta av de för fattningar som gäller sambor av motsatt kön blir tillämpliga även på sambor av samma kön. Förändringarna blir således särskilt stora för sistnämnda grupp. Det är därför viktigt att det tas fram information som riktar sig speciellt till sambor av samma kön. Även denna typ av information bör spridas på ett allsidigt sätt. Bland annat kan de olika intresseorganisationerna för homosexuella vara en väg att nå fram till berörda personer. En grupp i samhället som det är särskilt viktigt att nå är ungdomar. Ett sätt att lämna information till dessa kan vara genom samarbete med skolor, universitet och ungdomsföreningar. Ytterligare en grupp som inte bör glömmas bort i detta sammanhang är invandrare. Beträffande de som bosatt sig i och som vare sig är förtrogna med den svenska lagstiftningen eller det svenska språket finns det behov av särskilda informationsinsatser. I det informa- tionsmaterial som tillställs invandrare i samband med folkbokföringen bör en mer omfattande beskrivning av familjelagstiftningen ingå. Även invandrare som bott i kan emellertid vara i behov av särskild översatt information. Överväganden och förslag beträffande sambolagen 249 Lagen om homosexuella sambor 251 5 Lagen om homosexuella sambor I betänkandet Homosexuella och samhället (SOU 1984:63) föreslog Utredningen om homosexuellas situation i samhället att homosexuell samlevnad borde få rättsverkningar som motsvarar vad som gäller för en man och en kvinna som sammanlever under äktenskapsliknande förhållanden. Resultatet av utredningsarbetet blev lagen (1987:813) om homosexuella sambor. Lagen om homosexuella sambor trädde i kraft , med lagen om sambors gemensamma hem (sambolagen). I lagen anges att om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt för hållande skall vad som enligt vissa uppräknade lagar och be- stämmelser gäller i fråga om sambor tillämpas även på homosexuella sambor. Syftet vid lagens tillkomst var att lagen skulle innehålla en uttömmande uppräkning av de bestämmelser om heterosexuella sambo- för hållanden som skall tillämpas även på homosexuella sambo för- hållanden (prop. 1986/87:124 s. 48). tillsatte regeringen en kommitté med uppdrag att över- väga lagstiftning om registrerat partnerskap samt att göra en utvär dering av lagen om homosexuella sambor. Kommittén, som antog namnet , framlade 1993 sitt betänkande Partnerskap (SOU 1993:98) vari det föreslogs en lag om registrerat part nerskap. Regeringen var dock inte beredd att lägga fram förslag till lagstiftning i frågan. utarbetade emel lertid lagutskott en lag om registrerat partnerskap som i huvudsak byggde på förslag. Lagen om registrerat partnerskap trädde i kraft (bet. 1993/94:LU28, rskr. 1993/94:414). Den gör det möjligt för två per- soner av samma kön att registrera sitt partnerskap. Registreringen inne- bär att flertalet av de bestämmelser som gäller för äktenskap också gäl- ler för partnerskap. De undantag som görs i lagen avser adoption, gemensamt utövande av vårdnad av underårig, assisterad befruktning samt de fall där bestämmelser som gäller för makar innebär en sär- behandling av den ene maken endast på grund av dennes kön. 252 Lagen om homosexuella sambor I ovan nämnda kommittébetänkande föreslog också att lagen om homosexuella sambor skulle ersättas av en ny lag benämnd lagen om sambor av samma kön. Förslaget innebar att homo- sexuella sambor, om uttryckligt undantag inte gjorts, skulle omfattas av de regler som gäller för en man och en kvinna som lever till sammans i äktenskapsliknande förhållanden. Förslaget har inte genom förts. har uttalat att förslaget lämp ligen bör övervägas i samband med en utvärdering av sambolagen (bet. 1993/94:LU28 och bet. 1995/96:LU18) och detta är nu en fråga för . Vidare har regeringen tillsatt en kommitté vars syfte är att undersöka och analysera villkoren för barn i homosexuella familjer (dir. 1999:5). Utöver att utreda förhållandena för barn i homo- sexuella familjer skall kommittén ta ställning till om de rättsliga skill na- der som finns mellan homosexuella och heterosexuella par i fråga om möjligheten att adoptera och att utses till särskilt förordnade vård- nadshavare är motiverade. Om kommittén kommer fram till att de rätts- liga skillnaderna bör tas bort i fråga om adoption, skall kom mittén även överväga om kvinnor som lever i homosexuella par för hållanden bör ges tillgång till assisterad befruktning. Uppdraget skall redovisas . 1986/87:124 framgår att det tyngst vägande argumentet för införandet av lagen om homosexuella sambor var att behovet av skydds- lagstiftning till förmån för den svagare parten var lika stort i homo sexu- ella som i heterosexuella samlevnadsförhållanden. Enligt pro positionen var det dock inte aktuellt att i lagstiftningshänseende jämställa sambor av samma och motsatt kön i någon mer allmän bemärk else. Ursprungligen hänvisade lagen om homosexuella sambor till bestäm- melser i nio olika lagar (sambolagen, , jordabalken, , utsökningsbalken, lagen om handläggning av dom- stolsärenden, bostadsrättslagen, rätt shjälpslagen och lagen om kallelse på okända borgenärer). Hänvisningarna till lagen om hand läggning av domstolsärenden och rättshjälpslagen har numera utgått medan flera andra hänvisningar har tillkommit. Lagen om homosexuella sambor består av en bestämmelse med två stycken. Det första stycket innebär att homosexuella sambor skall omfat- tas av samma regler som gäller för sambor enligt de lagar och bestäm- melser som därefter räknas upp. I andra stycket anges att lagen bara gäl- Lagen om homosexuella sambor 253 ler för ogifta personer, om detta är en förutsättning enligt de lagar till vilka hänvisning lämnas. Enligt lagförarbetena skall avgörandet om två personer bor till- sammans i ett homosexuellt förhållande bero på samma omständigheter som beaktas när man tar ställning till om en man och en kvinna lever i ett äktenskapsliknande förhållande. Det krävs sålunda att parterna sammanlever i en inte alltför kortvarig förbindelse vari normalt ingår sexuellt samliv, gemensamt hushåll och gemensam bostad samt gemen- sam ekonomi eller i vart fall ekonomiskt samarbete (prop. 1986/87:124 s. 48). En sammanställning över de lagar och förordningar som lagen om homosexuella sambor hänvisar till finns i bilaga 4. Den lagstiftningsteknik som kom att användas i lagen om homosexuella sambor har sin utgångspunkt i betänkandet Homosexuella och samhället (SOU 1984:63). Man utgick där från två alternativa lag stiftningsmeto- der. Enligt den första metoden skulle det särskilt anges vilka lagar som skulle tillämpas på homosexuella samlevnadsförhål landen. Enligt den andra metoden skulle man slå fast att all lagstiftning som innehåller begreppet äktenskapsliknande förhållanden eller liknande skall tillämpas också vid homosexuell samlevnad. Man fann att det förra alternativet ur lagstiftningssynpunkt var att föredra. Utred ningen skriver följande på s. 101. "Alternativet skapar fullständig klarhet i vilka regler som skall gälla vid homosexuell samlevnad och innebär en lagtekniskt enkel metod att und- vika rättsliga konsekvenser som, med hänsyn till den grundläggande skill- naden mellan hetero- och homosexuell samlevnad, kan framstå som orim- liga. Alternativet kan visserligen påstås innebära ett onödigt utpekande av homosexuella som en särskild grupp människor. Ett sådant påstående kan vid en första anblick sägas vara riktig men man får i sammanhanget inte glömma bort att detta i så fall är en konsekvens av den grundläggande skillnaden mellan homo- och heterosexuell samlevnad och att det, även från homosexuellas sida, måste vara av intresse att olika lagregler ges en så klar och entydig innebörd som möjligt. - Den av oss föreslagna lagtekniska konstruktionen innebär inte att det vid framtida lagstiftning, där begreppet "äkten skapsliknande förhållanden" eller motsvarande kan komma att användas, är uteslutet att tillämpa bestämmelsen vid homosexuell samlevnad. Tvärtom så bör huvudregeln vara det motsatta. Visserligen måste en pröv ning ske i varje enskilt fall men undantag från 254 Lagen om homosexuella sambor huvudregeln bör endast få före komma om de rättsliga konsekvenserna skulle framstå som stridande mot intentionerna bakom lagstiftningen eller som orimliga med hänsyn till den grundläggande skillnaden mellan homo- och heterosexuell samlevnad." Vid lagrådsgranskningen (se prop. 1986/87:124 s. 110) godtogs den föreslagna lagstiftningstekniken av två av de tre ledamöterna medan den tredje ledamoten ansåg att tekniken var mindre lyckad. Enligt dennes mening var det att föredra att i varje aktuell författning ange vilka sam- levnadsför hållanden som regleringen skulle träffa. Departementschefen delade den uppfattning som betänkandet gav uttryck för och föreslog alltså en särskild lag om homosexuella sambor där de tillämpliga reglerna räknades upp. För en sådan lösning talade bl.a. att de berörda får en samlad bild av vilka regler som gäller för deras förhållande.