sou · GNB3124 · 2000-01-01 00:00:00 — En utgångspunkt för den följande diskussionen är att användningen för kompensationsändamål är det vikigaste användningsområdet för ett officiellt svenskt konsumentprisindex. I den mån konflikter uppkom-mer mellan önskemål hänförliga till indexets olika syften, får prioriteringar i första hand göras utifrån användningen i kompensationssammanhang. Som antytts ovan, torde emellertid ingen allvarlig konflikt föreligga gentemot användningen för realinkomst-beräkningar. Skäl har också anförts (t.ex. av 1998 och Triplett 1999)1 för att ett mått på förändring av levnadskostnader i allmänhet också är det bästa måttet på inflation, att användas i stabiliserings-politiska sammanhang. Den frågan är emellertid mer komplicerad och kommer att diskuteras närmare i kapitel 7. Att användningen för kompensationsändamål är central betyder inte att KPI bör utformas med syftet att i alla situationer kunna ge svar på frågan vilka prisförändringar som bör föranleda kompenserande åtgärder, t.ex. ändring av prisbasbeloppet. Uppgiften för KPI är att visa hur hushållens kostnader för en oförändrad konsumtionsstandard påverkas av prisändringar – inklusive avgiftsändringar och inverkan från ändrade indirekta skatter och subventioner. I vad mån exempelvis en politikomläggning mot ökad eller minskad andel avgiftsfinansiering inom sjukvård, barn- och äldreomsorg bör ge utslag i prisbasbeloppet, och därmed i pensions- och andra kompensationsbaserade system, är till stor del en politisk fråga. En sådan omläggning kan påverka hushållens ekonomi (deras budget- restriktion) också på andra sätt än via avgifterna, t.ex. genom att de direkta skatterna ändras i motsatt riktning. En liknande situation upp- kommer vid omfördelning av beskattningen mellan direkt och indirekt skatt, som t.ex. i det tidiga 90-talets skattereform. Den innebar en kraftig, uppåtriktad effekt på KPI genom att sänkt direkt skatt finansierades med höjd mervärdeskatt, vilket beaktades i särskild 1 , (1998): The measurment of inflation and changes in the cost of living, s. 49. vol. 15 no 1 1998, for Europe, IOS Press. (1999): Should the Cost-of-Living Index Provide the Conceptual Framework for a Consumer Price Index?, s.3 och avsnitt IV. Uppsats presenterad vid on Price (the ), , Statistics . 38 Användningen av index och utgångspunkter för dess utformning ordning vid fastställande av basbeloppet . Beräknings- grunderna för prisbasbeloppet kan, och har, ändrats också av andra skäl, t.ex. budgetpolitiska. Frågan om rimlig eller rättvis kompensation i situationer som de här nämnda kan i praktiken inte lösas entydigt med hjälp av enbart ett objektivt mått av typ konsumentprisindex. Detta utgör ändå en viktig del av beslutsunderlaget, och kan under normala förhållanden – d.v.s. i frånvaro av stora förändringar i skatte- och avgiftspolitiken – översättas till automatiska förändringar i prisbasbeloppet. Då index används för prisomräkning i privata avtal – inklusive real- ränteobligationer – finns givetvis inte samma möjligheter att i efter-hand (via justering av basbelopp) hantera extraordinära förändringar, t.ex. i skattepolitiken. Man torde här, vid formulering av avtalen, få välja mellan en knytning till KPI eller till något modifierat indexmått, som anses bättre svara mot förhållandena i det enskilda fallet. Det är i vart fall inte möjligt att utforma ett allmänt, officiellt prisindex så att det helt svarar mot behoven i alla förekommande fall, t.ex. avtalade pensioner, hyresavtal och realränteobligationer. Konsumentprisindex föreslås liksom nu vara ett kedjeindex sammansatt av två olika typer av indexlänkar. Indexet skall även fortsättningsvis ange prisutvecklingen beräknad utifrån en aktuell konsumtions- sammansättning, som delvis är ett resultat av inträffade relativpris- förändringar. Det syftet uppnås dock enligt min mening med större tillförlitlighet, om den nuvarande långtidslänken ersätts med en år-till-år- länk som anger förhållandet mellan det genomsnittliga pris-läget under två intilliggande kalenderår. År-till-år-länken bör, så långt tillgängligt viktunderlag tillåter, beräknas som ett index enligt , dvs. med vikter som speglar konsumtionens sammansättning under båda åren. Den nuvarande korttidslänken bör ersättas av en år-till-månad-länk, som anger förhållandet mellan prisläget en viss månad och det genom- snittliga prisläget under kalenderåret . På den högsta aggregeringsnivån föreslås denna beräknas som ett index enligt Laspeyres, dvs. med vikter som speglar konsumtionens samman-sättning under länkens basår. Dessa förslag rörande den grundläggande indexkonstruktionen behandlas ingående i avsnitt 3.3. I två inledande avsnitt, 3.1 och 3.2, förs en diskussion om olika typer av index och om valet av index-formel, i allmänhet och på olika nivåer i beräkningarna. Indexberäkningar på lägre nivå, där aktuella och relevanta vikter saknas, bör i allmänhet göras utifrån förutsättningen att hushållen anpassar sin konsumtion med hänsyn till inträffade relativprisför- ändringar. Utredningens förslag rörande utformningen av dessa beräk- ningar behandlas i avsnitt 3.4. Ställningstagandena avseende säsongvariation redovisas i avsnitt 3.5 och frågan om val av mätperiod behandlas kortfattat i avsnitt 3.6. Av flera skäl är det inte möjligt att beräkna ett sant levnadskostnads- index. Man är därför hänvisad till att beräkna ett närmevärde till ett sådant index. Med det avses ett mått som kan beräknas utifrån en för varje indexlänk bestämd sammansättning av konsumtionen – en bestämd varukorg – men som med stor sannolikhet nära ansluter till ett idealt index. Ett allmänt uttryck för ett sådant prisindex, som anger prisläget t i förhållande prisläget 0, är Pt Q + ...+ Pt Q + ...+ PK QK P 0 ,... P 0 , P t ,... P t respektive jämförelseperioden t för varorna 1, 2, ,... K, och där Q1, Q2, ...QK är kvantiteterna av respektive vara enligt den bestämda varukorgen. Summerat över alla varor anger täljaren hur mycket varukorgen kostar enligt prisläget under period t, medan nämnaren anger motsvarande kostnad enligt prisläget under period 0. Frågan i det här kapitlet är närmast vilka Qk – eller vilken varukorg – som skall väljas som grund för jämförelsen. De mest uppenbara alternativen är att bestämma varukorgen antingen enligt de kvantiteter som konsumerades ( Qk0 ), Laspeyres indexformel, eller enligt dem som konsumeras ( Qkt ), Paasches index-formel. I en jämförelse mellan två perioder kan ett Laspeyres-prisindex således beskrivas som förhållandet mellan jämförelseperiodens hypotetiska kostnad för basperiodens konsumtion och basperiodens faktiska kostnad, och ett Paasche-prisindex som förhållandet mellan jämförelseperiodens faktiska kostnad och basperiodens hypotetiska kostnad för samma konsumtion. Båda alternativen är lika försvarbara, om konsumtionen under båda perioderna fått styras av hushållens fria val. Då ansatserna utgår från de faktiska förutsättningar som gällde under en av perioderna, tenderar den hypotetiskt beräknade kostnaden för den andra perioden att överskatta kostnaden för samma konsumtionsstandard. – basperioden i Laspeyres index respektive jämförelseperioden i Paasches index – har hushållen nämligen kunnat välja varor och tjänster så att de, utifrån de då gällande priserna, minimerat kostnaden. har den hypotetiska kostnaden av naturliga skäl inte minimerats på motsvarande sätt. Man bör därför kunna förvänta att ett index enlig Laspeyres tenderar att överskatta levnadskostnaderna under period t i förhållande till period 0, medan det omvända förhållandet gäller för ett index enligt Paasche. Om indexberäkningen istället utnyttjar information om konsum- tionens sammansättning under båda perioderna, uppkommer ingen sådan snedvridande effekt. Det är fallet t.ex. för index enligt , där varukorgen är det geometriska genomsnittet av de kvantiteter som konsumerades under period 0 och under period t ( förhållandet mellan de hypotetiska kostnaderna vid jämförelse- periodens priser och vid basperiodens priser, avseende den för perioderna genomsnittliga konsumtionen. Walshs index är ett s.k. superlativt prisindex, eftersom det uppfyller de rimliga krav som formulerats inom den så kallade axiomatiska indexteorin. Superlativa index kan också visas ha goda förutsättningar ge tillfredsställande approximationer av ett ekonomisk-teoretiskt definierat, s.k. sant levnadskostnadsindex, under förutsättning av att hushållens preferenser inte skiljer sig nämnvärt mellan basperioden och jämförelseperioden (se vidare Bilaga 2). ideala index, som är det geometriska genomsnittet av Laspeyres och Paasches index, samt index,1 är exempel på andra superlativa index. Ett annat index som utnyttjar information om konsumtionens sammansättning under båda de jämförda perioderna är index. Tolkningen av det är praktiskt taget densamma som för Walshs index. Skillnaden är att varukorgen i index bildas som ett aritmetiskt genomsnitt, eller Qt ), av de båda 1 index: I0t = Õ Ett index enligt bör därför ge resultat som ligger mycket nära de superlativa indexen. Den nuvarande svenska ansatsen för indexkonstruktion, så som den formulerades av indexsakkunniga, kan betraktas som ett tidigt försök att approximera ett sant levnadskostnadsindex. Istället för att utnyttja information om konsumtionens sammansättning under båda de jämförda perioderna, bestäms dock varukorgen i det fallet av konsumtionens sammansättning . Det finns således goda skäl att beräkna konsumentprisindex som ett superlativt index. Tyvärr är det inte möjligt fullt ut, eftersom vår information om konsumtionens sammansättning sällan är tillräckligt aktuell och aldrig tillräckligt detaljerad. I de följande avsnitten skall vi undersöka vilka möjligheter valet av indexformler erbjuder för att åstadkomma en indexberäkning, som så nära som möjligt ansluter till utfallet av de superlativa indexen. Framställningen här grundas i huvudsak på den genomgång som görs i Bilaga 3. I avsnitt 3.2 nedan beskrivs dock först allmänt förutsättningarna för och strukturen hos ett prisindex. Underlaget för ett prisindex utgörs i huvudsak av prisnoteringar avseende urval av varor, tjänster och försäljningsställen och av varu- eller varugruppsfördelade konsumtionsvärden. I undantagsfall avser konsumtionsuppgifterna kvantiteter snarare än värden. Indexproblemet handlar om att kombinera det här underlaget så att det bildar ett så korrekt uttryck som möjligt för förhållandet mellan kostnaden under olika perioder för en oförändrad levnadsstandard. Flera prisnoteringar för två perioder och avseende en viss vara, kan kombineras för att bilda index för ett elementärt aggregat. Vanligtvis finns det ingen rimligt lättillgänglig information om försäljningen i respektive butik av den aktuella varan.2 Beräkningen av den genomsnittliga prisutvecklingen inom det elementära aggregatet måste därför göras utan kännedom om i vilken omfattning som varor och tjänster handlats till respektive pris. Frågor som rör beräkningen av index för elementära aggregat behandlas i avsnitt 3.4. I avsnitt 3.3 diskuteras dock först indexets grundläggande konstruktion, dvs. den som kan tillämpas i de delar av index-beräkningen 2 En ökad tillgänglighet till butikskassedata (scannerdata) avseende såväl priser som försålda kvantiteter kan komma att ändra på detta förhållande. där man har tillgång till ett helt relevant och aktuellt vikt-underlag. Frågan gäller alltså här hur man kombinerar olika delindex till ett totalindex eller till andra huvudaggregat. För att bilden av indexhierarkin skall bli komplett diskuteras också valet av index- formel på de mellannivåer, där man förvisso har tillgång till vikt- information men där denna information ur ett idealt perspektiv alltid är föråldrad eller på annat sätt uppenbart bristfällig. Vi benämner dessa index för intermediära aggregat, och de behandlas i anslutning till frågan om elementära aggregat i avsnitt 3.4. Index för intermediära aggregat Index för intermediära aggregat Låg nivå Index för elementära aggregat ca. 25 000 (exkl. totalundersökta) En aspekt på indexkonstruktionen är således hur man i olika steg, och utifrån underlag med olika karaktär, bildar index för allt större aggregat. En annan aspekt är på vilket sätt jämförelser utsträcks i tiden. Därvid skiljer man i praktiken främst mellan två huvudalternativ: ·Fastbasindex, där prisjämförelserna avser en varukorg som ligger fast under , t.ex. , respektive ·Kedjeindex, där varukorgen ersätts och prisjämförelser mellan olika år görs genom att kedja via en länkperiod, under vilken såväl den gamla som den nya varukorgen prismäts. Ett fastbasindex innebär således att man även mellan år gör direkt- jämförelser mellan prisläget i jämförelseperioden t och i basperioden 0. Motsvarande jämförelse är i kedjeindexet sammansatt av en kedja av årsvisa indexlänkar: I0t = I01 ´I12 ´...´Itt-- 21 ´Itt- 1 . Fördelarna med ett fastbasindex är den enkla tolkningen av indexserien och en något enklare framställningsprocess. Kedjeindexets förtjänst är främst att varukorgen inte föråldras . Valet mellan fast- basindex och kedjeindex behandlas i avsnitt 3.3 tillsammans med frågor rörande valet av indexformel för huvudaggregaten. Detsamma gäller en tredje aspekt på indexkonstruktionen, nämligen om prisläget vid jämförelsetidpunkten primärt bör relateras till prisläget en viss bas- månad eller ett visst basår. Nationalräkenskaperna redovisar den privata konsumtionen fördelad på knappt etthundra ändamål, dels enligt kvartalsvisa beräkningar ca. efter avslutat kvartal och dels enligt en mer genomarbetad års- beräkning ca. 11 månader efter referensåret, med en reviderad års- beräkning . En planerad ökning av detaljerings- graden kan komma att innebära att årsberäkningarna kan redovisas för ca. Annan statistik som används för beräkning av vikter är bl.a. hushållsbudgetstatistik samt statistik över livsmedelskonsumtionen. Vid sidan av officiell statistik utnyttjas underlag som inhämtas specifikt för ändamålet, från enskilda företag, branschorganisationer eller experter. Internationellt är vanligtvis hushållsbudgetstatistik den källa som utgör det primära viktunderlaget. I används dock den statistiken tillsammans med andra källor som komplement till under-laget från nationalräkenskaperna. En förklaring till att därvid-lag skiljer sig från de flesta andra länder torde vara att det svenska indexet är ett kedjeindex, med ett uttalat krav på ett aktuellt underlag för årliga vikt- revisioner. Detta har inte varit möjligt att tillgodose med hushålls- budgetstatistiken. Avsikten är nu att dessa undersökningar nu skall ske kontinuerligt, och att varugruppsvisa resultat för kalenderår skall kunna finnas tillgängliga efter referensåret. Små urval (ca. 2000 hushåll) och bortfall innebär dock att resultaten avseende olika detaljgrupper – den nivå där statistiken främst kompletterar national- räkenskaperna – är behäftade med en betydande osäkerhet. Formlerna inom ramar nedan är avsedda som kompletterande information. De alternativ som har prövats är dels tre olika indexformler där vikt- perioden är densamma som prisbasperioden: Laspeyres index (index månad m år y, basår 0) L I0y ,m = å Wk0 I0y;,km , P y ,m 0 är prisindex för respektive vara k. I 0;k = där Vk0 är konsumtionsvärdet avseende vara k . G I y ,m = I y ,m Õ [0; k CES-index (of Substitution) CES I0y,m = êéå Wk0 (I0;y ,km )1- s úù1- s , där sär en skattad enhetlig substitutionselasticitet. Laspeyres index beskrevs redan i avsnitt 3.1 ovan. I praktiken saknas de kvantitetsuppgifter Qk0 som förutsattes där. Indexet får därför skrivas om på en form som utnyttjar värdeuppgifter istället. Laspeyres index är då ett vägt aritmetiskt medelvärde av indexen för de olika kategorier varor och tjänster som omfattas. Vikterna är respektive kategoris värdemässiga andel av hushållens totala konsumtion. Det geometriska indexet är som namnet antyder, ett vägt geometriskt medeltal av samma delindex. Laspeyres index ger ett korrekt uttryck för förändringen av levnads- kostnaderna om hushållen, trots inträffade relativpris-förändringar och oförändrade preferenser, väljer att behålla bas-periodens kvantitativa sammansättning av konsumtionen. Det geometriska indexet å andra sidan, ger ett korrekt uttryck för levnads-kostnadsförändringen om hushållen, vid samma förutsättningar, väljer att behålla basperiodens värdemässiga sammansättning av konsum-tionen. Laspeyres index är med andra ord konsistent med en helt oelastisk efterfrågan – substitutionselasticiteten 0 – medan det geometriska indexet är konsistent med en normalelastisk efterfrågan – substitutionselasticiteten -1. CES- indexet slutligen, förutsätter inte a priori en viss substitutionselasticitet. Den bestäms istället så att indexet på ett historiskt material ger samma resultat som ett superlativt index. Utifrån dessa tre indexformler har såväl fastbasindex med mellan viktrevisionerna som kedjeindex med årliga viktrevisioner beräknats. Fastbasindexet enligt Laspeyres indexformel är den internationellt helt dominerande indexkonstruktionen. Någon tillämp- ning, i KPI-sammanhang, av de övriga alternativen, är inte känd. Den typ av kedjeindex som tillämpas i och motsvarigheter till KPI samt i HIKP har också prövats. Dessa index kan beskrivas som · kedjeindex av Laspeyres-typ. Dessa är inga riktiga Laspeyres kedjeindex, eftersom viktperioden inte sammanfaller med indexlänkens prisbasperiod, som i de här fallen är en enskild månad3 – januari i motsvarighet till KPI och december i de övriga fallen. Viktperioden är däremot – i HIKP det just avslutade kalenderåret, i och den tolvmånadersperiod som avslutades ett halvt respektive före prisbasperioden. I övriga länder inom EU/EES är vikt-perioden i HIKP densamma som tillämpas i de nationella fastbas-indexen. 3 Det gäller f.ö. också i många av de länder som beräknar ett fastbasindex. Svensk HIKP (kedjad index månad m år y, basår 0) HIKP I0y,m = I00,dec ´I0,1,decdec ´...´I yy-- 21,,decdec ´I yy-,m1,dec , I yy-,m1,dec = å WkKT I yy-,m1,dec;k P y - 1,dec Q y- 1 y - 1,dec I y - 1;k y - 1,dec y - 1,dec I y- 1;k I ett kedjeindex är det vidare möjligt att efter hand ersätta de ursprungligen beräknade indexlänkarna, med länkar som beräknats med vikter som speglar konsumtionens sammansättning än de ursprungligen använda vikterna. torde vara det enda land som beräknar det officiella konsumentprisindexet på det sättet. Följande alternativ har prövats för dessa reviderade länkar: ·Långtidslänkarna i den nuvarande indexkonstruktionen ·Superlativa index enligt , och KPI:s nuvarande indexkonstruktion skiljer sig från HIKP:s genom att alla ursprungliga korttidslänkar för december, kompletteras med en långtidslänk som används vid kedjningen. Långtidslänkarna beräknas med ett viktunderlag som speglar konsumtionens sammansättning under det just avslutade året, dvs. det kalenderår som sträcker sig från länkens prisbasperiod t.o.m. länkens jämförelseperiod. Som direkta alternativ till de nuvarande långtidslänkarna har också prövats två typer av länkar som utnyttjar viktunderlag både från det just avslutade året och innan. De kan därför uppfattas som mellanting mellan de nuvarande långtids- och kortidslänkarna. Beräkningsformen för dessa är annars densamma som för respektive index, varför de nedan benämns kvasi-Edgeworth-index respektive kvasi-Törnqvist- index. Nuvarande KPI (kedjad index månad m år y, basår 0) KPI I0y ,m =LTI00,dec ´LTI0,1,decdec ´...´LTI yy-- 2,1,decdec ´KTI yy-,m1,dec , KT I yy-,m1,dec = I yy-,m1,dec i (3.7), y - 1,dec y- 1,dec I y - 2,dec I y - 2,dec;k P y- 2,dec Q y - 1 I y- 2,dec;k y - 2,dec I y- 2,dec;k Två direkta alternativ till långtidslänkarna enligt (3.11) är vad som ovan benämndes kvasi-Edgeworth-index respektive kvasi- Törnqvist-index (se vidare Bilaga 3). De superlativa indexformler som prövats har beräknats som kedjeindex med intilliggande hela kalenderår som prisbasperiod respektive jämförelseperiod – år-till-år-länkar. Vad som jämförs i varje länk är således den genomsnittliga prisnivån under respektive år, alltså inte prisnivån och prisnivån i december året innan, som i kedjeindexen ovan. Eftersom år-till-år-länkarna av naturliga skäl kan beräknas först efter jämförelseårets slut, måste index för aktuella månader, liksom i dagens indexkonstruktion, beräknas med hjälp av en annan typ av länk – en år-till-månad-länk, med ett viktunderlag som avser länkens basperiod (Laspeyres, geometriskt, CES). Detsamma gäller index som också utnyttjar ett viktunderlag från båda åren i jämförelsen, liksom Paasches index som hämtar viktunderlaget från det senare av de båda åren. Kedjeindex med år som basperiod för respektive länk (kedjad index månad m år y, basår 0) I 0y ,m = (I -- 21 ´I -01 L I -02 )´I 01 ´I12 ´...´I yy-- 32 ´LI yy-,m2 , (3.13)4 där L I yy-,m2 är en år-till-månad-länk enligt Laspeyres indexformel, och t.ex. kan vara index enligt eller = å Wk I yy-- 3;2 k med vikter enligt Walshs indexformel y- 3 y- 2 Q y- 3Q y- 2 I y - 3 y- 3 y- 2 2 I y- 2 Se Bilaga 3 för övriga alternativa år-till-år-länkar. 4 Den inledande termen inom parentesen är nödvändig om alla indextal i serien fr.o.m. basåret (och även ) skall ha samma innebörd. Den innebär också att det kedjade indexet totalt sett inte har något förväntat s.k. Laspeyres-fel. Utvärderingen grundas i huvudsak på den genomgång som redovisas i Bilaga 3. Några aspekter lyfts dock fram ytterligare här. Alternativen prövas med avseende på: ·Anknytning till etablerad indexteori. ·Risken för systematiska fel (bias) i förhållande till ett superlativt index. ·Axiomatiska överväganden (indextest). ·Förmågan att korrekt hantera säsongvaror. ·Komplexitet i tolkning och analys. Anknytning till etablerad indexteori. Då vi talar om en viss levnadsstandard tänker vi oss denna som den levnadsstandard hushållen erfar under loppet av . Det beror på att hushållens anspråk och behov varierar med årstiden och andra säsongs- mässiga tilldragelser: jul, sportlov, påsk etc. Ett annat mer praktiskt skäl till att inta ett årsperspektiv är att det är på årsbasis som det är realistiskt att sammanställa detaljerade uppgifter om sammansättningen av hushållens konsumtion. Alla grundläggande prisindexformler utgår från priser i en bas-period och i en jämförelseperiod samt de kvantiteter som konsumerats under en av eller båda dessa perioder. Ett index med en månad som prisbasperiod, som de nuvarande långtids- och korttidslänkarna, är inte uppbyggt på det sättet. År-till-år-länkar ansluter däremot direkt till de etablerade indexformlerna, förutsatt att vi kan beräkna ett relevant uttryck för det genomsnittliga priset . Ett sådant index har en mer uppenbar tolkning och kan utvärderas inom ramen för den etablerade indexteorin. Risken för systematiska fel De numeriska resultaten i Bilaga 3 bygger på beräkningar för , avseende en indelning av den privata konsumtionen i drygt 70 ändamål. Boendekostnader i egnahem, utom el och uppvärmning, har inte ingått i beräkningen. Den måttliga uppdelningen av konsumtio-nen innebär att man inte kan räkna med att finna särskilt stora avvikelser mellan indexalternativen. Hushållens varusubstitution sker till stor del på en betydligt mer detaljerad nivå, vilken vi skall återkomma till . De superlativa indexen utgör norm för under-sökningen av risker för systematiska fel, eftersom de har bäst förutsättningar att approximera ett sant levnadskostnadsindex. De superlativa indexen ger sinsemellan närmast identiska resultat. En viktig slutsats är att ett kedjeindex med år-till-år-länkar enligt indexformel, för alla praktiska ändamål, kan ses som ett fullgott alternativ till ett superlativt index, såväl i genomsnitt över en följd av år som för varje enskilt år. Kedjeindex med månad som prisbasperiod enligt ett kvasisuperlativt eller kvasi-Edgeworth index ligger också mycket nära såväl i genomsnitt över hela den studerade perioden som enskilda år. Det finns anledning att misstänka att resultatet indikerar en viss negativ bias – den uppmätta avvikelsen är dock så liten som i genomsnitt .