sou · GNB3137d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Även när det gäller betydelsen av fysisk aktivitet (avsnitt 8.3) för god hälsa och livskvalitet ökar kunskaperna, men omsättningen av dessa insikter i praktiken varierar beroende på kön, ålder, levnadsvillkor och social situation. Övervikt och fetma är ett snabbt ökande hälsoproblem i och övriga västvärlden. Nationella och internationella studier visar på ett mycket tydligt samband mellan omfattning av fysisk aktivitet och hälsotillstånd. Det har visat sig att fysisk inaktivitet har samma styrka som andra kända riskfaktorer för hjärt- och kärlsjukdom som t.ex. höga halter av blodfetter, rökning och högt blodtryck. Fysisk inaktivitet ökar även risken för icke insulinberoende diabetes, benskörhet och vissa cancerformer. När det gäller den fysiska aktivitetens betydelse för den psykiska hälsan och välbefinnandet är det svårt att urskilja effekten av den fysiska aktiviteten bland andra påverkansfaktorer av t.ex. social karaktär. Det är dock tveklöst så att de allra flesta som ägnar sig åt motion uppger att de gör det för att få rekreation och bli avstressade. Att idrott, motion och friluftsliv tillhör de populäraste fritidsaktiviteterna talar för att fysisk aktivitet har stor betydelse för många människors välbefinnande och livskvalitet. De från folkhälsosynpunkt viktigaste målen när det gäller området mat och fysiskt aktivitet är att till innehåll, form och metod förbättra den offentliga, opartiska informationen om hälsosamma matvanor – särskilt gentemot ekonomiskt svaga grupper –, att verka för att de grupper som har ansvaret för andras mat inom skolan och äldreomsorgen ges tillräckliga kunskaper, att barnen får positiva erfarenheter och kunskaper om bra mat samt att övervikt förebygges. Eftersom fysisk inaktivitet och övervikt samvarierar är ett angeläget mål att alla samhällsmedborgare – oavsett ålder, kön, bostadsort, ekonomiska förutsättningar eller funktionshinder – ges likvärdiga möjligheter att ägna sig åt någon form av fysisk träning i sin närmiljö. I skolan eller i anslutning till arbetet bör skapas möjligheter att erhålla någon form av motion. Eftersom betydel- sen och effekten av regelbunden fysisk aktivitet hos äldre är mycket stor bör särskilda insatser riktas mot äldre. Det är också angeläget att de som har olika former av funktionshinder, eller är i behov av rehabilitering, får ökade möjligheter att ägna sig åt fysisk träning. Droger (kap. 9) I kapitel 9 behandlas tobak, alkohol, narkotika och läkemedelsberoende. Samtliga är riskfaktorer som påverkar befolkningens hälsa och utveck- lingen av ett flertal folksjukdomar. Genomgående för de flesta av dessa riskfaktorer är att konsumtionen är högre i underprivilegierade gr upper. De negativa följderna av bruk eller missbruk är dessutom större inom de resurssvaga grupperna även om per capita konsumtionen är densamma i olika samhällsskikt, t.ex. vad avser alkohol. En tänkbar förklaring är att skyddsnätet är svagare för underprivilegierade gr upper. Viktiga medel för att åstadkomma en minskad konsumtion är för samtliga riskfaktorer skärpt lagstiftning eller tillämpning av aktuell lagstiftning, informationsinsatser och samverkan mellan olika myndigheter och aktörer såväl nationellt som internationellt. I avsnitt 9.2 behandlas tobak. Sammantaget konstateras att tobaks- konsumtionen har gått ner och framåt bland såväl män som kvinnor. Minskningen har varit mer påtaglig bland män vilket lett till att rökning är mer utbredd bland kvinnor än bland män. Detta är mycket ovanligt internationellt sett. Den nedgång i rökandet som skedde bland ungdomar bromsades upp i bör- SOU 1999:137 Sammanfattning 29 Om det skett någon minskning av r ökningen därefter är svårt att avgöra. Klart är dock att rökningen i årskurs 9 är markant mer utbredd bland flickor än bland pojkar. Rökvanorna varierar mellan socioekonomiska gr upper. är det de välutbildade och de med god inkomst som är rökfria medan de som saknar arbete eller är lågutbildade röker. Rökvanorna är också olika i olika föräldrakonstellationer enligt en aktuell undersökning. av ensamstående småbarnsmödrar röker medan motsvarande siffra för sammanboende småbarnsföräldrar är . Det finns även regionala skillnader vad gäller rökvanorna. Genom- gående är rökningen mest utbredd i storstäderna. Rökning orsakar många olika sjukdomar varav de största är lung- cancer, hjärt- och kärlsjukdomar samt sjukdomar i munhåla och svalg hos såväl män som kvinnor. Sammanlagt bedöms rökningen för närva- rande kräva 8 000 liv i . Nyare studier talar för att moderns rökning under graviditeten påverkar utvecklingen av allergi och senare kärlsjukdom hos barnet. Rökande kvinnor löper också större risk att drabbas av benskörhet. Den rökningsbetingade dödligheten har börjat minska bland män. En ökning av skadorna kan däremot förväntas bland kvinnor och i de socioekonomiska och etniska grupper där r ökningen fortsätter att vara mycket utbredd. Målet för arbetet mot tobaken är att så långt möjligt eliminera den tobaksorsakade sjukligheten och dödligheten. Det är emellertid inte realistiskt att tro att detta kan åstadkommas genom att hälso- och sjuk- vården blir bättre på att behandla och bota de tobaksorsakade sjuk- domarna. Snarare bör man sträva efter att tobaksbruket upphör, bl.a. genom olika förebyggande insatser. Förväntningarna knyts således inte enbart till att snabbt uppnå beteendeförändringar bland dem som redan använder tobak. Det är genom kraftfulla insatser också mot tobaksdebut bland barn och ungdomar som tobaksbruket som samhällsföreteelse kan minska på några decenniers sikt. Kommittén anger att konsumtionen av tobak måste minska. För att uppnå detta mål krävs insatser från många aktörer inom såväl den offentliga som den privata och frivilliga sektorn. De resurser som finns för sådant arbete är otillräckliga. Rökning under graviditet och rökning i små barns miljö innebär all- varliga skaderisker för barnet. Det finns med andra ord starka skäl att motverka att små barn utsätts för rökning såväl i moderlivet som i hemmet. Kommittén menar därför att det är viktigt att alla får en rökfri livsstart. Vidare måste information och undervisning om tobakens 30 Sammanfattning SOU 1999:137 hälsorisker utvecklas så att den bättre når nya generationer av barn och ungdomar. Ett andra mål är att ingen utan eget val skall utsättas för tobaksrök i sin omgivning. Det är viktigt att barns och ungdomars miljöer hålls rökfria. I vissa miljöer, t.ex. hemmen, kan detta endast uppnås med ökad information och opinionsbildning. I andra fall kan en ny eller skärpt lagstiftning övervägas. Ett exempel är restauranger och kaféer som är miljöer där många ungdomar vistas. De regler som gäller i bl.a. flera delstater i – dvs. total rökfrihet – skulle kunna tillämpas även i . Vi redovisar två alternativa åtgärdsförslag. Det ena är att restauranger och andra serveringslokaler skall vara helt rökfria. Det andra alternativet är att i ett första steg göra nämnda lokaler rökfria i princip, som rökning ändå bör kunna tillåtas i en särskild del av lokalen som är så beskaffad att röken inte kan spridas till de andra delarna. För att öka efterlevnaden av åldersgränsen för köp av tobak i detalj- handeln föreslås i ett mål att ett licensieringssystem införs. kunna saluföra tobak utan säljtillstånd och den som begår uppre- överträdelser mot försäljningsreglerna bör kunna få sitt tillstånd Ett system med säljtillstånd ökar kommunernas möjligheter att bedriva effektiv tillsyn. Kommittén föreslår i ytterligare ett mål att tillgängligheten till rökslutarstöd i olika former utökas. Det kan t.ex. handla om en enkel rådgivning. Här finns mycket att lära av hälso- och sjukvården där satsningar på rökslutarstöd har visat sig vara kostnadseffektiva. I avsnitt 9.3 behandlas alkohol. Inledningsvis konstateras att den registrerade alkoholförsäljningen per capita har varit relativt under en följd av år. Vissa data tyder dock på en uppgång av konsum- tionen och männens konsumtion har då ökat mer än kvinnornas. Också bland ungdomar kan en viss konsumtions- ökning iakttas . De socioekonomiska skillnaderna i alkoholkonsumtion har genomgått en utjämningsprocess under de senaste 30–40 åren vilket lett till att den genomsnittliga konsumtionen är ungefär densamma i olika sociala klasser. Andelen manliga hög- konsumenter är dock större bland personer i s.k. arbetaryrken. Alkoholmissbruket utgör ett av de större folkhälsoproblemen i Sve- rige och avlider 5 000 till 6 000 människor i alkoholrelaterade sjukdomar. Alkoholen utgör dessutom den direkta eller indirekta orsaken till många sjukdomar och olyckshändelser, bl.a. i trafiken och en betydande del av landets sjukvårdsresurser tas i anspråk av patienter med alkoholproblem. av patienterna inom den slutna sjukhusvården bedöms lida av alkoholrelaterade sjukdomar. SOU 1999:137 Sammanfattning 31 rande siffra är också att mer än 100 000 barn uppskattas växa upp i hem där minst en av föräldrarna har alkoholproblem. Mycket talar för att den andel som drabbas av de negativa följderna av alkoholmissbruk är större inom de resurssvaga grupperna än inom de resursstarka även om per capita konsumtionen är densamma. En tänkbar förklaring till detta är att det sociala skyddsnätet är starkare i de högre klasserna. Under en större del av har fört en framgångsrik alkoholpolitik som främst grundar sig på statlig kontroll av alkohol- hanteringen och på en hög beskattning av alkoholdrycker. Såväl utbud som efterfrågan har påverkats på ett framgångsrikt sätt med syftet att reducera totalkonsumtionen och alkoholskadorna. Den pågående internationaliseringen av samhällslivet och följderna av vårt medlemskap i har emellertid skapat delvis nya förutsättningar för landets alkoholpolitik, vilket kan tänkas vara en orsak till att konsumtionen av alkoholdrycker tycks öka. Uppgifter om konsum- tionsvanorna i ungdomsgrupperna pekar i den riktningen. Svartspriten hotar också grunderna för svensk alkoholpolitik, eftersom den håller ett lägre pris än alkoholdrycker som köps på laglig väg, som den finns tillgänglig för tonåringar på ett annat sätt än övriga alkoholdrycker. De av regering och riksdag antagna målen för svensk alkoholpolitik ligger fast och dessa överensstämmer med de synsätt på alkoholfrågorna som har. Innebörden av dem är bl.a. att totalkonsumtionen av alkohol och även dess skade- verkningar skall minska och att detta skall åstadkommas genom sam- hällelig kontroll över utbudet i kombination med höga skatter. Kom- mittén anger som mål att efterfrågan på alkoholdrycker skall dämpas genom information och dessutom riktade åtgärder mot riskgrupper, framför allt ungdomar så att debutåldern för alkoholkonsumtion kan höjas med syftet att uppnå en al koholfri uppväxt. Skadorna bland dem som är högkonsumenter skall vidare enligt ett annat mål minska. Viktigt är då att få ner berusningsdrickandet. föreslås som mål att öka punktnykterheten i samband med graviditet, i väg- och sjötrafik samt i idrotts- och motionssammanhang. Även reducerad tillgång till svartsprit anges som mål. I avsnitt 9.4 behandlas narkotika. Vi uttalar inledningsvis att narko- tikaproblemen i vårt samhälle i första hand är ett kriminal- och social- politiskt problem och i mindre grad ett folkhälsoproblem i nivå med rökning eller alkoholmissbruk. Sjukligheten och dödligheten bland de som missbrukar narkotika är emellertid hög. Internationellt sett är andelen narkotikamissbrukare i för- hållandevis liten även om missbruket har tenderat att öka. 32 Sammanfattning SOU 1999:137 har narkotikamissbruket uppfattats som ett allvarligt samhällsproblem. Studier av narkotikaanvändningen som gjorts visar att av den vuxna befolkningen använt narkotika . Erfarenheten gäller i de flesta fall cannabisrökning. uppger att de prövat amfe- tamin, kokain eller liknande. I regel är det d ubbelt så många män som kvinnor som har använt narkotika. När det gäller skolungdomar, framkom vid en undersökning , att av pojkarna och av flickorna hade prövat narkotika – huvudsakligen cannabis. Studier som gjorts på mönstrande personer tyder på att inställningen till droger förändrats under 1990- talet. hade andelen som prövat narkotika ökat från till . förekom narkotikamissbruk nästan ute- slutande i de största städerna. är emellertid situationen annorlunda och missbruk förekommer över hela landet även om tyngre droger fortfarande har sina starkaste fästen i storstäderna. Den sociala bakgrunden och de psykosociala förhållanden som människor lever under spelar stor roll när det gäller risken för att fastna i ett narkotikamissbruk. För dem som blir missbrukare är den sociala situationen mycket utsatt. Av en undersökning kan utläsas att av de som missbrukade centralstimulantia var bostadslösa och att socialbidrag var den dominerande inkomstkällan. Systematiska studier av omfattningen av narkotikamissbruket i befolkningen visar att situationen försämrats och att fler ungdomar än tidigare prövar narkotika . Det experimentella missbruket ökar således. Det är allvarligt eftersom det senare kan leda till en ökning av det tunga missbruket. Det finns också uppgifter som tyder på att nyrekryteringen till tyngre missbruk blivit mer omfattande som färre missbrukare än tidigare förmås upphöra med sitt missbruk. ansluter sig till målet om ett narko- tikafritt samhälle som regering och riksdag gett uttryck för vid ett flertal tillfällen. Detta skall enligt vår uppfattning åsta dkommas genom en minskad tillgång till narkotika i samhället och genom en minskad ny- rekrytering av missbrukare. Det är nämligen viktigt att nyrekryteringen av missbrukare hålls på en så låg nivå som möjligt eftersom den utgör basen för det tunga missbruket och för narkotikamissbruket i befolkningen i sin helhet. Ett annat viktigt mål, som kommittén vill lyfta fram, är att fler missbrukare än tidigare skall förmås upphöra med sitt missbruk med stöd av sekundär- och tertiärpreventiva insatser. SOU 1999:137 Sammanfattning 33 I avsnitt 9.5 behandlas läkemedelsberoende. Där konstateras inled- ningsvis att det råder vitt skilda uppfattningar om omfattningen av läkemedelsberoendet i befolkningen, bl.a. mot bakgrund av att området är svårt att undersöka och kartlägga. Det föreligger således en omfat- tande kunskapsbrist om hur pass allvarliga de hälsomässiga konsekven- serna av läkemedelsberoendet är. Merparten av all psykofarmakaförsäljning utgörs av lugnande medel och sömnmedel. Försäljningen var högst 1972 men hade till 1991 sjunkit . har dock försäljningen ökat något igen. När det gäller antidepressiva medel har försäljningsuppgången varit kraftig . Bruket av sömnmedel och lugnande medel är inte jämnt fördelat vare sig geografiskt eller mellan olika befolkningsgrupper. 10–av den vuxna befolkningen uppger att de någon enstaka gång använt sömnmedel eller lugnande medel medan den andel som har en regelbunden användning uppgår till 2–. Det är framför allt kvinnorna som brukar lugnande medel och sömnmedel och i genomsnitt har dubbelt så många kvi nnor som män använt sådana medel . Skillna- derna är störst i åldersgrupperna . Studier i bl.a. och visar att skillnader i sociala och ekonomiska förhållanden kan ha stor betydelse för användningen av lugnande medel och sömnmedel. Konsumtionen är exempelvis betydligt större bland kortutbildande, arbetslösa, förtidspensionerade och bland högkonsumenter av alkohol. Försäljningen av sömnmedel och lugnande medel uppvisar stora regionala variationer och är högst i Jönköpings- samt Göteborgs- och län. Lägst är försäljningen i . En trolig förklaring till skillnaderna är faktorer som sjukvårdens utbyggnad, läkartäthet och traditioner. Studier av användningen av bensodiazepiner visar att av dem som fått läkemedlet förskrivet blir långtidskonsumenter. Därtill redovisar vi att kodeinpreparat kan vara starkt vanebildande och dess- utom förorsaka dödliga förgiftningar i kombination med alkohol. Det är känt att vissa psykofarmaka är starkt vanebildande exempelvis s.k. bensodiazepiner och s.k. narkotiska analgetika. Mot den bakgrunden anger som mål att det är motiverat att på olika sätt pressa tillbaka konsumtionen av sådana preparat genom att öka informationen till läkarna om riskerna vid förskrivning. En förutsättning för att rätt kunna värdera de beroendeframkallande läkemedlens effektivitet, säkerhet och risker är enligt mångas mening ett Kommittén framför därför som mål att behovet av ett sådant utreds närmare. Vissa sjukdomar och skador (kap. 10) I tidigare kapitel har vi redovisat ett antal risk- och friskfaktorer som är viktiga när det gäller påverkan på befolkningens hälsa, inklusive många av de stora folksjukdomarna. Bland dessa folksjukdomar finns hjärt- och kärlsjukdomar, cancer och rörelseorganens sjukdomar. De berörs i flera kapitel, bl.a. i kapitel 4 om arbetsliv och ekonomisk trygghet, kapitel 5 om socialt kapital och sociala relationer samt i kapitel 8 om mat och fysisk aktivitet. I det här kapitlet ingår avsnitt om psykisk hälsa, skador, hudcancer, allergier, sexuellt överförbara sjukdomar (STD) och oönskade gravidi- teter. Att dessa har valts ut särskilt beror på att de inte berörs i tillräcklig utsträckning inom ramen för de tidigare redovisade risk- och frisk- faktorerna. Av avsnitt 10.2 om psykisk hälsa framgår att psykisk ohälsa är van- lig i befolkningen. Vissa besvär som nedstämdhet, trötthet, sömnstör- ningar, oro och ångestkänslor rapporteras av 20–av den vuxna befolkningen. Kvinnor har i genomsnitt en sämre självskattad psykisk hälsa än män. Psykiska besvär ökar med åldern, särskilt hos kvinnor. Människor i lägre socioekonomiska gr upper har fler och all- varligare psykiska besvär jämfört med övriga grupper. Människor som bor i tätorter och i nya förortsområden i storstäder med svaga sociala nätverk har oftare psykiska besvär än övriga i befolkningen. Besöken inom barn- och ungdomspsykiatrin har ökat –96. Barn från lägre socioe konomiska grupper i storstäder och invandrarbarn har fler beteendeavvikelser och problem än övriga. Kostnaderna för psykiska sjukdomar uppgick till . Stöd och vård av barn och u ngdomar med psykiska problem beräknades till ytterligare 11 m iljarder kronor. Därutöver tillkommer kostnader för annan psykisk ohälsa. Förebyggande insatser som främjar den psykiska hälsan inrymmer såväl en ekonomisk besparingspotential som att mänskligt lidande kan minska. Sammantaget betonas vikten av dels en känslomässigt stabil relation under uppväxten, dels en stödjande m iljö med ett tryggt socialt nätverk för att bibehålla eller uppnå en god hälsa. Kommittén anser att det är viktigt att utveckla ett sådant perspektiv för att förebygga psykisk ohälsa. Kommittén anger som mål att den psykiska hälsan skall förbättras hos såväl barn och ungdomar som vuxna. att skapa stödjande strukturer och miljöer för att bevara och förbättra den psykiska hälsan bland barn och vuxna samt att förebygga, uppskjuta och minska konsekvenserna av sjukdom. Kommittén bedömer att det är särskilt viktigt att öka den psyko- sociala kompetensen hos personal som arbetar med mödrar, barn och ungdom så att psykosocial problematik kan upptäckas . En otrygg anknytning till föräldrar och bristande socioekonomiska resurser i familjen är några orsaker till ohälsa hos barn och ungdom. Ett utvecklat psykosocialt stöd till familjen i mödrahälsovård, barnhälsovård, förskola och skola behövs. Detta syftar till att stödja alla familjer och barn samt särskilt dem som har sämre förutsättningar än andra. Det finns även ett behov av att utveckla en ökad psykologisk och psykosocial kompetens i primärvården för såväl barn som vuxna. Av redovisningen framgår att bristande socialt stöd, dålig arbets- miljö, arbetslöshet och ekonomisk stress leder till ohälsa för vuxna. Arbetslösheten utgör ett av de stora folkhälsoproblemen och åtgärder för att stimulera sysselsättningen är av primär betydelse. Det är även nöd- vändigt att arbetslivet utvecklas så att den psykosociala miljön främjas. Ur ett folkhälsoperspektiv är det väsentligt att arbeta mot våld. har antalet anmälda brott mot liv och hälsa sexdubblats. avlider drygt 130 personer till följd av våldsbrott. Anmälningar mot sexuella övergrepp mot barn har ökat . Uppskattningsvis begår 100–300 personer självmord på grund av förhållanden på arbetsplatsen. En nolltolerans mot alla for- mer av såväl psykiskt som fysiskt våld behöver skapas i samhället. Det våldsförebyggande arbetet kräver ett tvärvetenskapligt och tvärsektoriellt angreppssätt. Det lokala förebyggande arbetet är väsentligt och det krävs ökade informationsinsatser om det tilltagande våldet i samhället. Självmord behandlas dels i avsnitt 10.2, dels i avsnitt 10.3. Själv- mord är ett betydande folkhälsoproblem som är relativt sett vanligare bland lägre socioekonomiska gr upper än bland högre. avlider drygt 1 200 personer till följd av självmord, vilket är 2,5 gånger fler än i trafikolyckor. Självmordstalet har minskat i alla åldersgrupper med undantag för åldersgruppen 10–mellan perioderna 1980–89 och 1990–96. Självmord är den främsta dödsorsaken för män i åldrarna 15– och dödsorsak nummer två för kvinnor i samma ålder. Kommittén anser därför att det är särskilt angeläget att självmord och självmordsförsök minskar särskilt bland barn och ungdom. Av dessa skäl anger vi som mål att självmordsfrekvensen skall minska med . Identifiering av riskfaktorer och risksituationer 36 Sammanfattning SOU 1999:137 och stödjande insatser är av central betydelse. Det är viktigt att det självmordspreventiva arbetet intensifieras och att många olika organ i samhället engageras. Avsnitt 10.3 behandlar skador. Där framgår att drygt en miljon människor i vårdas i sluten vård eller uppsöker läkare till följd av skador. De samhällsekonomiska kostnaderna för person- skador uppgick till 63 m iljarder kronor. I finns det en lång tradition av att bedriva ett förebyggande arbete och det finns kost- nadseffektiva metoder för att förebygga skador, varför skadefrekvensen bör kunna minskas ytterligare. En förutsättning för det skadeförebyggande arbetet är bl.a. att vi får bättre kunskap om skadornas orsaker, omfattning och utveckling över tiden. Den officiella skaderegistreringen har avsevärda brister och därför kan preventiva åtgärder inte vidtas i önskvärd utsträckning. att råda bot på dessa brister föreslår kommittén att ett nationellt hel- täckande skaderegister skall byggas upp. I avsnitt 10.4 behandlas hudcancer som är en av de tio van- ligaste cancerformerna med en årlig ökning på . Inom detta område anser kommittén att det viktigaste målet är att antalet nya fall av alla hudcancerformer skall minska och framförallt dödligheten i hudmelanom. I synnerhet skall barns och ungdomars utsatthet för UV- strålning minska. Det finns ett vetenskapligt fastställt samband mellan solvanor och hudcancerrisk. Uppkomsten av hudcancer kan till stor del förebyggas genom att individen förändrar sina solvanor. En nationell samordning av UV-preventiva åtgärder bör göras på myndighetsnivå och en utökad informationsinsats bör genomföras till föräldrar, barn- och skolhälsovård. I avsnitt 10.5 konstateras att allergier är ett stort och växande problem i . av den vuxna befolkningen besväras av allergier. För tonåringar och unga vuxna är motsvarande siffra . Den kraftigaste ökningen av allergier har skett hos personer som är födda . Ärftlig benägenhet är den t yngst vägande riskfaktorn för allergier, men det krävs ofta ett samspel mellan arv och miljö för att allergier skall utvecklas. Ur ett hälsoperspektiv är den kraftiga utvecklingen av allergier oroande. Förekomsten av allergier tvingar alltfler människor till åtgärder som innebär olika typer av begränsningar i livsrummet som samhällets kostnader för allergier ökar. Kommittén anser att det viktigaste målet är att förekomsten av allergiframkallande ämnen i miljön skall minska. Allergier kan delvis förebyggas genom att minska de riskfaktorer, t.ex. tobaksrök, dålig inomhusmiljö och luftföroreningar, som ger upphov till allergier.