sou · GNB321 · 2000-01-01 00:00:00 — Som exempel på otillfredsställande kollektivt be- mötande tar utredaren upp till diskussion insatsen rådgivning och annat personligt stöd enligt LSS. Jag konstaterar att behandlingen av dessa frågor går långt utöver de direktiv som angetts för utred- ningen. Jag instämmer i utredarens påpekande att det är olyckligt att det tidigare rått oklarhet om innebörden av insatsen rådgivning och annat personligt stöd. En sådan situation är dock inte på något sätt unik. Då oklarheter eller delade meningar råder om tolkning av en lag gäller, enligt de principer som är anvisade av Riksdag, den ordningen att Regeringsrätten uttolkar och klargör rättsläget. avkunnade Regeringsrätten domar som rör rådgiv- ning och annat personligt stöd. Och jag konstaterar att rättsläget i dessa delar därmed har klarlagts. Utredningens publikationer – en sammanfattning När åsikter blir handling. En kunskapsöversikt om bemötande av personer med funktionshinder (SOU 1998:16) Utredningen första delbetänkande var en kunskapsöversikt om bemötande och attityder. Forskning om bemötande och attityder har funnits , men det har saknats en översikt över kunskapsläget på området. Resultatet av sammanställningen blev När åsikter blir handling. En kunskapsöversikt om bemötande av personer med funktionshinder (SOU 1998:16) som överlämna- des till socialministern . Översikten kartlägger forskning om bemötande av personer med funktionshinder inom områden som är av stor betydelse för funktionshindrade personers livskvalitet. Den omfattar ett stort antal böcker, rapporter och artiklar från vårt eget land, de nor- diska länderna och en del andra länder. Det finns förhållandevis lite skrivet om bemötande av personer med funktionshinder. Däremot finns det mer om attityder till per- soner med funktionshinder, framförallt i den engelskspråkiga forskningen. Forskarna är oeniga om hur attityder förhåller sig till bemötande. En del hävdar att det är attityder som styr bemötandet och att man därför måste påverka människors attityder för att på- verka deras bemötande. Andra menar att det i huvudsak är andra sociala och strukturella faktorer som styr bemötandet. Forskarna är oeniga om orsakerna till negativa attityder och dåligt bemötande. Vissa anser t.ex. att det handlar om att det for- mella regelverket är otydligt, andra menar att det främst handlar om en rädsla för det okända och för att man själv skall drabbas. De flesta forskarna är däremot överens om att det är svårt att ändra människors attityder och bemötande, men många av dem anser att, om det går, är det genom kunskap, information och ökad kontakter. Översikten redovisar olika aspekter på bemötande, teorier om orsaker och vilka möjligheter forskningen har visat på som kan förbättra bemötandet. Kunskapsöversikten innehåller också resultat från forsknings- projekt och studier om olika yrkesgruppers inställning, sociala faktorer som påverkar livssituationen, makt – beroendeförhållan- den, attityder till olika funktionshinder, skillnaden mellan ett principiellt ställningstagande och hur man agerar i verkligheten samt studier med könsperspektiv. Kontrollerad och ifrågasatt (SOU 1998:48) För att på ett djupare sätt beskriva funktionshindrade personers erfarenheter av hur de bemöts och behandlas vid kontakter med myndigheter och andra organ och vilka möjligheter de har att göra sina intressen gällande gjordes en intervjuundersökning. Rapporten som lämnades till socialministern fick namnet Kontrollerad och ifrågasatt – intervjuer med personer med funktionshinder (SOU 1998:48) Tillsammans ger intervjuerna en bild av människors känsla att inte möta förståelse och av svårigheterna att få det stöd de anser sig behöva. De intervjuade berättar om hur slitsamt det å ena si- dan kan vara att leva med ett funktionshinder när man möter oför- ståelse och ifrågasättande, och om hur tillvaron å andra sidan kan påverkas positivt när människor man möter på olika myndigheter försöker förstå. De intervjuade har fått frågan varför de tror att de blir dåligt bemötta. Det vanligaste svaret är att det handlar om okunskap och rädsla. Först därefter har en del nämnt nedskärningar i den of- fentliga sektorn som orsak. Rapporten avslutas med en omfattande diskussion om synen på personer med funktionshinder, vad som skapar ett gott eller ett dåligt bemötande och hur man skall kunna påverka detta. Människor med funktionshinder behöver samhällets stöd för att kompensera funktionshinder, minska handikapp och kunna delta. Det är rättmätiga önskningar, men dessa kolliderar med den traditionella syn på personer med funktionshinder som fortfarande finns på myndigheterna och i sjukvården. Mötet mellan personal och klient sker inte i ett vacuum. En kedja av personer och deras beslut på nivåer ovanför den personal som allmänheten möter skapar förutsättningarna för ett bra eller ett dåligt bemötande. Dessa grundläggande förutsättningar för bemötande kan man kalla strukturellt eller kollektivt bemötande. Samhällets syn på människor med funktionshinder börjar där. Där bestäms livsvillkoren generellt, möjligheterna att utbilda sig, för- sörja sig på arbete, ha nära relationer och skaffa barn, osv. Livs- villkoren formas i hög grad av det kollektiva bemötandet i form av exempelvis tillgänglighet och möjligheten att aktivt delta i samhällslivet. Arbetsförhållanden och attityder – professionellas möte med personer med funktionshinder (SOU 1998:121) överlämnades en rapport med namnet Arbetsförhållande och attityder – professionellas möte med per- soner med funktionshinder (SOU 1998:121) till socialministern. Drygt 1 000 nyckelpersoner inom , försäkringskas- san, hälso- och sjukvården och skolan har svarat på frågor om hur de upplever sina arbetsförhållanden och om sin inställning till de funktionshindrade personer som de kommer i kontakt med i sin yrkesutövning. Bakgrunden till rapporten var den kritik om dåligt bemötande som många personer med funktionshinder riktar mot just dessa personalgrupper. Syftet med undersökningen var att bättre kunna förstå vad som kan ligga bakom kritiken mot dessa samhällssektorer och vad som kan göras för att förbättra situatio- nen. De flesta inom de sektorer som undersökts upplever att deras arbetsförhållanden har försämrats . Många av de anställda upplever att dåligt stöd från ledningen, personal- neddragningar, förändringar i regelsystem och brist på kompe- tensutveckling har gett sämre arbetsförhållanden. Däremot anser de allra flesta att detta inte har påverkat deras bemötande gente- mot personer med funktionshinder. De som har deltagit i en- kätundersökningen visar i stort sett att de har en inställning till personer med funktionshinder som överensstämmer med lagarnas intentioner på detta område. Men det finns en ganska stor mino- ritet som anser att stödet till funktionshindrade personer är till- räckligt stort. Vissa anser t.o.m. att det kan minskas. I studien finns också svar på vad anställda anser att det finns för orsaker till att personer med funktionshinder upplever sig dåligt bemötta. Kvinnor, män och funktionshinder (SOU 1998:138) Rapporten , män och funktionshinder (SOU 1998:138), överlämnades till socialministern. Den visar att kvinnor på många sätt har sämre livsvillkor än män och att kvin- nor bemöts sämre än män. Antagligen beror det på en djupt rotad syn på vad som är kvinnligt och vad som är manligt både hos be- slutsfattare, personal och de kvinnor och män som behöver hjälp. Genom att använda sig av ett könsperspektiv träder ny kunskap fram. I rapporten konstateras genom statistik och forskning att det finns stora könsskillnader. Kvinnor och män bedöms t.ex. inte på samma sätt vad det gäller handikappersättning. En studie visar att kvinnor inte blir beviljade lika mycket handikappersättning och oftare får avslag än män i liknande situationer. Det tycks också finnas könsskillnader i tillgången till avance- rade hjälpmedel. Ett exempel på detta är att männen i en under- sökning utgjorde av dem som provat ut en datorutrustning. Däremot använder kvinnor mer hjälpmedel, ofta så kallade enkla hjälpmedel som i allt större utsträckning är avgiftsbelagda. Detta är bara ett par av bokens exempel på att kvinnor och män inte har lika stora möjligheter att få sina behov tillgodosedda. Invandrarkvinnor med funktionshinder kan i vissa fall ha ännu svårare att få del av det de har behov av och rätt till. Det kan bero både på kulturella skillnader och språksvårigheter. För att minska skillnaderna i livsvillkoren mellan kvinnor och män med funktionshinder måste kunskapen om skillnader mellan män och kvinnor öka. En särskild utsatthet. Om personer med funktionshinder från andra länder (SOU 1998:139) Rapporten särskild utsatthet. Om personer med funktions- hinder från andra länder (SOU 1998:139) överlämnades i no- vember 1998. I den görs en sammanställning och analys av den knapphändiga kunskap som finns om livsvillkoren för människor som både har ett funktionshinder och en annan språklig och kul- turell bakgrund än den svenska. Rapporten visar på många och stora problem som möter människor med både funktionshinder och utländsk bakgrund, men också på de möjligheter som finns att komma till rätta med dem. Rapporten fokuserar framförallt människor med funktionshin- der som har kommit hit som flyktingar . Det är viktigt att komma ihåg att personer som har eller får ett funktionshinder när de kommer till kan bära på svåra upplevelser av krig och sorg över att behöva lämna hemlandet. Detta kan påverka deras sätt att handskas med funktionshinder och mötet med svenska myndigheter. Innehållet i den här rappor- ten visar hur viktigt det är att vi inte tar vår kultur för given och att det behövs extra mycket stöd och information för att över- brygga de språkliga och kulturella skillnaderna och för att männi- skor skall få det de behöver. En särskild utredare tillkallas med uppgift att kartlägga och ana- lysera frågan om bemötandet av personer med funktionshinder. se över hur kraven på bl.a. valfrihet, inflytande och informa- tion för funktionshindrade personer respekteras inom olika områden, framför allt inom hälso- och sjukvård, service och omsorg, socialförsäkringssystemet, habilitering och rehabilite- ring samt hjälpmedelsförsörjningen, beskriva funktionshindrade personers erfarenheter av hur de bemöts och behandlas vid kontakter med myndigheter och andra offentliga organ, vilka möjligheter de har att göra sina intressen gällande samt hur de funktionshindrade personer som har svårigheter att ta ansvar i sitt eget liv kan få rätt stöd, kartlägga och analysera i vilken mån faktorer i verksamheters organisation, ledarskap och struktur samt personalens kompe- tens kan bidra till förbättrat bemötande och en förbättrad kva- litet på insatserna, beskriva pågående utvecklingsarbete i kommuner och lands- ting i frågor som rör kvalitet och bemötande, undersöka vilka utbildningssatsningar och kompetenshöjande åtgärder huvud- männen vidtar för att öka medvetenheten hos personalen om frågor som rör inflytande, självbestämmande m.m. samt visa på goda exempel. undersöka om funktionshindrade kvinnor och män bemöts på olika sätt och, om så är fallet, studera i vilken utsträckning per- sonalens könstillhörighet eller andra faktorer har betydelse härvidlag, belysa olika situationer där brister i tillgänglighet kan leda till ett negativt bemötande av personer med funktionshinder, föreslå åtgärder som kan bidra till att avhjälpa brister och missförhållanden i bemötandet av personer med funktionshin- der. Möjligheterna för personer med funktionshinder att kunna på- verka sin situation har alltmer kommit att framstå som en av han- dikappolitikens huvudfrågor. Behovet av inflytande och valfrihet har vuxit fram ur då personer med funktionshinder var starkt beroende av anhöriga och privat välgörenhet, betraktades som resurssvaga och hade få eller inga möjligheter att delta i det vanliga samhällslivet. Beroende, vanmakt och små möjligheter att påverka sin egen situation karaktäriserade de funktionshindrades situation. Den generella välfärdspolitiken i kombination med en rad handikappolitiska insatser och framåt kom emellertid att radikalt förbättra levnadsförhållandena för personer med funktionshinder. En ny syn på handikapp började växa fram. Handikapp betraktades inte längre som en egenskap hos individen utan som ett förhållande mellan den enskilde och det omgivande samhället. Denna förändrade syn medförde att insatser för att minska handikapp i växande omfattning kom att utgöras av insat- ser i främst fysisk miljö och i service. De åtgärder som vidtogs inriktades i hög grad på att personer med funktionshinder och de- ras familjer skulle kunna leva ett så normalt liv som möjligt. I denna utveckling har handikapporganisationerna haft stor betydelse. Den handikappolitiska reform som trädde i kraft präglas av ett synsätt som innebär att personer med funk- tionshinder skall ha samma rätt som andra till valfrihet, integritet och delaktighet i samhällslivet.Genom lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) förbättrades det individuella stödet till personer med stora funktionshinder. Infö- randet av den statliga assistansersättningen har inneburit ökade möjligheter till oberoende och valfrihet. utvärde- ring av handikappreformen visar att enskildas valfrihet och infly- Friheten att välja personligt stöd har inneburit en högre grad av självständighet än innan reformen trädde i kraft. "EST¤MMELSER OM KVALITET OCH BEM¶TANDE I socialtjänstlagen (1980:620) föreskrivs redan i 1 § att verksam- heten skall bygga på respekt för människors självbestämmande och integritet. Vidare föreskrivs att insatserna skall utformas och genomföras tillsammans med den det gäller. I LSS sägs bl.a. att målet med verksamheten enligt lagen är att den enskilde skall leva som andra och att verksamheten skall grundas på respekt för den enskildes självbestämmande och integ- ritet. Den enskilde skall i största möjliga utsträckning ges infly- tande och medbestämmande över de insatser som ges. I hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) betonas kvalitetsas- pekterna såväl i den medicinska behandlingen som i den mänsk- liga omvårdnaden. I lagen föreskrivs att vården och behandlingen så långt som möjligt skall utformas och genomföras i samråd med patienten. Detta gäller också rehabilitering och tillhandahållande av hjälpmedel. I lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården fastställs att patienten skall visas omtanke och respekt. för att tillförsäkra människor med funk- tionsnedsättning delaktighet och jämlikhet syftar bl.a. till att skapa modeller för den politiska beslutsprocess som behövs för att funktionshindrade personer skall uppnå delaktighet och jäm- likhet. I reglerna uppmanas medlemsstaternas regeringar att se till att bl.a. den fysiska miljön görs tillgänglig, att personer med funktionshinder får tillgång till information och möjlighet till kommunikation och att stödet och servicen till personer med funktionshinder utformas så att de har ett avgörande inflytande över insatserna. Nya bestämmelser om kvalitet och bemötande liksom en om- fattande reformverksamhet på handikappområdet har bidragit till att skapa bättre förutsättningar för personer med funktionshinder att få valfrihet och inflytande över sin egen situation. Trots detta finns många hinder för valfrihet och inflytande fortfarande kvar. Mot den nu skildrade bakgrunden bör en särskild utredare till- kallas med uppgift att kartlägga och analysera frågan om bemö- tandet av personer med funktionshinder. Bemötandet av funktionshindrade personer med invandrarbakgrund skall belysas särskilt. Utredaren skall se över hur kraven på bl.a. valfrihet, in- flytande och information för barn, ungdomar och vuxna personer med funktionshinder och deras anhöriga respekteras framför allt inom hälso- och sjukvård, service och omsorg, socialförsäkrings- systemet, habilitering och rehabilitering samt hjälpmedelsförsörj- ningen. Ett funktionshinder hos den enskilde medför ofta att vederbö- rande måste ha många och upprepade kontakter med olika myn- digheter och andra samhällsorgan. I bästa fall leder kontakterna till ett positivt bemötande, en dialog och åtgärder som beslutas i samråd. I värsta fall kan kontakterna innebära att den enskilde känner sig ständigt ifrågasatt och inte respekterad som den vuxna individ han eller hon är. Den funktionshindrade kan känna sig kränkt och utlämnad till andras godtycke och förmynderi. De vanligaste klagomålen på vård, service och omsorg gäller brister i informationen och kunskap om vad ett funktionshinder innebär och vad detta får för konsekvenser i vardagen. Det har också framförts synpunkter på hur personer med funktionshinder bemöts i samband med att de blir föräldrar och senare i barnom- sorg och skola. Också färdtjänsten är ett område där bl.a. handi- kapporganisationerna vittnar om brister i bemötandet. Det som för den funktionshindrade kan vara självklara och därför underförstådda livsvillkor, kan för personal vara okänt eller främmande och ingår därför inte i bedömningar och be- slutsunderlag. I samtalet mellan den som söker vård, hjälp eller annan service och den som skall besluta om eller ge denna, har språket en avgörande betydelse för hur de två parterna uppfattar möjligheterna till inflytande och för kvaliteten på de insatser som ges. Här har personalens utbildning, kompetens och professiona- lism stor betydelse för att åstadkomma ett bra samtalsklimat mellan jämlika parter. Men det finns en risk att det professionella språket och den professionella världen i stället kan bidra till att begränsa den funktionshindrades inflytande. Utredaren skall beskriva de erfarenheter funktionshindrade personer och deras anhöriga och andra företrädare har av kontak- ter med myndigheter och andra offentliga organ och vilka möjlig- heter de har att göra sina intressen gällande. Utredaren skall därvid undersöka hur de funktionshindrade personer, som har svårigheter att ta ansvar i sitt eget liv, kan få rätt stöd. En byråkratisk organisation med t.ex. hård regelstyrning av ar- betet och bristande förutsättningar hos personalen att kunna sätta sig in i andra människors situation kan vara svår att påverka för en person som söker olika insatser. Också andra faktorer kan bi- dra till brister i kvalitet och bemötande. En av utredarens uppgif- ter skall vara att kartlägga och analysera i vilken mån faktorer i verksamheters organisation, ledarskap och struktur kan bidra till en bättre kvalitet och ett bra bemötande. I det sammanhanget skall utredaren också undersöka vilka utbildningssatsningar och kom- petenshöjande åtgärder huvudmännen vidtar för att öka med- vetenheten hos personalen om frågor som rör tillgänglighet, in- flytande och självbestämmande, delaktighet och helhetssyn och hur dessa frågor påverkar funktionshindrade personers livsvillkor. Utredaren skall särskilt studera på vilket sätt olika rutiner m.m. för handläggning av det personliga stödet till personer med funk- tionshinder kan utformas, föratt den funktionshindrade i så liten utsträckning som möjligt och inte i onödan skall bli föremål för upprepade granskningar. Brister i såväl den fysiska tillgängligheten som i tillgången till anpassad information, kommunikation och service innebär att många personer med funktionshinder måste be om hjälp av andra människor, vilket kan upplevas som besvärligt av den som skall hjälpa till, särskilt om det sker ofta. Reaktionen kan bli att den funktionshindrade möts av ovilja eller ignoreras. Utredaren skall belysa olika situationer där brister i tillgänglighet kan leda till ett negativt bemötande av personer med funktionshinder. Forskning visar att det finns skillnader i kvinnligt och manligt sätt att agera och kommunicera. En av utredarens uppgifter skall vara att undersöka om funktionshindrade kvinnor och män be- döms på olika sätt och, om så är fallet, studera i vilken utsträck- ning personalens könstillhörighet eller andra faktorer kan ha betydelse härvidlag. En viktig uppgift för utredaren är att beskriva pågående arbete i kommuner och landsting i frågor som rör kvalitet och bemö- tande. Utredaren skall också visa på goda exempel på verksam- heter där dessa frågor har en framträdande plats. En annan viktig uppgift för utredaren är att få till stånd en öp- pen debatt i frågor som rör bemötandet av personer med funk- tionshinder. Utredningen skall därför bedrivas på ett utåtriktat sätt, där t.ex. konferenser, seminarier, litterära bidrag och medie- belysning kan vara viktiga inslag för att lyfta fram dessa frågor. Utredaren skall slutligen föreslå åtgärder som kan bidra till att avhjälpa brister och missförhållanden i bemötandet av personer med funktionshinder. För utredarens arbete gäller kommittédirektiv till alla kom- mittéer och särskilda utredare om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23). Vidare skall jämställdhetspolitiska konsekvenser redovisas (dir. 1994:124). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . (1987) -YTER I DAGSLJUS &¶RNUFT OCH OF¶RNUFT I HANDIKAPPHISTORIEN (1997) &R¥N CENTRAL INTENTION TILL LOKAL VERKLIGHET. Denvall, U. och , T. ,red, (1998) 6ARDAGSBEGREPP I SOCI ALT ARBETE )DEOLOGI TEORI OCH PRAKTIK Ds 1995:27 +OMMUNALT DOMSTOLSTROTS OCH LAGTROTS ETT F¶RSLAG OM PERSONLIGT VITESANSVAR I M¥L OM LAGLIGHETSPR¶VNING. (1994) /M KONSTEN ATT SAMTALA FN (1993) 3TANDARDREGLER F¶R ATT TILLF¶RS¤KRA M¤NNISKOR MED FUNKTIONSNEDS¤TTNING DELAKTIGHET OCH J¤MLIKHET (1998) 0EDAGOGISKT DILEMMA Specialpedagogik, Skol- Helmius, G (1993) +VINNOR OCH HANDIKAPP *UNGFRULIG &ORSK NINGSMARK , U (1995) $ET R¤CKER INTE ATT VARA SN¤LL. Hännestrand, B (1995) -¤NNISKAN SAMH¤LLET OCH LEDARHUNDEN 3TUDIER I LEDARHUNDSARBETETS HISTORIA. (1989) !TT G¶RA NYTTA ELLER VARA GOD Kommunförbundet (1998) 4J¤NSTEGARANTIER OCH KLAGOM¥LSHANTE RING EN V¤G TILL ¶KAT MEDBORGARINFLYTANDE Kordoutis, P (1995) #HANGE IN #ARE 3TAFFtS !TTITUDES 4OWARDS 0EOPLE WITH LEARNING DISABILITIES &OLLOWING )NTERVENTION AT 4HE 0)+0! (1998) &UNKTIONSHINDER OCH MEDBORGARSKAP 4ILLKOMST OCH INNEB¶RD AV DE TV¥ R¤TTIGHETSLAGARNA OMSORGSLAGEN OCH ,33 SOM KOMPLEMENT TILL SOCIALTJ¤NSTLAGEN OCH H¤LSO OCH SJUKV¥RDSLAGEN. , (1968) 0OLITIK ¤R ATT Proposition 1996/97:5 &ORSKNING OCH SAMH¤LLE Proposition 1997/98 3TATLIG F¶RVALTNING I MEDBORGARNAS TJ¤NST Proposition 1998/99:44 3T¤RKT PATIENTINFLYTANDE Regeringens skrivelse 1996/97:120 /M HANDIKAPPOLITIK ., ., Sterning A. (1997) )NDIVIDEN OCH LA Sanden, S., , M. (1997) $ETTA ¤R INTE EN POLITISK FR¥GA. /M POLITIKERS OCH CHEFSTJ¤NSTEM¤NS SYN P¥ VERKSAMHETEN F¶R UTVECKLINGSST¶RDA I REGI (1998:2) (UR F¥R VI DET VI BEH¶VER följer upp och utvärderar (1997:4) (ANDIKAPPRE följer upp och utvärderar (1998:4) 2EFORMENS F¶RSTA TUSEN DAGAR RSRAPPORT F¶R PSYKIATRIREFORMEN (1998:2) (UR F¥R VI DET VI BEH¶VER &¶R¤LDRAR OCH HABILITERARE BER¤TTAR OM M¶TEN STRUKTURER OCH F¶R UTS¤TTNINGAR INOM " (SOSFS 1998:8) !LLM¤NNA R¥D OM KVALITETSSYSTEM INOM OMSORGERNA OM ¤LDRE OCH FUNKTIONSHINDRADE statistik (1998:6) 3OCIALTJ¤NST 3T¶D OCH SERVICE TILL VISSA FUNKTIONSHINDRADE. uppföljning av handikappreform (1997) &R¥N CENTRAL INTENTION TILL LOKAL VERKLIGHET EN IMPLE MENTERINGSSTUDIE AV ,33 REFORMEN I FYRA KOMMUNER SOU 1976:20 +ULTUR ¥T ALLA SOU 1990:19 (ANDIKAPP OCH V¤LF¤RD EN L¤GESRAPPORT. SOU 1992: 52 %TT SAMH¤LLE F¶R ALLA SOU 1993:109 &¶RTROENDEVALDAS ANSVAR F¶R DOMSTOLSTROTS OCH LAGTROTS SOU 1996:133 *¤MST¤LLD V¥RD /LIKA V¥RD P¥ LIKA VILLKOR SOU 1997:51 "RISTER I /MSORG EN FR¥GA OM BEM¶TANDE AV ¤LDRE SOU 1997:154 0ATIENTEN HAR R¤TT SOU 1998:16 .¤R ¥SIKTER BLIR HANDLING EN KUNSKAPS¶VERSIKT OM BEM¶TANDE AV PERSONER MED FUNKTIONSHINDER SOU 1998:48 +ONTROLLERAD OCH IFR¥GASATT INTERVJUER MED PER SONER MED FUNKTIONSHINDER SOU 1998:121 !RBETSF¶RH¥LLANDEN OCH ATTITYDER PROFESSIONELLAS M¶TE MED PERSONER MED FUNKTIONSHINDER SOU 1998:128 &ORSKNINGSPOLITIK. SOU 1998: 138 +VINNOR M¤N OCH FUNKTIONSHINDER SOU 1998:139 %N S¤RSKILD UTSATTHET /M PERSONER MED ANDRA L¤NDER