sou · GNB392d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Vad man kan säga efter denna genomgång är att det finns visst stöd för antagandet att kvinnliga väljare gjort ett medvetet val när de kryssat för kvinnliga kandidater. Det finns dock inte motsvarande belägg för att manliga väljare lika medvetet valt att rösta in män. Bland de få manliga väljare som gör direkta hänvisningar till kandidaternas kön framkom- mer det t.ex. vid en närmare granskning att flera av dem personröstat på kvinnor.26 Det är svårt att ge något enkelt och entydigt svar på frågan: missgynnas kvinnor av ett personvalssystem? På ett yttre plan är svaret nej. Personvalet bidrog till en ökning av kvinnorepresentationen riksdagsval. är det flera förhållanden som talar för att resultatet borde ha varit ett missgynnande. Kvinnornas andel av personrösterna låg lägre än männens: 37,7 mot 62,3 procent.27 Bilden av en skev fördelning av personrösterna förstärks ytterligare om man ser till de 87 riksdagsledamöter som fick personröster: av dessa var 58 män () och 29 kvinnor ().28 Flera av de beräkningar som gjorts, både av forskare i denna bok och av interna utredare visar att missgynnandet till stor del – om ej fullt ut – kan förklaras av att kvinnliga kandidater inte innehaft toppositionerna på valsedlarna i samma utsträckning som manliga kandidater.29 Detta besked hjälper dock inte till att förklara varför slutresultatet blev som det blev: uppgång istället för nedgång i kvinnorepresentation. Men med det material som funnits tillgängligt här går det kanske inte att komma längre än så. Analyserna i detta kapitel understryker inslaget av motstridigheter i personvalsprocessen. Kapitlet pekar ut ett antal strömningar att vara vaksam på för den som 26Det är naturligtvis att gå emot den politiskt korrekta att säga att man medvetet valt bort kvinnor. Det är inte särskilt troligt att den typen av svar skulle framkomma här. Man skall dock akta sig för att dra sin tolkning allt för långt. Vad man kan säga är att kvinnors val att sätta kryss framför kvinnliga kandidater är mer explicit än mäns val att sätta kryss framför manliga kandidater. 27Detta skall jämföras med att kvinnorna utgjorde bland kandidaterna, män . 28Gränsen för att personrösten skulle fälla ett utslag var av person- rösterna i den egna valkretsen. 29För egna beräkningar se InfoPM 9/1998 av Hans E. vid . Kön och personröstning 321 vill säkerställa en fortsatt hög kvinnorepresentation i . Jag skall diskutera några av de resultat som framkommit och som kan få konsekvenser för partiernas agerande inom detta område: Kvinnliga och manliga kandidaters kampanjaktivitet ligger på samma nivå Det finns inte någon anledning för partierna att rikta särskilda uppmaningar till kvinnliga kandidater att bedriva mer aktiva valkampanjer. De flesta indikatorer pekar på att kvinnor redan befinner sig på samma nivå som män. Det verkar mer framgångsrikt att se över fördelningen på valsedlarnas toppositioner om man vill underlätta för kvinnor att erhålla personröster. Varannan damernas har slagit igenom i flera partier men inte fullt ut när det gäller förstanamnen. Kvinnliga och manliga väljare personröstar i samma utsträckning Detta resultat är av betydelse eftersom personrösterna fördelar sig något mer jämnt med avseende på kandidaternas könstillhörighet bland kvinnliga än bland manliga väljare. Forskningen har visat att det skett en utjämning mellan kvinnor och män när det gäller olika former av politiskt deltagande under de senaste 20–30 åren. Om denna utveckling fortsätter bör det vara till gagn för personröstningen på kvinnliga kandidater. Personröstning som en könsbaserad skiljelinje Resultaten tyder inte på att det fanns någon generell könsmatchning – att kvinnor röstade på kvinnor och män på män – i riksdagsvalet . Däremot framkommer en sådan matchning i vissa grupper. Det är värt att lägga märke till att könsmatchningen är särskilt framträdande bland de politiskt resursstarka väljarna. Det ger anledning att tala om ett embryo till en ny könsbaserad skiljelinje i svensk politik. Det går inte att avfärda kandidaternas könstillhörighet som ovidkommande för väljarnas personröstning. De partier där en könsbaserade skiljelinje tar sig starkast uttryck är i och i . Här verkar det som att kvinnliga väljare medvetet gått in för att kryssa in kvinnliga kandidater. 322 Kön och personröstning Synlighet för kvinnliga och manliga politiker Ett resultat man kan fundera över är att det är så få väljare som kan erinra sig vilken kandidat de personröstat på. Det är ungefär så många väljare som de facto personröstat på kvinnliga kandidater än vad som framkommer i valundersökningen. För manliga kandidater är proportionen mer jämn: det är ungefär dubbelt så många väljare som de facto personröstat på manliga kandidater än vad som framkommer i valundersökningen. Det är troligt att genomslaget för partiledarna är av stor betydelse här (alla utom en var män val). Men kanske finns det också ett normseende som spelat in: bilden av kvinnliga politiker är inte lika fast förankrad på väljarnas näthinna som bilden av manliga politiker. Därför blir de inte heller ihågkomna i samma utsträckning. Framtida konsekvenser av personvalssystemet När det gäller framtida konsekvenser av personvalssystemet är det viktigt att komma ihåg att det finns andra faktorer som är betydelsefulla när man skall förklara framgång eller bakslag för kvinnorepre- sentation.30 Samtliga nordiska länder, även de med personval, ligger ur ett internationellt perspektiv högt när det gäller andel kvinnliga politiker i det nationella parlamentet. Jag tror att jämställdhets- strävandena är så pass starkt förankrade i svenska partier att det sker en översyn av placeringarna på valsedlarnas toppositioner. Det mer slentrianmässiga personröstandet kommer då att fördela sig mer jämnt på kvinnliga och manliga kandidater. Vad man inte kan, eller bör, göra något åt är dock den personröstning som bygger på ett genomtänkt val. Jag har ovan beskrivit personröstningen som ett embryo till en ny könsbaserad skiljelinje. Kanske har vi genom personvalet t.o.m. fått underlag till en potentiell könskonflikt i svensk politik. Allt mer forskning visar att politikernas könstillhörighet har betydelse för prioriteringar och ståndpunkter i politiska sakfrågor (Skjeie 1992; 1994; Wängnerud 1998). Jämförelser mellan å ena sidan kvinnliga och manliga riksdagsledamöter och å andra sidan kvinnliga och manliga väljare har visat att kvinnliga politiker står mer nära de kvinnliga väljarna medan manliga politiker står mer nära de manliga väljarna (, 1996; 1995, 1996). Ett personvalssytem där kandidaterna blir mer tydliga när det 30 För en introduktion till detta forskningsområde se Wängnerud 1998, kapitel 2. Kön och personröstning 323 gäller vad som skiljer dem från deras partikamrater kan leda till en ökad politisering av den sociala grupptillhörigheten.31 En av konsekvenserna av personvalssytemet kan bli att det slår in kilar i det politiska systemet som på lång sikt bidrar till en söndervittring av den traditionella svenska partidemokratin. och kapitel i denna bok som behandlar betydelse av etnicitet samt kapitel som behandlar betydelen av ålder. Klass och region är två "gamla" sociala skiljelinjer som kanske kommer att få en renässans i och med personvalssystemet. 324 Kön och personröstning (1998) Utredningstjänsten InfoPM 9/1998 Resultatet av personröstningen till . Aronson, D., , T. & Akert, R. (1994) Social Psychology. The Heart and the Mind. Dahlerup, D. (1989) Vi har väntat nog. i kvinnorepre- sentation. (19980924) Männen vann på nyordning. (1999) Män – finns de? i Kvinnovetenskaplig tidskrift, 3-4, 77-85. (1993) Om riksdagsledamöter, kändisar, opinions- opportunism och valkampanjer i , J. (red.) Person och parti. Studier i anslutning till personvalskommitténs betänkande ökat personval. : Allmänna förlaget. & , S. (1996) Representation From Above. Members of Parliament and Representative Democracy in . Aldershot: Dartmouth. Frankenberg, N. (1993) Vem ser kvinnliga riksdagskandidater? & , S. (1998) första Europaparla- mentsval. (1993) Nuvarande valsystem: minskande personkänne- dom och få personröster i , J. (red.) Person och parti. Studier i anslutning till personvalskommitténs betänkande ökat personval. : Allmänna förlaget. Inter-parlamentariska unionen: hemsida på Internet HYPERLINK (1996) Political recruitment i LeDuc, L., , R. & , P. Comparing Democracies. Elections and Voting in Global Perspective. Thousand Oaks: . Kön och personröstning 325 & Wängnerud, L. (1995) Kvinnor som väljare och valda. Om betydelsen av kön i svensk politik. & Wängnerud, L. (1996) Vem representerar kvinnor- na? & , B. Vetenskapen om politik. till professor emeritus . på Internet: HYPERLINK . Skjeie, H. (1992) Den politiske betydningen av kjønn. En studie av norsk topp-politikk. : Institutt for samfunnsforskning, rapport 92:11. (1994) How Women Legislate. (1997) Må bäste man vinna? En fallstudie av person- valsförsöket 1994 ur ett könsteoretiskt perspektiv. : statsvetenskapliga institutionen. (1990) Flere kvinder på tinge i Dahlerup, D. & Hvidt, K. Kvinder på Tinge. Kvinder i landspolitik . Wendt , M. & , C. (1996) Politikens paradoxer. En introduk- tion till feministisk politisk teori. : Academia Adacta. Wängnerud, L. (1993) Kvinnliga riksdagskandidater – vem lägger märke till att de finns? i , J. (red.) Person och parti. Studier i anslutning till personvalskommitténs betänkande ökat personval. : Allmänna förlaget. Wängnerud, L. (1998) Politikens andra sida. Om kvinnorepresentation i riksdag. : studies in politics 53. Wängnerud, L. (1999) Representing Women i , P. & , K. From Westminister to Congress and Beyond. The Nordic Experience. : (kommande). Fysisk ålder är i sig inte särskilt intressant som förklaring till medborgares politiska beteende. Det är snarare de många individuella egenskaper och erfarenheter som är associerade med fysisk ålder som vi är intresserade av. Det är genom att fundera kring vad en människas fysiska ålder representerar som vi kan finna förklaringar till varför yngre och äldre personers politiska beteende skiljer sig åt. Uppnådd ålder är en indikation på dels de erfarenheter som en individ har ackumulerat under sin livstid, dels de erfarenheter som är aktuella och viktiga. Precis som med våra könsroller kan vi tänka oss att vi människor socialiseras in i olika åldersroller under vår livstid. Vi förser varandra med normer och mentala bilder om hur vi bör vara och agera som studenter, karriärister, föräldrar och pensionärer. Vår ålder indikerar också att vi hör till en viss generation, och varje generation bär med sig unika erfarenheter av socialt och poli- tiskt liv. Den process genom vilken äldre generationer successivt byts ut mot yngre är en vanligt förekommande förklaring till förändringar av normer, attityder och värderingar i ett samhälle. Vi vet från tidigare att det finns tydliga samband mellan väljarnas ålder och politiska åsikter och beteenden. Det aktiva och engagerade politiska deltagandet växer med ökad ålder. Äldre väljare har hunnit samla på sig mer rutin och erfarenhet och har oftast större kunskaper att grunda sina röstningsbeslut på än yngre. Yngre väljare är mer självständiga, rörliga och trendkänsliga och bestämmer sig senare för hur de skall rösta (se t ex 1994; 1996). Frågan är i vilken utsträckning ålder hade betydelse för svenska väljares personröstning i samband med riksdagsval. Finns det några skillnader mellan yngre och äldre väljare i inställningen till personröstning och i vilken utsträckning de utnyttjade sin rätt att personrösta? Använde yngre och äldre kandidater olika kampanj- ktiviteter för att nå ut till väljarna? Kom yngre och äldre väljare i kontakt med riksdagskandidaterna på olika sätt? de unga väljarna unga kandidater? 328 Ålder och personröstning Åldersskillnader i väljares personröstande kan uppträda på många olika sätt. Det är emellertid inte möjligt att här täcka in alla tänkbara åldersrelaterade förklaringar. De följande analyserna av ålderseffekter på personröstning är organiserade i fem avsnitt. Jag har valt att undersöka om det existerar åldersskillnader när det gäller 1) väljarnas attityder till personval, 2) väljarnas faktiska personröstande, 3) väljar- nas egna motiveringar till varför de personröstade eller inte, 4) den politiska kommunikationen mellan väljare och kandidater under kampanjen. Kapitlet avslutas med en 5) analys där åldersrelaterade förklaringar ställs mot andra förklaringar till varför väljarna valde att rösta på de kandidater som de gjorde. Yngre och äldre tycker om personröstning Personröstning lanseras ibland som en form av röstning anpassad för moderna demokratiska medborgare. Personröstningsreformen uppfattas av sina anhängare som ett medel för att återuppbygga de allt mer försvagade länkarna mellan medborgare och partier och ge väljarna större inflytande över vilka partirepresentanter som skall ta plats i be- slutande församlingar. Mot bakgrund av den minskande känsla av partianhängarskap, ökad individualisering och kognitiv mobilisering i väljarkåren kan inslaget av personröstning vara ett sätt att vitalisera den svenska partidemokratin. Kanske borde framför allt unga människor i så fall uppskatta personröstning som idé; det är ju framför allt de yngre som passar in på beskrivningen som moderna, svagt partiidentifierade, kritiska, informerade och självständiga väljare. Ett vanligt argument som unga framför för att inte engagera sig partipolitiskt är att det inte finns något parti som passar just dem och att de inte vill köpa ett färdigt åsiktspaket rakt av. Tänk om man fick sätta ihop sitt eget parti! Personvalsreformen ger sannolikt bättre möjligheter för enskilda medborgare att finna en pålitlig meningsfrände som delar många egna personliga erfarenheter. Det är rimligt att tänka sig att det är lättare för dagens självständiga, kritiska och sofistikerade yngre medborgare att identifiera sig med en person än med ett helt parti. I så fall är det förstås betydelsefullt att väljarna uppfattar personröstningen som ett verkligt meningsfullt politiskt deltagande att kryssandet har reell påverkan över vem som företräder de olika partierna och att partierna själva mildrar partipiskorna och lämnar gott om utrymme för individuella personvalskampanjer. Personvalet har utvärderats i en rad utredningar (SOU 1993:63; 1996:66) och dessutom provats i mindre skala i samband med 1994 års Ålder och personröstning 329 Därför kan vi studera om och hur sambandet mellan ålder och attityder till personröstning har förändrats under personvalsreformens hittillsvarande livstid (se tabell 1). Tabell 1 Andel positiva till olika förslag om att införa större inslag av personval i i olika åldersgrupper 1992, 1994, 1995 och 1998 (procent, Pearsons r). öka möjligheten att välja inte bara parti utan också personer i svenska val Vad tycker Du om det nya systemet för personval som används/-es i årets val? Kommentar: Resultaten är hämtade från SOM-undersökningen 1992 (som), Svenska valundersökningarna 1994 och 1998 (vu) samt Europaparlamentsvalsundersökningen 1995 (eup). För samtliga intervjufrågor erbjöds fem svarsalternativ: mycket bra, ganska bra, varken bra eller dåligt, ganska dåligt och mycket dåligt. Siffrorna i tabellen är procenttal som visar andelen positiva, det vill säga personer som svarat att förslaget är mycket eller ganska bra. Pearsons r är ett sambandsmått för intervallskalevariabler och visar styrkan och riktningen på sambandet mellan ålder och inställning till personval. Sambandsmåttet kan variera mellan –1 (fullständigt negativt samband) och +1 (fullständigt positivt samband). Samtliga korrelationskoefficienter i tabellen är signifikant skilda från noll på 95 procents signifikansnivå. I de tidiga undersökningarna fanns en klar tendens att äldre väljare var mer positiva till personröstning än yngre. SOM-undersöking var väljare något mer positiva till ett större inslag av personröstning () än väljare (). Det positiva sambandet mellan ålder och inställning till person- östning har dock varit betydligt svagare i de undersökningar som genomförts . Och i samband med val var ålderssambandet istället negativt! Förstagångsväljarna i åldern var mest positiva till personröstning (). Motsvarande andel bland de äldsta väljarna var . Förändringen av ålderssamban- dets riktning kommer sig av att äldres inställning till personröstning blev mindre positiv som det inte ägt rum någon motsvarande opinionsörskjutning bland de yngre. 330 Ålder och personröstning Att det faktiskt handlar om en verklig förändring av ålders- sambandet kan vi också bekräfta genom fortsatta analyser. svenska valundersökning ställdes en fråga om inställning till personval som gav utrymme för mer substantiella åsiktsyttringar (se tabell 2). Ålderssambandet är som tydligast när vi ser till andelen väljare som intar en extremt negativ syn på personröstningen de som ställer sig bakom åsikten att inget personval bör finnas, endast val av partier. Denna åsikt är minst populär bland förstagångsväljarna (). Andelen positiva till förslaget ökar sedan i varje äldre åldersgrupp. Bland väljare gillar en tredjedel () förslaget om återgång till ett valsystem utan personval och endast val av partier. Tabell 2 Åsikter om personvalet i valundersökningen 1998 (procent). inget personval bör finnas, endast val av partier bör finnas, men vara mindre än i årets bör finnas, och det är lagom som det var i årets personvalsinslaget bör ökas ytterligare Kommentar: Resultaten är hämtade års svenska valundersökning. De yngre väljarnas relativt sett växande entusiasm för personröstning är svårförklarlig. Men faktum kvarstår: Så länge personröstningsreformen låg på ritbordet hade den sina varmaste anhängare bland de äldre. Men vid personröstningspremiären i riksdagsvalet var de yngsta väljarna mer positiva än de äldre. En tänkbar förklaring är att yngre väljare och kanske framför allt förstagångsväljarna hade en mindre uppförsbacke än äldre när det gäller att lära sig agera under ett nytt valsystem, helt enkelt eftersom röstningserfarenheter ändå är nytt för dem. Omvänt innebar det ökade personröstningsinslaget val en relativt sett större förändring av invanda beteenden och tänkesätt för äldre väljare än för yngre. Som vi kommer att se i analyser längre fram uppfattade många äldre väljare personvalet som krångligare än vad yngre väljare gjorde. Ålder och personröstning 331 Det är inte alltid självklart att attityder går hand i hand med faktiskt beteende. Förekommer motsvarande åldersskillnader när det gäller personröstning som i analyserna av personröstningsopinionen? Utnyttjar yngre och äldre sina möjligheter att personrösta i olika utsträckning? De flesta former av medborgerligt politiskt deltagande följer ett välbekant livscykelmönster deltagandet och engagemanget ökar stadigt under livets gång fram till och med pensionsåldern, varefter det sakta klingar av. I flera tidigare undersökningar har det dock visat sig vara relativt marginella skillnader mellan olika befolkningsgrupper just när det gäller personröstning (se SOU 1993:63; 1998). Det huvudresultatet har också bekräftas i allt väsentligt i de undersökningar som genomförts i samband med val. Mina resultat års val ger inget stöd för att det existerar något ålderssamband när det gäller i vilken utsträckning väljarna utnyttjar sin rätt att personrösta (se tabell 3). I samtliga åldersgrupper ligger andelen personröstande i riksdagsvalet kring . Det enda viktiga undantaget är att de allra äldsta väljarna () personröstade i lägre utsträckning än andra väljare (). Att de allra äldsta grupperna skiljer ut sig med ett lägre deltagande än de något yngre medborgarna stämmer överens med vad vi vet om åldersskillnader i andra slags deltagandeformer. Tabell 3 Andel personröstande i valet bland samtliga och i olika åldersgrupper (procent). andel personröstande i valet Kommentar: Resultaten är hämtade års svenska valundersökning och bygger på knappt 2 000 intervjupersoner. I kommunvalet var den totala andelen personröstande något fler än i riksdagsvalen och landstingsvalen. Här var det framför allt väljare i 40- 332 Ålder och personröstning och 50-årsåldern som utnyttjade sin personröst flitigast (). Bland förstagångsväljarna och de äldsta väljarna var andelen person- röstande i kommunvalen (). Även om vi utnyttjar en uppsättning kontrollvariabler finner vi inte några stora ålderseffekter när det gäller väljarnas personröstnings- beteende (se tabell 4). Yngre och äldre väljare använder sin personröst i lika hög utsträckning oavsett könstillhörighet, utbildningsnivå, politisk sakkunskap, personkunskap eller grad av politisk intresse. Lägst andel personröstande finner vi bland de äldsta lågutbildade väljarna (). Störst andel personröstande återfinns bland ungdomar med goda personkunskaper (). Tabell 4 Andel personröstande i riksdagsvalet i olika åldersgrupper, uppdelat efter kön, utbildning, politisk sakkunskap, person- kunskap och politiskt intresse (procent). Kommentar: Siffrorna i tabellen anger andelen personröstande i varje grupp. Ett kursiverat procenttal anger att resultatet bygger på färre än 40 intervjupersoner. Slutsatsen är att yngre väljares större attitydmässiga entusiasm för personröstning inte har sin motsvarighet i ett faktiskt beteende. Resultaten års val bekräftar tidigare studiers resultat att det endast är små åldersskillnader när det gäller andelen personröstande. De små åldersskillnader som finns följer i stor utsträckning ett åldersmönster som vi känner igen från andra typer av politiskt del- Ålder och personröstning 333 Framför allt är det den allra äldsta åldersgruppen som uppvisar en lägre andel personröster. Yngre och äldre motiverar sitt personröstande Det mest rättframma – men kanske inte alltid det mest tillförlitliga – sättet att undersöka varför människor beter sig som de gör är att fråga dem. Väljarnas egna motiveringar ger oss viss information om vilka drivkrafter som låg bakom röstningsbeteendet. Vad uppger väljarna själva för skäl varför de personröstar eller inte personröstar? Följer dessa motiveringar i så fall något åldersmönster? valundersökning ställdes en öppen intervjufråga för att fånga väljarnas egna motiveringar till varför de valt att personrösta eller ej. Intervjupersonernas svar antecknades ordagrant och därefter har vi kodat och delat in svaren i olika kategorier (se tabell 5). Svenska väljares vanligaste motivering till varför de valde att personrösta riksdagsval är att hänvisa till kandidaternas personliga egenskaper eller kandidaternas sociala grupptillhörighet. Svar som faller i dessa båda kategorier utgör av samtliga motiveringar. Motiveringar som rör kandidaternas åsikter i politiska sakfrågor en motivering som varit den i särklass vanligaste enligt tidigare studier av personröstningen i samband med Europaparlamentsval (se 1998:77) samlade av personröstarna val. Resultatet beror förstås till viss del på att det riksdagsval inte förekom lika betydelsefulla kandi- datskiljande sakfrågor som i Europaparlamentsvalet . Kandidater- nas ståndpunkter i valensfrågor som vård, skola och omsorg 1998 hade naturligt nog inte lika stor betydelse för väljarnas partival som kandidaternas ståndpunkter i positionsfrågor som EU-medlemskap 1995. 334 Ålder och personröstning Tabell 5 Väljarnas motiveringar till varför de personröstade eller inte personröstade bland samtliga och i olika åldersgrupper, 1998 (procent). bristande intresse för personvalet bristande kunskaper om kandidaterna Kommentar: Resultaten är hämtade års svenska valundersökning. Öppna intervjufrågor användes. Upp till fem svar kodades för varje intervjuperson. Svaren har kategoriserats i efterhand. När det gäller hänvisningar till kandidaters grupptillhörighet finns en tydlig åldersskillnad. Bland yngre väljare () är det vanligare att hänvisa till kandidaternas grupptillhörighet – och då särskilt till kandidaternas yrke/klass eller ålder.