sou · GNB379 · 2000-01-01 00:00:00 — Den som är bosatt respektive hemmahörande i när utdelningen blir tillgänglig för lyftning är skyldig att ta upp den till inkomstbeskattning här. Med bosättning jämställs även stadigvarande vistelse i . Vidare anses den som - utan att faktiskt vara bosatt här - har väsentlig anknytning till som skattemässigt bosatt här. Alla som enligt dessa regler är eller anses bosatta i skall i princip betala inkomstskatt på utdelningsinkomster. Kupongskatt betalas av den som inte skall betala inkomstskatt i för utdelningen. Kupongskatten, som således främst ersätter inkomstskatten, har sin motsvarighet i de flesta länder med motsvarande inkomstskattesystem. I dubbelbeskattningsavtalen regleras med vilka belopp skatt på utdelning får tas ut för personer som enligt dubbelbeskattningsavtal har hemvist i en av de avtalsslutande staterna och uppbär utdelning från den andra. All utdelning på svenska delägarrätter till dem som är bosatta i utlandet belastas inte med kupongskatt. Utdelning på andelar i svenska ekonomiska föreningar beskattas således med vanlig inkomstskatt oavsett mottagarens hemvistförhållanden. i är beskattningsmyndighet för kupongskatten. Förfarandet är inte datoriserat på det sätt som gäller för andra skatteslag. Kupongskattebestämmelserna innehåller två skilda system. I princip ingår avstämningsbolag, dvs. aktiebolag vars aktiebok förs av (), och svenska fondbolag som för register över andelsägarna tillsammans i ett regelsystem. S.k. kupongbolag och icke registrerande fondbolag ingår i ett annat. Det finns ca 500 avstämningsbolag. Av dem är ungefär 200 börsnoterade här i landet. registrerar alla svenska fondbolag andelsägarna. Med kupongbolag avses bolag som tillämpar ett system med aktieutdelning mot uppvisande av kupong. I kupongskattelagen kallas sådant bolag . Det rör sig om s.k. fåmansbolag och ytterligare något hundratal bolag. Skattskyldig till kupongskatt är enligt 4 § KupL den som är utdelningsberättigad, dvs. den som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället. Med utdelningstillfälle avses för avstämningsbolag den i 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385) av- sedda dagen för avstämning av utdelningsrätten och för kupongbolag och värdepappersfond den dag då utdelningen blir tillgänglig för lyftning. Vinstutdelning utgörs normalt av pengar men även annan egendom kan delas ut. Någon inskränkning av skatteuttaget i de senare fallen har inte tagits in i lagen. Kupongskatt skall även betalas vid s.k. förtäckt utdelning. Behandlingen av utdelning till utländskt koncernbolag regleras i 4 § femte stycket KupL enligt en ordning som införlivats från gemenskap s- rätten. Från avstämningsbolag utbetalas utdelningen av VPC till de utdel- ningsberättigade antingen direkt - om den utdelningsberättigade är registrerad hos VPC - eller indirekt via en förvaltare - om aktierna är registrerade hos en sådan. Om det av tillgängliga uppgifter ("kryssuppgift" som lämnas på VP- registreringsblankett till värdepappersinstitut samt adress m.m.) framgår att skyldighet att betala kupongskatt föreligger, innehåller VPC (7 § KupL) eller förvaltare (12 § KupL) kupongskatt i samband med att utdelningen utbetalas eller gottskrivs den utdelningsberättigades konto. Vid utdelning på andel i värdepappersfond skall skatteavdrag göras av förvaringsinstitutet. I kupongbolag lyfts utdelningen ofta hos en bank. I samband med att utdelningen betalas ut skall den som är berättigad att få utdelning lämna uppgifter på en särskild blankett för bedömning av bl.a. frågan om skyldighet att betala kupongskatt (s.k. särskild uppgift enligt 3 kap. 28 § lagen [1990:325] om självdeklaration och kontrolluppgifter). Utbetalaren avgör med ledning av de lämnade uppgifterna om avdrag för kupong- skatt skall ske i samband med utbetalningen (14 § KupL). Redovisningen av utbetald utdelning och innehållen kupongskatt på aktier i avstämningsbolag skall av VPC eller eventuell depåförvaltare lämnas senast efter avstämningsdagen. För utdelning på andel i värdepappersfond är som nämnts förv aringsinstitutet (banken eller fondkommissionären) redovisnings- skyldigt. Redovisning av utbetald utdelning och innehållen kupongskatt lämnas senast efter den dag då utdelningen på fond- andelarna blev tillgänglig för lyftning. Särskilda regler gäller för äldre oregistrerade andelar som innehas genom ett s.k. fondandelsbevis. Kupongbolag skall lämna redovisning om utdelning även då kupongskatt inte skall betalas. Uppgift om utdelning och eventuell kupongskatt skall även i detta fall lämnas senast efter utdelningstillfället. Om utdelningstillfället infaller efter ett visst år, skall redovisningen alltid lämnas följande år. En översyn av kupongskattelagen Ordningen med en särskild skatt på utdelningar för dem som saknar skatterättslig hemvist i bör bestå. Detsamma gäller nivån på skatten. I övrigt skall en genomgripande översyn ske av kupong- skattesystemet. Redan nuvarande beteckning på skatten ter sig föråldrad eftersom den knyter an till en pappershantering av "kuponger" som i stor utsträckning ersatts med datamässig registerföring. I anslutning till skattereform infördes ett system för preliminär skatt () på räntor och utdelningar för fysiska personer och dödsbon som är bosatta eller hemmahörande i (prop. 1990/91:5, bet. 1990/91:SkU3, SFS 1990:1137). Den preliminära skatten skall innehållas och betalas in av den som är skyldig att lämna kontrolluppgift om räntan eller utdelningen. Eftersom skatten på kapitalinkomster är proportionell överensstämmer normalt det preliminära skatteuttaget med det slutliga. Med verkan infördes en källskatt på förvärvs- inkomster och pension som betalas ut från svenska företag m.fl. till fysiska personer som är bosatta i utlandet (prop. 1990/91:107, bet. 1990/91:SkU34). Reglerna finns i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK). Om sådan skatt felaktigt har kommit att innehållas i stället för statlig och inkomstskatt, skall skatten anses som innehållen preliminär inkomstskatt (27 § 2 mom. uppbördslagen [1953:272]). Hanteringen enligt dessa bägge regleringar handhas i huvudsak av skattemyndigheterna i länen enligt ett modernt ADB-baserat förfara nde. I en översyn av kupongskattelagen skall det utredas om förfarandet kan samordnas med övrig inkomstbeskattning och vilken eller vilka myndigheter som bör ha hand om beskattningen. De uppgifter som lämnas som underlag för kupongskatt från avstämningsbolag och fondbolag bör i ett sådant system inordnas i gängse system för kontrolluppgiftsskyldighet och uppbörd för utdelningar till inhemska skattesubjekt. Det är i detta sammanhang av intresse att samtliga fondbolag numera för register över andelsägarna och således är s.k. registrerande fondbolag. En samordning på uppbördssidan ter sig naturlig med hänsyn till att den preliminära skatten för utdelning till dem som är bosatta i normalt överensstämmer med den slutliga skatten. Denna preliminärskatt är därför i realiteten snarlik den källskatt som tas ut för utde lningar till dem som bor utomlands. Reglerna om "särskild uppgift" i 3 kap. 28 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall omfattas av översynen. Arbetet bör vara inriktat på att ersätta detta uppgiftslämnande med en generell kontrolluppgiftsskyldighet för fåmansbolag och övriga bolag som inte är skyldiga att lämna kontrolluppgift om utdelning. Reglerna för SINK-källskatten i fråga om beskattningsmyndighet och uppbörd kan också tjäna till ledning för en ny kupongskatteor dning. För fall då skatt på utdelning innehålls enligt "fel" lag, skall det undersökas om skatten kan anses innehållen enligt de materiella regler som rätteligen skall tillämpas, på samma sätt som gäller enligt SINK-reglerna. Vid utformningen av nya förfaranderegler som anknyter till de regler som gäller för inkomstskatten bör det uppmärksammas att vissa sä rfall kan kräva avvikande regleringar. Det kan t.ex. gälla fall då aktier och andelar är förvaltarregistrerade hos utländskt värdepappersinstitut. Utbetalningar till delägare från bolag i likvidation kan vara ett annat sådant fall. Uppmärksamhet bör även ägnas fall då bank eller annat värdepappersinstitut hanterar utdelning på uppdrag av annat sådant institut. När det gäller utformningen av uppbörden skall utredaren följa beredningen av slutbetänkande Ett nytt system för skattebetalningar, SOU 1996:100. har uppmärksamhet riktats mot transaktioner som synes syfta till ett kringgående i större skala av kupongskattereglerna. Transaktionerna, som benämns kupongaffärer, aktualiserar bl.a. en fråga om räckvidden av skatteflyktsregeln i 4 § tredje stycket KupL. Frågan berör även inkomstskattebestämmelserna för skattegynnade su b- jekt, som allmännyttiga stiftelser m.fl. Behovet av förändringar i nys s- nämnda kupongskatteregel för att förhindra kringgåenden bör undersökas. På denna punkt skall utredaren följa beredningen av för- slaget till ny skatteflyktslag (delbetänkande av skatteflykts- kommitté, SOU 1996:44) och förslaget till spärregel i nya inkomst- skatteregler för skattebefriade subjekt (slutbetänkande av Stiftelse- och föreningsskattekommittén, SOU 1995:63). Det kan i sammanhanget noteras att de särskilda sanktionsreglerna i kupongskattelagen har utmönstrats. Specialreglerna har ersatts av allmänna regler i skattebrottslagens (1971:69) sanktionssystem (prop. 1995/96:170, bet. 1995/96:JuU23, SFS 1996:666). Nuvarande system för kupongskatt medger i den praktiska hanteringen endast en mycket begränsad kontroll av det skatterättsliga hemvistet. En hanteringsmässig samordning av inkomstskatt och kupongskatt bör möjliggöra en avstämning av bosättningen i varje enskilt fall. Det bör övervägas om intyg beträffande bosättning i utlandet generellt bör krävas från skattemyndighet i detta land. Hanteringen av sådana intyg bör vara både enkel och ge en god kontroll. Det finns bl.a. i denna fråga skäl att göra en genomgång av motsvarande lösningar i andra länder. Särskilda hanteringsfrågor uppkommer då utdelning lämnas i annat än pengar, s.k. sakutdelning. har i ett brev till förklarat att värdepa ppers- instituten är skyldiga att innehålla och betala in kupongskatt vid sakutdelning såväl när utdelningen består av en kontantdel och en sa kdel som när utdelningen enbart sker i annat än pengar. har vänt sig mot denna tillämpning i en framställning till . En lösning bör sökas som innebär att beskattningen blir neutral och likformig med de begräns- ningar som kan vara nödvändiga av administrativa skäl. Royaltybetalningar till utlandet m.m. Ett mottagande av royaltybetalningar från anses normalt konstituera skattepliktig näringsverksamhet här i landet. I departementspromemorian Beskattning av royalty från (Ds 1988:62) föreslogs en definitiv källskatt på royaltybetalningar till utlandet inom ramen för kupongskattereglerna. Önskemålet om en helhetslösning för moderniseringen och ändringarna i övrigt i reglerna har försenat denna utvidgning av kupongskatten. En modernisering av kupongskattelagen bör underlätta en inarbetning av regler om källskatt på royalty i den lagen. Denna inarbetning skall utredas med det tidigare promemorieförslaget som utgångspunkt. Andra aspekter på kupongskattereglerna än de som tagits upp kan behöva belysas. Det gäller bl.a. frågan om skattskyldigheten för utländsk stat skall inskränkas till fall då staten agerar utanför sin egen tliga statsfunktion. Det finns också anledning att överväga ett slopande av kupongskattebefrielsen för utländska diplomater. Utredaren är ofö rhind- rad att ta upp sådana frågor och lägga fram de förslag som anses påkallade. I sitt arbete bör utredaren följa arbetet i (Fi 1991:03) och (Fi 1995:05). Förslagens effekter för de offentliga finanserna skall redovisas li ksom de administrativa krav och kontrollproblem som olika åtgärder kan antas ge upphov till. Utredaren skall beakta vad som sägs i direktiven till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23) och tilläggsdirektiven till vissa kommittéer och särskilda utredare om företagens uppgiftslämnande (dir. 1994:73). Detsamma gäller kraven att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) och konsekvenser för brottsligheten och det brottsför ebyggande arbetet (dir.1996:49). En prövning av förslagens förenlighet med gemenskapsrätten inom EU ingår också i uppdraget. Utredaren skall redovisa sitt arbete före utgången av . Bakgrunden till nuvarande kupongskattereglering Det nu gällande kupongskattesystemet infördes ursprungligen . Syftet med kupongskatteregleringen var att nå större effektivitet vid beskattningen av aktieutdelningar som betalas från till utlandet. Kupongskatten var avsedd att ersätta samtliga statliga skatter som grundade sig på den årliga taxeringen, dvs. såväl inkomst- som förmögenhetsskatten. Ett förslag om kupongskatt fördes fram av den s.k. Bolagsskatteberedningen (SOU 1931:40). Beredningen anförde bl.a. att den därvid beaktat att det ofta nog såsom en brist i vårt skattesystem betecknade förhållandet, att beskattningen av delägarna i de svenska aktie- bolagen icke, såsom fallet är mångenstädes i utlandet, inrymmer någon skatt vid källan, åstadkommen genom å företagen lagd skyldighet att vid utbetalande av utdelning innehålla och till skattemyndigheten redovisa viss procent av utdelningen såsom antingen bidrag till delägarnas skatt för utdelningen eller deras definitiva skatt för densamma (s.k. kupongskatt). anmärkta förhållande i förening med saknaden av tvångsmedel för uttagande i utlandet av skatter, påförda skattskyldiga, som där uppehålla sig, har åstadkommit, att, enligt vad företagen undersökning givit vid handen, endast en ringa del av de skattebelopp, som i utlandet sig uppehållande skattskyldiga bort till vårt land erlägga för ifrågavarande slags inkomster, hit influtit. Vidare utredning av förutsättningarna för en kupongskatt följde inom skatteberedning och där- efter av en särskild utredningsman (se bl.a. SOU 1941:5). Skatteberedningen karakteriserade det författningsförslag som b ered- ningen förde fram på följande sätt. Det nu föreliggande utkastet innebär ett försök att genomföra kupongskatt endast i de fall, då sådan beskattning enligt bolags- skatteberedningens förslag skulle göras definitiv, dvs. i h uvud- sak avseende fysiska personer vilka ej äro bosatta i , samt utländska bolag, med vilka i detta sammanhang likställas andra i riket icke hemmahörande juridiska personer. /.../ Det nu framlagda utkastet bygger på tanken, att för det alldeles öve r- vägande antalet fall det bör vara möjligt att slutgiltigt reglera frågan om kupongskatt genom avdrag i samband med aktieutdelningens utbetalande just i sådana fall, där kupongskatt bör utgå. Fall kunna visserligen antagas uppstå, där avdrag sker då sådant ej bort ske, eller där avdrag ej verkställes då det bort verkställas. För reglering av dessa fall böra utfinnas särskilda kompletterande anordningar. Det förfarande som alltså ifrågasättes anknyter till de num era /.../ gällande bestämmelserna om uppgiftsskyldighet rörande aktieutdelningar. Denna uppgiftsskyldighet omfattar enligt nu- varande föreskrifter de allra flesta fall av aktieutdelning men lärer ej genomgående fullgöras på sätt önskvärt vore. En effektivisering härutinnan är i och för sig önskvärd och torde kunna betraktas som ett särskilt motiv för den ifrågasatta anord- ningen. Grundtanken i förfarandet är i huvudsak den, att aktie- ägarna vid lyftande av utdelningar själva få meddela uppgifter till ledning för dem som verkställa utbetalningen huruvida kupongskatt bör innehållas eller ej. En sådan uppgiftsskyldighet måste uppenbarligen anordnas på ett så enkelt sätt att utbetalaren kan bedöma om avdrag skall göras eller ej. Detta synes kunna ske på följande sätt. Aktieägaren ålägges att å den uppgift, han har att ifylla, med ja eller nej besvara en eller flera uppställda enkla frågor. Besvaras frågan eller frågorna med ja, göres intet avdrag för kupongskatt. Besvaras någon fråga med nej, innehålles däremot sådan skatt. Bolaget redovisar /.../ de inkomna uppgifterna samt erlägger för kupongskatt avsett belopp dels beträffande sådana utdelningar å vilka kupongskatt innehållits, dels beträffande ännu ej utbetalda utdelningar. I den mån bolaget sedermera redovisar uppgifter å utdelningar, som utbetalts utan innehållande av kupongskatt, får bolaget tillbaka den erlagda kupongskatten. Visar det sig, att kupongskatt innehållits i fall där detta ej bort ske, äger den som fått vidkännas avdraget begära restitution. Har återigen utdelningen utbetalts utan innehållande av kupongskatt, där sådan bort innehållas, får kupongskatt påföras honom. Vidare anfördes följande. En åtminstone formell svaghet i förslaget är att skyldigheten att avlämna uppgifter rörande utdelningar ej kan göras effektiv, när utdelningarna utbetalas i utlandet. Därest utbetalning skett utan att uppgift erhållits från den utdelningsberättigade, blir emellertid följden att för kupongskatt avsett belopp måste av bolaget inbetalas till staten. Detta resultat är i det stora flertalet fall riktigt. Skulle undantagsvis någon som icke är skattskyldig till kupongskatt – t.ex. en i bosatt person på resa i utlandet – utomlands uppbära aktieutdelning och därvid få kupongskatt innehållen, bör han emellertid ej vara förhindrad att erhålla restitution. Om han ej förskaffar sig erkännande att avdrag skett vid utdelningens uppbärande, kan sådan bevisning eventuellt erbjuda svårigheter, varför det är i den utbetalning s- berättigades intresse att skaffa sig sådant erkännande. Utan tvivel är det också i bolagens intresse att om möjligt förmå sina förbindelser i utlandet att alltid kräva utdelningsuppgift, vilken praktiskt taget genomgående bör bliva av det slag som skall lämnas i fall då avdrag för kupongskatt sker. /.../ Det torde böra tilläggas, att för det vida övervägande antalet bolag det föreliggande förslaget icke kan förväntas bliva i minsta mån betungande. Aktieägarna i de flesta aktiebolag äro få och väl kända av bolagsledningarna samt dessutom bosatta i riket. Utdelningarna utbetalas vanligen direkt av bolagen till aktieägarna efter det de gjorts tillgängliga för lyftning. Bolagen äro fö rdenskull mestadels i tillfälle att mycket snart fullständigt redovisa sådana utdelningsuppgifter, som befria dem från skyldigheten att vidare bekymra sig för kupongskatten. Besvärligheter på grund av förslaget kunna i regel förväntas uppstå närmast för de bolag, vilkas aktier äro börsnoterade, och några få andra bolag med många aktieägare. För dem torde det emellertid vanligen erbjuda intresse att själva erhålla den kännedom rörande äganderätten till aktierna som kan erhållas av uppgifterna. Det förefaller, för att göra ett sammanfattande uttalande, som om det såväl för staten som för näringslivet i dess helhet borde framstå såsom en fördel att få den nuvarande formen för beskattning av aktieutdelningar till utlandet utbytt mot en kupongskatt av den ifrågasatta enkla formen. Ur statens synpunkt bör härvid även beaktas den effektivisering av taxeringsväsendet beträffande aktieutdelningar till aktieägare inom riket, som, på sätt redan antytts, kan antagas bli en följd av bolagens intresse att fullständigt redovisa utdelnings- uppgifter. Skyldigheten att betala statlig inkomstskatt i form av kupongskatt kom enligt förordningen (1943:44) om kupongskatt att gälla för 1)fysisk person, som inte är bosatt eller stadigvarande vistas här i landet, 2)oskiftat dödsbo efter person, som vid sitt frånfälle inte var bosatt eller vistades stadigvarande här i landet, 3)utländskt bolag eller juridisk person som skall likställas med utländskt bolag, dvs. främmande stat samt utländsk menighet, försäkringsanstalt och förening samt annan här i landet ej hemmahörande juridisk person. Kupongskatt utgick emellertid inte i de fall utdelningen kunde hänföras till inkomst av rörelse som bedrivits här i landet. Utöver de nu redovisade reglerna om skattskyldighet för kupong skatt fanns ytterligare bestämmelser med syfte att reglera sådana fall då aktien och rätten att uppbära utdelningen tillhörde olika personer eller då bulvanförhållande kunde antas förekomma. Dessa bestämmelser hade kommit till för att förhindra att skattskyldigheten till kupongskatt kringgicks. Avgörande för frågan om kupongskatteskyldighetens inträde var enligt lag den tidpunkt då utdelningen blev tillgänglig för lyftning, vilket berodde på bolagsstämmans beslut. Hade stämman emellertid inte bestämt viss dag, då utdelning skulle vara tillgänglig för lyftning, ansågs utdelningen ha blivit tillgänglig för lyftning efter det beslut fattats om utdelningen. Kupongskatt utgick av utdelningsbeloppet och aktiebolag skulle hålla inne det belopp som behövdes för kupongskatten när utdelningar betalades ut. För den utdelningsberättigade gjordes all tså ett avdrag motsvarande kupongskatten när utdelningen uppbars. Förfarandet vid utbetalning av utdelning och fastställandet av kupongskatteskyldighet byggde på principen att den utdelnings- berättigade när han lyfte utdelningen själv fick meddela uppgifter gällande om kupongskatt borde innehållas eller inte till ledning för den som verkställde utbetalningen. Uppgiftslämnaren fick då på heder och samvete besvara frågor på särskilda uppgiftsblanketter. Kupongskatt skulle inbetalas i minst två etapper, den första och den andra efter den dag, då utbetalningen blev tillgänglig för lyftning. Under den första etappen lämnades utdelning s- beslut och de uppgifter om utdelning som dittills inkommit till aktie- Vidare inbetalades den kupongskatt, som innehållits med hänsyn till inkomna uppgifter. Kuponger till aktier i större bolag inlöstes i regel genom förmedling av bankerna som i sin tur sände in uppgifterna till bolaget. Vad beträffar den andra etappen skulle ett bolag, som nämnts, lämna de uppgifter som kommit in efter den första etappens utgång. hade bolaget även att betala kupongskatt. Denna betalningsskyldighet var mer vidsträckt än den som skulle fullgöras under den första etappen. Den omfattade nämligen inte bara den kupongskatt som belöpte på de insända uppgifterna utan skatt skulle betalas även för den utdelning ''för vilken behöriga uppgifter ä nnu ej redovisats''. Betalningsskyldigheten avsåg alltså all utdelning som ännu inte hade lyfts, oberoende av hur det senare slutligen blev med skyldigheten att betala kupongskatt. Inkom uppgifter om att aktieutdelning lyfts först efter andra eta ppens redovisning skulle bolagets styrelse redovisa dessa senast den femtonde dagen efter utgången av det kalenderår under vilket uppgifterna inkommit. Efter beslut återbetalades till bolaget därefter sådan kupongskatt som inte borde ha innehållits. Rätt till restitution av kupongskatt förelåg enligt lag om skattskyldighet inte förelegat eller förelegat till reducerad skattesats enligt avtal för undvikande av dubbelbeskattning. Restitutionen gjordes då inte till bolaget utan direkt till den utdelningsberättigade. Kupongskattelagstiftningen ersattes av den nu gällande kupongskattelagen (1970:624). Den nya lagen kom till i samband med en anpassning av kupongskatten till en införd lag om förenklad aktiehantering. En av de viktigaste nyheterna i lagen om förenklad aktiehantering var att aktieutdelning i de bolag som lagen skulle tillämpas på, i huvudsak de börsnoterade bolagen och vissa andra större bolag, inte skulle ske mot kupong. I stället skulle aktieutdelningen grundas på registrering av den utdelningsberättigade i aktiebok eller särskild förteckning. Registrering och utsändande av utdelning i dessa fall skulle skötas av (). Frånsett de ändringar som följde av den förenklade aktiehanteringen i fråga om bl.a. uppgiftslämnande och registrering behölls i den nya kupongskattelagen i väsentliga hänseenden systemet för kupongskatt enligt tidigare lagstiftning. Regleringen på kupongskatteområdet har härefter ändrats vid ett flertal tillfällen. Huvuddragen i lagstiftningen har emellertid i allt väsentligt legat fast.