sou · GNB3117 · 2000-01-01 00:00:00 — begreppet anger vilken valmängd man har i en given lokal ordningsficka vid en given tidpunkt.23 Endast en del av hela den geografiska räckvidden kan dock realiseras, för trots att potentialen att förflytta sig har ökat, så kan vår mänskliga kropp endast förflyttas åt ett håll åt gången (värld 1 utgör en begränsning). Däremot kan vi i våra tankar (värld 2) be- finna oss någon helt annanstans än där vi kroppsligen befinner oss. Vi utnyttjar inte särskilt stor del av den ökade geografiska räck- viddens potential . I stället dominerar våra rutinmässiga rörelser, exempelvis till och från den egna bostaden, arbetsplatsen och lokal service. De dagliga förflyttningarna är alltså för det mesta relativt korta i förhållande till räckviddens potential, både mätt och i kilometeravstånd. De flesta människor rör sig under mesta delen av året huvudsak- ligen inom en kommun eller pendlar till någon av grannkommuner- na, inte minst på grund av att deras långvariga kontrakt med verk- samhetsorganisationer (till exempel arbetsplats eller skola) ofta stäl- ler krav på viss fysisk närvaro (begränsat av regler i värld 3).25 Vidare utgör det faktum att människor har investerat tid och pengar i sin bostad en faktor som hämmar dem från att utnyttja alla möjligheter till att röra sig inom räckviddens ramar. Inställningen (värld 2) till platsen, bostaden och till andra människor, liksom förankringen i den lokala kulturen (värld 3) begränsar således hur människan ut- nyttjar sina rörelsemöjligheter (i värld 1). Vi har sett att människan är fast förankrad i värld 1, och att detta tillsammans med den tidsmässiga rytmiken i verksamhetsor- ganisationer som arbete och skola, gör att hon sällan utnyttjar sin kraftigt utökade geografiska räckvidd fullt ut. Den lokala förank- ringen är således stark, eftersom vi vare sig vi vill eller inte, kropps- ligen alltid måste vistas på någon plats. Vi hinner helt enkelt inte så långt bort om vi måste vara på jobbet nästa dag.26 Men detta hindrar förstås inte att vi kommunicerar flitigt med människor på andra platser via Internet, och deltar i sådana sociala intressegemenskaper som manifesteras i vår dator på den plats där vi själva kroppsligen vistas. Social gemenskap och förankring Intressegemenskaper känner inga territoriella gränser En förutsättning för att människor med likartade intressen ska känna till varandra och kunna utbyta budskap är att de är samman- länkade på något sätt, antingen genom att de vistas på samma ställe eller genom att de länkas samman med IKT.27 Sådan social identitet som människor utvecklar genom intresse- gemenskaper på Internet behöver inte överensstämma med den socialt och fysiskt förankrade identitet som samma människa ut- vecklar när hon träffar andra människor i vardagens rytmiska akti- vitetsmönster på platsen där hon bor. Informations- och kommuni- kationsteknik förstärker således möjligheterna till – eller riskerna med – att skilja social intressegemenskap från geografisk närhet. En människas IKT-identitet kan vara betydligt mer specialiserad än hennes geografiskt förankrade sociala identitet. Att en människas IKT-identitet kan vara annorlunda än den identitet som hon har utvecklat i mer fysiskt påtagliga sammanhang kan exemplifieras med gravt fysiologiskt funktionshindrade männi- skor. En person med sådant gravt funktionshinder kan föra fram budskap till sina assistenter med hjälp av IKT, till exempel genom att bokstav för bokstav bygga upp ord och meningar med hjälp av blåsmunstycke och en skärm med tecken. Långsamt växer budskapet fram. Om samma funktionshindrade person skriver sina budskap på en chat på Internet framgår det inte hur det tar att skriva ett inlägg, och övriga deltagare i chatten behöver aldrig få veta att den ena parten är funktionshindrad. En funktionshindrad människa kan alltså utveckla en IKT-identitet som inte tydliggör hennes fysiska kroppsliga förutsättningar. Hon kan därmed få bättre förut- sättningar att delta i sådana sociala intressegemenskaper där hon annars skulle ha svårt att göra sig gällande på grund av sina funk- tionshinder. IKT kan ge funktionshindrade människor samma möj- ligheter som alla andra har att ge sig till känna och uttrycka sina åsikter – nätet som plats för kommunikation fyller alltså en demo- kratisk funktion. Människans inre förutsättningar (värld 2), tankar och kapaciteter kan framgå via nätet, medan de yttre (värld 1) döljs när en intresse- I SPÄNNINGSFÄLTET MELLAN SOCIAL INTRESSEGEMENSKAP OCH GEOGRAFISK NÄRHET baserad kultur (värld 3) skapas. Samma person kan alltså skapa sig två identiteter, och detta gäller förstås inte bara funktionshindrade, utan vem som helst kan bilda sig en annan social identitet på Inter- net. Spelar det någon roll för möjligheten att skapa ömsesidigt för- troende mellan människor om en person kan framträda med en annan identitet än i det fysiska livet?28 Vilka samhälleligt spridda fördomar om koppling mellan kropp, tanke och normalitet avslöjas när den frågan lyfts upp i diskussioner?29 Invandrare kan bevara social kontakt och intressegemenskap med sina ursprungsländer med hjälp av satellit-TV och med Internet, indirekt och på distans. Deras sociala förankring i det gamla landet står ofta i bjärt kontrast till den påtagliga och fysiska förankring de har i sitt nya land (värld 1), där det kan vara svårt att bygga upp sociala relationer med andra än dem som har liknande bakgrund (värld 2 och 3). Vardagens upplevelser på den ort där de nu vistas präglas av mycket tydliga skillnader mellan ursprungskulturens in- tresse och erfarenheter, och hur vardagens värderingar och regel- system fungerar i den nya kulturen (det blir kollisioner i värld 3). Här borde invandrare kunna använda IKT som verktyg både för att behålla sin stolthet och kultur, och för att mot den bakgrunden, delta i den demokratiska processen i det land man nu är bosatt. Kostnaderna för tekniken och språksvårigheter kan dock innebära barriärer för invandrare att utnyttja Internets potentialer. IKT medför alltså möjligheter för grupper av människor som traditionellt haft svårt att göra sig hörda, att stärka sin position ge- nom att skapa och vidmakthålla intressegemenskaper som geogra- fiskt går långt utöver den plats där var och en bor och där deras respektive vardagsliv utspelas. Men – för det finns allvarliga be- gränsningar – för att deras position ska förbättras reellt krävs till- gång till och kunskap om tekniken och att någon lyssnar och allvar- ligt beaktar deras idéer och argument när politiska beslut ska fattas. IKT, social normalitet och socialt avvikande Genom att man etablerar vanor och rutiner i en lokal ordningsficka etableras också, mer eller mindre medvetet, både föreställningar om sådant som man tar för givet och sådant som man betraktar som avvikande. Förutom inom familj, släkt och grannskap utvecklas sociala gemenskaper i arbetslivets marknadsmässiga relationer och genom aktiviteter i folkrörelser, fackföreningar, bildningscirklar, husmorsföreningar, syjuntor och politiska partier. Intressegemen- skaper manifesteras i olika projekt, som möten, demonstrationer, kafferep, cirklar och samkväm, aktiviteter som vi hänför till den civila sfären. Sådana lokalt förankrade sociala projekt hade stor be- tydelse för industrisamhällets gemenskaper. 30 Då hade personer med udda intressen svårare att utveckla sociala gemenskaper, eftersom deras intresse sannolikt inte delades av någon annan på samma plats. Där fanns kanske inte någon annan frimärkssamlare eller orki- déexpert.31 Den avvikande blev socialt tydliggjord i sitt utanförskap trots att han var lika fast geografiskt förankrad på platsen som alla andra. IKT har öppnat snabba och enkla vägar till att skapa virtuella in- tressegemenskaper på Internet även för socialt avvikande personer. Den person som har udda intressen kan utnyttja platsens ökade sociogeografiska genomsläpplighet till att söka efter kontakter och utbyta tankar med likasinnade på Internet. Således utgör avvikarens geografiska förankring i en viss ort inte längre ett avgörande hinder för att regelbundet kunna kommunicera med andra med samma intresse. Redan telefonen ökade den sociogeografiska genomsläpp- ligheten och möjliggjorde successivt allt mer av vardaglig kommuni- kation mellan människor på olika platser, men telefonen gav inte på långt när lika omfattande möjligheter till global kommunikation som nyare IKT gör.32 Detta har både goda och onda sidor. Orkidé- experters verksamhet på nätet betyder inte så mycket för de platser där experterna var och en befinner sig fysiskt i sina kroppar (värld 1), även om de är många som via nätet kommunicerar livligt och utväxlar idéer (värld 2) med varandra över hela världen. Däremot kan en brottsling som är ensam på en plats och som utnyttjar nätet för kommunikation med många likasinnade ställa till stora problem för övriga människor på platsen där han bor. En ensam pedofil kan exempelvis orsaka oerhört stort lidande (värld 1, 2 och 3) för de barn som han utnyttjar fysiskt i sin geografiska omgivning (värld 1) och för deras familjer. Den ökade sociogeografiska genomsläpplig- heten kan inspirera till att begå brott lokalt, brott som kan ge brottslingen hög status (världarna 2 och 3) inom sin sociala intres- segemenskap i den virtuella världen. Sociala intressegemenskapers behov av fysisk förankring Tillhörighet och närhet i ett geografiskt område är ett grundläggan- de kriterium för politisk representativ demokrati, och social närhet och förståelse för andras livsvillkor har minst lika stor betydelse för demokratins vitalitet. Människor blir socialt och geografiskt förank- rade genom sina vardagliga aktiviteter och kommunalmännen på I SPÄNNINGSFÄLTET MELLAN SOCIAL INTRESSEGEMENSKAP OCH GEOGRAFISK NÄRHET hade själva i stort sett samma varaktiga vardagliga geo- grafiska förankring i sin kommun som de allra fattigaste i kommu- nen. I sina vardagliga aktiviteter mötte de människor med helt olika förutsättningar och roller, fattiga och rika, sjuka och handikappade, arbetare, fabriksägare och bönder, handelsmän och myndighetsper- soner, och de mötte dem i flera olika sammanhang. Detta gav en detaljerad kännedom om deras levnadsomständigheter. Även om kommunalmännen hade en maktposition i förhållande till andra medborgare, så rörde de sig i en miljö där också de sämre ställda genomförde projekt och kom därigenom också att ständigt bli vittne till deras materiella och sociala förhållanden. Under sådana omständigheter kan var och en förväntas att succes- sivt lära känna, eller få viss insikt i, åtminstone något om de sociala och geografiska förutsättningar som ligger bakom såväl menings- fränders som meningsmotståndares vanor och rutiner. konstaterade att kommunalmännen oavsett yrke och erfaren- het visade nästan moderlig omsorg om sina kommuner, bekanta med deras invånare, underkunniga om deras förhållanden, deras svårigheter.33 Sådan omsorg bottnar i den sociala och geografiska förankring som präglade den tidens samhälle i de efter vår tids mått mycket små kommunerna.34 För att förbättra invånarnas levnadsom- ständigheter kunde politikerna utgå från sin geografiskt förankrade kunskap om människors vardagsvillkor. Sådan djupgående kunskap kunde naturligtvis vara både på gott och ont för den enskilde invånaren. Förmyndarattityder, stigmatise- ring och låg social rörlighet är några negativa effekter av social kon- troll. Moderniseringen syftade bland annat till att skapa möjligheter för anställda att kunna agera och leva mer obero- ende av arbetsgivare och överhet än vad som dittills var vanligt i jordbruk och i industri. Moderniteten innebär minskad lokalt för- ankrad social kontroll, dvs. människor frigörs från bero- ende av lokala verksamhetsorganisationer och kan i allmänhet välja mellan flera olika arbetsgivare, vårdcentraler och annan service. Frigörelsen innebär att man visserligen är beroende av beslutsfattare högre upp i hierarkin inom olika verksamhetsorgani- sationer, men makthavarna har inte lika självklar insyn i resten av ens liv som . De vertikala relationernas tidigare lokala karaktär har blivit nationell och internationell. förändrar media och ny kommunikationsteknik i grunden förutsättningarna för social närhet och inkännande i kommunerna. Den ökade sociogeografiska genomsläppligheten gör att de bilder vi skapar av människor i vår sociala närhet inte nödvändigtvis är förankrade i vår fysiska omgiv- ning. Såväl nationella som internationella TV-kanaler gör nyhetsprio- riteringar där rapporter om världens olika krishärdar, med krig, skandaler och miljöförstöring dominerar över vad som sker i vår omedelbara lokala omgivning. I informationsbruset måste politiker på riksnivå slå sig fram mellan världshändelser, lekprogram och så- por för att få uppmärksamhet, och ett sätt att nå fram är att satsa på förslag som rör många medborgare i hela landet. Därmed tar riks- politikerna initiativ från lokalpolitiken med avseende på beslut om många medborgarnära vardagsfrågor.35 En viktig demokratifråga blir då: Hur ska jag som medborgare och kommuninvånare kunna utläsa vad som kan komma att hända i min kommun eller kommundel från det som sker i det stora? Informations- och kommunikationsteknik gör det möjligt för alla som har tillgång till tekniken och som behärskar den att lätt och billigt skaffa information och att komma i kontakt med andra män- niskor och organisationer som också har tillgång till och behärskar tekniken.36 Här kanske sådana sociala intressegemenskaper som Internet möjliggör kan stimulera och involvera även människor som inte är intresserade av partipolitik till att sluta sig samman, göra sig hörda och försöka påverka de politiskt aktiva i speciella frågor. Ett annat sätt att utnyttja IKT för demokratiska syften är att po- litiker tar hjälp av nätets möjligheter till kommunikation med väl- jarna. I nästa avsnitt ska några försök att göra detta diskuteras och relateras till vad de lokala ordningsfickornas ökade sociogeografiska genomsläpplighet kan betyda. Sociala intressegemenskaper på nätet (virtual communities) skapas för utbyte av idéer som förmedlas med hjälp av medlemmarnas da- torer.37 Genom varaktig kommunikation sinsemellan skapar med- lemmarna sociala nätverk som de känner sig hemma i. Medlemmarna utnyttjar den ökade sociala räckvidd som tekniken ger och de upplever inte sin geografiska förankring som problematisk eftersom Internet upphäver upplevelsen av fysiskt avstånd.38 skriver i boken communication att Internet skapar en potential att förbättra demokratin med hjälp av I SPÄNNINGSFÄLTET MELLAN SOCIAL INTRESSEGEMENSKAP OCH GEOGRAFISK NÄRHET 39 menar han att det finns en risk att resultatet i stället blir ett snyggt förpackat substitut för demokratisk diskurs. Rheingold framhäver Internets demokratiska potential och jämför med effekterna av alfabetet och tryckpressen. Alinta behandlar Internet i en kritisk diskussion och relaterar bland annat till Rheingolds teser.40 argumenterar först för att Internet ger stora möjligheter att vitalisera demokratin. För det första får fler människor en kanal att föra ut sitt intresse.41 För det andra förbättrar Internet medborgarnas möjligheter att få direkt feedback från politiska representanter.42 För det tredje hävdar hon att det blir svårare för stora och mediaorganisationer att skaffa sig samma grad av kontroll över Internet som över tradi- media. lyfter emellertid också fram krafter som motverkar Internets potential att vitalisera demokratin. Hon menar att en så- dan kraft är att nätet domineras av den välbärgade befolkningen i västländerna, välutbildade vita män som redan har utvecklat regler för hur man kommunicerar på Internet, Netiquette.43 hävdar att intressegemenskaper på Internet mycket väl kan leda till att en samlad politisk vilja formeras,44 men att den kan vara svår att realisera på grund av det geografiska avståndet mellan medlemmarna i det virtuella samhället.45 En annan hämmande faktor är att kostna- den för att ta sig in i Internet-världen ökar i takt med att apparater och programvara blir allt mer specialiserad och exklusiv. Alinta slutsats är att den explosion av deltagande demokrati som Rheingold förebådade 1994 är högst osannolik. För att Inter- net-baserad demokrati ska öka måste flera människor ha tillgång till tekniken och medel- och låginkomstgrupper och kvinnor måste involveras. Till de hämmande faktorer som nämns av kan läggas ytterligare några, som gäller steget efter det att man väl har tillgång till en dator i hemmet.46 Interaktion på nätet kräver att datorn an- sluts till Internet, att innehavaren har kunskap om hur Internet används och har intresse för att använda nätet. Om dessutom de- mokratin ska kunna vitaliseras med hjälp av Internet måste någon lyssna på och beakta de synpunkter som framförs, – interaktion inleds först när e-posten blir besvarad. I har staten beslutat att underlätta datorköp genom skat- telättnader. Avsikten är att öka tillgängligheten till IKT eftersom det är viktigt att kunna hantera den tekniken i det moderna samhället, både i arbetslivet och i det civila livet. Ett annat argument är att man, i Rheingolds anda, antar att IKT kan vitalisera den politiska Dessa nationella beslut innebär att fler hushåll kan köpa hårdvara, men utan anslutning till Internet blir det svårt för medborgarna att använda IKT för att delta i vitaliseringen av den politiska demokratin.47 Ökad sociogeografisk genomsläpplighet och politikens förankring Man kan kritisera politiker och opinionsbildare för att den politiska demokratin hanteras och förmedlas som om den vore färdig, och för att förändringar sker enligt gamla mönster, både på och nationell nivå. Den politiskt intresserade medborgare som inte lock- as av traditionellt partiengagemang kan ha svårt att hitta former för att få utlopp för sitt politiska samhällsengagemang. I valdebatter förvandlas viktiga valfrågor lätt till tabell- och procentexercis som bara de invigda kan följa, vilket ytterligare dämpar väljares lust till engagemang. Risken är stor att det politiska etablissemanget morali- serar över väljarnas minskande valdeltagande i stället för att aktivt skapa dialoger och locka till engagemang. Politiken behöver pröva nya medel att nå väljarna, och ett sådant medel är just nu IKT, och de politiska partierna lägger ut hemsidor på Internet.48 Hur hittar Internetanvändande medborgare till partiernas hemsidor, vad inne- håller hemsidorna, ger de möjlighet till interaktion och engagerar de väljarna till demokratisk aktivitet? Lockar de till politiskt engage- mang? När man letar efter partiernas hemsidor märks det tydligt att vi bara är i början av en utveckling med Internet som verktyg. Riksdagspartiernas hemsidor har följande adresser: socialdemokraterna (s): (m): (v): (kd): (c): (fp): (mp): Internetanvändare lär sig snabbt att adresser till hemsidor börjar med www. och att svenska adresser brukar sluta med se, och sedan är det bara att skriva namnet på det man söker i mitten. Då bör ett partis internetadress innehålla ett namn som väljarna intuitivt förknippar partiet med. Men får den väljare som inte från I SPÄNNINGSFÄLTET MELLAN SOCIAL INTRESSEGEMENSKAP OCH GEOGRAFISK NÄRHET början har www-adressen, och som inte enkelt manövrerar i sök- verktygen på nätet, svårt att hitta till vissa partier. Den väljare som inte känner den politiska historien söker sannolikt snarare efter socialdemokraterna än efter sap när hon letar efter det partiet. Vill hon nå eller är det tveksamt om det är på sökordet moderat respektive kristdemokrat som hon prövar först. Jag tror att partiernas hemsidor skulle bli lättare att hitta på nätet om deras Internetadress så långt som möjligt vore identisk med vad partiet brukar kallas i media. Hemsidorna innehåller mycket information och det mesta ger intryck av att partierna vill ge ut information. Där finns vecko- brev, information, protokoll, frågor som partiet driver kampanjer kring, pressreleaser, ansökan om partimedlemskap, länkar till regio- nala och lokala partiorganisationer och möjligheter till kommunika- tion med e-post och till interaktion på debattsidor.49 Hemsidorna är tillgängliga globalt (om man har nödvändig utrustning) och alla Internetanvändande väljare kan få samma information via nätet, oavsett om man för tillfället befinner sig långt från sin bostadsort eller är hemma. Partiernas hemsidor är alltså ett sätt att minska effekten av kommunernas och landets ökade sociogeografiska ge- nomsläpplighet. IKT används på det sättet för att överbrygga det geografiska avståndet mellan väljare och valda.50 Ökade möjligheter till Internetkontakt mellan väljare och valda kan förknippas med både positiva och negativa effekter. En positiv effekt skapas av att människor i olika grupper som vill påverka sin egen fysiska omgivning kan söka sig till sociala gemenskaper på nätet som har samma intresse som den egna gruppen, för att hitta andra som kan dela med sig av sina politiska erfarenheter i andra lokalsamhällen där de driver sitt intresse. Det kan exempelvis röra miljöfrågor, kvinnofrågor eller landsbygdsfrågor.51 Denna typ av sociala intressegrupperingar på nätet har en demokratisk potential eftersom de bottnar i ett djupt intresse som yttrar sig i ett engage- mang för att förändra den ort eller det samhälle där man vistas. Internet kan således bidra till förnyelse av politiken genom att män- niskor som inte känner sig hemma i traditionella politiska organisa- tioner kan skapa en idébaserad, social arena för politiskt engage- mang och arbete på den plats där man bor. En negativ effekt kommer att uppenbaras i takt med att alltfler väljare utnyttjar e-post som kontaktväg till politiker. Då kommer det att krävas en allt större arbetsinsats för att besvara e-posten. Risken är att politikerna, när nyhetens behag har lagt sig och e-post- brevlådan är överfull , finner e-posten mindre attraktiv. Även e-post får långa svarstider, något som vanliga brev till politiker haft.52 Hemsidan – en möjlighet att vara aktuell redogör i denna antologi för ett EU-stött demo- kratiprojekt i med lokala debattfora på tre stadsdels- nämnders hemsidor.53 Projektets mycket ambitiösa mål var ökat demokratiskt deltagande. De totalt cirka 50 000 invånarna i de tre stadsdelarna fick tillgång till 9 datorer som placerades i offentliga miljöer. gjordes sammanlagt 362 inlägg i de tre debattfora och av dessa kom 65 från politiker. I projektet hämmades debatten av den begränsade tillgången till datorer. En annan faktor som förefaller vara problematisk är ut- vecklingsarbetet, där få andra lokala föreningar än de partipolitiska involverades för att utforma debattfora. Ett projekt med ambitioner att öka den deltagande lokala demokratin kanske i högre grad bör byggas på insikter från andra grupperingar än de politiska partierna, åtminstone om målet är att vitalisera demokratin och locka männi- skor som inte känner sig attraherade av politik i traditionell utform- ning till politiskt engagemang. Projektet löpte – 1998.54 Ännu saknas hemsidor för flera stadsdelsnämn- der i , och bland dem som har hemsida saknar flera ett debattforum.55 Det är uppenbarligen en mycket trög pro- cess att utveckla ett nytt kommunikationsmönster mellan väljare och valda även om den teknik man utnyttjar är kringgärdad av en kraftig hype. Som vi har sett ökar den sociala räckvidden för budskap som läggs ut på hemsidor på Internet. Det innebär att vi som medbor- gare inte bara kan ha synpunkter på den egna kommunen eller stadsdelsnämnden utan att vi även kan söka oss till och hämta inspi- ration från andra kommuner. Den ökade sociala räckvidden ställer oss inför ett dilemma: Ju mer den sociala räckvidden ökar, desto mindre möjlighet har man som individ att utnyttja hela dess poten- tial.