sou · GNB345 · 2000-01-01 00:00:00 — Projektledningen bestod av fyra politiker, av vilka ord- föranden (m) hade varit ordförande också för förstudiens styrgrupp. Till sekreterare utsågs samma person som varit samordnare i förstudiearbetet. Vidare utsågs en lokal arbetsgrupp efter liknande principer som vid valet av referensgrupp för förstudien. I många fall företräddes de berörda organisationerna och intressegrupperna av samma personer som tidigare ingått i referensgruppen. En nyhet var att grannkommunerna samt i deltog i arbetet. Två av de kritiska lokala grupperna, nämligen Opiniongruppen mot kärnavfall i och i , valde att inte låta sig representeras i arbetsgruppen. De fick dock löpande all information om gruppens arbete. Till sakkunnig ordförande utsågs förre chefen för vårdsverket . Denne ledde arbetsgruppens möten och svarade för utformningen av gruppens rapport. Gransknings- arbetet fördelades på fyra utskott, nämligen för Miljö och säkerhet, Geologi och hydrologi, Transporter samt Sociala och ekonomiska effekter. De fyra politikerna i projektledningen var ordförande i var sitt utskott. För att utföra granskningen engagerades ett antal fristående experter hos konsultfirmor eller universitetsinstitutioner som inte medverkat i förstudien. Den lokala arbetsgruppen inledde sitt arbete och redovisade en slutrapport . Gruppen var enig om rapporten. Den innehöll bl.a. en samlad bedömning av förstudien från vart och ett av de fyra utskotten. Man kan säga att inga allvarliga invändningar riktades mot förstudien, även om det fanns vissa önskemål om fördjupning av underlaget inför eventuella fortsatta undersökningar. beslöt kommunfullmäktige – i enlighet med tidigare principbeslut – att en folkomröstning skulle hållas i samband med valet till kyrkofullmäktige . Den fråga som ställdes var: "få fortsätta söka plats för djupförvar av använt kärnbränsle i kommun? ", dvs. i sak samma fråga som ställts i . antogs ett handlingsprogram om information m.m. inför folkomröstningen. Eftersom den lokala arbetsgruppen haft som huvuduppgift att ta fram ett beslutsunderlag för en folk- omröstning fanns det redan ett omfattande material i form av gruppens rapport med ett antal bilagor. Arbetsgruppen gjorde också en sammanställning, "Frågor och svar om djupförvar", av några av de i debatten vanligast förekommande frågorna. Rapporten och sammanställningen distribuerades till alla hushåll i kommunen. Ett särskilt inslag i informationen var ett offentligt seminarium med rubriken som anordnades av i i samarbete med kommunen. Bakgrunden var att det i debatten förekommit uppgifter om att genom sitt medlemskap i skulle kunna tvingas att ta emot andra medlemsländers kärnavfall för slutförvaring. I seminariet deltog bl.a. en hög tjänsteman vid EU- kommissionen. Inför folkomröstningen begärde kommunen att SKB skulle klargöra sin inställning vid olika utfall av omröstningen. Av SKB:s svar framgick att ett nej skulle innebära att kommun inte är aktuell för vidare studier. SKB skulle då avveckla sin verksamhet i och stänga sitt kontor där. Vid ett ja skulle det finnas stort intresse från SKB att arbeta vidare med kommunen som en av de möjliga kandidaterna för kommande platsundersökningar. SKB hänvisade till att regeringen i ett beslut (se avsnitt 5 och 8.2) ställt krav på att SKB skulle utveckla och fördjupa beslutsunderlaget för sådana undersökningar. Detta skulle enligt SKB ta ytterligare , vilket innebar att något besked om platsundersökningar inte skulle kunna lämnas förrän tidigast . Fram till denna tidpunkt avsåg dock SKB att vid ett ja i folkomröstningen bedriva viss verksamhet i enligt ett programutkast som presenterades. Mot bakgrund av SKB:s svar uttalade kommunstyrelsen vissa "krav och intentioner" inför den väntetid som skulle kunna uppkomma före ett eventuellt beslut om en platsunder- sökning. Det förutsattes bl.a. att SKB skulle medverka till vissa sysselsättningsfrämjande åtgärder och till att stärka Malås roll som nationellt geologiskt centrum. Frågan om krav på prestationer från SKB:s sida blev emellertid inaktuell genom utfallet av folkomröstningen, som innebar att nej- sidan segrade av rösterna mot för jasidan. Val- deltagandet var . Som en följd av utfallet fattade kommun- fullmäktige beslut om att kommunens engagemang i förstudiearbetet skulle avvecklas i ordnade former. Folkomröstningen gavs stor uppmärksamhet i massmedia. Vid sidan av de lokala kampanjorganisationerna spelade särskilt en aktiv roll i opinionsbildningen. Argumentationen för ja- och nejsidorna fördes efter ungefär samma linjer som i . Redan några månader före folkomröstningen hade Nationelle samordnaren uppdragit åt vid att genomföra en studie av opinionsbildningen inför omröstningen i . Resultatet redovisades (SOU 1998:62). I studien behandlas bl.a. mediabevakningen, de viktigaste aktörernas kampanj- och informationsverksamhet och skolans roll i informationen kring folkomröstningen. I studien ingår också en undersökning av malåbornas attityder baserad på omfattande intervjuer. En slutsats som kan dras är att värderingar sannolikt spelade en större roll för ställningstagandet i folkomröstningen än kunskaper. En annan slutsats är att ja-sidans helt dominerande argument uppfattades vara ökade arbetstillfällen, medan en mångfald argument kom att förbindas med nej-sidan. Efter folkomröstningen beslöt kommun att låta dokumentera, följa upp och utvärdera kommunens förstudiearbete. Som ett ytterligare syfte angavs att bidra till en positiv avrundning av arbetet "innebärande att en ny plattform skapas för utveck- lingsarbete och mobilisering ". Arbetet leddes av samma politiska projektledning som tidigare hade utsetts för den fristående granskningen av SKB:s förstudie. Utredningsarbetet gjordes av ett konsultföretag med biträde av några projektanställda hos kommunen. Dessutom gavs några grupper och individer som medverkat i förstudiearbetet, bl.a. företrädare för ja- och nej-sidan, tillfälle att ge synpunkter på vad som erfordras för en framgångsrik lokaliseringsprocess. Kommunen beviljades ett bidrag till projektet på ca ur Kärnavfallsfonden. Resultatet av utvärderingen redovisades . En synpunkt som framfördes från flera håll var att lagringen av kärn- avfall är en nationell fråga. och regeringen borde därför ta ett tydligare ansvar så att inte hela ansvarsbördan hamnar på kommunen. En annan synpunkt var att fokuseringen på den admi- nistrativa enheten, dvs. kommunen, är tveksam eftersom berg- grundens egenskaper inte följer kommungränserna. Regionala förstudier där flera kommuner kan ingå skulle därför vara mer ändamålsenliga. ligger i den sydöstra delen av . Ytan är och antalet invånare uppgår till ca 48 700. Av dessa bor ca 27 000 i tätorten , som är residensstad i länet. Till kommundelningen ingick och kom- muner i . Dessa tre kommuner jämte Oxelö- sunds kommun brukar i vissa sammanhang ses som en region, Ö stra . Befolkningen i kommunen har ökat med , vilket är lägre än riksgenomsnittet . Sysselsättningen har minskat starkt, särskilt beroende på ned- dragningar inom industrin. Tjänstesektorn svarar nu för av arbetsplatserna, med kommunen och som de två helt dominerande arbetsgivarna. Endast av arbetsplatserna finns inom den tillverkande industrin. Det finns en livaktig privat tjänstesektor med ganska många små och medelstora företag. Trots att det saknas högskola inom kommunen är utbildningsnivån relativt hög. På Studsviksområdet vid Ö stersjökusten från uppfördes en forskningsstation för det dåvarande svenska kärnenergiprogrammet. Det förekommer fortfarande viss kärnteknisk verksamhet på platsen, bl.a. drift av en forskningsreaktor. Huvudman är Studsvikskoncernen, med ca 330 anställda inom området. I Studsvik finns också ett antal andra högteknologiska företag som gemensamt utnyttjar områdets infrastruktur. Sammanlagt ca 600 personer är verksamma inom området. som en enhet är Studsvik därmed kommunens största arbetsplats utanför tätorten . Den sjunkande sysselsättningen har inneburit påfrestningar för den kommunala ekonomin. Stora ansträngningar görs för att främja näringslivets utveckling i samverkan med övriga kommuner inom regionen. I ett näringspolitiskt program som kommunen har antagit läggs stor vikt vid att , bl.a. genom gynnsamma boendevillkor och god miljö, skall framstå som en attraktiv kommun för etablering av företag. Kommunen ligger mellan två expansiva regioner – /och /– med relativt korta avstånd och goda kommunikationer till dem bägge (och motorväg). Det förekommer en betydande arbets- pendling till dessa regioner. I finns en djuphamn, och även Studsvik har en hamn som kan ta emot fartyg av storlek. Nära finns , med huvudsakligen frakt- och chartertrafik. Vid val fick socialdemokraterna majoritet i kommun- fullmäktige. Trots att majoriteten förlorades vid valet har partiet kunnat behålla en dominerande ställning. De 61 mandaten i kommunfullmäktige är nu fördelade enligt följande: s 25, m 13, kd 6, v 6, c 5, fp 3, mp 3. Vid kärnkraftsomröstningen fick nejsidan av rösterna, vilket låg något under riksgenomsnittet. Som tidigare nämnts (avsnitt 8.1) gjorde SKB en särskild studie av möjligheterna att förlägga ett djupförvar i någon av de kommuner där det bedrivs kärnteknisk verksamhet. Studien resulterade i att förutsättningarna bedömdes särskilt gynnsamma i , och Ö sthammars kommuner. I ett brev till kommunstyrelsen i redovisade SKB sitt intresse för en förstudie inom kommunen. Kommunledningen svarade att kommunen inte formellt kunde hindra SKB från att genomföra en förstudie inom kommunen. framhölls att kommunen inte var negativt inställd till en förstudie. Om SKB ville genomföra förstudien var kommunen beredd att bilda arbetsgrupper för att följa och granska arbetet och att bistå SKB med material. Det kan noteras att kommunen inte tog direkt ställning till förstudien. Frågan fördes heller inte upp till fullmäktige. Till skillnad från vad som varit fallet i och valde kommunen att inte engagera sig i ledningen av projektet. Det träffades heller inget avtal mellan kommunen och SKB om förstudien. Sedan SKB bekräftat sitt intresse för en förstudie inleddes arbetet . En arbetsplan fastställdes efter överläggningar med kommunledningen. SKB etablerade en projektorganisation med ungefär samma uppbyggnad som i tidigare förstudier. Arbetet bedrevs också på liknande sätt, med anlitande av konsulter för olika ämnesområden och successiv presentation av delrapporter. Kommunen å sin sida byggde upp en egen förstudieorganisation, som till en början utgjordes av en politiskt sammansatt informations- och beredningsgrupp och en tjänstemannagrupp. I informations- och beredningsgruppen ingår företrädare för alla partier i fullmäktige. Ordförande är den ledamot (s) av kommunstyrelsen som har ansvaret för frågan. Gruppen har haft tre protokollförda sammanträden. Gruppen företräder kommunen gentemot SKB i förstudiearbetet, och den har tagit initiativ till ett antal aktiviteter. Ordföranden har kommunstyrelsens delegation att efter samråd med gruppen fatta beslut i frågor om bl.a. användningen av det statliga bidraget till den kommunala gransknings- och informationsverksamheten. Den beskrivna ordningen innebär att frågor om förstudiearbetet i regel inte behandlas i kommunens ordinarie beslutande organ. Tjänstemannagruppen består av tjänstemän från berörda delar av kommunförvaltningen. Sammankallande är kommunens bygg- och miljöchef, som tillika är samordnare för förstudien. har en person anställts som projektledare för att hålla ihop kommunens arbete i platsvalsfrågan. bildades en referensgrupp för förstudien. I denna ingår företrädare för ett tjugotal föreningar och organisationer i kommunen, nämligen i , Föreningen , Företagarna i , , Kommunala , Kommunala , , Lokala FO-gruppen 4307, LRF, , Kristna Sam- arbetsråd, , , , , Södra Fältbiologer, , , , Ungdoms- fullmäktige och Ö stra . Till en början deltog även Folkkampanjen mot kärnkraft-kärnvapen och Föreningen , men dessa valde att lämna referensgruppen . Sammankallande i referensgruppen är ordföranden i informa- tions- och beredningsgruppen. har grupperna haft gemensamma möten, då SKB har informerat om arbetsläget i förstudien. Protokoll från båda gruppernas möten har gjorts tillgängliga för allmänheten på kommunens hemsidor. Under förstudiearbetet har både SKB och kommunen bedrivit en intensiv informationsverksamhet. SKB har inrättat ett informa- tionskontor i , ordnat besök vid CLAB m.fl. anläggningar samt lämnat information till skolor och olika grupper. Kommunen har hållit informationsmöten i och i ett antal mindre orter inom kommunen samt även i grannkommunen . En stor intervjuundersökning har genomförts. En broschyr om förstudiearbetet har distribuerats till alla hushåll. har sex studiecirklar startats på initiativ av kommunen. Ett femtiotal personer deltar i cirklarna, som leds av olika studieförbund. Av de politiska partierna i kommunen har och i viss mån också förhållit sig kritiska till förstudiearbetet, dock utan att ta några politiska initiativ för att avbryta arbetet. Bland de negativa lokala grupperna har Föreningen varit mest framträdande. trädde ut ur referensgruppen deltog den i kommunens informationsverksamhet, för vilket den fick ett mindre bidrag. En ansökan från föreningen om medel för egna informationsinsatser och för kompetensuppbyggnad bifölls dock inte. Intresset hos allmänheten för förstudien har till en början varit ganska svagt. I områden som utpekats som möjliga för lokalisering av ett djupförvar har dock intresset ökat. Något utbrett folkligt motstånd av samma slag som i och har inte före- kommit i . Den lokala debatten har mest rört frågor om miljö och säkerhet, medan frågor om effekter på sysselsättningen i kommunen knappast har beaktats. 14.3Den preliminära förstudiens resultat lade SKB fram en preliminär version av slutrapporten. I enlighet med önskemål från kommunen om att få möjligheterna till förläggning vid Studsvik utredda har tre lokaliseringsfall behandlats: ·Både förvarets ovanjordsdel och dess underdel förläggs till Studsvik (fall 1 a). ·Ovanjordsdelen förläggs till Studsvik medan underjordsdelen förläggs upp till därifrån (fall 1 b). De två delarna förbinds med en lutande transporttunnel. ·Förvaret lokaliseras helt avskilt från Studsvik (fall 2). Det finns enligt förstudien några områden inom kommunens norra del som har potentiellt gynnsamma berggrundsförhållanden och som dessutom i offentliga planer inte är belagda med restrik- tioner för markanvändningen. Tre sådana områden ligger inom ett avstånd av från Studsvik, medan berggrunden under själva Studsviksanläggningen bedöms sannolikt vara mindre lämplig. Två andra områden längre bort från Studsvik anses också ha goda geologiska förutsättningar, men mot dessa områden talar bl.a. ogynnsamma transportförhållanden. Vid en samlad bedömning anses fall 1 b, dvs. de områden som kan nås med tunnel från Studsvik, som särskilt intressanta för eventuella platsundersökningar. En förläggning av ovanjordsdelen inom den nuvarande anläggningen i bedöms möjlig, och vid en sådan lokalisering skulle förvaret kunna utnyttja funktioner och kompetens som finns på platsen. Dessutom kan Studsviks hamn ta emot avfallstransporterna, eventuellt också transporter av material och bergmassor för anläggningsarbetet. När det gäller konsekvenser för samhälle och miljö förs liknande resonemang som i de tidigare förstudierna. Det framhålls att den andel av de totala investeringarna för djupförvaret, inklusive kringaktiviteter, som skulle komma att tillföras skulle bli något större än den knappa tredjedel som antagits i förstudierna för Norrlandskommunerna, beroende på den avsevärt större bredden och storleken på näringslivet i . Om man ser till hela regionen Ö stra skulle tillkomsten av ett djupförvar med totalt ca 300 arbetsplatser ge relativt blygsamma effekter på sysselsättningsgraden, en ökning med knappt en procentenhet. Djupförvaret skulle alltså innebära en ekonomisk stimulanseffekt, men denna skulle inte få avgörande betydelse för regionens samlade tillväxt. I förstudien har dock inte bedömts effekten av den ökning av antalet kunskapsbaserade företag och verksamheter som tillkomsten av ett djupförvar kan antas medföra. I rapporten understryks att dess slutsatser är preliminära. En remiss till kommunen, grannkommuner, m.fl. väntas ge synpunkter och förslag till kompletteringar. Dessutom avser SKB att genomföra vissa fältkontroller av de geologiska beräkningarna – utan borrningar eller andra omfattande fältaktiviteter – främst för de områden som ligger närmast Studsvik. På detta bredare underlag räknar SKB med att kunna presentera en slutrapport. Därefter kommer kommunen och SKB var för sig att ta ställning till en eventuell fortsättning. Informations- och beredningsgruppen beslöt tidigt att låta granska SKB:s preliminära slutrapport genom fristående konsulter. Uppdrag lämnades till fyra konsultföretag, som redovisade sina granskningar av olika aspekter av rapporten. synpunkter och önskemål om kompletteringar fördes fram. Bland annat påpekades att SKB borde på ett mer systematiskt sätt ha analyserat hur ett djupförvar skulle kunna inverka på uppfyllelsen av de mål som satts upp för kommunens utveckling. I huvudsak innebar dock granskningen att SKB:s preliminära bedömningar godtogs. Vidare har den preliminära slutrapporten skickats ut på bred remiss till politiska partier, organisationer, föreningar och företag inom kommunen samt till vissa myndigheter. Ä ven allmänheten har getts tillfälle att yttra sig. Remisstiden går ut . På grundval av remissvaren, konsultgranskningen och beredning i tjänstemannagruppen skall kommunen ta ställning till SKB:s preliminära rapport. Den politiska processen väntas fortgå . Detta innebär att slutrapporten kommer att bli försenad i förhållande till SKB:s ursprungliga tidsplan, som innebar att rapporten skulle komma att redovisas . Det är ännu oklart på vilket sätt kommunen kommer att ta ställning till slutrapporten. Tanken på en folkomröstning i detta skede har inte väckts i kommunens beslutande organ. I hade engagemang i för- studiearbetet i och varit relativt begränsat. Något regionalt MKB-arbete hade knappast hunnit utvecklas när SKB:s engagemang upphörde som resultat av de kommunala folkom- röstningarna. När förstudiearbetet i inleddes hade emellertid regeringen genom sitt beslut (se avsnitt 6.6) uppmanat länsstyrelserna i de län som berörs av förstudiearbetet och senare led i platsvalsprocessen att ta ett samordnande ansvar på regional nivå. Detta samordningsansvar gäller såväl för SKB:s kontakter med kommuner och myndigheter i MKB-arbetet som för kommunernas uppföljning av SKB:s platsvalsstudier. i har sedan förstudiearbetet inleddes i anordnat några samrådsmöten som kan ses som inledningen till ett regionalt MKB-arbete. Till mötena har kallats företrädare för och samtliga grann- kommuner, Länsstyrelserna i och Ö stergötlands län, SKB, , , , Nationelle samordnaren och jämte två lokalavdelningar inom . har sett som sin uppgift bl.a. att se till att underlag tas fram om sådana frågor som behöver belysas i MKB-arbetet. Vidare kan biträda med sin kunskap om metodfrågor. har dock valt att inte spela en särskilt aktiv roll i arbetet, t.ex. genom att ta initiativ till ett mer formaliserat samarbete på regional nivå. kommun ligger i län vid kusten till . Den gränsar i nordväst till och i sydväst till kommun. I sydost gränsar den till kommun i . Landytan är och antalet invånare uppgår till ca 22 200. Av dessa bor ca 4 900 i centralorten och sammanlagt ca 9 000 i fyra andra större tätorter, nämligen , , Ö regrund och Ö sterbybruk. kommunen är tämligen spridd. tillkommer åtskilliga tusen fritidsboende och turister. har kommunens invånarantal ökat med , dvs. betydligt över riksgenomsnittet. Detta beror främst på en betydande inflyttning i samband med att Forsmarks- verket byggdes upp vid kusten norr om Ö sthammars tätort, nära gränsen till . har dock befolkningen minskat något. Den offentliga tjänstesektorn svarar för av sysselsätt- ningen i kommunen, vilket är under riksgenomsnittet. Industrins andel är något högre. Största arbetsgivare är kommunen med ca 1 800 anställda. Det dominerande företaget och den näst kommunen största arbetsgivaren är i med ca 1 350 anställda. Det enda andra stora industriföretaget är Forsmarks Kraftgrupp med ca 900 anställda. Förutom kraftverket med tre kärnreaktorer driver detta bolag för SKB:s räkning slutförvaret för låg- och medelaktivt driftavfall (SFR). Ö sthammar har drabbats av ett antal industrinedläggningar . Å r 1992 stängdes som under århundraden varit en av landets viktigaste järnmalms- gruvor. Också inom jord- och skogsbruk och byggverksamhet har antalet sysselsatta minskat starkt. Liksom på många andra håll har kommunens ekonomi försvagats genom minskat skatteunderlag och ökade kostnader för socialbidrag m.m. Utbildningsnivån ligger under riksgenomsnittet, trots det stora antalet högskoleutbildade vid . I finns ett gymnasium och i Forsmark bedrivs gymnasieutbildning med inrikt- ning på data- och energiteknik. Från Ö sthammars tätort är avståndet till ca 7 mil, till och till . En betydande arbetspendling förekommer till den expansiva . Person- och godstransporter sker företrädesvis på landsväg. Genom kommunens södra del går dock en järnväg med godstrafik (linjen ––Ö rbyhus). Den enda större hamnen i kommunen är . Vid och finns en mindre hamn som kan ta emot . Socialdemokraterna fick vid val majoritet i kommun- fullmäktige. Vid val förlorade partiet majoriteten men har alltjämt en dominerande ställning. Fördelningen av de 49 mandaten i fullmäktige är nu följande: s 22, m 9, c 8, v 4, fp 2, kd 2, mp 2. I folkomröstningen 1980 fick nejsidan av rösterna, vilket låg betydligt över riksgenomsnittet. pågick uppförandet av Forsmarks kraftverk, men de första kärnkraftsreaktorerna hade ännu inte tagits i drift. Ö sthammar hörde liksom och till de kärnkraftskommuner som fick information om SKB:s intresse för en förstudie inom kommunen. Frågan togs snabbt upp till behandling i kommunstyrelse och kommunfullmäktige. beslöt fullmäktige att SKB skulle få genomföra en förstudie i kommunen. Beslutet fattades med stor majoritet. Företrädarna för c och mp reserverade sig mot beslutet. Från samma partier yrkades på att en förstudie skulle föregås av en folkomröstning, vilket dock avvisades av majoriteten. Kommunstyrelsen utsåg en referensgrupp bestående av en ledamot och en ersättare från varje parti som är representerat i fullmäktige. Ersättarna gavs rätt att delta i sammanträdena. Till sekreterare utsågs kommunens planeringschef, som också fick i uppgift att vara samordnare och kontaktman gentemot SKB i förstudiearbetet. Referensgruppen definierade sin uppgift så att den "med en öppen attityd mot allmänheten" skall följa, granska och lämna information om SKB:s arbete. Under den politiskt sammansatta referensgruppen bildades en tjänstemannagrupp med planeringschefen som sammankallande och ytterligare tre tjänstemän från kommunförvaltningen. Det kan noteras att Ö sthammar, till skillnad från andra för- studiekommuner, valde att inte låta lokala organisationer och föreningar företrädas direkt i kommunens förstudieorganisation. Man har bedömt att referensgruppen genom sin allsidiga politiska sammansättning har tillräckligt breda kontaktytor inom kommunen. Dock har bl.a. varit representerad vid studieresor och då information har lämnats om SKB:s rapporter. etablerade SKB en projektorganisation av samma slag som i tidigare förstudier. Förslag till program och arbetsplan togs fram och diskuterades med referensgruppen, som begärde vissa kompletteringar. godkändes förslagen av kommunstyrelsen, varpå ett samarbetsavtal träffades mellan kommunen och SKB. I avtalet regleras vad som skall ingå i förstudien, hur den skall genomföras och hur information till kom- munen och till allmänheten skall lämnas. Det förutsätts att kommunens kostnader för förstudiearbetet skall täckas från Kärn- avfallsfonden.