sou · GNB337 · 2000-01-01 00:00:00 — 2.4.4Särskilt om vissa myndigheter med underrättelseuppgifter I arbetsordningen för Högkvarteret har Försvarsmakten, ÖB, angivit de uppgifter, som ankommer på chefen för . Enligt arbetsord- ningen har denne att leda och bedriva underrättelsetjänst inom ramen för ÖB:s beslut och därvid ge de övriga underrättelseorganen anvis- ningar om hur underrättelser skall hämtas in, bearbetas och delges. För detta ger chefen för ut regler, föreskrifter och anvisningar för den militära underrättelsetjänsten inom Försvarsmakten och vid FRA, FMV och FOA. Vidare skall chefen för enligt arbets- ordningen samordna och kontrollera den övergripande utvecklingen av underrättelsefunktionen inom Försvarsmakten och totalförsvaret i övrigt. Det senare innebär att chefen för samordnar och inrik- tar den militära underrättelseverksamheten vid bl.a. FRA, FMV och FOA. De två sistnämnda myndigheterna inriktas och samordnas i huvud- sak inom ramen för särskilda uppdrag, som ÖB ger dem genom MUST. FRA:s militära underrättelseverksamhet inriktas av MUST bl.a. genom årliga inriktningar. Som ett mer generellt underlag för all inriktning av den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten ger Försvarsmakten (ÖB) ut hemliga anvisningar för MUST och andra underrättelseorgan genom inriktningsdokumentet Försvarsmaktens inriktning av underrättelse- och säkerhetstjänsten (kallad FM INRI US). Tillsammans med in- riktningsdokumentet upprättas en s.k. produktionsplan. I övrigt sker under hand ominriktning, justeringar och preciseringar av inhämt- ningsorganens uppgifter genom MUST. För detta hålls genom MUST även icke formaliserade veckovisa s.k. underrättelse- och säkerhetsbe- redningar med företrädare för , FMV och FOA. 88 Underrättelsetjänsten - en bakgrund grund för den militära underrättelse- och säkerhetstjänstens verksam- het, ger regeringen, som har nämnts, i samband med regle- ringsbrevet för Försvarsmakten särskilda anvisningar och riktlinjer för MUST hur underrättelse- och säkerhetstjänsten skall genomföras. Därvid anges bl.a. att underrättelsetjänsten skall ge en sådan förvar- ning om de förhållanden i vår omvärld, som kan påverka vårt land i politiskt eller militärt avseende, att statsmakterna kan behålla hand- lingsfriheten gentemot omvärlden och bl.a. ges tid att höja landets krigsduglighet och anpassa försvaret på . Vidare anges i beslutet i samband med regleringsbrevet att Försvarsmakten skall delta i den strategiska underrättelsetjänsten och därvid förse regering- en med uppgifter om den militära verksamheten i vår omvärld och lämna underlag för regeringens bedömning av den allmänna utrikes- och försvarspolitiska utvecklingen. Som grund för dessa anvisningar och riktlinjer ligger bl.a. en av MUST till regeringen lämnad redovis- ning med förslag till inriktning av underrättelse- och säkerhetstjänsten . MUST:s arbetsuppgifter är enligt arbetsordningen för Högkvarte- ret och MUST:s interna arbetsordning fördelade, förutom på försvar- sattachésektionen med försvarsattachéavdelningar vid vissa ambassa- der och KSI, på sex olika sektioner eller avdelningar enligt följande: Administrativa sektionen utgör chefens för MUST ledningsfunktion. Planeringssektionen samordnar anmälda underrättelsebehov. Den samordnar inriktningen, inhämtningen och delgivningen av underrät- telser inom Försvarsmakten samt ger förslag om inriktning och sam- ordning av underrättelseverksamheten vid Försvarsmaktens stödmyn- digheter. Vidare samordnar avdelningen MUST:s medverkan vid Försvarsmaktens operativa planläggning och i program- och perspek- tivplaneringen när det gäller underrättelsefrågor. Den utarbetar all- männa råd och föreskrifter beträffande underrättelsetjänsten inom Försvarsmakten. Analysavdelningen leder bearbetning, analys och delgivning av underrättelser rörande säkerhetspolitisk, ekonomisk och militärstrate- gisk utveckling såsom stöd för strategisk underrättelsetjänst samt operativ verksamhet och planering. Avdelningen utarbetar strategiska omvärldsbedömanden till grund för bl.a. den operativa ledningen av Försvarsmakten. Vidare utarbetar avdelningen kontinuerligt och del- ger underrättelser om det aktuella säkerhetspolitiska, militära och sä- kerhetshotande läget samt gör dagsaktuella analyser av främmande staters inrikespolitiska och säkerhetspolitiska förhållanden. Avdel- ningen utarbetar beslutsunderlag till Försvarsmakten och Regerings- Underrättelsetjänsten - en bakgrund 89 kansliet avseende sådana säkerhetspolitiska utvecklingstendenser i omvärlden, som kan medföra krav på svenska internationella insatser. Vidare utarbetar avdelningen säkerhetspolitiskt underlag för under- rättelsesamarbete med andra länder. Lägesavdelningen presenterar och delger uppgifter om det säker- hetspolitiska, militära och säkerhetshotande läget samt MUST:s ana- lyser och prognoser om utvecklingen på kort sikt. Avdelningen leder projektgrupper inom MUST, som bearbetar och delger underrättelser om särskilda konfliktområden, i regel där svensk personal är eller kan bli insatt i fredsbevarande åtgärder. Vid en särskild sektion inom av- delningen, Sektionen för Öppna Källor (SÖK), hämtas information in, som är allmänt och öppet tillgänglig, s.k. OSINT, bl.a. från interna- databaser. Vidare analyserar avdelningen radarinformation rörande flygverksamhet. Avdelningen leder MUST:s arkivtjänst. Underrättelseavdelningen leder bearbetning, analys och delgiv- ning av underrättelser avseende sådana militära förhållanden, som främst kan beröra vårt närområde, till stöd för strategisk underrättel- setjänst, operativ verksamhet, planering och förbandsproduktion. Av- delningen svarar för produktionen av hotbildsunderlag och fakta be- träffande stridskrafter och övrigt stöd för i första hand förbandspro- duktionen, men även för planeringen av Försvarsmaktens utveckling i övrigt såsom underlag för perspektivplane- och operativa studier. Av- delningen svarar för analys av bilder, s.k. IMINT, och för terrängin- formation rörande utländskt område. Vidare svarar avdelningen för utvärdering av militär information som erhålls inom ramen för förtro- ende- och säkerhetsskapande åtgärder, s.k. CSBM-underlag, beträf- fande utländska stridskrafter. Säkerhetsavdelningen leder säkerhetstjänsten inom Försvarsmak- ten. Avdelningen följer och analyserar den säkerhetshotande verk- samheten genom att bedriva säkerhetsunderrättelsetjänst, som bl.a. skall ge underlag för säkerhetsskyddsåtgärder, utbildning och förbätt- ringar i säkerhetstjänstens regelverk. Avdelningen har tillsynsansvar för säkerhetstjänsten inom Försvarsmakten, men även för de flesta övriga myndigheter under Fö. Den utarbetar föreskrifter och allmänna råd för Försvarsmakten och nämnda myndigheter samt förslag till åtgärder för att utveckla den militära säkerhetstjänsten. Vidare leder avdelningen signalskyddstjänsten inom totalförsvaret och IT- säkerhetstjänsten inom Försvarsmakten. MUST:s produktion av underrättelser delges den som berörs i första hand genom datoriserade ledningssystem. Delgivning sker även genom skriftliga orienteringar, rapporter, översikter, lägesbedöm- ningar m.m. Den skriftliga delgivningsproduktionen består bl.a. av regelbundna årliga och veckovisa underrättelserapporter och över- 90 Underrättelsetjänsten - en bakgrund siktsrapporter (ÅR, VÖ och ÖR). Dessa innehåller bl.a. en samman- fattning och utvärdering av säkerhetspolitisk och säkerhetshotande verksamhet samt militär verksamhet och organisationsutveckling främst i närområdet och i områden där svensk personal är engagerad för t.ex. FN och . Enligt en av MUST fastställd produktionsplan, men även när om- ständigheterna eljest ger anledning härtill, utges extra orienteringar (EXO) främst för att sprida kunskaper inom ett visst ämnesområde och för att bygga upp en bred baskunskap inför en tillfällig ominrikt- ning av försvarsresurserna. EXO ges även ut i samband med kriser och konflikter samt efter viktigare övningar med främmande strids- krafter. Särskild delgivning sker i form av skriftliga särskilda under- rättelserapporter (SR) för främst tidskritiska underrättelser med högt underrättelsevärde och för underrättelser med särskilt känsligt inne- håll. MUST:s skriftliga delgivning består vidare av dokumentet För- svarsmaktens strategiska omvärldsbedömanden. I detta ges årsvis med en reviderad version efter bl.a. omvärldsbedömanden med avseende på för och svenska fredsbevarande intressen utomlands särskilt relevanta förhållanden främst i fråga om hot och risker. I dokumentet ges även bedömanden av den säkerhetspolitiska och militärstrategiska utvecklingen i nuläge och framåt. MUST:s skriftliga delgivning består även av dokumentserien Främ- mande makter och deras stridskrafter (FRÄMST). I denna redovisas i fem-, tio- och tjugoåriga perspektiv, grundläggande fakta om och principer för stridskrafter och om stridskraftsutvecklingen på taktisk nivå i nyssnämnda tidsperspektiv. I dokumentserien ingår även skrift- lig information om bl.a. spridning av massförstörelsevapen, teknikut- veckling och rustningskontrollavtal. Dessa dokument läggs till grund bl.a. för Försvarsmaktens perspektiv- och programplanering, operati- va studier och operativ planläggning (krigsförberedelsearbete) samt förbands- och systemutveckling. Vid SÖK sker en sammanställning av öppen, obearbetad informa- tion, som delges en stor s.k. kundkrets inom i första hand totalförsva- ret. Delgivning sker dels regelbundet genom en daglig s.k. Morgonö- versikt, som utgör en sammanställning av dagsaktuell information av allmän underrättelsekaraktär, dels av särskilda sammanställningar i form av grundinformation om olika länder, biografier m.m. som bl.a. görs på beställning. Delgivning sker även genom att flera underrättel- seorgan har direkt tillträde till det informationsmaterial, som finns tillgängligt i sektionens databaserade informationsbank. Delgivning av MUST:s underrättelser sker även muntligen genom föredragningar. All MUST:s produktion delges med myndigheter och Underrättelsetjänsten - en bakgrund 91 befattningshavare inom och utom Försvarsmakten enligt särskilda bedömanden. Utanför försvarsmakten sker delgivningen i huvudsak med och då med Statsrådsberedningen (SB), Fö och UD samt med FRA, FMV och FOA bl.a. som stöd för sistnämn- da myndigheters egen inhämtning eller bearbetning. Verksamheten vid MUST - KSI KSI ingår i MUST och är underställd chefen för , men lyder direkt under ÖB i vissa frågor. Den omedelbara ledningen av KSI utövas av en chef vars namn och befattning inte redovisas öppet. och uppgifter regleras genom en av ÖB fastställd kvalificerat hemlig instruktion och genom vissa angivna föreskrifter om KSI:s kontaktverksamhet med utländska underrättelsetjänster. Av instruktionen framgår bl.a. att KSI endast skall hämta in sådana un- derrättelser som berör rikets yttre säkerhet och att verksamheten inte får vara inriktad på uppgifter, som ankommer på polisen. För KSI finns en hemlig arbetsordning upprättad inom KSI. KSI:s uppgift är att hämta in information med särskilda metoder, dvs. genom förfaringssätt, som det inte ankommer på andra under- rättelseorgan att använda. KSI:s roll är därvid att ge Försvarsmakten möjlighet att ta till vara tillfällen till underrättelseinhämtning, som andra organ inte kan utnyttja därför att de inte har ett säkerhetsskydd, som är tillräckligt för situationen. (Jfr be- tänkande SOU 1976:19 s. 70 f.) Principiella ställningstaganden rö- rande vilken risktagning i olika avseenden, som kan komma i fråga i KSI:s verksamhet, bedöms av chefen för , ÖB personligen eller av regeringen. KSI är ett organ som enbart arbetar med inhämtning av underrät- telser. På grundval av inhämtat material upprättas i allmänhet rap- porter, som överlämnas till MUST, där dessa sedan bearbetas till- sammans med annat underrättelsematerial. KSI utför inhämtnings- uppdrag även åt andra underrättelseorgan än MUST, såsom t.ex. FOA och FMV. Genom Försvarsmaktens inriktningsdokument (FM INRI US) fastställs KSI:s verksamhet i huvuddrag i form av grundinriktning och årsinriktningar. Därtill kommer tillfälliga inriktningar. Med ledning av inriktningsdokumentet planerar KSI inhämtningsverksamheten. Verk- samheten avser, som har framgått, enbart underrättelser om ut- ländska säkerhetspolitiska, militära, militärgeografiska och demogra- fiska förhållanden. KSI:s inhämtning avser inte personregistrering. Uppgifter om per- soner kan emellertid aktualiseras hos KSI i samband med rekrytering 92 Underrättelsetjänsten - en bakgrund av personal och när det gäller att skydda KSI:s verksamhet och dess källor. Det kan t.ex. gälla att ta reda på om en källa umgås med per- soner, som kan befaras försöka infiltrera organisationen. Vidare kan i verksamheten naturligtvis tänkas förekomma underrättelseinformation om ledande utländska politiska eller militära personligheter. Uppgiftsmaterial, som tillförs KSI genom spontan rapportering från vissa uppgiftslämnare, förstörs om det inte är fråga om informa- tion av säkerhetspolitiskt eller militärt intresse. Om uppgifterna är sådana att de har betydelse för polisens verksamhet vidarebefordras de till denna. Den stränga sekretess och starka sektionering, som anses nödvän- dig i den typ av verksamhet som bedrivs av KSI, gör att en upp- giftslämnares - en källas - identitet i vanliga fall är känd enbart av en enda kontaktman inom KSI. Denne har ensam hand om förbindelser- na med vederbörande. Den för Försvarsmakten relevanta information, som en källa förser KSI med, är däremot föremål för bedömning inte bara av KSI:s ledning utan framför allt av MUST. Källans identitet avslöjas dock inte i dessa sammanhang utan källan förblir hemlig. Den information, som KSI hämtar in, lämnas över till MUST:s underrättelsearkiv för registrering, varefter den överlämnas till veder- börande avdelning inom MUST för fortsatt handläggning. Informa- tion, som har hämtats in på uppdrag, delges med uppdragsgivaren. Det ankommer på underrättelsearkivet att bedöma om den överläm- nade informationen i övrigt skall delges med andra underrättelseorgan såsom FOA, FMV och FRA för vidare beredning eller om det eljest finns anledning att myndigheterna har tillgång till informationen. Verksamheten vid MUST - försvarsattachésektionen och försvarsatta- chéavdelningarna Försvarsattachéernas verksamhet vid olika svenska beskickningar är reglerad i Försvarsmaktens förordning (FFS 1985:20) om försvarsattachéer. Enligt 4 § i förordningen är attachéerna underställ- da Försvarsmakten, men lyder under beskickningschefen i vissa avse- enden. Enligt arbetsordningen för Försvarsmakten ankommer det, som redan har framgått, på chefen för att leda verksamheten för attachéerna. Försvarsattachéavdelningarna vid aktuella ambassa- der utgör organisationsenheter inom MUST. Försvarsattachéerna stöds administrativt av Försvarsattachésektionen vid MUST och är underställda chefen för . Försvarsattachéernas uppgifter, orga- nisation och lydnadsförhållanden är i övrigt reglerad i en av Försvar- smakten genom ÖB fastställd och ge- Underrättelsetjänsten - en bakgrund 93 nom Försvarsmaktens inriktningsdokument FM INRI US samt i ar- betsordningen för MUST. Försvarsattachéerna är avsedda att utgöra en förbindelselänk mel- lan värdlandet och den svenska försvarsmakten. Förhållandena är na- turligtvis mycket varierande i olika länder. De har att på öppen väg hämta information om militärpolitiska förhållanden och om den mili- tära och militärtekniska utvecklingen i värdlandet. De skall även följa och bedöma utvecklingen och de säkerhetspolitiska förhållanden i värdlandet, som kan få konsekvenser för totalförsvaret i hemlandet. Härutöver har attachéerna uppgifter, som inte direkt anknyter till un- derrättelseverksamheten. Det gäller bl.a. att vara rådgivare åt be- skickningschefen i militära frågor och att biträda svenska för- svarsmyndigheter i frågor, som berör inköp eller försäljning av för- svarsmateriel och tjänster, samt att hjälpa andra svenska myndigheter och företag i angelägenheter, som rör militära förhållanden. Attachéerna har i övrigt att hämta in information och delge under- rättelser i enlighet med av Försvarsmakten (ÖB) fastställda underrät- telsebehov och fullgöra underrättelseuppgifter, som kan tilldelas dem. Deras underrättelseinformation hämtas i första hand in genom egna observationer och kontakter med företrädare för värdlandet och med diplomater och kollegor från andra länder. Underrättelsematerial er- hålls även i stor utsträckning genom andra öppna källor såsom radio, TV, dagstidningar, facktidskrifter, men också i samband med resor i värdlandet och besök vid förband m.m. Attachéernas rapportering består av årsrapporter, månadsrapporter, rapporter om ackredite- ringslandets försvarsbudget och särskilda rapporter med anledning av någon speciell händelse. Bearbetningen och analysen av inhämtad information sker i huvudsak vid MUST. FRA är enligt 1 § förordningen (1994:714) med instruktion för För- svarets radioanstalt en central förvaltningsmyndighet direkt under re- geringen med uppgift att bedriva signalspaning enligt den inriktning som regeringen, Försvarsmakten och övriga uppdragsgivare anger. Till viss del utgör signalspaningen civil och inte militär underrättelse- verksamhet. Enligt 2 § i förordningen skall FRA särskilt följa föränd- ringen av signalmiljön i omvärlden, den tekniska utvecklingen och signalskyddet. Vidare skall FRA fortlöpande utveckla den teknik och metodik, som behövs för att bedriva verksamheten, samt utföra ma- tematiska bedömningar av kryptosamband för totalförsvaret. 94 Underrättelsetjänsten - en bakgrund FRA:s underrättelseverksamhet styrs vidare, till den del verksam- heten utgör militär underrättelsetjänst, genom de anvisningar och rikt- linjer för den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, som rege- ringen ger bl.a. FRA i samband med regleringsbrev. Därvid anges, på samma sätt som har redovisats i fråga om MUST, bl.a. vilka underrättelseuppgifter som FRA skall ha och riktlinjerna för verk- samheten. Vidare ger Försvarsmakten genom ÖB i sitt inriktningsdo- kument FM INRI US generella anvisningar på årsbasis för FRA:s militära inhämtningsuppgifter. Inriktningsdokumentet innehåller även vissa anvisningar om FRA:s ansvar för bearbetning och delgivning av militära underrättelser. Därutöver meddelar ÖB vissa mer detaljerade anvisningar i särskild ordning. I en inom Försvarsmakten upprättad underrättelsehandbok för Försvarsmakten ges bl.a. detaljerade be- stämmelser, som berör bl. FRA:s militära inhämtning. Försvar- smakten (MUST) utfärdar även bestämmelser för FRA:s samverkan med militära operativa och taktiska chefer. FRA:s signalspaning syftar bl.a. till att ge underlag för bedömning i fråga om sådan förvarning om förhållanden i omvärlden, som kan påverka landet i säkerhetspolitiska och militära hänseenden. Signal- spaningen bedrivs som kommunikationsspaning mot utländsk radio- kommunikation och som s.k. teknisk signalspaning mot vissa sänd- ningar av annan karaktär. Den utförs från stationer, som med hänsyn till radiovågornas utbredning är placerade på lämpliga platser i Sveri- ge. Spaning bedrivs även från flygburna stationer och från fartyget . FRA är organiserad i en avdelning för kryptologiska underrättel- ser, en avdelning för militära underrättelser och en teknisk avdelning samt administrativa enheter. Underrätteleavdelningarnas särart be- stäms bl.a. av deras inriktning mot olika typer av underrättelser. I takt med att den säkerhetspolitiska bilden blir alltmer komplex samarbe- tar avdelningarna i ökad utsträckning för att utveckla en samlad kom- petens. Signalspaningen har av tradition haft till huvuduppgift att vara s.k. larmklocka, vilket innebär att varna för angreppsförberedelser eller hot om angrepp mot . Att upprätthålla denna för- måga har varit en grundläggande uppgift för FRA. Myndigheten har omdisponerat betydande resurser för att utveckla spa- nings- och bearbetningsmetoder så att rapporteringen skall svara även mot det nya säkerhetspolitiska lägets krav på långsiktighet. Signalspaning riktar sig mot alla typer av eterburna telesändningar och främst mot sådana som är avsedda att överföra information i tal eller skrift. Den information som erhålles spänner över ett brett spekt- rum från det utrikes- och försvarspolitiska området till detaljuppgifter Underrättelsetjänsten - en bakgrund 95 om t.ex. enskilda militära förband eller vapensystem och deras kapa- citet. De senare bidrar till utformningen av hotbilder, taktikanpassning och tekniska motmedel. FRA:s signalspaning innefattar såväl inhämtning som bearbetning och rapportering. Inhämtningen sker genom avlyssning mot och re- gistrering av utvalda signaler. Den sändande parten söker vanligen skydda innehållet i kommunikationen genom ett högt utvecklat s.k. signalskydd. Bearbetningen syftar till att forcera signalskyddet och frilägga eller beskriva sändningarnas innehåll. Teknisk analys, trafik- bearbetning och kryptoforcering är verktyg för detta. En fortsatt ana- lys ger de faktiska underrättelser, som är syftet med verksamheten. Utvecklingen inom telekommunikationsområdet går snabbt och komplexiteten och skyddsutvecklingen i signalsystemen ökar. Det ställer krav på förmåga hos FRA till teknisk utveckling inom högt specialiserade områden. FRA utvecklar en egen teknikkompetens för detta. Bl.a. av kostnadsskäl sker systemutvecklingen i stor utsträck- ning genom köp av färdiga komponenter och delsystem. Den tekniska avdelningen inom FRA utvecklar och tillverkar för signalspaningen specifik utrustning, vilket är nödvändigt främst av sekretesskäl. Signalspaningen omgärdas av sträng sekretess. Denna betingas inte, som i andra underrättelsesammanhang, i första hand av behovet att skydda källorna/signalerna. Dessa kan vara tillgängliga även med ganska enkel utrustning. Den höga sekretessen motiveras främst av behovet av att hemlighålla metoder och teknik för att bl.a. bryta ige- nom signalskydd. Den tekniska signalspaningen riktar sig främst mot radarsignaler och navigeringssystem. Den används i huvudsak för att utvinna tek- nisk information och för att identifiera och lägesbestämma bl.a. flyg- plan och fartyg. Utvecklingen inom området för s.k. telekrigföring med elektroniska stridsmedel utgör ett allt större hot, eftersom sådana stridsmedel helt kan såväl förstöra vitala civila informations- och kommunikationssystem som oskadliggöra påkostade militära led- nings- och vapensystem. Utvecklingen ställer ökande krav på signal- kunskap hos FRA och på att FRA bl.a. kan förse Försvarsmakten med aktuella s.k. signalbibliotek, som kan utnyttjas i varnar- och motmedelssystem på bl.a. örlogsfartyg och i stridsflygplan. FRA sva- rar för den signalspaningsmässiga metodik- och teknikutvecklingen för signalspaningsbataljon 99 (teknisk signalspaning), samt för speci- alistbefattningar vid förbanden. För dessa och för taktisk signalspa- nings- och motmedelsutrustning på bl.a. JAS 39 och kustkorvetter utför FRA prov och försök i såväl simulerad som verklig signalmiljö. Genom flera typer av rapporter delger FRA sina underrättelser med olika uppdragsgivare. De flesta underrättelserna går till MUST. 96 Underrättelsetjänsten - en bakgrund Till mottagarna av FRA:s underrättelser hör även och då framför allt SB, UD och Fö. Andra uppdragsgivare är bl.a. , , , och . FRA delger löpande signalspaningsunderrättelser med Försvar- smakten genom elektronisk överföring. görs även samman- ställningar anpassade för att tillgodose olika underrättelsebehov hos skilda uppdragsgivare. Rapporteringen kan för Försvarsmaktens del t.ex. röra främmande stridskrafters rörelser, övningar, prov av vapen, kränkningar av svenskt territorium m.m. Den dagliga rapporteringen rör i övrigt information av betydelse för bedömningar av internationell krishantering samt den allmänna utrikes- och försvarspolitiska ut- vecklingen.