sou · GNB354 · 2000-01-01 00:00:00 — Paragrafen motsvarar 59 § första stycket i den nuvarande tullagen. Någon motsvarighet till den paragrafens andra stycke synes inte nödvändig. 16 § Vid kontroll enligt 11 § skall den, vars uppgifter skall kontrolleras eller för vars räkning varan importeras eller exporteras, ge den som verkställer kontrollen tillfälle att undersöka varan, transportmedlet eller handresgodset. Han skall också lämna tillträde till de lokaler och andra utrymmen som används för den transport, förvaring eller verksamhet som kontrollen avser. På tulltjänstemans begäran skall föraren av eller befälhavaren på transportmedel som skall undersökas om möjligt själv närvara vid undersökningen. får besluta att den som inte uppfyller skyldigheten enligt artikel 69 i förordningen (EEG) nr 2913/92 att svara för den transport och hantering som är nödvändig för undersökning och provtagning av varor, skall ersätta staten dess kostnad för åtgärderna. Vad som sägs i 4 kap. 23 § om indrivning av tull skall gälla även sådan ersättning. får medge befrielse helt eller delvis från ersättningsskyldigheten. Paragrafen motsvarar i stort sett 62 § i den nuvarande tullagen. I första stycket första meningen har, för att bestämmelsen skall stå i överensstämmelse med 11 §, ändring gjorts på så sätt att den som verkställer kontrollen skall få tillfälle att undersöka också handresgods. Vidare har i första stycket tredje meningen tagits in en bestämmelse om förares eller befälhavares skyldighet att närvara vid undersökningen. En sådan bestämmelse finns i 64 § tullförordningen. Skyldighet för den vars uppgifter skall kontrolleras att ge tullmyndigheterna all nödvändig hjälp framgår av artikel 14 i tullkodexen och preciseras i artikel 69. Paragrafen bör ses som en komplettering till dessa bestämmelser; jfr författningskommentaren till nuvarande 62 § tullagen, prop. 1994/95:34 s. 150. 17 § Om det behövs för kontrollverksamheten eller för uppgifts- skyldigheten enligt 10 kap. 9 §, får regeringen föreskriva att den som deklarerar en vara till ett tullförfarande eller anmäler en vara till annan godkänd tullbehandling skall lämna uppgift om sitt organisationsnummer eller personnummer. Paragrafen motsvarar 65 § i den nuvarande tullagen. 18 § Förare av eller befälhavare på transportmedel skall under tid då han har ansvar för varor som står under tullkontroll se till att ingen skadar eller tar bort förseglingar eller annars olovligt öppnar vad som tillslutits enligt 15 §. Detta gäller även i fråga om tullförseglingar som enligt tullagstiftningen anbragts av tull- myndighet i annan medlemsstat i Europeiska unionen eller av personer som vederbörligen godkänts av sådan tullmyndighet samt i fråga om utländska tullförseglingar i övrigt som enligt särskild föreskrift skall jämställas med förseglingar. Paragrafen motsvarar 64 § andra stycket i den nuvarande tull- förordningen. Första meningen har dock ändrats så att tillsyns- skyldighet föreligger endast under tid då föraren eller befälhavaren har ansvar för varorna; förarens eller befälhavarens tillsynsansvar bör komma i fråga endast när denne har en faktisk möjlighet att utöva tillsynen. Tillsynsobjektet är enligt 64 § tullförordningen förseglingar och vad en tulltjänsteman eller annan tillslutit enligt 59 § tullagen. Tullags- bestämmelsen ger emellertid inte annan än rätt att försegla och tillsluta transportmedel etc. Formuleringen har ändrats så att den bättre överensstämmer med vad som sägs i 16 §. 19 § Om det finns anledning att anta att en uppgift som lämnats enligt tullagstiftningen inte är riktig, får anlita särskild sakkunnig för att få fram den upplysning som behövs. Om uppgiften visas vara oriktig, är den som lämnat uppgiften skyldig att stå för kostnaden för den sakkunnige. Sådan skyldighet föreligger dock inte, om den oriktiga uppgiften avser varans tull- eller skattepliktiga värde och det slutligen fastställda värdet inte överstiger det uppgivna med . får anlita särskild sakkunnig även när en uppmaning att lämna uppgift eller en handling rörande en vara inte har följts. Den som rätteligen skulle ha lämnat uppgiften eller handlingen skall stå för kostnaden, om verket inte beslutar annat. Om haft kostnad, som enligt första eller andra stycket någon annan skall stå för, skall denne enligt beslut av verket ersätta staten dess kostnad. Vad som sägs i 4 kap. 23 § om indrivning av tull skall gälla även sådan ersättning. Paragrafen motsvarar 64 § i den nuvarande tullagen. 20 § Den som på grund av nöd eller annat tvingande skäl avviker från vad som föreskrivs om tullkontroll i tullagstift ningen, skall anmäla detta för närmaste tullregion eller tulltjänsteman. Om ett transportmedel som står under tullkontroll eller medför varor som står under tullkontroll förolyckas, skall den som inne har någon handling som avser transportmedlet eller lasten lämna handlingen till närmaste tullregion eller tulltjänste man. Regeringen får meddela föreskrifter om att anmälan enligt första stycket får göras och handling enligt andra stycket lämnas till annan myndighet. Paragrafen motsvarar de delar av 67 § i den nuvarande tullförordningen som får anses vara av sådant slag att de bör placeras i tullagen. 21 § och skall medverka i kontrollverksamhet enligt denna lag. Vad som sägs i 3, 7-11 och 16 §§ om och tulltjänsteman gäller vid sådan med verkan också en polismyndighet och samt en polisman och en tjänsteman vid . Regeringen får meddela närmare föreskrifter om medverkan som avses i första stycket. Paragrafen motsvarar 66 § första och fjärde styckena i nuvarande tullag. 22 § Ett postbefordringsföretag som regeringen bestämmer är skyldigt att på begäran av överlämna en försändelse som hållits kvar enligt 14 §. Ett befordringsföretag är skyldigt att göra anmälan till verket, om det i företagets verksamhet uppkommer misstanke om att en försändelse innehåller narkotika som kan tas i beslag enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, och att även i övrigt medverka i kontrollverksamheten enligt denna tullag i fråga om varor som befordras med post, på järnväg eller med luftfartyg. Vid sådan medverkan gäller inte 3, 7-11 och 16 §§. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om medverkan som avses i andra stycket. Paragrafen motsvarar 66 § andra-fjärde styckena i den nuvarande tullagen. 23 § Den som driver anläggning för land-, sjö- eller lufttransport skall utan kostnad för staten ställa de lokaler och anordningar till förfogande som enligt vad verket bedömer behövs för undersökning och tullklarering av resgods och fordon som resande för med sig, för förhör, kroppsvisitation och kropps besiktning av resande samt för tullpersonal under uppehåll i tjänstgöringen. Enligt 67 § i den nuvarande tullagen åligger skyldigheten att ställa lokaler och anordningar till förfogande transportföretagen. I praktiken är emellertid den som driver exempelvis hamnen eller flygplatsen bättre ägnad att fullgöra denna skyldighet; det är också så det fungerar. Vi föreslår att bestämmelsen utformas i enlighet härmed. 24 § Transportföretag som befordrar varor, passagerare eller fordon till eller från skall på begäran av skyndsamt lämna de aktuella uppgifter om ankommande och avgående transporter som företaget har tillgång till. Beträffande uppgifter om passagerare gäller uppgiftsskyldigheten endast uppgifter som avser namn, resrutt, bagage och medpassagerare samt sättet för betalning och bokning. får begära uppgifter enligt första stycket endast om uppgifterna kan antas ha betydelse för brotts- bekämpande verksamhet. Paragrafen motsvarar 67 a § i den nuvarande tullagen. 25 § Transportföretag får lämna uppgifter enligt 24 § på så sätt att de görs läsbara för genom terminalåtkomst. får ta del av uppgifter genom terminalåtkomst endast i den omfattning och som behövs för kontroll av aktuella transporter. får inte ändra eller på annat sätt bearbeta eller lagra uppgifter som hålls tillgängliga på detta sätt. Uppgifter om enskilda personer som lämnats på annat sätt än genom terminalåtkomst skall förstöras, om de visar sig sakna betydelse för utredning och lagföring av brott. Paragrafen motsvarar 67 b § i den nuvarande tullagen. 26 § får förelägga den som är eller kan antas vara deklarations- eller uppgiftsskyldig enligt tullagstiftningen eller för vars räkning en vara importerats eller exporterats, att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling som behövs för kontroll av att deklarations- eller uppgifts- skyldigheten fullgjorts riktigt och fullständigt. Paragrafen motsvarar 68 § första och andra styckena i den nuvarande tullagen. Se även 28 §. 27 § får förelägga den, som bedriver verksamhet av sådan beskaffenhet att uppgift av betydelse för kontrollen av annan persons deklarations- eller uppgiftsskyldighet kan hämtas ur handlingar som rör verksamheten att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över kopia av handling rörande rättshand ling mellan den som föreläggs och den andra personen ( kontrolluppgift). Paragrafen motsvarar 69 § nuvarande tullag. Utformningen av den paragrafen följer, såvitt avser kravet på rättshandling, utformningen av 3 kap. 50 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll- uppgifter. I SOU 1998:12 Självdeklaration och kontrolluppgifter lämnar Skatte- kontrollutredningen ett förslag till ny lag. Där har bestämmelsen om tredjemansföreläggande en annan utformning; kravet på föreliggande rättshandling har tagits bort. Förslaget torde, om det leder till lag- stiftning, föranleda vissa ändringar i tullagens regler om tredjemans- föreläggande. 28 § Om ett föreläggande enligt 26 eller 27 § avser uppgifter i räkenskaper som förs med hjälp av automatisk databehandling, skall dessa efter bestämmande tillhandahållas i utskrift eller på medium för automatisk databehandling. En motsvarande bestämmelse finns i 68 § tredje stycket i nuvarande tullagen. Bestämmelsen har ändrats endast på så sätt att den också omfattar tredjemansföreläggandena. 29 § får för kontroll av att deklarations- eller uppgiftsskyldighet enligt tullagstiftningen fullgjorts riktigt och fullständigt besluta om revision hos den som är eller kan antas vara deklarations- eller uppgiftsskyldig enligt tullagstiftningen samt hos den som bedriver verksamhet av sådan art att uppgift av betydelse annan persons deklarations- eller uppgifts- skyldighet kan hämtas ur handlingar som rör verksam heten. Paragrafen motsvarar 70 § i den nuvarande tullagen. En redaktionell ändring har gjorts genom att vad som sägs i den paragrafens andra stycke har förts in i inledningen till bestämmelsen. Det framgår då tydligare att syftet med en revision alltid skall vara att kontrollera att deklarations- eller uppgiftsskyldighet enligt tullagstiftningen fullgjorts riktigt och fullständigt. 30 § Ett beslut om revision skall innehålla uppgift om ändamålet med revisionen och om möjligheten att undanta handlingar och uppgifter enligt 35 och 36 §§. Företas revisionen för granskning av annan än den som revideras, får , om det finns särskilda skäl, utesluta uppgift om vem eller vilken rättshandling granskningen avser. I ett beslut om revision skall förordna en eller flera tjänstemän att verkställa revisionen ( revisor). Den reviderade skall underrättas om beslutet innan revisionen verkställs. Om det är av betydelse för kontrollen att företa inventering eller liknande fysisk kontroll, får dock underrättelse ske i samband med att revisionen verkställs, om kontrollen annars kan mista sin betydelse. Paragrafen motsvarar 71 § i den nuvarande tullagen. 31 § En revision skall bedrivas i samverkan med den reviderade och på ett sådant sätt att den inte onödigt hindrar verksamheten. Revisionen får verkställas hos den reviderade, om han medger det. Revisionen skall ske hos den reviderade, om han begär det och revisionen kan göras där utan betydande svårig het. Om revisionen inte verkställs hos den reviderade, skall handlingarna på begäran överlämnas till revisorn mot kvitto. För det fall den reviderade inte samverkar finns bestämmelser om vite i 9 kap. 4 § och om andra tvångsåtgärder i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i beskattnings förfarandet. Paragrafen motsvarar i sak 72 § i den nuvarande tullagen, med den ändringen att hänvisningen till vitesbestämmelsen gäller den generella vitesbestämmelsen i 9 kap. 4 §, vilken utformats så att den också omfattar bl.a. skyldigheten att samverka vid revision. hänvisningen till vitesbestämmelsen och tvångsåtgärdslagen har flyttats till sista stycket har angivits i avsnitt 5.2.5. 32 § Vid revision får räkenskapsmaterial och andra handlingar som rör verksamheten granskas, om de inte skall undantas enligt 35 §. Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Vid revision får revisorn även ta prov på varor och granska varulager. Paragrafen motsvarar med en redaktionell ändring 73 § i den nuvarande tullagen. 33 § Av artikel 14 i förordningen (EEG) nr 2913/92 framgår att den reviderade skall tillhandahålla revisorn de handlingar och lämna de upplysningar som behövs för revisionen samt i övrigt ge den hjälp som behövs vid revisionen. Den reviderade skall för sådan åtgärd som avses i 32 § om möjligt ställa en ändamålsenlig arbetsplats till förfogande. Revisorn skall på begäran ges tillfälle att själv använda tek niskt hjälpmedel för att ta del av upptagning som kan uppfattas endast med sådana hjälpmedel, om inte den reviderade i stället tillhandahåller en kopia av upptagningen och denna utan svårig het kan granskas med annat tillgängligt tekniskt hjälpmedel. Revisorn får kontrollera att kopian stämmer överens med den upptagning som finns hos den reviderade. Vid granskning av upptagning enligt tredje stycket får endast de tekniska hjälpmedel och sökbegrepp användas som behövs för att tillgodose ändamålet med revisionen. Granskningen får, om den reviderade medger det, verkställas via telenätet. Paragrafen motsvarar till sin innebörd 74 § i den nuvarande tullagen. Någon bestämmelse motsvarande den i 74 § första stycket, om skyldighet att lämna tillträde till utrymmen som huvudsakligen används i verksamheten, har inte lagts in. En sådan skyldighet kan inte anses vara förenlig med bestämmelsen i förslagets 31 § andra stycket, att revisionen får ske hos den reviderade endast om han medger det. Vitesbestämmelsen i nuvarande 74 § fjärde stycket har tagits bort, eftersom den reviderades skyldighet att samverka och möjligheten att förelägga honom vid vite att uppfylla sina skyldigheter framgår redan av 31 §; i den paragrafen hänvisas till den generella vitesbestämmelsen i 9 kap. 4 §, som utformats så att den omfattar bl.a. skyldigheten att samverka vid revision. I sista stycket har en ändring gjorts. Enligt den nuvarande bestämmel- sen får granskning överhuvudtaget inte verkställas via telenätet. Myndigheten får med andra ord inte koppla upp förbindelse med den reviderades dator via telenätet. Bestämmelsen, som tillkom , har till syfte att skydda integritetskänslig information. Den tekniska utvecklingen har gått framåt sedan bestämmelsen infördes. Utbytet av information mellan och importörerna sker i allt större utsträckning elektroniskt. Det är därför inte otroligt att en möjlighet att utföra granskning via telenätet skulle kunna innebära fördelar för såväl som företagen. Vi föreslår därför att sådan granskning skall vara tillåten, dock endast om den reviderade medger det. 34 § En revision får inte pågå än nödvändigt. Räkenskapsmaterial och andra handlingar som överlämnats till revisorn skall och senast när revisionen avslutats återlämnas till den reviderade. Har den reviderade försatts i konkurs när handlingarna skall återlämnas, skall överlämna handlingarna till konkurs- förvaltaren. skall underrätta den reviderade om att handlingarna överlämnats till konkursförvaltaren. skall lämna den reviderade meddelande om resultatet av revisionen i de delar som rör honom. Paragrafen motsvarar 75 § i den nuvarande tullagen. En mindre redaktionell ändring har gjort i tredje stycket. 35 § På den enskildes begäran skall från föreläggande eller revision undantas 1.handling som inte får tas i beslag enligt 27 kap. 2 § rättegångs- balken samt 2.annan handling med ett betydande skyddsintresse, om hand- lingens innehåll på grund av särskilda omständigheter inte bör komma till någon annans kännedom och skyddsintresset över väger dess betydelse för kontrollen. Bestämmelserna i första stycket gäller i tillämpliga delar även föreläggande att lämna uppgifter. Paragrafen motsvarar med en redaktionell ändring 76 § i den nuvarande tullagen. En skriftlig begäran om befrielse från föreläggande att lämna uppgift, visa upp handling eller lämna över en kopia av handling, skall ges in till länsrätten, tillsammans med före läggandet och den begärda handlingen eller uppgiften. Begär den reviderade att en handling skall undantas från revision, skall handlingen, om anser att den bör granskas, omedel- bart förseglas och överlämnas till länsrätten. Länsrätten skall utan dröjsmål pröva om handlingen eller uppgiften skall undantas från kontrollen. Paragrafen motsvarar 77 § i den nuvarande tullagen. 37 § I fråga om upptagning som avses i 32 § första stycket andra meningen bestämmer länsrätten i vilken form eller på vilket sätt den skall tillhandahållas i målet. Länsrätten får i fråga om upptagning som avses i första stycket besluta om sådana begränsningar i rätt att själv använda tekniska hjälpmedel som behövs för att uppgift, som skall undantas från granskning, inte skall bli tillgänglig för verket. Paragrafen motsvarar 78 § i den nuvarande tullagen. 38 § Om den enskilde begär det, skall länsrätten pröva om beslut kan fattas utan att rätten granskar handlingen. Anser den enskilde att en handling eller uppgift inte omfattas av kontrollen, handläggs frågan om undantagande på sätt som anges i 36 och 37 §§ samt i första stycket. Paragrafen motsvarar 79 § i den nuvarande tullagen. 39 § Om en handling eller del av handling undantagits från kontroll, får dess innehåll inte återges eller åberopas vid redogörelse för granskning eller annars inför myndighet. Detta gäller även om en handling, utan beslut av länsrätten, återlämnats efter det att den begärts undantagen. Ett beslut i fråga om undantagande av handling eller uppgift gäller , om inte annat anges i beslutet. Paragrafen motsvarar 80 § i den nuvarande tullagen. 6 kap. Tullkontroll beträffande varumärkesintrång I detta kapitel har med vissa ändringar bestämmelserna i 1-5 §§ lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. förts in. Någon motsvarig- het till 6 § i den lagen, som avser överklagande, behövs inte; i och med att bestämmelserna förs in i tullagen blir tullagens överklaganderegler tillämpliga. Bestämmelserna i den till lagen hörande förordningen (1994:1559) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. har förts in i förslaget till ny tullförordning. 1 § Bestämmelser om tullkontroll beträffande varumärkesintrång finns i rådets förordning (EG) nr 3295/94 av om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenskapen samt export och återexport från gemenskapen av varor som gör intrång i viss immateriell äganderätt 1 samt i kommissionens förordning (EG) nr 1367/95 av med föreskrifter om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 de- cember 1994 om fastställande av åtgärder för att förbjuda övergång till fri omsättning, export, återexport eller införsel under suspensivt arrangemang av förfalskade varor eller piratkopior2. Paragrafen motsvarar 1 § lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. med den skillnaden att hänvisning också görs till kommissionens förordning. Beträffande titlarna på de båda förordningarna se avsnitt 5.1. 2 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall utse den enhet inom som är behörig att ta emot och behandla ansökningar enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94. Enheten skall, om det behövs, samråda med andra myndigheter. 1EGT L 341, 30.12.1994, s. 8 (Celex 394R3295) 2EGT L 133, 17.06.1995, s. 2 (Celex 395R1367) Paragrafen motsvarar 2 § lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. med de ändringar som föranleds av omorganisation. Se även avsnitt 5.2.6. 3 § Varor vars frigörande har skjutits upp eller som hålls kvar av skall förvaras på betryggande sätt. Förvaringen skall ske på sökandens bekostnad. När lagakraftvunnet beslut om förstöring av eller annan åtgärd med varorna föreligger, har sökanden rätt till ersättning för dessa kostnader från den eller dem som beslutet gått emot. Kan kravet riktas mot fler än en person, har dessa ett solidariskt ansvar. Paragrafen motsvarar med viss redaktionell ändring 3 § lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. 4 § I artikel 6.1 i förordningen (EG) nr 3295/94 finns bestämmel ser om att en tullmyndighet som har skjutit upp frigörandet av eller hållit kvar varor skall till rättighetsinnehavaren lämna ut namn- och adressuppgifter, om rättighetsinnehavaren begär det. Har varorna befunnits vara varumärkesförfalskade eller pirat- tillverkade, gäller en vidare uppgiftsskyldighet enligt artikel 8.3 i samma förordning. Paragrafen motsvarar 4 § första stycket lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. med den ändring som trädde i kraft . Syftet med bestämmelsen är att den skall ligga till grund för en gjord ändring av 9 kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen (1980:100) så att sekretessgenombrott kan ske i överensstämmelse med EG-rätten. Utan det syftet skulle paragrafen vara överflödig, en erinran om EG-förordningens bestämmelser görs ju i 1 § (jfr prop. 1998/99:18, s. 35 och 74-76). Eftersom uppgiftsskyldigheten föreskrivs i EG-förordningen, bör paragrafen utformas så att den inte skulle kunna uppfattas som en otillåten transformation av artikel 6.1 i förordningen. Med den allmänna erinran i 1 § om EG-förordningen behövs ingen särskild hänvisning till artikel 1.2c om vad som avses med rättighetsinnehavare. – Se även kommentaren till de föreslagna ändringarna i 9 kap. 1 och 2 §§ sekretesslagen. 5 § Fråga om ett rättighetsintrång har skett och hur det skall förfaras med varorna i sådant fall prövas av domstol enligt 41 § varumärkeslagen (1960:644), 7 kap. 55-57 §§ lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk samt 37 § mönster- skyddslagen (1970:485). Domstolen får meddela interimistiskt beslut om att kvar- hållande av varor skall upphöra. skall verkställa lagakraftvunna beslut från domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varor som kvarhålls av . Om beslutet innebär att varorna skall ändras, skall ändringen bekostas av den som har rätten till varorna. Svaranden ansvarar för kostnader för förstöring av varor. Om ersättning inte kan utsökas hos svaranden, ansvarar sökanden emot staten för kostnaderna. Paragrafen motsvarar i huvudsak den äldre lydelsen av 4 § lagen om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. Av 41 § varumärkeslagen, 7 kap. 55-57 §§ lagen om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk samt 37 § mönsterskyddslagen framgår att frågor om rättighetsintrång har skett och hur det skall förfaras med varorna i sådant fall prövas av allmän domstol. En hänvisning till dessa bestämmelser har i första stycket ersatt den nuvarande erinringen om att prövningen sker av behörig domstol. I tredje stycket har ett förtydligande gjorts; skyldighet för att verkställa domstols dom gäller endast varor som verket kvarhåller. Se även avsnitt 5.2.6. I femte stycket finns en bestämmelse om ansvaret för kostnader för verkställighet av domstols beslut om förstöring av varor. Skälen för att införa en sådan bestämmelse anges i avsnitt 5.2.6. 6 § Regeringen får meddela föreskrifter om 1.att avgift skall tas ut för ansökan enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94, 2.de tidsperioder som avses i artikel 3.5 i förordningen (EG) nr 3295/94, 3.förlängning av tidsfrist enligt artikel 7.1 andra stycket i förordningen (EG) nr 3295/94, 4.förvaring av varor enligt 3 §,