sou · GNB332 · 2000-01-01 00:00:00 — konsekvenser eftersom vi anser att kostnadsökningarna för rättsområdet bör rymmas inom befintliga anslag. I direktiven gavs kommittén i uppdrag att kartlägga och öka känne- domen om biståndsfinansiering från andra möjliga finansiärer än de svenska. En betydande del av den svenska biståndsbudgeten avser bidrag till multilateralt utvecklingssamarbete. Den svenska andelen av EU:s biståndsbudget uppgår till . Bidragen till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet dit bl.a. UNDP räknas uppgår till . Dessutom finansierar också i viss omfattning biståndsverksamheter genom andra kanaler som exempelvis . Kommittén kan konstatera att de svenska insatserna inom ut- vecklingssamarbetet på rättsområdet så gott som uteslutande finansieras via de budgetmedel som är avsatta för bilateralt samarbete och som kanaliseras via Sida. Att andelen svenska projekt som finansi- eras via internationella organisationer är låg beror enligt kommitténs bedömning inte på att de inblandade aktörerna saknar kunskap om alternativa finansieringsmöjligheter. Tvärtom har rättsväsendets myn- digheter och framför allt Sida en god kännedom om andra finansiärer. Motiven för att det inte förekommit något aktivt sökande av andra finansiärer är framför allt två: För det första har de svenska insatserna begränsats av den otillräckliga kapacitet, resurs- och kompetensmässigt, som funnits inom rättsväsendets myndigheter. För det andra har utvecklingssamarbetet framför allt inom EU:s program visat sig vara förenat med stora administrativa problem. EU har kritiserats från flera håll, inte minst från den som också aktivt försökt att påverka och effektivisera EU:s insatser. I takt med att rättsväsendets kapacitet för utvecklingssamarbete byggs upp ökar förutsättningarna för att utnyttja annan finansiering. I delbetänkandet (SOU 1998:86) har kommittén särskilt pekat på att rättsväsendets myndigheter skall uppmärksamma möjligheterna till finansiering framför allt från EU:s Phare- och Tacisprogram. Med kommitténs förslag till åtgärder för att stärka resursbasen bör det vara möjligt att åstadkomma en fördubbling av de svenska insatserna inom rättsområdet . 84 Kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar möjlighet att bidra till att en ökad demokratisering och till en ökad respekt för mänskliga rättigheter såväl i som i utveck- lingsländerna i övriga delar av världen. Alla svenska insatser skall, vilket tidigare framhållits, vara efter- frågestyrda. Det betyder att det måste vara samarbetsländernas behov som är utgångspunkten för ett svenskt engagemang. Insatser inom rättsområdet ger dock, enligt kommitténs bedömning, positiva effekter också för svensk del, framför allt när det gäller länderna i vårt när- område. I takt med att utvecklingssamarbetet glider över i ett reguljärt grannlandssamarbete ökar möjligheterna att bekämpa den organiserade och gränsöverskridande brottsligheten framför allt runt . Även utvecklingssamarbetet utanför närområdet kommer att ge positiva effekter för svensk del. Den internationella erfarenhet som rättsväsendets personal får genom att delta i utvecklingssamarbetet kan nyttiggöras i myndigheternas växande internationella verksamhet. Kommitté för utvecklingssamarbete på rättsområdet Bakgrund För att kunna bedöma om verksamheten vad avser utvecklingssam- arbetet inom rättsväsendet är ändamålsenligt utformad tillsatte justitie- ministern en särskild utredare, förbundssekreteraren . I sin rapport inom rättsväsendet (Ds 1996:45) föreslår utredar- en att en rättsväsendets biståndskommitté inrättas. I sin motivering säger sig utredaren ha haft ambitionen att hitta en organisationsform som gör det möjligt att åstadkomma nödvändig samordning utan att bryta sönder den lika nödvändiga och helt avgörande kollegiala kontakt mellan berörda myndigheter och andra som den nuvarande organisationen bygger på. Enligt utredaren bör på ett tydligare sätt ta del i verksamheten, eftersom myndigheterna bör ha rätt att kräva en bättre vägledning för sig agerande, och då de heller inte kan förväntas att på egen hand finna tillfredsställande lösningar på finansieringsproblemen. Kort sammanfattning av remissutfallet En övervägande majoritet av remissinstanserna är positiva till att en rättsväsendets biståndskommitté bildas i någon form och då framför allt som ett samrådsorgan. En myndighet, (), har dock invändningar med hänsyn till UD:s och Sida:s nuvarande ansvar. RRV anser att det för att samordna de fyra myndighetsområdenas insatser i ett rättskedje- perspektiv bör vara tillräckligt om dessa bildar en referensgrupp med stöd av . RRV menar vidare när det gäller ansvaret för biståndsinsatser till andra länder att det finns skäl för att omfattning och inriktning av svenska insatser på detta område bereds och beslutas av de organ som statsmakterna inrättat för detta ändamål, dvs. UD och Sida. En del remissinstanser, bl.a. (), , vid och , framhåller att erfarenhetsutbytet i kommittén måste gälla rättsbiståndet som helhet och sträcka sig utanför de berörda myndigheterna. myndigheter har uttryckt en förhoppning att arbetet skall kunna påbörjas . Kommittén har till uppgift att: fungera som forum för samråd och utbyte av information och erfarenheter vad avser rättsbidståndsinsatser, utforma förslag till och finna former för uppbyggandet av biståndskompetens hos den personal som engageras i rätts- biståndsinsatser, knyta till sig och finna lämpliga samarbetsformer med andra intressenter i som också är involverade i rättsbiståndsprojekt eller liknande insatser, genomföra en kartläggning av det samlade svenska rättsbiståndet, även i det löpande arbetet lägga fram förslag till förändringar för att ytterligare förstärka roll och kompetens inom rättsbistånds- området för beredning i vanlig ordning inom berörda myndigheter och , kartlägga och öka kännedomen om biståndsfinansiering från andra möjliga finansiärer än de svenska, verksamhet lämna en delrapport om kommitténs verksamhet, , grundat på de erfarenheter man gjort av kommitténs löpande arbete, lägga ett förslag till en långsiktig lösning på organisationen vad avser utbyte av information, samråd, erfaren- hetsåtervinning, kompetensutveckling samt förslag till hur en fort- satt samrådsverksamhet skall finansieras. Kommittén skall arbeta på försök. Kommittén skall samråda med och successivt och allteftersom behov uppstår knyta till sig andra aktörer på området.