sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — sou 1999 27 d2 Detta kapitel ska, i enlighet med direktiven, belysa utvecklingen av tidsbegränsade anställningar och orsaker till utvecklingen . Statistiskt kan man endast följa utvecklingen , då arbets- kraftsundersökningarna () utvidgades till att omfatta även tids- begränsade anställningar. Det medför att vår kunskap är ganska be- gränsad i tiden. Utvecklingen mot fler tidsbegränsade anställningar är också ett tämligen nytt fenomen på den svenska arbetsmarknaden och kan i huvudsak dateras till tiden . Kapitlet inleds med ett avsnitt om den ökande flexibiliteten på arbetsmarknaden och drivkrafter för en flexibel organisation. Därefter beskrivs utvecklingen på arbetsmarknaden med tonvikt på närings- grenar. De tidsbegränsat anställda beskrivs med avseende på kön, ålder, arbetsmiljö m.m. Därefter följer en beskrivning av deras syn på flexibilitet och omställningsbenägenhet. Kapitlet avslutas med en kort analys över de tidsbegränsas möjligheter till fast anställning. Den flexibla arbetsmarknadens framväxt Arbetsmarknaden i har genomgått stora förändringar vad gäller anställningsformer, arbetsvillkor och arbetstider. Utvecklingen har gått mot nya organisationsformer, allt fler tidsbe- gränsat anställda och flexibla arbetstider. Förändringarna är drama- tiska därför att de står i så skarp kontrast till de förhållanden som rådde tidigare. strävade många företag efter att utvidga sin verk- samhet. Varje företag skulle svara för all den verksamhet som var för- knippad med att framställa en vara. Tanken var att de skulle kunna erbjuda kunder och medarbetare allt. Det ledde till stora företag med ett stort antal anställda. Detta skapade i sin tur en stor intern arbets- marknad, som i princip innebar en livslång anställning med olika kar- riärvägar och återkommande internutbildning i syfte att skapa starka band mellan anställda och arbetsgivare. Den interna utbildningen var företagsspecifik, vilket skulle förhindra utbytbarhet och konkurrens om arbetskraften mellan företag. Allt detta ledde till en organisation som inte upplevdes som tillräckligt flexibel och lyhörd gentemot för- ändringar i omvärlden. börjar synsättet att gradvis förändras. Man talar nu om avknoppning och bolagisering. Företagen skulle ägna sig åt sin huvudsakliga uppgift, kärnverksamheten, och låta andra företag sköta kringverksamheter. Den starka högkonjunktur som rådde medförde dock att omvandlingstrycket inte kom med full kraft förrän . Under lågkonjunkturen slogs många företag ut och många av dem som fanns kvar organiserade om sin verksamhet. I möjligaste mån försöker företagen koncentrera sig på sin kärnverk- samhet, dvs. sin huvudsakliga verksamhet, och köper eller hyr in kringverksamheter, s.k. outsourcing eller utkontraktering. Organisa- tionen slimmas till ett minimum, s.k. lean production, dvs. man an- vänder mindre av allt. Mindre lager, mindre material, färre anställda och mindre arbetstid för produktion. Den personal som blir kvar utgör den hårda kärnan och ingår i arbetslag med självstyrande grupper. Det nya sättet att organisera verksamheten ställer höga krav på perso- nalens flexibilitet och problemlösningsförmåga, på social kompetens, språkkunskaper m.m. för att kunna hantera de kundkontakter som styrs från arbetslagen i stället för, som tidigare, från chefer på mellannivå. Kraven på den nya kundanpassade organisationen är ·en platt (horisontell) organisation med få beslutsfattare, ·en flexibel utformning av individernas arbetsuppgifter, ·ett utvecklat nätverk i stället för en pyramid av beslutsfattare, ·koncentration på kärnkompetensen. Utöver den fasta kärnpersonalen finns en grupp personer som är anställd i mer flexibla arbetsformer såsom projektanställda, objekt- anställda m.m. Gruppens storlek varierar beroende på säsong, kon- junkturläge och skede i arbetsprocessen. För att kunna möta efterfrågan måste således arbetsstyrkan anpassas därefter.1 1 SAF, Arbete utan anställning, 1996. Av (et al)2 framgår att tre fjärde- delar av företagen har gjort betydande organisatoriska förändringar . En hög andel av dessa hade dessutom genomförts med stöd från offentliga medel, varav mellan kom från Arbetslivsfonden. Uppföljning av de förändringsarbeten, som Arbetslivsfonden har varit delaktig i, visar att en hög andel av perso- nalen därigenom har fått ökad grad av arbetsrotation, fått göra mer av planering och förberedelser i arbetet och också deltagit i uppföljning och utveckling av arbetsmetoder och arbetssätt. Genom en slimmad organisation och färre chefer på mellannivåer lyfts också en del av förutsättningarna för den interna arbetsmarknaden bort (et al). Den enskilde måste i större utsträckning än tidigare ta ansvar för sin egen kompetensutveckling. Det blir således svårare för personer med lägre utbildning att få arbete genom att arbetsgivarna i större utsträckning än tidigare söker utbildad arbets- kraft i stället för att utbilda den själv. Drivkrafter för en flexibel organisation Drivkrafter för den flexibla organisationen är krav på ökad produkti- vitet och effektivitet. Det gäller inom både den privata och den offentliga sektorn. Produktivitetsdelegationen (SOU 1991:82) anvisar ett flertal metoder för att åstadkomma en modernare och mer resurssnål arbetsorganisation. Globaliseringen av ekonomin har skapat ett internationellt beroende och ökad konkurrens från omvärlden. Den nya informationsteknologin och investerares krav på bättre avkastning har påskyndat utvecklingen med att organisera verksamheten på ett mer flexibelt och kundanpassat sätt. Politiska beslut med syfte att avreglera finansmarknaden har också bidragit till utvecklingen. Även utvecklingen av den svenska lagstiftningen har syftat till att införa en flexiblare arbetsmarknad (1994 och 1997). Behovet av en flexibel organisation sammanfattas av , , i följande punkter3: ·Hög förändringstakt ökar behovet av flexibla organisationslös- ningar. ·Den nya informationsteknologins snabbhet skapar nya möjligheter att kommunicera och samordna aktiviteter såväl inom som mellan företag. Organisationerna blir alltmer nätverk. 2 , , och , SCB Nya relationer i arbetslivet, 1998. 3 SAF, Flexibilitet i praktiken, 1992. ·När företagande blir alltmer kunskapsintensivt väljer många att koncentrera verksamhet och resurser till den egna kärnkompetensen. växer det fram specialistföretag, som engageras vid behov. ·Kostnaderna för att styra och samordna verksamheten i stora hie- rarkier har blivit allt högre. Marknadslösningar ersätter hierarkiska och administrativa lösningar. ·Kraven på högt tempo i alla processer i organisationen tillgodoses genom nätverksliknande och flödesinriktade strukturer. Den tradi- organisationen har hierarkiska system. Arbetsgivarens behov av en flexibel arbetsstyrka Den nya kundanpassade organisationen, där gamla tiders lagerupp- byggnad inte längre finns har ersatts med en just-in-time-organisa- tion. Kundernas efterfrågan varierar över tiden och det blir alltmer nödvändigt att kunna variera både antalet anställda vid arbetstoppar och att variera arbetstiden så att den passar kunden. Det som alltid har gällt för tjänsteföretag gäller nu också för många varor. Olika former av tidsbegränsade anställningar används, exempelvis vikariat, pro- jektanställning, provanställning, kallas vid behov, visstidsanställning. En ny variant av tidsbegränsad anställning representerar det avtal på långtidskontrakt, på utan rätt till fast anställning, som förhandlades fram mellan teaterförbundet och arbets- givaren. I utbyte mot överenskommelsen fick teaterförbundet igenom högre lön. En av motiveringarna till överenskommelsen var, förutom lönen, att få en mer flexibel organisation. Uppgörelsen är den första i sitt slag på den svenska arbetsmarknaden. Utöver olika former av tidsbegränsade anställningar har beman- ningsföretag vuxit fram sedan arbetsförmedlingsmonopolet avskaffades (). fanns uppskattningsvis 18 000 personer med fast eller tidsbegränsad anställning i olika bemanningsföretag, som kunde rycka in vid behov. Samordnade lösningar mellan olika företag tillämpas i . Utgångspunkten var att flera företag upplevde samma problem, nämligen att orderingången varierade kraftigt och att kunderna kom med sina order allt senare och behövde varorna allt snabbare. Företagen, ca 60 stycken, bildade tillsammans ett bolag som hyr ut personal till de företag som för tillfället är i behov av fler anställda. som är anslutna till bolaget kan utnyttja tjänsterna. Personer som är anställda i detta företag har fast anställning men arbetar flexibelt - mot olika företag. När en person inte är uthyrd utbildas han/hon på något av ägarföretagen för att bredda sin kompe- tens.4 Det finns också en tydlig tendens till att företagen använder flexibla och verksamhetsanpassade arbetstider för att möta efterfrågan. Ett sätt är att använda övertidstimmar, vilka dock i längden blir ganska kostsamma för företagen. Andra sätt är t.ex. att konjunkturanpassa arbetstiden, att hitta lokala överenskommelser eller individuella lösningar. Den konjunkturanpassade arbetstiden gör det möjligt för företag att behålla kompetensen i företaget och för den enskilde att slippa bli uppsagd. Att arbetsgivarna tillämpar flexibel arbetstid framgår av en under- sökning bland företagsledare om deras syn på flexibel förläggning av arbetstider.5 Där framkommer att sju av tio företag tillämpar flexibel förläggning av arbetstiden så att den vid behov varierar från dag till dag eller från vecka till vecka. Små företag tillämpar i högre utsträck- ning än större företag olika former av flexibel förläggning av arbets- tiden. I undersökningen drar man slutsatsen att denna skillnad sannolikt är en viktig förklaring till att man särskilt inom de större företagen skulle vilja ha betydligt mer av flexibla arbetstider. Även den offentliga verksamheten i stat, landsting och kommuner har genomgått betydande organisationsförändringar . Tekniska förändringar har fått ökad betydelse för hur verksamheter organiseras. Det gäller för kontorsarbetet såväl som för hälso- och sjukvårdsarbetet genom medicinska och teknologiska framsteg. Även för den offentliga sektorn har globaliseringen av ekonomin skapat ett internationellt beroende. Internationaliseringen gör det svå- rare för ett enskilt land att bedriva en politik som alltför mycket skiljer sig från omvärlden. De allt mer begränsade ekonomiska resurserna har lett till omprövningar av de offentliga åtagandena. Den nyliberala vågen var starkt präglad av mo- netarismen och dess tilltro till den fria marknaden. Offentlig verksam- het skulle konkurrensutsättas eller ännu hellre säljas ut till privata in- tressen. De förändringar som följde präglades av en strävan efter 4Se Kapitel 12. 5Källa SAF, 1998, Företagsledare om arbetstidsförkortning och flexibel förläggning av arbetstider. Beteckning 9070 i arkiv. 6Bygger på et al Nya relationer i arbetslivet, . decentralisering och delegering, en fokusering på effektivitet och upp- följningsbara mål. Betoningen på det sistnämnda har bidragit till att man fokuserat frågorna på hur verksamheter bedrivs, dvs. på effekti- vitet, serviceinriktning m.m. Diskussionen har också handlat om den politiska styrningen och politikens möjligheter att styra en förvaltning, där regelverken ersatts med ramar för verksamheten. Den offentliga verksamheten har således kommit att beröras av flera förändringar . Det har varit all mer krävande ekonomiska besparingskrav som kraven på en förbättrad service har ökat. Mycket tyder på att det har varit tvingande ekonomiska skäl som har avgjort förändringstakten, nivån på kostnadsbesparingarna och förändring av anställningsformer. Lagstiftningen om tidsbegränsade anställningar Före lagen om anställningsskydd 1974, den s.k. LAS, fanns inga generella rättsliga inskränkningar i arbetsgivarens rätt att anställa . Regleringen skedde i kollektivavtal, som var rättsligt bindande . lagstiftning (LAS) gav långtgående anställningsskydd för de fast anställda och då uppstod också behov av att kunna göra undantag. Man införde i lagen möjligheter att anställa , för viss säsong och för visst arbete, dvs. praktik, vikariat och arbetsuppgifter av särskild beskaffenhet, exempelvis expert- kunskap eller projekt . lagstiftning tillåts två andra former av tidsbegränsade anställningar , nämligen provanställning och anställning för arbetsanhopning (högst 6 månader av ). lagstiftning Den tillåtna anställningstiden för visstids- anställning förlängdes från av . Provanställning tilläts i stället för som tidigare . lagstiftning Reglerna om visstidsanställning och prov- anställning återställdes till tidigare gällande regler, dvs. , den s.k. återställaren. Förändringarna trädde 1995. ·det blev tillåtet i LAS att ingå lokala avtal om tidsbegränsade anställningar, ·det infördes en ny anställningsform, överenskommen visstids- anställning. Den tillåtna anställningstiden för visstidsanställ- ning förlängs från av . Jämfört med lag är anställningsformen mycket mer liberal eftersom arbetsgivaren inte behöver ange något skäl för att välja den anställningsformen, ·det infördes en bortre gräns för vikariatsanställningar. Denna regel kommer inte att få effekt förrän . Tidsbegränsade anställningar är inget nytt fenomen utan har funnits . Framför allt är säsongarbete och behovsanställningar gamla anställningsformer. Statistiskt kan man dock endast följa utvecklingen , då arbetskraftsundersökningarna () utvidgades till att omfatta även tidsbegränsade anställningar. ökade antalet anställda . Det starka konjunkturläget och den brist på arbetskraft som rådde inom flertalet sektorer kan vara en bidragande orsak till att det var de fasta anställningarna som ökade medan antalet tidsbegrän- sade minskade. En halv miljon jobbar flexibelt 1990-talets dramatiska nedgång på arbetsmarknaden medförde en kraftig minskning av antalet sysselsatta och hög arbetslöshet. Det är de fasta anställningarna som har minskat medan antalet tidsbegränsat anställda har ökat. , 1987- 1997, har antalet fast anställda minskat med 450 , medan antalet tids- begränsat anställda har ökat med 40 000, eller . hade drygt en halv miljon människor en tidsbegränsad anställning medan tre miljoner hade en fast anställning. Tabell 9.1 Antal fast respektive tidsbegränsat anställda fördelade på kön och totalt, 1997 jämfört med . -12,4 -13,9 -13,2 Den förbättring av konjunkturen som skedde resulterade inte i någon generell sysselsättningsökning utom för antalet tids- begränsat anställda där det skedde en märkbar ökning, , jämfört med året innan. För männen rörde det sig om en ökning och för kvinnorna . För männens del är det särskilt tydligt att antalet tidsbegränsat anställda har ökat successivt när antalet fast anställda har minskat, men aldrig så mycket som . ser vi återigen samma utveckling, tidsbegränsat anställda ökar och antalet fast anställda minskar. Utvecklingen visar en fortsatt ökning av antalet tidsbegränsat anställning men också en viss ökning av antalet fast anställda. Fast och tidsbegränsat anställda, 100-tal. Den största procentuella ökningen gällde provanställ- ningar för både män och kvinnor samt projektanställningar, särskilt för män. En tredjedel av ökningen gällde pro- jektanställningar, en fjärdedel behovsanställning och närmare en femtedel provanställningar. var det främst projekt- och behovsanställningar som ökade. Behovsanställningarna svarade för hälften av ökningen. Det är svårt att säga vilken betydelse de föränd- ringar i lagstiftningen som reglerar visstidsanställningar (1994 och 1997) har haft för ökningen av antalet tidsbegränsade anställningar och i vad mån ökningen beror på en konjunkturuppgång. Möjligen har den ökade möjligheten till längre visstidsanställningar bidragit till en snabbare ökning. Ett tydligt inslag i antalet nyanställningar är att den övervägande delen av dessa är tillfälliga jobb. gjordes drygt 950 000 nyanställningar, en ökning med 160 000 jämfört med föregående år. 7 Enligt SCB:s företagsbaserade sysselsättningsstatistik svarade de tids- begränsade anställningarna för av alla nyanställningar i 7 AMS Utredningsenhet 90-talets arbetsmarknad, URA 1998:5. Motsvarande andel var . Den osäkerhet som rådde om konjunkturuppgångens varaktighet kan vara en förklaring till att nyanställningarna i huvudsak utgjordes av tidsbegränsade anställningar. Valet mellan att erbjuda fast eller tids- begränsad anställning kan också påverkas av tillgången på arbets- sökande, dvs. Den vanligaste formen av tidsbegränsad anställning är fortfarande vikariat även om andelen har minskat (figur 9.2). var närmare hälften av alla tidsbegränsade anställningar ett vikariat jämfört med endast en tredjedel . Den näst vanligaste är kallas vid behov, , tätt följd av objekts-/projektanställning, . Fördelning på olika typer av tidsbegränsade anställningar årsmedeltal 1997 8 och korta jobb, Arbetsmarknad och Arbetsliv 1995:2. Tabell 9.2 nedan visar utvecklingen av respektive grupps andel av de tidsbegränsat anställda . Ökningen är ca 55 000 personer, eller . Andel tidsbegränsat anställda fördelade efter anställ- ningsform samt totalt antal, 100-tal. Behovsanställda och projektanställda ökar mest Om man från gruppen tidsbegränsat anställda exkluderar de arbets- marknadspolitiska åtgärderna, som ju beror på politiska beslut, ökar antalet tidsbegränsat anställda med nära 80 000 personer , dvs. De behovsanställda svarar för 75 000, eller , av denna ökning. Det har skett en förskjutning mellan olika typer av tidsbegränsade arbetsformer. Den största förändringen är att antalet behovsanställda och projektanställda har ökat kraftigt . var 100 000 personer behovsanställda jämfört med drygt 25 000 personer . Projektanställning omfattade 64 000 personer och är nu med 93 000 personer nästan lika stor som antalet behovsanställda. har vikariaten minskat med drygt 40 000 personer och uppgick till 168 000 . Minskningen påverkas bland annat av mindre sjukfrånvaro på grund av förändringar i sjuk- försäkringslagen men också av att totala antalet sysselsatta har mins- kat. Kvinnorna dominerar inom vikariat och behovsanställningar. Det går 2,7 kvinnor per man inom vikariat och 1,9 inom behovsanställ- ningar. Antal kvinnor per man har minskat successivt inom båda dessa grupper. Intressant är att projektanställning, som domineras av män, tycks dra fler kvinnor till sig nu än . 1987 fanns det 0,3 kvinnor per man och 1997 hade antalet ökat till 0,8. 9.3Omfattning och utveckling inom olika näringsgrenar Hotell och restaurang, hemtjänst och turism dominerar Det finns anledning att tro att vissa näringar mer eller mindre är upp- byggda på olika typer av tidsbegränsade anställningar men också att förändringar i arbetsformerna ökar mer inom vissa näringar än andra och att detta i sin tur leder till mer segregerade delarbetsmarknader. Andel tidsbegränsat anställda av samtliga anställda för- delat på näringsgrenar samt näringens storlek i förhållande till samt- liga tidsbegränsat anställda 1997. Personl., kultur, renhålln. 21,1, Personl., kultur, renhålln. Vård och omsorg är den största sektorn när det gäller tidsbegrän- sade anställningar. av alla tidsbegränsade anställningar finns i denna sektor och omkring en femtedel av de anställda har en tidsbegränsad anställning. Störst andel finns inom service och hem- tjänst för äldre där har en tidsbegränsad anställning, inom förskola och barnomsorg har och inom hälso- och sjukvård en tidsbegränsad anställning. Tidsbegränsat anställda fördelade efter typ av anställning och näringsgren. Personl., kultur, renhålln. Vikariat är den vanligaste formen av tidsbegränsad anställning men har minskat något i betydelse för att ersättas av behovsanställningar. var av de tidsbegränsade anställningarna vikariat och behovsanställningar. hade andelen för- ändrats till och detta trots att det totala antalet tidsbegränsat anställda låg på samma nivå. av de tidsbegränsade anställningarna inom vård- och omsorg innehas av kvinnor. Den näst största näringsgrenen är Handel och kommunikationer med 86 000 tidsbegränsat anställda, varav 55 000 inom handeln. An- talet anställda har minskat kontinuerligt . Jämfört är antalet anställda drygt 100 000 färre. Minskningen har mötts med en ökad grad av tidsbegränsade anställningar, men inte alls i motsvarande omfattning som de förlorade fasta anställningarna. SOU 1999:27 Tidsbegränsade anställningar 193 delen tidsbegränsat anställda var jämfört med . Ökningen inom handeln har framför allt gällt varuhus och specialbutiker. Liksom inom vård- och omsorgssektorn dominerar vikariat och behovsanställningar. Vikariaten har dock aldrig haft samma omfattning som inom vårdsektorn medan däremot behovsanställningar har varierat på mellan . Provanställningarna har ökat i betydelse och svarar för nära en tredjedel av alla provanställningar i landet. Feriearbete ligger på ungefär oförändrade , men är tillsammans med vård och omsorg de största mot- tagarna av bl.a. feriesökande ungdomar. av de säsong- arbeten som förekommer i landet ligger inom denna sektor, före- trädesvis inom området kommunikationer. De tidsbegränsade anställ- ningarna är jämnt fördelade mellan kvinnor och män, men med en övervikt för kvinnor inom vikariat och feriearbete. En annan mycket stor näringsgren är Personliga och kulturella tjänster, renhållning, med 64 000 tidsbegränsat anställda, varav 29 000 inom Hotell- och restaurang och 23 000 inom rekreation, kultur och sport. Det är en näringsgren där det totala antalet anställda har ökat med 11 000 . Det har skett genom att antalet fast anställda har minskat med 5 000 personer och antalet tidsbegränsat anställda har ökat med 16 000. Denna omfördelning har medfört att andelen med en tidsbegränsad anställning är uppe i och det är en andel som endast är jämförbar med jord- och skogsnäringen. Denna näringsgren är den tredje största vad gäller tidsbegränsade anställningar i förhållande till antalet anställda. Det finns ingen verk- samhet som har så stor omfattning av andelen tidsbegränsade arbeten som hotell och restaurang, där hade en tidsbegränsad anställning , en ökning jämfört med . Kvinnorna dominerar näringen och svarar för av de tidsbegränsat anställda. Den vanligaste tidsbegränsade arbetsformen är behovsanställning, som svarar för . Därefter följer objekts-/projektanställning och vikariat och säsongarbete med vardera . Eftersom turistnäringen tillhör denna näringsgren är det inte förvånande att av allt säsongarbete finns här. Det är den bransch som sysselsätter flest säsongarbetande. Inom tillverkningsindustrin har antalet tidsbegränsade anställningar ökat , även om antalet är blygsamt, drygt 7 000 om man jämför med 1987. Jämfört med de fasta anställningarna, som minskat kraftigt i antal, kan man ändå påstå att de anställningsökningar som vi ser sker inom de tidsbegränsade anställningarnas ram. Största andelen tidsbegränsade jobb inom denna näringsgren finns inom livsmedelsindustrin, , och den grafiska industrin . Den största andelen tidsbegränsade anställningar utgörs av vikariat (), projektanställning (). Andelen provanställ- ningarna har ökat från . Även behovsanställningarna har ökat. Näringsgrenen är klart mansdominerad och det är endast behovsanställningarna som fördelas jämnt mellan könen. Den finansiella verksamheten, företagstjänster är den enda näringsgren där såväl fast anställda som tidsbegränsat anställda har ökat . Antalet tidsbegränsat anställda uppgår drygt 46 000 personer och omfattar bankverksamhet (4 500), fastighetsbolag (7 400), datakonsulter (3 400), uthyrningsfirmor m.fl. Den största andelen tidsbegränsade anställningar utgörs av pro- jektanställningar, som berör . Därefter finns en relativt stor andel vikariat, , behovsanställningar och provanställningar,. Jämfört med 1993 har det skett en för- skjutning från en hög andel vikariat till en högre andel provanställ- ningar och behovsanställningar. Kvinnorna dominerar andelen tidsbe- gränsat anställda inom bank- och försäkringsverksamheten medan männen dominerar bland datakonsulter.