sou · GNB375d4 · 2000-01-01 00:00:00 — Landskapet bakom är öppet. Strandlinjen ligger ca 50 m bakom verken. Ett ensamt verk står fritt bakom båglinjen och stör helheten. ha två anläggningar i stället för en. Denna båge står i ett läge där själva kusten/stranden är landskapsrummets tydligaste riktnings- givare. Tydliga rumsgränser förekommer inte som skulle kunna ge annan ledning för en grup- ps organisering i rummet. Kappel på , . Bågen fortsätter till vänster utanför bilden. En bestämd form, oval, som dock ej uppfattas på håll Utmed konstruerade fördämningsvallar i är det vanligt med vindkraftverk. De förekommer ofta som båge, men även andra regelbundna formationer framför allt raka linjer är vanligt. Grundtypen är i allmänhet 1(Helt öppen slätt), och landskapselementen som kan ge storleksjämförelser är få. Detta landskap tål höga verk. och vindkraftverkslinjen som en sammanhängande bågform känns självklar här. En rak linje hade varit svår att infoga, möjligen som linje vinkelrätt mot stranden. En rad vindkraftverk utmed en Holländsk polder (grundtyp 1). (Blixten har slagit ned i ett av verken som har fått en bruten vinge) . Regelbunden grupp (£12 VKA) Om flera vindkraftverk placeras i ett entydigt mönster uppnås orientering och fattbarhet. Det kan t.ex. åstadkommas med att ställa två linjer parallellt med t.ex. 5-7 verk i var rad. Vi har i denna studie valt att enheter på upp till 12 vindkraftverk definieras som en grupp. Vid fler eller längre rader blir bilden mer komplicerad. Fler än 12 vindkraftverk definierar vi park (se vindpark och gitter- park nedan). Ju färre vindkraftverk i en grupp desto större estetiska fördelar synes uppnås med regel- bunden formation. Vid många vindkraftverk syns regelbundenheten sämre. Vid E6, öster om (grundtyp 2) har uppförts en grupp av 10 vindkraftverk i strikt regelbunden form; två parallella rader, 6 + 4. De står tätt med endast fyra turbindiametrars avstånd. Från början utreddes att forma gruppen som en triangel med 4 + 3 + 2 + 1 verk i varje rad. Genomförd gruppering - se fotot nedan Sannolikt hade den först planerade grupperingstypen i triangel ej upplevts lika ordnad som den nu genomförda. Bilden nedan: Regelbunden grupp utanför , 200 m från motorvägen Denna grupp av parallella rader tvärs mot kustlinjen står på norra (grundtyp 1). Få rumsbildande element finns. Rummets yta, strandängar med kalkstengärdsgårdar och markvä- gar, är det som påtagligast ger platsen identitet och struktur. De strukturbildande elementen löper parallellt och vinkelrätt mot kustlinjen. Regelbunden grupp nära på norra Vindkraftverken följer här markägogränser vilket ger en tydlig förankring i närlandskapet. Eventuellt hade en lokalisering parallellt med kustlinjen, som är rummets riktningsgivare, fungerat lika bra. 1983 utredde möjligheten att skaffa lokaliseringstillstånd på Sydöstra för en grupp av stora vindkraftverk (motsvarande Maglarpsanläggningen, 3 MW). Då togs nedanstående illustration fram. Trots att vindkraftverken ej står i helt räta rader, kan gruppen ändå betecknas som regelbunden. Vindkraftverken planerades med sju turbindiametrars avstånd. Försöksplanering 1983 för en grupp, 5 + 5 i två rader parallellt med strandlinjen () Oregelbunden grupp (£12 VKA) Upp till tolv vindkraftverkt i en enhet, men oregelbun- den formation, utan tydlig struktur benämner vi fri grupp. Ofta är det p.g.a. bebyggelse, svårt att hitta bestämda vindkraftverkslägen för regelbundet mönster. observationer som projektgruppen gjort av en lång rad stora grupper i och har givit att regelbundenheten är viktigare ju färre vind- kraftverken är i en grupp. Vid på norr om står 10 st vindkraftverk i skärgård/flikig kust (grundtyp 9), Nära tätort (grundtyp 11). 6 st i rad, resten i grupp. Det är ett storskaligt land- skap. Vindkraftverken passar i helheten av den industriellt präglade miljön. I detta oregel- bundna, storskaliga landskap utan raka linjeelement känns den fria grupperingen naturlig. Eftersom landskapets strukturerande element är oregelbunden hällmark är man här inte så bunden av att ge gruppen en bestämd struktur. Därmed ej sagt att inte ytterligare kvaliteteter skulle ha kunnat tillförts om gruppen hade fått en bestämd entydig struktur. Markanvändningen karaktäriseras av olika verksamheter Gitterpark (>12 VKA), flera parallella linjer När många vindkraftverk ställs i flera rader parallellt bildar de en struktur man kan kalla gitter. (Raster är också ett vanligt begrepp.) Närstående vindkraftverks inbördes formation bildar då en kvadrat, rektangel eller trehörning om de står i förband. När man betraktar en gitterperk från olika håll upplever man rader även från diagonalvinkel och andra vinklar. Det ger en struktur och ord- ning som gör att man läser samman alla verk till en anläggning. Detta fungerar bäst i öppet landskap Utanför fabrik på på står en stora demonstrationsanläggning i regel- bundet gittermönster (grundtyp 1). Det är en extrem, men intressant grupp som studieobjekt. Den består av 100 st 70-225 kW vindkraftverk med endast 20 m tornhöjd. Den extremt låga tornhöjden beror på att vindparken ligger under ett inflygningsstråk för en flygplats. Läget alldeles invid kusten gör att vindarna i de berörda höjdlagren inte hunnit störas på så hög Därför kan en lägre tornhöjd än normalt vara ekonomiskt optimalt i kustlägen. (En kuriosa är att energiproduktionen från dessa hundra vindkraftverk kan uppnås med 6-7 st av de största vindkraftverkstyper som byggs .) Trots att verken är mycket små medför en så stor grupp i bestämd formation att gruppens inre struktur dominerar intrycket i närskalan och landskapets egen struktur med rumsgränser och strukturerande brukningsmönster blir av underordnad betydelse för orienteringen. På håll syns dock gitterformen knappast. En grupp i gitterformation utanför vindkraftsfabrik på med låga aggregat,20m Oregelbunden vindkraftspark (>12 VKA) När mängden vindkraftverk i en enhet är rela- tivt stor upplevs gittereffekten inte så tydligt på håll. Då kan en fri gruppering där varje verk mer individuellt anpassar sig till land- skapselement och markanvändningens struktur vara att föredra. observationer av arbetsgruppen har givit vid handen att regelbundenheten blir mindre viktig ju fler vindkraftverk, mer än ca 20, det är i en enhet. Lokaliseringsmönstret suddas ut och vindkraftverken flyter ihop som i en fri grupp. Vid den tyska står denna fritt grupperade vindkraftpark (grundtyp 1). Trots den fria grupperingen ger inte gruppen påtagligt stor komplexitet och rörighet åt landskapsbilden. Det beror till stor del på att vindkraftverken har givits en design med hög helhet och låg kom- plexitet. Maskinhuset har rundad form i dimensioner som motsvarar tornets. Mötet mellan torn och maskinhus är smäckert. Färgen är enhetlig och mild. Mötet med marken är också enhetligt. Alla verk står i betesmark. Bassen, en fritt grupperad vindpark vid . Stor helhet tack vare vind- kraftverkens sammanhållna design. Vindkraftverk på ett annat avsnitt av Här ligger grupperna tätt och verken är av olika typ. Det ger hög komplexitet. Intrycket blir rörigt. Så här stora vindparker präglar helt landskapsrummet och bildar ett distrikt (jämför med ) av vindkraft. på präglas också av hög komplexitet och låg helhet på grund av stor varia- tion i aggregattyper. fick tidigt karaktär av försöksfält. Nya anläggningar har kom- mit till efterhand. Tekniska försök präglar intrycket mer än gestaltningsmässiga experiment