sou · GNB395 · 2000-01-01 00:00:00 — Men om man som ett räkneexempel antar att debitering sker en gång per kvartal, att ett avskaffande av preliminärdebiteringen skulle omfatta de hushåll som har elvärme, samt att alla typer av avgifter bör räknas med (och inte bara, som i , den rörliga delen av nätavgif- ten), så torde ränteeffekten totalt uppgå till ca per år7. Det bör dock poängteras att eftersom de bortfallna ränteintäkterna för företagen kan antas ge upphov till motsvarande räntetillskott för kunderna blir effekten samhällsekonomiskt sett neutral. Om dessutom elhandelsbolagen kompenserar sig via sina priser och nätföretagen, som i , ges rätt att kompensera sig via nättarifferna, så blir även den privatekonomiska effekten neutral för den enskilde kunden. 3.4.2Kravet på grafisk presentation av elförbrukningen Som framgått har man i parallellt med avskaffandet av prelimi- närdebiteringen även infört ett krav på att elräkningen skall illustrera elförbrukningen på ett grafiskt sätt. Detta mot bakgrund av att reformens syfte är att spara energi, och att den bästa effekten i detta avseende antas uppnås om åtgärderna faktisk förbrukning och grafisk presentation kombineras. De norska företagen ges dock ingen kompensation för eventuella kostnader till följd av kravet på att fakturan skall göras grafiskt tydligare, eftersom detta anses vara en del av den normala verksamheten. Om ett eventuellt avskaffande av preliminärdebiteringen även i Sve- rige skulle ha som syfte att spara energi förefaller det rimligt att elräk- ningar baserade på faktisk förbrukning borde kombineras med grafisk presentation av elförbrukningen. En sådan åtgärd skulle innebära ökade kostnader, som bör beaktas i övervägandena. Hur stora kostnader den grafiska presentationen skulle medföra saknar utredningen dock underlag för att bedöma. 7 Hushåll med elvärme torde förbruka ca inklusive hushållsel. Räntan antas vara . För enkelhets skull baseras räkneexemplet på det totala elpriset, inkl. elskatt och moms, vilket möjligen är oegentligt. Priset har satts till /kWh. Utförligare uppgifter om elförbrukning, priser m.m. framgår av avsnitt 3.5.2. Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? 3.4.3Uppskattning av kostnader för fler avläsningar Ett system där elkunderna i efterhand faktureras för faktisk förbrukning skulle förutsätta att elförbrukningen avläses med tätare intervall än vad som sker för det stora flertalet elanvändare. I princip finns tre tänkbara metoder för att utföra tätare avläsningar: ·genom självavläsning utförd av elanvändaren, ·genom avläsning utförd på plats av nätföretaget eller någon annan på dess uppdrag, eller ·genom fjärravläsning utförd av nätföretaget eller någon annan på dess uppdrag. Med fjärravläsning avses i det här sammanhanget system som bygger på att elanvändarens vanliga elmätare kompletteras med (eller byts mot) en terminal som via t.ex. el- eller telenätet kan kommunicera med en centralt placerad dator, och på så vis tappas av på information om elförbrukningen. Informationen kan därvid avse elförbrukningen , som krävts vid byte av elleverantör, eller med annat tidsintervall, t.ex. . Genom dessa fjärravläsningssystem ska- pas en kommunikationskanal till elanvändarna som också kan användas för andra ändamål än att läsa av elförbrukningen, t.ex. kan de utnyttjas för olika larm- och övervakningstjänster. Systemen ger också nätföre- tagen information som underlättar en effektivisering av nätdriften. Förutsättningarna för de olika avläsningsmetoderna är givetvis i många avseenden olikartade. Till exempel är självavläsning och, i viss mån, avläsning utförd av nätföretaget metoder som torde vara enkla att införa, medan däremot fjärravläsningssystem kräver omfat- tande installationer. Å andra sidan ger fjärravläsningssystem hög till- förlitlighet vad gäller insamling av mätvärden och värdenas korrekthet när systemet väl är i drift, medan i synnerhet självavläsning är en mindre tillförlitlig metod, eftersom vissa elanvändare torde ha svårt att läsa av själva och/eller lämnar felaktiga uppgifter. Även i kostnadshänseende finns skillnader mellan de olika metoderna. Vilken metod som ger lägst kostnader är dock inte givet. Som nedanstående genomgång visar påverkas nämligen kostnadsjämförelsen till viss del av hur ofta avläsning skall ske. har inte närmare analyserat vad självavläsning skulle kosta i , utan utgår ifrån att de antaganden och beräkningar som gjorts i i huvudsak är överförbara till svenska förhållanden. 62 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? Visserligen skulle självavläsning möjligen vara svårare att genomföra i stor skala i , eftersom svenska lägenhetsinnehavare mindre ofta än norska torde ha sina elmätare lättåtkomligt placerade i lägenheten. Men om å andra sidan ett eventuellt avskaffande av preli- minärdebiteringen, liksom i , i första hand skulle avse elupp- värmda bostäder, vilka oftast är småhus, torde denna omständighet ha mindre betydelse. Sammantaget antar utredningen därför att kostnaden för självavläs- ning motsvarar det belopp de norska nätföretagen äger rätt att kompen- sera sig med, dvs. i svensk valuta ca per kund och avläsning. Kostnad för avläsning utförd på plats av nätföretaget Om nätföretagen utför avläsningar med tätare intervall torde kostnaden per avläsning bli densamma som kostnaden för dagens årliga, avläsning av elmätarna. För att få en uppfattning om bl.a. denna kostnad har LEKO-utred- ningen i en särskild enkät ställt vissa frågor kring kostnader för mätar- avläsning till ett tjugotal lokala nätföretag (se tabell 6 nedan). Företagen har valts så att de svarande representerar såväl stora som små företag, och såväl tätorts- som landsbygds-/glesbygdsnät. Nätföretagens kostnader för årlig avläsning, inklusive arbets- tid, resor, inmatning i datasystemet, etc. Bygger på svar från 17 lokala nätföretag Med hänsyn taget till hur många hushåll som totalt finns i respektive bostadstyp torde den vägda genomsnittskostnaden grovt sett ligga på ca per kund och avläsning8. 8 Varför de av företagen angivna kostnaderna varierar så pass kraftigt går inte att utläsa av enkätsvaren. Storleken på variationen talar dock för att man bör betrakta tabellens siffror med viss försiktighet. Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? Kostnad för avläsning med hjälp av fjärravläsningssystem Mot bakgrund av att det krävts timmätning för att kunna byta el- leverantör har diskussionen kring fjärravläsningssystem handlat om timbaserade system i första hand. Enligt Elleverantörers och Svenska Kraftverksföreningens gemensamma utredning om schablonavräkning upp- går hanteringskostnaderna vid timmätning (för timmätare, terminaler, insamlingsutrustning och timmätvärden) till per kund och år. En förklaring till kostnadernas storlek är att installa- tionerna av timmätare i allmänhet inte skett på ett storskaligt och ratio- nellt sätt. En annan förklaring är att det i den stora mängd timvärden som slussas i avräkningssystemet ofta uppstår fel när värdena kommu- niceras från de lokala nätföretagen och vidare uppåt, och att stora re- surser därför åtgår för rättelser. De rättelsekostnader som nämns i föregående stycke undviks ifall syftet med mätvärdesinsamlingen i första hand är att bilda underlag för fakturor baserade på faktisk förbrukning. I detta fall kommuniceras nämligen inte värdena vidare uppåt i avräkningssystemet från det lokala nätföretaget. blir också antalet mätvärden som skall hanteras avsevärt mindre, eftersom nätföretaget endast behöver mäta den ackumulerade förbrukningen för den period faktureringen omfattar, t.ex. . Sammantaget blir kostnaderna för den fjärravläsning som är aktuell i det här sammanhanget väsentligt lägre än vid timmätning. Sålunda visar de kontakter haft med samt några av de större mätartillverkarna att den totala kost- naden (inkl. kapital, drift och underhåll) torde ligga på ca 200–250 kro- nor per kund och år, förutsatt att installationen sker storskaligt. Beloppet 200–per kund och år uppges inte påverkas av om avläsning sker t.ex. en gång varannan eller en gång . För att jämföra de olika metodernas kostnader har utredningen sökt uppskatta de totala årskostnaderna vid ett avskaffande av preliminärde- biteringen respektive vilka merkostnader metoderna i sådant fall skulle medföra jämfört med dagens situation, då en årlig avläsning sker av nätföretaget. Jämförelsen redovisas nedan i tabell 7. För förståelsen av tabellen kan sägas att även om de tillkommande avläsningarna skedde med självavläsning torde alltjämt en årlig avläs- ning behöva ske manuellt av nätföretaget, vilken att döma av LEKO- 64 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? utredningens enkätundersökning i genomsnitt kostar /kund (se tabellkolumnen självavläsning totalkostnad). Om däremot fjärravläs- ningssystem installeras bortfaller behovet av den årliga avläs- ningen (se tabellkolumnen fjärravläsning merkostnad). Total årskostnad respektive merkostnad jämfört med för olika avläsningsmetoder och -intervall (kr/kund) 3 * 15 + 60 3 * 15 = 45 4 * 60 = 3 * 60 = (200–250) - 60 = 140–190 5 * 15 + 60 5 * 15 = 75 6 * 60 = 5 * 60 = (200–250) - 60 = 140–190 11 * 15 + 11 * 15 = 12 * 60 = 11*60 = (200–250) - 60 = 140–190 Det bör betonas att kostnadsuppskattningarna i tabell 7 är behäftade med osäkerhet. Men tabellen pekar ändå på vissa intressanta slutsatser: ·Självavläsning framstår som klart billigast, även upp till relativt många avläsningar . Det bör dock upprepas att denna metod kan vara svår att använda för vissa kunder och i vissa typer av bo- städer (framför allt lägenheter). ·Om ett avskaffande av preliminärdebiteringen exempelvis skulle bygga på fyra avläsningar , dvs. kvartalsvis fakturering, så kan detta antas medföra merkostnader för ytterligare avläsningar om per kund och år, även om självavläsning utnyttjas. Till detta torde dock tillkomma ytterligare kostnader, t.ex. för att framställa grafiskt, tydligare fakturor, om krav ställs på detta9. ·Redan ett fåtal ytterligare avläsningar torde medföra att ma- nuell avläsning av nätbolaget inte är en konkurrenskraftig metod. ·Fjärravläsningssystemens kostnader är oberoende av antal avläs- ningar (åtminstone med de intervall som här diskuteras). Härmed blir denna metod alltmer konkurrenskraftig ju fler avläsningar som görs, och jämfört med att göra ytterligare avläsningar framstår den ganska snabbt som lönsam. 9 Däremot kan ränteeffekten antas bli både samhälls- och privatekonomiskt neutral. Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? 3.5Vad skulle uppnås om preliminärdebiteringen avskaffades? Ett avskaffande av preliminärdebiteringen genom tätare mätperioder torde främst medföra tre typer av fördelar: ·att kvaliteten i schablonberäkningen kan förbättras, ·att kunden vid varje räkningstillfälle endast betalar för den el han faktiskt förbrukat, samt ·att en ökad uppmärksamhet på den egna elförbrukningen kan öka kundens benägenhet att spara energi. Redan inledningsvis bör framhållas att saknar un- derlag för att säkert avgöra storleken av dessa fördelar, och att utred- ningen därmed heller inte kan bedöma om fördelarna överstiger de kostnader som (i enlighet med vad som sagts i avsnitt 3.4) ofrånkomligen uppstår om preliminärdebiteringen avskaffas. De norska erfarenheterna talar för att de största vinsterna med att avskaffa preliminärdebiteringen finns att hämta på energisparsidan10. Mot bakgrund av detta ägnas huvuddelen av avsnittet (se vidare 3.5.2) åt att söka uppskatta hur stor energibesparing ett avskaffande av preli- minärdebiteringen kan antas medföra i . Om de övriga fördelarna kan dock kort sägas följande. Att kvaliteten i schablonberäkningen påverkas av hur ofta insamlingen av mätvärden sker framgår av Svenska kraftnäts och från arbetet med att ta fram en modell för schablonberäkning11. Enligt myndigheterna skulle en tätare mätvärdesinsamling (då den för konsumenter sker en gång i normalfallet) medföra större nog- grannhet både för elkunderna som kollektiv och för övriga aktörer som berörs av avräkningen. I rapporten gör dock myndigheterna inga försök att kvantifiera hur pass mycket bättre avräkningen skulle bli om mätvärdesinsamlingen skedde oftare än en gång , varför har svårt att uppskatta värdet på denna fördel. kan dock denna fördel knappast korrekt värderas förrän den schablonberäkning som införs den 10Det bör dock poängteras att syftet med den norska reformen helt tycks vara att spara energi, varför vi inte säkert kan säga om man i åsätter de öv- riga fördelar som här nämns något värde. 11Schablonavräkning – förslag till modell. 66 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? (baserat på en årlig mätaravläsning) varit i drift . Att ett avskaffande av preliminärdebiteringen skulle innebära att kunden vid varje räkningstillfälle endast betalar för den el han faktiskt förbrukat är det argument som, i olika varianter, i första hand förts fram när preliminärdebiteringen kritiserats i massmedia. Därvid har också lyfts fram enstaka fall där enskilda kunder drabbats av mycket stora efterkrav när preliminärdebiteringen i efterhand korrigerats. Såvitt utredningen kan bedöma har de fall som speglats i media till stor del uppkommit genom att regelverket tidigare inte reglerade inter- vallet mellan två mätaravläsningar, varför avläsning kunde ske mera sällan än en gång . Genom att regelverket skärptes finns dock inte längre denna möjlighet. Härmed torde risken för att en situation med stora efterkrav skall uppkomma avsevärt ha reducerats. Det finns därför knappast skäl att utifrån de fall som lyfts fram av massmedia anta att varje enskild elanvändare skulle anse att värdet av en faktura baserad på faktisk förbrukning är större än de kostnader som ett ökat antal mätaravläsningar ofrånkomligen medför12. Som framgått har man i valt att öka antalet mätaravläsningar för hushåll med en elförbrukning som överstiger 8 000 kWh/år. Avsikten med reformen är att fakturor som dels baseras på den faktiska förbruk- ningen, dels på ett tydligt, grafiskt sätt illustrerar elförbrukningen skall göra kunden mer uppmärksam på sin förbrukning, vilket antas öka be- nägenheten att spara energi. I förväntas dessa åtgärder leda till att hushållen minskar sin elförbrukning . Sannolikt skulle motsvarande åtgärder leda till en energibesparing även i . Enligt mening kan dock sparpo- tentialen antas bli mindre i än i , av framför allt två skäl. Det ena är att andelen eluppvärmda bostäder är långt mindre i än i (av svenska hushåll har elvärme, att jämföra i ). Det andra skälet som talar för att sparpotentialen kan vara mindre i är att de svenska elpriserna är klart högre än de norska. Således betalar ett svenskt hushåll med elvärme totalt ca /kWh (inkl. nät, 12 Visst stöd för att kundernas betalningsvilja är relativt låg ges av det tidigare refererade Helsingborgsförsöket. Utredningen har dock inte haft möjlighet att undersöka vilket värde den enskilde kunden åsätter nyttan av en faktura base- rad på faktisk förbrukning. Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? kraft och olika skatter), medan ett norskt hushåll, överfört till svensk valuta, totalt betalar ca /kWh. De högre svenska elpriserna kan innebära att svenska hushåll med elvärme i högre grad än norska hushåll sökt effektivisera sin elanvändning, t.ex. genom att via tidstariff styra elförbrukningen till lågpristid eller genom att installera värmepump. Hur stor sparpotential som finns är svårt att säga. Någon tydlig indi- kation ges heller inte av de i avsnitt 3.3 refererade svenska försöken med att förbättra elräkningens information. Således visade försöken i respektive , vilka byggde på utvecklad förbrukningsstatistik men fortsatt preliminärdebitering, på en relativt kraftig (, låt vara att försöksgruppen hämtades ur energibolagets personal) respektive en mindre () energibesparingseffekt. Däremot visade Helsingsborgsförsöket, som byggde på utvecklad förbruknings- statistik och i vissa fall fakturor baserade på faktisk förbrukning, inte på någon statistiskt säkerställd besparingseffekt. För att kunna korrekt bedöma vilken energisparpotential som finns vid ett avskaffande av preliminärdebiteringen krävs sannolikt, liksom för övrigt skedde innan reformen genomfördes i , att man genomför ytterligare försök med fakturor baserade på faktisk förbrukning inom ett avgränsat geografiskt område. Mot bakgrund av de norska erfarenheterna torde därvid också finnas skäl att analysera betydelsen av att på elräkningen illustrera elförbrukningen grafiskt. För att ändå ge en bild av energisparpotentialens möjliga storlek uppskattas denna med hjälp av ett räkneexempel i tabell 8 nedan. Mot bakgrund av vad som sagts har följande antaganden gjorts för räkneexemplet: ·Sparpotentialen torde finnas i den el som används för uppvärmning av bostäder. Att döma av uppgifter som redovisas i prop. 1996/97:84 respektive i underlagsbilaga 10 till betänkande Omställning av energisystemet (SOU 1995:140) är ca 700 000 småhus respektive ca 200 000 lägenheter eluppvärmda. Tillsammans förbrukar de ca /år för uppvärmningsändamål. ·Med hänsyn bl.a. till högre elpriser är det inte osannolikt att svenska hushåll i högre grad än norska redan sökt effektivisera sin elanvändning. Av detta skäl kan antas att sparpotentialen i svenska, eluppvärmda bostäder är mindre än i motsvarande norska (i exemplet räknar utredningen därför med sparalternativen respektive ). 68 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? ·Vid en minskad elförbrukning är det åtminstone på kort sikt endast den rörliga delen av det totala elpriset som går att påverka. Att döma av sammanställning av nät- och elhandelspriser per är det genomsnittliga totala elpriset per kWh för en villavärmekund. Utifrån myndighetens sammanställ- ning har för räkneexemplet den genomsnittliga rörliga delen av totalpriset beräknats enligt följande; el: , nät: , elskatt: , samt moms: , dvs. 25 procents pålägg på det totala rörliga beloppet per kWh. Totalt uppgår den rörliga delen av det totala elpriset för en villakund med elvärme härmed till ca /kWh, vilket används i exemplet13. ·Även om utgiften för det enskilda hushållet härmed minskar med för varje sparad kWh, så bör beräkningen av samhällets totala energisparpotential inte inkludera elskatt och moms (vilka utgör ca 27 av de /kWh som exemplet bygger på). I en beräkning av den totala sparpotentialen bör varje sparad kWh således värderas till . Med dessa antaganden blir resultatet som i tabell 8 nedan. Uppskattad energisparpotential för hushåll med elvärme * /kWh = * /kWh = I avsnitt 3.4 sades att om ett avskaffande av preliminärdebiteringen t.ex. skulle bygga på fyra avläsningar , dvs. kvartalsvis fakturering, så kan detta antas medföra merkostnader för ytterligare avläsningar om per kund och år, även om självavläsning utnyttjas. Totalt för de 900 000 elanvändare som omfattas av räkneexemplet skulle kostnaden således i detta fall bli minst 40 mkr14. Detta kan ställas mot 13För enkelhets skull bortses i exemplet ifrån dels att priserna kan ha minskat , dels att lägenhetskunder med elvärme sannolikt be- talar ett högre elpris. 14Det torde dock tillkomma ytterligare kostnader, t.ex. för att framställa gra- fiskt, tydligare fakturor, om krav ställs på detta. SOU 1999:95 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? den i tabell 8 uppskattade totala energisparpotentialen för de två alternativen om ca respektive ca 230 mkr15. Med en annan typ av jämförelse med kostnadsuppskattningarna i avsnitt 3.4 kan sägas att om energisparpotentialen uppgår till torde endast självavläsning kunna bli lönsamt, medan en sparpotential på kan göra alla de metoder som diskuteras i avsnitt 3.4.4 lönsamma. Enligt tilläggsdirektiven skall överväga om mätpe- riodens längd bör regleras och om elräkningen bör baseras på faktisk förbrukning, dvs. om preliminärdebiteringen bör avskaffas. Nedan re- dovisas utredningens syn på detta. Såvitt utredningen kan förstå förutsätter ett avskaffande av prelimi- närdebiteringen dels att elmätarna avläses oftare, dels att krav ställs på såväl nät- som elhandelsföretagen att använda de uppmätta värdena för debitering. Om man vill förvissa sig om att elräkningen verkligen ba- seras på uppmätt, faktisk förbrukning torde det nämligen inte vara till- räckligt att, som i , i första hand ställa krav på nätföretagen. Ett avskaffande av preliminärdebiteringen innebär ofrånkomligen ökade kostnader i vissa avseenden. I första hand handlar det om att fler mätaravläsningar måste göras. Men om, som i , krav ställs på att elförbrukningen skall presenteras tydligare på elräkningen, t.ex. genom grafiska illustrationer, så uppstår vissa kostnader för detta. Sannolikt torde även andra, oidentifierade, kostnader uppstå. Ett avskaffande av preliminärdebiteringen medför även vissa ränte- effekter. Dessa torde dock vara såväl samhälls- som privatekonomiskt neutrala. Storleken på de ökade kostnaderna går inte att exakt värdera i dags- läget. Utredningen har dock försökt att åtminstone uppskatta kostnaden för de ytterligare mätaravläsningar som krävs. Sålunda kan som ett exempel sägas att om ett avskaffande av preliminärdebiteringen skulle bygga på fyra avläsningar , dvs. kvartalsvis fakturering, så torde detta enligt utredningens bedömning medföra merkostnader för ytterligare avläsningar om per kund och år, även om självavläsning utnyttjas för de tillkommande avläsningarna. Vissa fördelar skulle utan tvivel realiseras om elräkningen baserades på faktisk förbrukning. Således skulle kunden inte vid något räknings- 15 I sammanhanget bör påpekas att om elförbrukningen, som i de två sparalternativen, minskar med resp. , så minskar också statens skatteintäkter med resp. . 70 Bör elräkningen alltid baseras på faktisk förbrukning? tillfälle behöva betala för annat än den el han faktiskt förbrukat. Vidare torde tätare avläsningar innebära vissa fördelar för den schablonberäk- ning som skall införas . En ökad uppmärksamhet på den egna elförbrukningen torde också öka kundens benägenhet att spara energi. saknas dock underlag för att säkert avgöra storleken av dessa fördelar. kan därför inte bedöma om förde- larna överstiger de kostnader som ofrånkomligen uppstår vid ett av- skaffande av preliminärdebiteringen. Mot bakgrund av svårigheterna att bedöma storleken på i synnerhet fördelarna, men även på kostnaderna, som ett avskaffande av prelimi- närdebiteringen skulle innebära, finner utredningen inte skäl att re- kommendera statsmakterna att vidta några särskilda åtgärder för att avskaffa preliminärdebiteringen. För att en sådan förändring av regel- verket inte bör vidtas talar också det faktum att elmark- nadens aktörer under åtminstone det närmaste året kommer att vara fullt upptagna med att införa, och anpassa sig till, schablonberäkningen. Även om storleken på fördelarna med att avskaffa prelimi- närdebiteringen är svårbedömd kan antas att de största vinsterna finns att hämta på energisparsidan, att döma av erfarenheter från där preliminärdebiteringen fr.o.m. i huvudsak avskaffats för hus- håll med större elförbrukning än 8 000 kWh/år. Dessa norska kunder skall minst faktureras i efterskott baserat på uppmätt elförbrukning, samt på elräkningen ges grafisk information om elför- brukningen. Åtgärderna antas leda till att hushållen minskar sin elför- brukning . Enligt mening kan antas att om motsvarande åtgärder som i genomförs i , så skulle detta leda till en energibesparingseffekt även här. Besparingspotentialen torde dock vara mindre än i , låt vara att dess exakta storlek är svår att bedöma. Enligt utredningens mening bör potentialen för att spara energi ge- nom ett avskaffande av preliminärdebiteringen studeras närmare. Det finns därför anledning att genomföra en försöksverksamhet med fakturor baserade på faktisk förbrukning i ett avgränsat geografiskt område. bör även analyseras effekterna av att på ett tydligt, grafiskt sätt illustrera elförbrukningen på elräkningen.