sou · GNB3137d3 · 2000-01-01 00:00:00 — SOU 1999:137 Bilaga 1 579 På nationell nivå arbetar ett flertal myndigheter med folkhälsorelaterade frågor. , m.fl. myndigheter har stor betydelse för att främja, följa upp och utvärdera folkhälsoarbetet. och har också på olika sätt ökat sitt engagemang och utvecklings-arbete inom folkhälsoområdet. Forskning kring folkhälsofrågor finansieras bl.a vid landets universitet och högskolor och genom forskningsråden. På regeringsnivå bildas en statsrådsgrupp för folk-hälsofrågor. Även den svenska miljöpolitiken (luftutsläpp, kemikalier m.m.) är i betydande grad inriktad mot att undanröja hälsorisker. På såväl nationell som lokal nivå är folkrörelsernas verksamhet av stor betydelse för folkhälsan. () spelar en stor roll för utveckling- en av hälsomål i olika länder. WHO:s Europaregion antog en samlad hälsostrategi med 38 mål som i hög grad blivit en förebild för många länders arbete med nationella hälsomål. Med det övergripande målet Hälsa 2000 betonas be hovet av att utjämna skillnader i hälsa mellan könen, sociala gr upper och geografiska regioner. Världs- bankens rapport i hälsa har visat på nya möjligheter att bearbeta och analysera det faktaunderlag som ligger till grund för en prioritering av olika hälsomål. Inom Europeiska unionen (EU) har folkhälsofrågorna fått en högre prioritering med stöd av artikel 129 i . Artikel 129 stadgar bl.a att hälsoskyddskrav skall ingå som ett led i gemenskapens övriga politikområden. Till vägledning för det svenska arbetet med nationella hälsomål finns, utöver WHO:s hälsa 2000, flera internationella förebilder bl.a i och . Tillvägagångsättet och resultaten av arbetet med att ta fram nationella hälsomål i och skiljer sig åt. Båda tillvägagångssätten har sina förtjänster. I mobiliserades en stor mängd experter och företrädare för forskningen, näringslivet och myndigheterna för att ta fram en heltäckande bild av folkhälsoläget i . Det stora kunskapsunderlag som togs fram utmynnade dock inte i någon prövning och värdering av vilka områden som skulle prioriteras. En styrka med arbetet i har varit att målen även blivit föremål för en politisk värdering och prioritering på övergripande nivå. Inslag i både det engelska och amerikanska tillvägagångssättet samt erfarenheter från arbete med hälsomål i andra länder bör kunna tas till vara i det svenska målarbetet. Motiv för nationella folkhälsomål Målen skall vara vägledande för samhällets insatser för att förbättra folkhälsan. har begreppet "investera i hälsa" börjat användas för att beteckna samhällets åtgärder. Att investera i hälsa är en fråga om att prioritera. Oavsett de ekonomiska förhållandena bör politiker och andra beslutsfattare ges möjlighet att välja de insatser som med tillgängliga resurser ger de bästa effekterna i ett folkhälso- perspektiv. Syftet med målarbetet är därför främst att ange vilka problem som är mest angelägna att lösa och vilka strategier som förutses vara de mest effektiva. finns mycket kunskap om olika folkhälsoproblem och om olika åtgärder för att lösa dem. Komplexiteten och folkhälso-arbetets tvärsektoriella karaktär ställer emellertid krav på överblick och integration av kunskap från flera olika kunskapsområden och vetenskapliga discipliner. På nationell nivå finns folkhälsorapporter som ger en överblick över hälsoläget i . och andra berörda myndigheter arbetar med att, utifrån bl.a. folkhälsorapporterna, övergripande politiska prioriteringar och egna analyser, ta fram underlag för olika typer av hälsopolitiska strategier och insatser. Arbetet med att ta fram nationella folkhälsomål innebär att den kunskap som finns om hälsoläget, hälsoutvecklingen och de bakomliggande orsakerna kan nyttiggöras och utvecklas ytterligare. Inte minst talar internationella förebilder för att det går att komma längre vad gäller möjligheten att med nya epidemiologiska mått jämföra bördan på befolkningen av olika hälsoproblem och att förutse den framtida utvecklingen. Ett exemepl på detta är den holländska så kallade "Preventmodellen". Att ta fram ett måldokument är angeläget i sig men minst lika viktig är processen som leder dit och som fortsätter efter det att mål- dokumentet tagits fram. Målen skall tjäna som stöd och inspiration på nationell, regional och lokal nivå. Måldokumentet skall vara en av utgångspunkterna i ett offensivt och multisektoriellt folkhälsoarbete på alla nivåer. Nationella folkhälsomål behövs för att särskilt uppmärksamma och minska skillnaderna i hälsa mellan olika socioekonomiska gr upper, etniska grupper, geografiska områden och mellan könen. Ett arbete med nationella mål för hälsan bör belysa hälsans betydelse för samhällsutvecklingen och hur hälsan påverkas av samhällets villkor. Kunskapen bör kunna omsättas i olika initiativ på nationell, regional och lokal nivå. SOU 1999:137 Bilaga 1 581 Kommitténs uppdrag är att utarbeta förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen och folkhälsoarbetet. Utgångspunkten i kommitténs arbete bör vara den tillgängliga kunskapen om folkhälsoproblem och hälsoutvecklingen som finns inom olika vetenskapliga discipliner. Varje mål skall grundas på ett vetenskapligt underlag som dels belyser sjukdomarnas, skadornas och riskernas utbredning, bestämningsfaktorer och påverkbarhet, dels redovisar, så långt möjligt, vilka ekonomiska, sociala och andra konsekvenser målen skulle få om de uppfylldes respektive inte upp- fylldes. Beslut och förutsättningar inom flertalet samhällssektorer, inklusive medborgarnas möjligheter att aktivt delta, påverkar folkhälsan. Av detta följer att kommittén bör sträva efter en bred ansats där alla samhällssektorer vilkas verksamhet är av väsentlig betydelse för folkhälsan beaktas vid probleminventeringen och formuleringen av mål. Som ett underlag till målformuleringsarbetet skall kommittén även redogöra för och analysera vilken genomslagskraft redan existerande mål för hälsan haft på nationell, regional och lokal nivå. Detta inne-fattar bl.a en översiktlig genomgång av arbetet med att ta fram hälso-mål regionalt och lokalt, en uppföljning av de svenska ställnings-taganden som gjorts med anledning av WHO:s mål hälsa 2000 och en uppföljning av Folkhälsogruppens riktlinjer och strategi-projekt samt de mål som satts upp i samband med folkhälso-proposition. Även andra mål för hälsan, exempelvis inom alkohol-området, bör analyseras med avseende på vilken betydelse de haft för folkhälsan. Kommittén skall som en del av sitt underlag redovisa en systematisk genomgång av möjliga mål som kan ha betydelse för uppfyllandet av de övergripande målen att främja folkhälsan, förebygga ohälsa, minska hälsorisker samt förhindra förtida och undvikbar funktionsnedsättning, sjuklighet och död. I kommitténs slutförslag skall ett mindre antal särskilt prioriterade mål presenteras tillsammans med de motiv som ligger bakom prioriteringarna. Målen skall primärt underlätta beslut på strategisk nivå. Det betyder att hälsomålen skall ange inriktning och peka ut angelägna områden för insatser snarare än att ange snävt avgränsade och i detalj utformade operativa insatser med fastställd budget och tidsplan. I anslutning till de föreslagna målen skall kommittén lämna förslag till strategier för att nå dem. Liksom vad beträffar målens inriktning bör även strategierna vara mer övergripande än operativa. Utgångspunkten för förslagen till mål och strategier är att dessa skall kunna genomföras utan att ytterligare belasta samhällsekonomin. Med detta avses att 582 Bilaga 1 SOU 1999:137 förslagen till mål och strategier bör, där så är möjligt med hänsyn till de kunskaper som finns om kostnader och effekter av olika folkhälso- insatser, grundas på en samhällsekonomisk analys som visar att samhällsekonomin som helhet inte förlorar på förslagen när kostnad-erna vägs mot nyttan av att genomföra målen och strategierna. I före- kommande fall skall även förslagens ekonomiska effekter för staten, näringslivet, landstingen respektive kommunerna redovisas separat för respektive sektor. Kommittén skall även analysera kostnaden respektive nyttan av alternativa strategier för att nå samma mål. Kommittén skall, i samband med förslagen, även föra ett resone- mang om möjligheterna att fastställa sambanden mellan en folkhälso- insats och dess effekter på lång sikt. Därvid är det av vikt att även analysera hur olika bedömningar av en folkhälsoinsats kostnad och nytta påverkar samhällets och individens benägenhet att investera i folkhälsoinsatsen. För varje mål skall olika möjliga tidshorisonter för när målet kan uppnås diskuteras. För att kunna göra en avvägning mellan olika insatsområden behöver eventuella målkonflikter analyseras. Målkon- flikter kan t.ex uppkomma då man värderar motiven för ett mål ur olika perspektiv, t.ex ur hela befolkningens, olika utsatta gruppers eller den enskilde medborgarens synvinkel. Kommittén skall dokumentera och redovisa arbetsmetoden som använts för att ta fram de nationella hälsomålen. I detta ingår att göra en genomgång av förutsättningarna för att utveckla hälsomål. Med detta avses en begreppsanalys där begrepp som mål, hälsa, risk m.m. definieras. Vidare krävs en diskussion av de metoder som används av kommittén för att bl.a. mäta hälsoutveckling, sjukdomsbörda och dödlighet. I den mån kommittén använder sig av modeller för att prognosticera den framtida hälsoutvecklingen skall dessa också beskrivas. Dokumentationen av arbetsmetoden för att ta fram mål skall kunna vara vägledande för hur en successiv förnyelse av de nationella målen bör ske och för det fortsatta arbetet med att ta fram regionala och lokala hälsomål. De nationella hälsomål som tas fram skall vara uppföljningsbara och gå att revidera med jämna mellanrum allteftersom folkhälso- utvecklingen, kunskapsläget och insatserna för folkhälsan ändras. Kommittén skall redogöra för hur målen skall förverkligas, följas upp och revideras. Häri ingår frågan om vilka instanser som skall ha ansvaret för att målen följs upp. En erfarenhet som gjorts vad gäller andra länders hälsomål är att det i vissa fall saknas tillräcklig koppling mellan målen och de möjligheter som finns att genomföra dem i form av policybeslut, åtgärder, resurser, intresse m.m. Kommittén skall därför ägna särskild uppmärksamhet åt hur målen kan förankras i olika beslutsprocesser och hur en utvecklingsprocess som leder från mål till handling kan stimuleras bland medborgarna och inom alla berörda samhällssektorer. Kommittén skall beakta att folkhälsan i allt större utsträckning påverkas av förhållanden utanför vårt lands gränser. Olika miljö- relaterade hälsorisker (t.ex. luftföroreningar), handeln med droger och spridningen av smittsamma sjukdomar som hiv/aids, tbc, difteri är några exempel på problemområden som visar på behovet av att kommittén även uppmärksammar internationella förhållanden som kan ha betydelse för vår hälsa. Det är angeläget att kommittén tillvaratar erfarenheter från regionalt och lokalt arbete med att ta fram mål för hälsan. Kommittén skall vidare beakta de internationella erfarenheter, exempelvis från , , , , , , och , som finns vad gäller framtagandet av hälsomål. Kommittén bör också ta del av den ansats och de metoder som använts av WHO och i rapporten i hälsa . Kommittén skall samråda med (S 1995:68) i de delar som gäller formulering av mål. Kommittén skall vidare beakta de resultat som Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering och organisation (S 1992:04) kommer fram till vad gäller definitionen av folkhälsoarbetet och ansvarsfördelningen mellan stat, landsting och kommun. Kommittén skall fortlöpande samråda med statsrådsgruppen för folkhälsa. Utredningen skall sträva efter att ha en så bred samverkan som möjligt med aktörer inom stat, landsting, kommun, folkrörelser, näringsliv, forskning och intresseföreningar. I denna samverkan ingår att fortlöpande pröva olika förslag till nationella hälsomål i en bred dialog med berörda instanser. För kommitténs arbete gäller kommittédirektiven till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) samt att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124). Utredningsarbetet skall bedrivas så att det är slutfört i sin helhet . Tilläggsdirektiv till (S 1995:14) Beslut vid regeringssammanträde . Sammanfattning av tilläggsu ppdraget (S 1995:14) får i uppdrag att följa () arbete med att revidera sina hälso- politiska mål och strategier. skall lämna synpunkter på utformningen av dessa till och, efter det att mål och strategier har antagits av WHO:s medlemsländer, bidra till att det sprids kännedom om i första hand den europeiska Hälsa-för- alla-strategin till aktörerna inom berörda samhällssektorer. WHO har fattat beslut om att revidera sin strategi "Hälsa-för-alla ". Den nya globala strategin, som rubriceras "Hälsa för alla för det 21:a århundradet", planeras att antas av vid dess möte i . Eventuellt kommer det då även att presenteras en särskild hälsopolitisk deklaration ("charter"). Parallellt pågår arbete med att revidera WHO:s hälso-politiska mål för . Ett första utkast till den nya globala strategin presenterades för , som begärde att texten skulle arbetas om. Enligt den redovisade planeringen kommer WHO:s sex regional- kommittéer att få tillfälle att diskutera ett omarbetat förslag vid sina årliga möten . WHO:s sekretariat har också påbörjat konsultationer med andra FN-organisationer och frivilliga har vidare begärt att medlemsländerna skall ges tillfälle att medverka i utformningen av texterna i en öppen process , då den nya strategin planeras att bli antagen. Formerna för detta är dock ännu oklara. WHO:s Europakontor räknar med att sända ett förslag till hälsopolitisk strategi för på remiss. Medlems- länderna skall lämna svar senast . Vid regionalkommitténs möte i den 15–kommer det förutom genomgången av den globala strategin också att ges tillfälle till en preliminär diskussion av den europeiska strategin. Denna planeras att kunna bli antagen vid regionalkommitténs möte . Inom WHO finns ambitionen att följa upp den globala strategin regionalt, vilket i sin tur skall ge vägledning för medlemsländernas nationella hälsoprogram. Besluten i WHO är formellt inte bindande för medlemsländerna, men särskilt en europeisk folkhälsostrategi kan komma att få betydelse såväl för samarbetet inom den europeiska WHO- regionen, som för enskilda länders övergripande inriktning av folkhälsoarbetet. skall därför, i samarbete med Social- styrelsen och , följa processen för utarbetandet av WHO:s nya Hälsa-för-alla-strategi och dess anknytning till den globala strategin. De berörda svenska myndigheterna och organisationerna kommer under processen att ges tillfälle att lämna synpunkter till Social- departementet, som har samordningsansvar för relationerna med WHO. Det är särskilt angeläget att lämnar synpunkter till i de olika skeden där medlems- länderna ges tillfälle att påverka utformningen av den nya Hälsa-för-alla- strategin. När WHO:s Hälsa-för-alla-strategier har antagits av medlemsländ- erna skall , inom ramen för sitt upp-drag, vidare bidra till att sprida kännedom om dessa bland aktörerna inom de berörda samhällssektorerna. Härvid skall information om WHO:s hälsopolitiska strategi för ges företräde. , f.d. förbundsordförande, fr.o.m. 1996-12-09 Förordnade fr.o.m. 1997-03-24 om inte annat anges: (), trafiktekniker (), riksdagsledamot (), utredningssekreterare (), överläkare (), distriktsläkare (), , gruppledare (), riksdagsledamot Förordnade fr.o.m. 1997-03-24 om inte annat sägs: , programsekreterare, , sektionschef, fr.o.m. 1998-07-01 , generaldirektör, , generaldirektör, fr.o.m. 1999-11-01 , utredningssekreterare, , miljö- och hälsoutredare, fr.o.m. 1998-08-10 , departementssekreterare, fr.o.m. 1998-03-01 , generaldirektör, , professor, fr.o.m. 1998-06-01 Förordnade fr.o.m. 1997-04-23 om inte annat sägs: Finn , professor , ombudsman , utredningskonsulent , f.d. riksdagsledamot, , utredningssekreterare, fr.o.m. 1999-10-01 , utredare , ombudsman, fr.o.m. 1997-04-25 , professor, fr.o.m. 1997-08-15 , undervisningsråd, fr.o.m. 1997-08-15 t.o.m.1999-11-01 , undervisningsråd, fr.o.m. 1999-11-01 , professor, fr.o.m. 1997-08-15 , trafiksäkerhetsdirektör, fr.o.m. 1997-08-15 , folkhälsodirektör, fr.o.m. 1997-10-24 , professor, fr.o.m. 1997-10-24 , f.d. generalsekreterare, huvudsekreterare fr.o.m , utredare, huvudsekreterare fr.o.m. 1999-10-01 , utredare, fr.o.m , dr i medicinsk vetenskap, fr.o.m. 1997-05-12 , utredningssekreterare, fr.o.m. 1999-05-17 , utredningssekreterare, fr.o.m. 1998-06-08 , sekreterare, fr.o.m. 1999-10-01 Personer som biträtt sekretariatet vid utarbetande av detta betänkande , stabschef, avsnitt 1.3, Några aktuella utländska folkhälsostrategier Finn , professor, kapitel 2, Etiska utgångspunkter och prioriteringskriterier och kapitel 3, Vision, övergripande strategier och hälsopolitiska mål för en bättre och jämlik hälsa , docent, avsnitt 5.2, Socialt kapital och sociala rela- tioner , enhetschef, avsnitt 6.2, Inomhusmiljö och avsnitt 6.3, Yttre miljö , docent, avsnitt 7.2, Grönområdens betydelse för rekreation , professor, avsnitt 8.2, Mat och matvanor , professor, avsnitt 8.3, Fysisk aktivitet , avdelningsdirektör, avsnitt 9.2, Tobak , utredningschef, avsnitt 9.3, Alkohol, avsnitt 9.4, Narkotika och avsnitt 9.5, Läkemedelsberoende , folkhälsokoordinator i samt doktorand vid vid , avsnitt 10.2, Psykisk hälsa , docent, avsnitt 10.3, Skador , docent, avsnitt 10.4, Hudcancer , journalist, avsnitt 10.5, Allergier , avdelningsdirektör, avsnitt 10.6, Prevention av sexuellt överförbara sjukdomar och oönskade graviditeter , docent, avsnitt 11.2, Barn och ungdom , avdelningsdirektör, avsnitt 11.4, Invandrare , redaktör, bilaga 6, Sammanfattning av remissyttranden , avdelningsdirektör, bilaga 7, Nationella utredningar och initiativ som berör folkhälsofrågorna Arbetsgruppen för Sociala relationer Arbetsgruppen Levnadsvanor 1 - om missbruk av alkohol, tobak, narkotika och läkemedel Ordförande: Arbetsgruppen Levnadsvanor 2 - om mat och matvanor, fysisk aktivitet, kultur och frihet, solvanor Ordförande: Arbetsgruppen Barn och Ungdom Arbetsgruppen Folkhälsa och integration Arbetsgruppen Hälso- och sjukvården Expertgruppen för ekonomisk analys av folkhälsoinsatser Två rapporter har tagits fram i samverkan med : Arbetslivsfaktorer, rapport nr 1 Rapport från arbetsgruppen Arbetslivsfaktorer Ekonomisk försörjning och hälsa, rapport nr 2 Rapport från arbetsgruppen E konomisk trygghet Fattigdom i , rapport nr 3 Rapport från arbetsgruppen E konomisk trygghet Sociala relationer, rapport nr 4 Rapport från arbetsgruppen Sociala relationer Miljöfaktorer, rapport nr 5 Rapport från arbetsgruppen M iljöfaktorer Levnadsvanor 2 - Mat och matvanor, fysisk aktivitet, kultur och fritid, solvanor, rapport nr 6 Rapport från arbetsgruppen Levnadsvanor 2 Levnadsvanor 1 - Tobak, alkohol och narkotika, läkemedelsberoende, rapport nr 7 Rapport från arbetsgruppen Levnadsvanor 1 Skador, rapport nr 8 Rapport från arbetsgruppen Skador Allergier, rapport nr 9 Rapport från arbetsgruppen Allergier Psykisk hälsa, rapport nr 10 Rapport från arbetsgruppen Psykisk hälsa Barn och ungdom, rapport nr 11 Rapport från arbetsgruppen Barn och u ngdom Äldre, rapport nr 12 Rapport från arbetsgruppen Äldrefrågor Folkhälsa och integration, rapport nr 13 Rapport från arbetsgruppen Folkhälsa och integration Behov, utbud och utveckling avseende akademisk folkhälsoutbildning i , rapport nr 14 En god hälsa - ett socialt privilegium? Debattinlägg av , och Tillitsbristsjukdomar - myt eller verklighet? Tobaken - folkhälsans största fiende? Debattinlägg av , , och Gammal och frisk - om äldres hälsa Debattinlägg av , , , och Arv och miljö - hur påverkas hälsan? Svensk alkoholpolitik - välmotiverad eller förlegad? Debattinlägg av , och Sjuk eller frisk i själen - om synen på psykisk (o)hälsa Debattinlägg av , , , och Sammanfattning av remissyttranden över betänkande Hur skall må bättre – första steget mot nationella folkhälsomål (SOU 1998:43) I direktiven för uppdrag understryks det att kommittén bör sträva efter en bred ansats där alla samhällssektorer vilkas verksamhet är av väsentlig betydelse för folkhälsan, beaktas vid probleminventeringen och formuleringen av mål. Kommittén skall också sträva efter en bred samverkan med aktörer inom stat, landsting, kommuner, folkrörelser, näringsliv, forskning och intresseföreningar. I denna samverkan ingår, framhålls det i direktiven, att fortlöpande pröva olika förslag till nationella hälsomål i en bred dialog med berörda instanser. Som ett led i denna dialog sände kommittén i egen regi sitt första betänkande på remiss till 509 instanser varav 213 har svarat. Remissinstanserna är följande med antal svarande instanser angivna inom parentes: 35 (33) myndigheter, 11 (7) universitet och högskolor med folkhälsovetenskaplig utbildning, 3 (3) länsstyrelser, 23 (22) landsting och , 7 (4) kommunförbund och , 51 (34) kommuner, 3 (1) arbetsgivarorganisationer, 5 (2) bostadsintressenter, 24 (16) fackliga organisationer och yrkes- föreningar, 18 (8) organisationer inom alkohol och drogområdet, 83 (4) organisationer inom området Barn och ungdom, 12 (3) bildningsförbund, 61 (18) handikapporganisationer, 10 (6) organisationer inom området Idrott och Motion, 34 invandrarorganisationer (1 – SIOS, samarbetsorgan för invandrarorganisationer i ), 31 (14) organisationer inom kostområdet, 52 (8) kvinnoorganisationer, 5 (3) pensionärsorganisationer, 14 (9) organisationer inom tobaksområdet, 1 (1) organisation för sexuell upplysning, 1 (1) organisation för sexuellt likaberättigande, 16 (8) organisationer/nätverk för lokalt och regionalt folkhälsoarbete, 2 (2) skuggrupper i kommittéarbetet, 7 (5) övriga. Därutöver inkom 11 svar från instanser som inte fått remiss, däribland och Föreningen Svensk företagshälsovård. Denna redovisning tar fram yttranden i strategiska frågor av betydelse för fortsatta arbete. mittén får överlag beröm för en god analys och betänkandet karak- teriseras som omfattande, imponerande, mångfacetterat, gediget, am- bitiöst, kraftfullt och välskrivet. Kommittén har lyckats i sin ambition med denna remiss, att stimulera till en livaktig diskussion. Många svar framhåller att betänkandet utgör en god grund inför det fortsatta arbetet med nationella folkhälsomål och och många andra ser kapitel 3–7 som en lärobok i folkhälsokunskap som förtjänar en stor läsekrets. anser att betänkandet också kan tjäna som inspiration för det folkhälsoarbete som sker ute i landet och som inte avstannar i väntan på formulerade mål och ser betänkandet mer som ett uppslagsverk med en lägesbeskrivning över dagssituationen. anser att folkrörelsers och andra organisationers insatser beskrivs ytterst marginellt när det gäller folkhälsopolitikens historia och nuläge. finner detta oroande eftersom betänkandet skall ange inriktningen och ramen för det fortsatta arbetet med att utarbeta förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen och folkhälsoarbetet. målen bör enligt KF inte huvudsakligen styras av en beskrivning av vad som pågår inom den offentliga sektorn, då det kan befästa synsätt med människor som passiva vårdtagare. primär fråga i folkhälsoarbetet som måste sättas i centrum för utredningens fortsatta arbete. medicinskt forskningsperspektiv och frågar om kommuner, landsting och statliga myndigheter är mer kompetenta än hälso- och sjukvården när det gäller att åstadkomma livsstilsförändringar som leder till bättre hälsa, något de tycker hävdas i betänkandet. Den medicinska sakkunskapen måste tas tillvara om man vill få till stånd den konkreta och livaktiga debatt om folkhälsoarbete som påpekar att begreppet folkhälsoarbete i betänkandet i huvudsak reserverats för arbete utanför den traditionella Det kan ge intrycket att sjukvårdens roll inom folkhälso- Genom att starkare betona hälsan som mål inom hälso- och sjukvården kan vården bättre än tidigare bidra till folkhälsan.