sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — Under den punkten faller också den situationen att en person begär ersätt- ning på någon av de tidigare nämnda grunderna men där han eller hon inte lyckats visa att förutsättningarna för någon av dem är uppfyllda. I sådana fall kan det ändå av materialet framgå att det skett otillbörliga påtryckningar från myndigheter eller att dessa på annat sätt varit försumliga. 3TERILISERINGAR GENOMF¶RDA P¥ INITIATIV AV N¥GON ANNAN Utöver de fall där sterilisering genomförts mot någons vilja skall ersätt- ning enligt direktiven också ges när sterilisering genomförts på initiativ av någon annan. Det kan vara vara vårdnadshavare eller förmyndare, läkare eller anstalts- och institutionsföreståndare. Dessutom hade olika nämnder som barnvårdsnämnder och fattigvårdsstyrelser också initiativrätt till att ansöka. Det är utredningens uppfattning att dessa fall kommer att omfattas av de rubriker utredningen angett ovan. Eftersom det inte kan uteslutas att även genuint frivilliga steriliseringar kan ha skett efter ansökan av t.ex. läka- re eller kurator kan dessa fall inte få en enhetlig behandling under särskild rubrik. SOU 1999:2 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 127 5NDER¥RIGA OCH OMYNDIGA g P Enligt lagstiftningen krävdes som huvudregel egen ansökan eller samtycke till sterilisering från den enskilde. Det gällde även underåriga och omyndiga. I förarbetena till lag (prop. 24n) angavs "Att såsom i vissa yttranden föreslagits fastställa en åldersgräns, under vilken sterilisering ej må ske eller samtycke till sterilisering i allt fall ej anses giltigt, torde icke vara behövligt. Det kan tagas för givet, att prövande myndighet även utan sådan föreskrift tager nödig hänsyn till den ifrågavarande personens ålder. En garanti för missbruk ligger för övrigt däri, att underårig i regel ej må ste- riliseras med mindre den som har vårdnaden om honom beretts tillfälle yttra sig." Vad gäller myndighetsåldern var den fram . Vad gäller underåriga och omyndiga inhämtades oftast men inte alltid föräldrars eller förmyndares samtycke. I 3 § steriliseringslag angavs vilka krav som ställdes för ett tillstånd till sterilisering i dessa fall på följan- de sätt. "Sådant tillstånd må icke lämnas för någon, med mindre tillfälle att yttra sig, där så kan ske, beretts, om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är omyndigförklarad hans förmyndare, om han är gift hans make samt om han är intagen å allmän anstalt dennas läkare och före- ståndare." Av lagtexten framgår att samtycke av vårdnadshavare i och för sig inte var en absolut nödvändighet för bifall till en ansökan. Däremot skulle vård- nadshavaren alltid beredas tillfälle att yttra sig. Enligt medicinalstyrelsens anvisningar (nr 93) angavs att det inte var nödvändigt med ett medgivande från vårdnadshavaren I an- visningarna angavs följande (se bilaga 8 s. 279). "Medicinalstyrelsen är där- för vid sin prövning inte bunden av en eventuell avstyrkan (från en anhörig, utr.anm). Initiativet till sterilisering behöver sålunda icke stoppas, därför att en make eller en fader vägrat sitt samtycke till åtgärden hos hustru respekti- ve underårigt barn." Det förekom att den underårige eller omyndige själv skrev på ansökan eller samtyckte till sterilisering. Enligt medicinalstyrelsens anvisningar var den som avses med ansökan ALLTID behörig att själv göra ansökan oberoende av såväl ålder som rättskapacitet varför detta förfarande också av såväl praktiska som psykologiska skäl i första hand borde komma i fråga. Det skulle därigenom aldrig kunna uppstå tvekan om behörigheten (se bilaga 8 s. 276). I detta sammanhang kan det vara lämpligt att jämföra med den gäl- lande steriliseringslagen där sterilisering som huvudregel endast kan beviljas den som är trots att myndighetsåldern är . Om man är krävs tillstånd. 128 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING Sådant tillstånd beviljas endast i vissa speciella undantagsfall, se avsnitt 2.4. Som skäl för att införa åldersgränsen angavs i förarbetena att ett ställ- ningstagande från den enskilde till en sterilisering förutsätter inte bara intel- lektuell utan även emotionell och sexuell mognad. Sådan mognad utvecklas först och i vissa fall ännu senare (prop 1975:18 s. Med dessa uttalanden som bakgrund är det enligt utredningens uppfatt- ning naturligt att vid en diskussion om huruvida en sterilisering skett frivil- ligt eller genom tvång eller tvångsliknande påverkan från myndigheter, sätta EN gräns vid myndighetsåldern. Om en person steriliserats före uppnådd myndighetsålder har han eller hon haft begränsade möjligheter att inse alla konsekvenser av åtgärden. Personen har under alla förhållanden generellt sett haft sämre möjligheter att påverka sin situation än en myndig person. Detsamma gäller dem som var omyndigförklarade. I en del fall av detta slag har initiativet till åtgärden kommit från föräldrar eller andra vårdnadshavare eller i vart fall har dessa aktivt understött att en sterilisering skulle ske. Myndigheternas roll i sammanhanget behöver då inte ha varit lika framträdande. Emellertid är det i regel svårt att så långt efteråt klargöra vad som egentligen förekommit inom den steriliserades familj i sammanhanget, och enligt utredningens mening kan man utgå från att i de allra flesta fall av denna kategori myndigheterna varit så pass aktiva att det med dagens synsätt motiverar ersättning. Eftersom en sterilisering krävde tillstånd av myndighet var det ändå tillståndsgivande myndighets uppgift och ansvar att avgöra om sterilisering skulle få utföras. Myndigheten kan också ha varit försumlig genom att underlåta att undersöka de enskilda förhållan- dena. Utredningen föreslår därför att alla personer som steriliserats med stöd av steriliseringslag och där ansökan om sterilisering gjorts medan de var omyndiga eller underåriga är berättigade till ersättning. Som nämnts kan det inte uteslutas att vissa omyndiga eller underåri- ga steriliserades med tillämpning av någon av de två undantagsbestämmelser som fanns i lagstiftningen där medicinalstyrelsens tillstånd inte behövdes. Utredningen tänker då på sterilisering med tillämpning av abortlags s.k. nödfallsparagraf samt steriliseringar med stöd av s.k. tvåläkarintyg. Om dessa bestämmelser tillämpats för att sterilisera en omyndig eller underårig bör likväl dessa personer vara berättigade till ersättning på samma skäl som angetts. En sådan ersättningsregel är enkel att administrera. Härigenom kommer också huvuddelen av de personer som steriliserats på någon annans initiativ att fångas upp. En stor andel av dem som steriliserats medan de varit intagna på anstalter och institutioner var dessutom underåriga varför de kommer att omfattas redan av denna ersättningsregel. För dem som var äldre kan istället nästa punkt komma i fråga. SOU 1999:2 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 129 )NTAGNA P¥ INSTITUTIONER OCH ANSTALTER SOM STERILISERATS UNDER VISTELSEN D¤R ELLER I SAMBAND MED UTSKRIVNING FR¥N ANSTALTEN g P Som utredningen tidigare konstaterat uppsatte myndigheter och sterilisering som villkor för såväl utskrivning från anstalter som för att erhålla olika förmåner under anstaltsvistelsen. De insti- tutioner det gäller är i första hand statliga, landstingsägda, kommunala och privata s.k. sinnesslöanstalter (arbetshem, vårdhem, skolhem, särskolor, ex- ternatskolor, specialsjukhus m. men också ungdomsvårdsskolor, alkoho- listanstalter, anstalter för epileptiker samt mentalsjukhus och fängelser. påpekade JO (se JO:s ämbetsberättelse 1947 s. 189-214) att myndigheterna i stor utsträckning satte upp sterilisering som villkor för utskrivning eller permission från olika anstalter och institutioner. Det var enligt JO tveksamt om förfarandet kunde anses stå i överensstämmelse med steriliseringslagens grundsatser om frivillighet i samtycket och enligt JO:s mening stred det mot den strävan efter hänsynsfullhet och försiktighet, med vilken rätten till sterilisering bör vara förbunden. JO konstaterade också att denna praxis inte hade stöd i lagtexten och inte syntes ha haft stöd ens i lag- stiftningens förarbeten. De av JO undersökta ärendena föranledde honom att efterlysa en utredning och förtydliganden av lagens verkliga mening men även en utredning av förutsättningarna för tvångsintagning och utskrivning från anstalt. JO:s uttalanden ledde inte till någon lagändring, möjligen till en restriktivare praxis även om utredningen inte funnit några direkta belägg för detta. Möjligen har en cirkulärskrivelse från medicinalstyrelsen sam- band med JO:s uttalanden. Skrivelsen vänder sig till föreståndare och läkare vid vårdanstalter för bildbara sinnesslöa. Där anger medicinalstyrelsen bl.a. följande. "Medicinalstyrelsen får härmed på förekommen anledning erinra om vikten av ett omsorgsfullt ställningstagande till förekommande sterilise- ringsärenden och möjligast grannlaga upplysningar i dessa ting till föräldrar och anhöriga. ( ---) Det skall erinras om att många fall av sinnesslöhet icke är ärftliga. ( ---) Det har enligt erfarenheter i medicinalstyrelsen icke sällan fö- rekommit, att såsom sinnesslöa steriliserade personer uppnått en avsevärt högre eller normal intelligensålder, och ådagalagt en god social anpassning. Möjligheten av eftermognad måste därför i många fall, och detta gäller även när viss men ej helt avgörande eugenisk indikation föreligger, allvarligt övervägas. (---) Vad som här sagts (---) får icke fattas så att en minskning av antalet steriliseringar av faktiskt sinnesslöa är önskvärd. (---) Det skall i detta sammanhang även erinras om betydelsen av att vid utskrivning eller försöksutskrivning från anstalt av sinnesslö, oavsett om steriliseringsfrågan är aktuell eller ej, såväl vederbörande själv som hans anhöriga eller de, som eljest är hans närmaste, upplysas om de rättsliga kon- 130 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING sekvenserna särskilt beträffande äktenskapslagstiftningen, som det psykiska defekttillståndet i det enskilda fallet kan medföra." Medicinalstyrelsen uttalade dessutom i ett yttrande till Kungl. när det gällde sterilisering som villkor för utskrivning från skolhem av en person som var att man inte kunde vägra en ut- skrivning från skolhemmet enbart på den grunden att personen vägrade un- dergå sterilisering. Med hänsyn till vad som sagts är det enligt utredningen naturligt att föreslå att en person är berättigad till ersättning om det kan visas att ansökan om sterilisering gjorts i samband med utskrivning från institutionen även om han eller hon själv skrivit på ansökan eller samtyckt till åtgärden. Utredningen anser dock att kretsen av personer som bör ha rätt till ersätt- ning skall göras vidare än så. Den bör omfatta även dem som steriliserats han eller hon var inskriven på anstalten dvs. även om sterilise- ringen inte skedde i samband med utskrivning. Enligt utredningens mening torde det kunna uteslutas eller i vart fall tillhöra de yttersta undantagsfallen att någon genuint frivilligt ansökte om sterilisering under en anstaltsvistelse. Detta stöder utredningen på såväl egna undersökningar som andra forskares arbeten. Det mesta talar således för att en sådan ansökan har varit påverkad av förhoppningar eller löften om förmåner som permission, frigång, arbete utanför anstalten eller utskrivning eller av hot om att utskrivning skulle skjutas upp; med andra ord har den egna ansökan gjorts eller samtycket skett i en tvångsliknande situation. Av den anledningen anser utredningen att er- sättning skall utgå redan om det framgår att den enskilde skrivit på en ansö- kan om sterilisering eller samtyckt till åtgärden under anstaltsvistelsen. Av- görande för ersättning enligt denna punkt är när ansökan undertecknades. Att steriliseringsoperationen eventuellt vidtogs senare skall sakna betydelse. Om den enskilde skrivits ut och var frigiven innan ansökan skrevs på kan någon ersättning inte erhållas enligt denna punkt. I de fall ansökan inte var nödvändig är det i överensstämmelse med vad som sades under förra punk- ten tillräckligt att den enskilde visar att sterilisering genomfördes under an- staltsvistelsen. Även denna ersättningsregel bör bli förhållandevis enkel att administ- rera. Det torde inte heller uppstå några stora problem för den enskilde att visa att en sterilisering eller ansökan därom skett under anstaltsvis- telsen. 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 131 3TERILISERING AV PERSONER SEDAN DE RUBRICERATS SOM SINNESSJUKA SINNESSL¶A ELLER EPILEPTIKER UTAN ATT VARA INTAGNA P¥ ANSTALT g En viktig och förhållandevis vanlig grund för sterilisering i vart fall var att en person av läkare rubricerades som sinnesslö. Om så var fallet kunde sterilisering göras på såväl eugenisk som social indikation om förutsättningarna i övrigt var uppfyllda. I det läkarintyg som skulle bifogas ansökan skulle läkaren ange grunderna för varför ansökan skulle tillstyrkas, se bilaga 7. Skälen till att ersättning bör utgå till dessa personer är delvis samma som angetts under första rubriken. De personer det är fråga om är i första hand de som i läkarundersökningar angavs vara sinnesslöa. I denna grupp ingick bl.a. de som skulle kallas utvecklingsstörda, men av allt att döma även många som enligt vår tids kriterier inte skulle definieras som utvecklings- störda. För vår tid ter sig denna grund för sterilisering paradoxal. På grund av främst sinnesslöheten skulle den enskilde inte få möjlighet att skaffa barn. ansågs personen trots "sinnesslöheten" vara fullt kapabel att inse konsekvenserna av en sterilisering och han eller hon skulle själv ansöka eller samtycka till den. Frågan om den enskilde rent intellektuellt kunde anses förstå vad sterilise- ring innebar var en central fråga i den tidens diskussion om lagstiftningens utformning. Det gällde såväl i bedömningen av sinnesslöa, psykiskt sjuka som barn och ungdomar. Eftersom lagstiftningen som huvudregel byggde på principen om frivillighet och samtycke var det avgörande att den enskilde förstod vad steriliseringen innebar och därför kunde lämna ett juridiskt bin- dande samtycke. I utredningar och förarbeten diskuterades utförligt vid vil- ken intelligensålder samtycket kunde anses giltigt. ansågs vara grän- sen. Genom mer eller mindre utförliga intelligenstester avgjordes sedan om sinnesslöa och psykiskt sjuka översteg denna ålder intellektuellt. Var så fal- let kunde de lämna ett giltigt samtycke och steriliseringen kunde genomföras "frivilligt". Enligt utredningens uppfattning har många av de människor det nu gäller haft begränsade möjligheter att till fullo inse konsekvenserna av sterilise- ringsåtgärden. Mycket talar också för att steriliseringen i många fall ställdes som ett alternativ till olika former av omhändertagande t.ex. risk för intag- ning på en anstalt eller omhändertagande av barn. Den enskildes möjligheter att påverka steriliseringsbeslutet har varit mycket små. Dessutom var sinnesslöbegreppet ett diffust begrepp som användes också för att fånga in andra problem av social karaktär och som ofta tycks ha an- vänts på ett slentrianmässigt sätt och ibland på mycket begränsat och tvek- samt underlag. har i sin avhandling 3TERILISERINGAR I 132 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING &OLKHEMMET 1998, diskuterat sinnesslöbegreppets innebörd (se bl.a. s. 133- 136 och 232-238). Utredningen föreslår sammanfattningsvis att om det av handlingarna framgår att ansökan tillstyrkts bl.a. av det skälet att personen angetts vara sinnesslö det är tillräckligt för att ersättning skall beviljas. Många av dem som steriliserats på denna grund torde dessutom ha blivit det innan de fyllt . De kommer då att vara berättigade till ersättning redan enligt utred- ningens förslag ovan (2 § 2 p). Även denna ersättningsregel är enkel att administrera. Att en person före- slogs bli steriliserad bl.a. på grund av att han eller hon angavs vara sinnesslö framgår av ansökningshandlingarna; särskilt det obligatoriska läkarintyget. I detta sammanhang vill utredningen även ta upp frågan om sterilisering av sinnessjuka. Såvitt utredningen känner till skedde sterilisering av sinnes- sjuka i de flesta fall på anstalter eller sinnesjukhus där dessa personer var intagna. De kommer då att omfattas av utredningens lagförslag ovan (2 § 3 p). För den händelse någon steriliserats på den grund att han eller hon dia- gnostiserats som sinnessjuk utan att ha varit intagen på anstalt eller sjukhus föreslår utredningen att även en sådan person skall omfattas av er- sättning enligt denna punkt. Motsvarande bör gälla epileptiker. 3TERILISERING SOM UTTRYCKLIGT VILLKOR F¶R ANNAT MYNDIGHETSBESLUT gP 3TERILISERING SOM VILLKOR F¶R GIFTERM¥L Enligt utgjorde sinnesslöhet, sinnessjukdom och ärftlig epilepsi skäl för äktenskapshinder. Epileptiker kunde ansöka om dispens från äktenskapshindret ända . ändrades gifter- målsbalken så att även sinnesslöa och psykiskt sjuka kunde få dispens. Som regel uppställdes som villkor för dispens att sterilisering genomfördes. Till- lämpningen av lagstiftningen förändrades dock då epileptiker i allt större utsträckning fick dispens utan krav på sterilisering. Äktenskapsförbudet för epileptiker upphörde formellt och för sin- nesslöa och psykiskt sjuka . Ett UTTRYCKLIGT myndighetskrav på sterilisering för att få ingå äktenskap är en sådan tvångsliknande situation som enligt utredningens mening bör för- anleda rätt till ersättning. Regeln torde vara möjlig att administrera och det bör heller inte vara alltför stora problem för den enskilde att visa att ett så- dant villkor uppställts. Det kan framgå av ansökningshandlingarna men fr.a. av Kunglig Maj:ts eller Medicinalstyrelsens tillståndsbevis för äktenskap (dispensbeslut). 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 133 3TERILISERING SOM VILLKOR F¶R M¶DRAHJ¤LP ELLER ANNAT STATLIGT ELLER KOMMUNALT BIDRAG Som tidigare nämnts förekom det i vart fall att sterilisering ställdes som krav för att erhålla s.k. mödrahjälp: ett behovsprö- vat bidrag fram som gavs till kvinnor med barn. Bidraget administrerades av särskilda mödrahjälpsnämnder. I tidiga instruk- tioner för dessa nämnder angavs att sterilisering kunde ställas som ett krav för att erhålla bidraget. Utredningen har funnit ärenden där sterilisering UTTRYCKLIGEN ställdes som villkor för mödrahjälp. Sådana ärenden har överklagats av den enskilde ända till Kungl. Maj:t utan framgång. Även dessa fall är exempel på en situation där den enskilde ställts inför ett tvångsliknande val varför ersättning bör utgå. Administrativt kan dessa fall utgöra ett problem. Nämndernas material är utspritt länsvis och har i vissa fall också gallrats. (I sparades 1940, -45, -50 osv.) Utredningen återkommer senare till frågan om brister i underlagsmaterialet. 3TERILISERING SOM VILLKOR F¶R ABORT Utredningen har kunnat konstatera att STERILISERING sattes SOM VILLKOR F¶R ABORT enligt abortlag om eugenisk indikation förelåg. Det var dess- utom inte ovanligt att sterilisering genomfördes i samband med abort utan att denna indikation förelåg. Enligt forskares genomgång av statistiken sterilise- rades var fjärde kvinna i samband med abort. steriliserades enligt medicinalstyrelsens egna uppgifter cirka 4.000 kvinnor i enlighet med abortlagens villkorsparagraf. Bestämmel- sen upphävdes . Om det av ansökningshandlingar avseende sterilisering eller abort eller på annat sätt framgår att sterilisering UTTRYCKLIGEN uppsatts som ett villkor för abort (dvs. aborten omfattades av villkorsparagrafen) är detta enligt utred- ningens mening tillräckligt för att ersättning skall utgå till den som sterilise- rats. Vad därefter gäller det förhållandevis stora antal ärenden där sterilise- ring genomfördes i anslutning till abort utan att detta ställdes som något ut- tryckligt krav tar utredningen upp dessa under nästa rubrik. Man skulle kunna invända mot den här föreslagna lösningen, att t.ex. mycket starka medicinska skäl för sterilisering kan ha förelegat i de nu dis- kuterade typfallen där enligt utredningens mening ersättning skall utgå utan någon prövning av myndighetens handlande i samband med ingreppet. Man kan t.ex. tänka sig att en sterilisering framstått som nödvändig av hänsyn till kvinnans liv och hälsa i samband med abort som företagits på en omyndig, 134 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING en sinnesslö eller en intagen på anstalt. måste det dock bli besvärligt att i efterhand konstatera om verkligen det förelegat en så träng- ande medicinsk nödvändighet som kan anses motivera ingrepp på en kvinna i denna situation. Även om i något fall ersättning skulle utgå trots att i själva verket steriliseringen varit motiverad även med nuvarande värderingar, får detta anses som en mindre olägenhet än att komplicera bedömningen på detta vis. Som utredningen angett är det avgörande syftet med typsituatio- nerna att undvika skälighetsbedömningar i det enskilda fallet och att de som omfattas av dessa typiskt sett befunnit sig i en utsatt position där sådana bedömningar kan undvikas. Följden blir också att ersättning snabbare kan betalas ut. 3TERILISERING EFTER OTILLB¶RLIG P¥VERKAN ELLER F¶RSUMLIGHET AV MYNDIGHET g P Även om en mycket stor del av dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ kommer att kunna få ersättning enligt de nu beskrivna punkterna är en kompensation motiverad också i flera andra fall där den enskilde kan ha påverkats av myndigheter att ansöka om sterilisering på ett sätt som med dagens synsätt får anses otillbörligt. Myndigheten kan också ha varit försumlig på ett i våra ögon klandervärt sätt exempelvis genom att underlåta att ge den enskilde det stöd i en sådan situation som skulle anses naturligt. En grund för sterilisering var att den enskilde för framtiden var uppenbart olämplig att handhava vårdnaden om barn på grund av asocialt levnadssätt. Det är utredningens uppfattning att i många fall där sterilisering skett på denna grund och där ansökan är gjord av den enskilde själv eller den enskil- de samtyckt till steriliseringen i realiteten varit steriliseringar där den enskil- de ställts inför någon form av tvångsval. Det kan gälla fall där myndigheter ställt sterilisering mot ett tvångsomhändertagande av den enskilde själv eller hans eller hennes barn. Det kan också vara fråga om erhållande av eller in- dragning av ett ekonomiskt bistånd av något slag från statens eller kommu- nens sida. Utredningen anser det angeläget och rimligt att ersättning skall kunna ges också i sådana fall. 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 135 3TERILISERING I SAMBAND MED ABORT Det har förekommit att kvinnor övertalades att sterilisera sig i samband med abort utan att eugenisk indikation förelåg. De efterundersökningar som gjor- des och visar visserligen att många steriliserade kvinnor var nöjda med resultatet men att det fanns de som upp- levde steriliseringen som en kränkning. Det gällde främst kvinnor som i samband med ingreppet varit föremål för tvång eller mycket stark påverkan eller som inte hade några barn. Utredningen anser det också angelä- get att de kvinnor som på detta sätt i samband med abort av olika skäl känt sig utsatta och påtvingade en sterilisering också får möjlighet till ersättning. är det enligt utredningens uppfattning inte möjligt att ge ersättning till alla som steriliserades i samband med abort då det utan tvivel i det sam- manhanget förekommit många fall av frivilliga steriliseringar. steriliserades närmare 4.000 kvinnor i enlighet med abortla- gens villkorsparagraf. 3TERILISERING I SAMBAND MED F¶RLOSSNING M M Det har framförts uppgifter till utredningen att det förekom fall där läkare i samband med förlossningar genom kejsarsnitt steriliserat kvinnor utan att i förväg ha diskuterat frågan eller tagit upp den i anslutning till förlossningen utan att medicinalstyrelsens tillstånd var inhämtat. En sådan sterilisering kan ha varit genomförd med stöd av s.k. tvåläkarintyg enligt 3 § andra stycket i lagen. Enligt den bestämmelsen gavs möjlighet att sterilisera en kvinna efter samtycke om det förelåg medicinsk indikation för sterilise- ring på grund av kroppslig sjukdom eller kroppsfel genom att två läkare, varav den ene den som företog ingreppet, intygade att förutsättningarna var uppfyllda.