sou · GNB314 · 2000-01-01 00:00:00 — Föreläggandena skall kunna förenas med vite. Möjligheten att tillgripa vite skall i övrigt vara oförändrad jämfört med nu gällande lagstiftning. Genom att ge myndighet rätt att förelägga vid äventyr av vite ges programföretagen möjlighet att vidta rättelse. Ett föreläggande som förenats med vite torde även ge en tydlig signal till programföretaget att se över programutbudet och rutinerna. Den föreläggande myndigheten eller i andra hand domstolen som skall pröva frågan om vitets utdö- mande, kan underlåta att ansöka om utdömande respektive att döma ut vitet om syftet med vitet förfallit. För den myndighet som utfärdat föreläggandet gäller att se till att det utformas så att den ansvarige får klart för sig vad som erfordras för att vitet inte skall dömas ut. Föreläggandet får emellertid inte vara så preciserat att det strider mot censurförbudet och andra hindrade åtgärder i YGL. I de fall tillsynsmyndigheten kan väcka frågan om särskild avgift för tillståndsinnehavare som inte följer vissa bestämmelser kan den enligt lokalradiolagen även förelägga vid äventyr av vite, se avsnitt 2.4. Mot- svarande möjlighet återfinns inte i radio- och TV-lagen. Det saknas anledning att behålla denna dubbla reglering. Utredningen föreslår därför att möjligheten att i dessa fall tillgripa vitesföreläggande skall utgå. Enligt utredningens förslag kommer varje tillståndshavare att åläggas att sända eget material under viss angiven tid. Dessutom föreslås fördelningen av lokalradiotillstånd att grundas på bl.a. mängden eget material vilket då skall framgå av sändningstillståndet. För att sådana bestämmelser skall vara meningsfulla måste det finnas möjlighet till reaktion om tillståndshavaren inte uppfyller utfästelsen. En tillståndshavare som bryter mot sådan bestämmelse eller sådant villkor skall därför kunna föreläggas att följa bestämmelsen vid äventyr av vite. skall även ha möjlighet att vid äventyr av vite kunna förelägga en innehavare av digitalt tillstånd att följa meddelade villkor avseende utnyttjande av tilldelad överföringskapacitet. skall även ha möjlighet att tillgripa vites- föreläggande mot den tillståndshavare som, trots begäran därom, underlåter att lämna uppgifter som är nödvändiga för myndighetens bedömning om sända program stämmer överens med de villkor som har meddelats. skall fortsättningsvis ha möjlighet att förelägga en tillståndsinnehavare att vid äventyr av vite ange beteckning för sändningarna. rätt att kräva uppgift om tillståndshavares innehav av aktier eller andelar i företag som har tillstånd samt om avtal med sådant företag skall kvarstå. Återkallelse av tillstånd för kommersiell radio skall kunna ske om tillståndshavaren inte inlett sändningarna eller väsent- ligen brutit mot lagen alternativt villkor meddelat med stöd av lagen. Tillståndet skall dock inte kunna återkallas för den tillståndshavare som avvikit från villkor om programverksamhet av visst format. Vid allvarligt missbruk av yttrandefriheten skall återkallelse kunna ske. Förfogar stat, landsting eller kommun direkt eller genom företag i vilket ett sådant organ på grund av aktie- eller andelsinnehav dis- ponerar av samtliga aktier eller andelar eller genom avtal ensamt har ett bestämmande inflytande över ett tillstånd att sända lokalradio skall verket återkalla tillståndet. Tillstånden får återkallas endast om åtgärden inte framstår som alltför ingripande. Den tillståndshavare som saknade behörighet eller efter överlåtelse erhållit ett tillstånd trots att denne redan hade tillstånd för lokalradio i sändningsområdet kan få detta återkallat om myndighetens beslut påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren. För att främja ett effektivt utnyttjande av frekvenser samt underlätta den digitala teknikens genombrott skall möjligheten att återkalla till- ståndet för det programföretag som inte inlett sändningar bibehållas. Utredningen föreslår därför ingen förändring i denna del. I de fall en tillståndshavare saknade behörighet då denne erhöll tillståndet skall det även i fortsättningen vara möjligt att återkalla tillståndet om beslutet påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren. Reglerna om behörighet föreslås dock ändrade, se avsnitt 7.4.1. Detsamma gäller den som efter överlåtelse erhållit tillståndet trots att denne redan hade tillstånd för lokalradio i sändningsområdet och myndighetens beslut påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren. Radio- och TV-lagen ger möjlighet till återkallelse vid upprepade överträdelser mot lagen eller de villkor som gäller för programföretaget. Utredningen menar att det inte är tillfredsställande att en innehavare av tillstånd för kommersiell radio kan sätta i system att bryta mot uppställda regler och ändock kunna fortsätta sina sändningar. Det skall därför vara möjligt att återkalla tillstånd för kommersiella sändningar vid upprepade överträdelser mot lagen eller villkor meddelade med stöd av lagen. Den tillståndshavare som inte följer bestämmelserna om reklam och sponsring, som otillbörligt gynnar kommersiella intressen i program som inte är reklam eller som inte följer regleringen om eget material bör kunna få sitt tillstånd återkallat. Även den tillståndshavare som på motsvarande sätt inte uppfyller ett villkor om täckningsgrad, sändnings- tid, överföringskapacitet, mängd eget material eller bryter mot villkor om sändningsteknik eller samverkan skall kunna få tillståndet återkallat. Även för den tillståndshavare som inte lämnar erforderliga uppgifter till och TV föreslås tillståndet kunna återkallas. En förutsättning för återkallelse skall emellertid vara att åtgärden inte framstår som alltför ingripande. Det ligger i sakens natur att den ansvariga myndigheten skall använda sanktionen med största försiktighet mot den tillståndshavare som vid enstaka tillfälle åsidosätter lagen eller villkoren i tillståndet. Många av grunderna för återkallelse är sådana att det inte bör komma ifråga att återkalla ett tillstånd under första tiden av en till- ståndsperiod. I dessa fall bör återkallelse komma ifråga först när förflutit och det visat sig att tillståndshavaren, trots den särskilda avgiften eller föreläggande om vite, flagrant fortsätter att bryta mot till- ståndet och lagbestämmelserna. Förfogar stat, landsting eller kommun direkt eller genom företag i vilket ett sådant organ på grund av aktie- eller andelsinnehav disponerar av samtliga aktier eller andelar kan tillstånds- myndigheten återkalla tillståndet. Detsamma gäller om något av organen genom avtal ensamt har ett bestämmande inflytande över ett tillstånd att sända lokalradio. När det gäller närradion kan återkallelse ske om domstol funnit att ett program innefattat yttrandefrihetsbrott som inneburit ett allvarligt miss- bruk av yttrandefriheten. Motsvarande regel har tidigare övervägts även för lokalradio40 men då avvisats som inte erforderlig. Motiveringen var att lokalradion hade en helt annan karaktär än närradion som karaktäriserades som en åsiktsradio. I propositionen anfördes emellertid att frågan skulle övervägas på nytt om utvecklingen visade behov av en regel av det aktuella slaget. Enligt vad utredningen erfarit har den hittillsvarande utvecklingen inte visat behov på en sådan regel. Med den förändrade bild av medie- landskapet den digitala utvecklingen kan förväntas medföra och det ökade antalet tillstånd som torde bli följden finns det emellertid anled- ning att införa motsvarande reglering även för kommersiell radio. För seriösa programföretag och lyssnarna skulle det säkert uppfattas som stötande om sådana programinslag inte skulle medföra risk för att till- ståndet återkallas. Det bör påpekas att möjligheten till återkallelse inte omfattar tillståndet för den som inte följer ett villkor om sändningar av visst format, se avsnitt 7.4.2. De möjligheter som finns att enligt lokalradiolagen påkalla straffansvar och förverka föremål som använts vid hjälpmedel vid brott eller dess värde skall kvarstå. Likaså skall den uppdelning mellan radiorättsligt och marknadsrättsligt grundade regler som finns bibehållas. 1992/93: 70 s. 40. Radio- och skall ansvara för tillståndsgivningen av såväl analoga som digitala kommersiella lokalradiotillstånd. Tillstånden kan av verket förenas med villkor. Verket skall dessutom svara för frågor om återkallelse, godkänna överlåtelser, lämna tillstånd för förändringar i mängden eget material samt förhandsbesked i fråga om ändring av programverksamhetens format. Till verkets uppgifter skall även höra att godkänna de beteck- ningar tillståndshavare för lokalradio använder för sina sändningar. Radio- och skall även i fortsättningen ha hand om till- ståndsgivningen av lokalradio. Tillståndsgivningen skall även omfatta de digitala lokala tillstånden för kommersiell radio som beviljas av regeringen. SR:s tillstånd för regionala sändningar med digital teknik skall även fortsättningsvis beviljas av regeringen. Radio- och skall ges möjlighet att knyta villkor till tillståndet. Dessutom skall verket svara för frågor om överlåtelse och återkallelse samt vara den som lämnar tillstånd för förändringar i mäng- den eget material. Den tillståndshavare som erhållit sändningstillstånd efter tillämpning av kriteriet programverksamhetens format och som överväger att ändra inriktning på verksamheten skall kunna få förhandsbesked av Radio- och . Förhandsbeskedet, som skall vara bindande för myndigheten, skall omfatta en bedömning om ändringen kommer att medföra att mångfalden i utbudet påtagligt minskar. Utredningen föreslår att verket skall godkänna de beteckningar som används för lokalradion. Verket, som leds av en överdirektör, har bl.a. i uppdrag att för- dela tillstånd för lokal- och närradio. Överdirektören fattar efter före- dragning ensam beslut om fördelningen av dessa tillstånd. Ett råd, det s.k. insynsrådet, på tre ledamöter är knutet till verket för att garantera medborgerlig insyn i dess verksamhet. föreslog att beslut i tillståndsärenden skulle fattas av en till myndigheten knuten nämnd - tillståndsnämnden - med sju ledamöter. Nämnden, vars sammansättning skulle regleras genom lag skulle tillsättas av regeringen. Dess ordförande skulle vara eller ha varit ordinarie domare. Kommittén menade att juridisk och ekonomisk expertis borde ingå i nämnden tillsammans med ledamöter med särskilt goda förutsättningar att bedöma frågor om media, mångfald och yttrandefrihet. Branschföreträdare och representanter för andra org- aniserade intressen skulle inte ingå i nämnden. Förslaget mötte omfattande kritik. Kammarrätten i ifrågasatte lämpligheten av en nämnd som handhade tillståndsgivningen då detta lämnade utrymme för godtycke, även med förtydligande regler för sammanvägningen av kriterier. Samhällsvetenskapliga fakulteten vid menade att en nämnd riskerade att få en sammansättning som återspeglade politiska synsätt som i sin tur riskerade att påverka vilka stationer som tilldelades sändningstillstånd. Statskontoret ansåg att beslut om sändningstillstånd för lokalradio kunde fattas inom ramen för ett förändrat Radio- och som borde omvandlas till ett verk med styrelse. skulle vara beslutande i tillståndsfrågor. Utredningen har övervägt om det nya tillståndsförfarandet medför att Radio- och bör omvandlas till verk med styrelse, om insynsrådet skall ges andra uppgifter eller om en nämnd skall knytas till verket. Utredningen har dock stannat för att inte föreslå några för- ändringar i denna del. Orsaken härtill är följande. Utredningen finner det mindre lämpligt att förorda en nämnd- sammansättning. Orsaken härtill är att tilltron till opartiskheten i handläggningen av de olika myndighetsuppgifterna på radio- och TV- området är av avgörande betydelse för att upprätthålla respekten för myndighetsutövningen. Som framgår av det tidigare remissutfallet riskerar en nämnd tillsatt av regeringen att utsättas för misstankar om politiskt hänsynstagande och partiskhet. Uppstår sådana misstankar skulle detta påverka tilltron inte bara till fördelningen av lokal- radiotillstånden utan även riskera drabba tilltron till fördelningen av tillstånd för närradio. De misstankar som en nämndsammansättning skulle kunna ge upphov till skulle troligen drabba de ännu inte etablerade företagen extra hårt. Som tidigare framhållits är det av vikt att de företag som deltar i sändningarna ges möjlighet att göra bedömningar på . Med misstankar om partiskhet och politiska hänsynstaganden försvåras dessa bedömningar. Det företag som är i behov av lån för att kunna delta i sändningarna skulle därmed få svårare att hävda sig gentemot kreditgivare. Antalet ägare som kommer att ha ekonomiska möjligheter att finansiera verksamheten kan då komma att minska. Utredningen menar att det inte heller finns anledning att omvandla Radio- och till ett verk med styrelse eller ge insynsrådet en annan roll. Verket har i sin nuvarande form erfarenhet av fördelning av tillstånd. Därutöver har verket även förberett digitala radio- och TV- sändningar där bl.a. programverksamhetens inriktning ingått som Någon kritik mot denna verkets hantering har inte framförts, tvärtom uttalade RU sitt stöd för verket vid den hearing utredningen höll om lokalradion. Den framtida fördelningen av kommersiella tillstånd kommer, enligt utredningens förslag, i första hand att grundas på mätbara kriterier. Först då det visat sig att dessa kriterier inte förmår fälla utslag kan det bli fråga om skön. finns endast ett fåtal analoga tillstånd lediga, i huvudsak i områden där efterfrågan på tillstånd tidigare inte varit stor. Erfaren- heten från fördelningen av de digitala radiotillstånden visar att efter- frågan på frekvenser för digitala tillstånd är begränsad. Enligt utredningens bedömning kommer därför programverksamhetens format att komma under bedömning endast i ett mindre antal fall under den inledande tillståndsperioden. Härtill kommer att myndighetens beslut skall vara möjliga överklaga till allmän förvaltningsdomstol, se avsnitt 7.14.3. och TV skall utöver den granskning som sker även granska innehållet i sändningarna i förhållande till de villkor som kan ställas i tillståndet såsom andelen eget material, programverksamhetens format samt överföringskapacitet. och TV utövar tillsyn över efter- levnaden av regler för sändningars innehåll enligt radio- och TV-lagen och lokalradiolagen. De uppgifter nämnden föreslås få enligt utred- ningens förslag motsvaras i stort sett av dess uppgifter . Innehållet i sändningarna skall dock även granskas i förhållande till villkoren i tillståndet. Resultatet av nämndens granskning kommer i stora delar att utgöra beslutsunderlag för Radio- och . Utredningen utgår från att myndighetscheferna på och och och TV kommer att utveckla den samordning av arbetet som kan krävas för det löpande samarbete mellan myndigheterna. Lokalradiotillstånden skall gälla i högst . Alla tillstånd skall löpa ut . De tillstånd som meddelas under den första tillståndsperioden skall gälla till utgången av . Tillstånden skall förlängas automatiskt om inte grund för åter- kallelse föreligger, förändringar skett av teknisk art eller tillstånds- havaren avvikit från villkor om programverksamhetens format och detta påtagligt minskat mångfalden i medieutbudet på orten. Den tillståndshavare som utan tillståndsmyndighetens godkän- nande disponerar över mer än ett tillstånd i sändningsområdet riskerar att inte få sitt tillstånd förlängt. Tillstånden kan förlängas vid högst två tillfällen. Som framgår av avsnitt 5 kommer det troligen att ta innan digitala ljudradiosändningar blir lönsamma. För att underlätta intro- duktionen av den nya tekniken måste de företag som deltar i sänd- ningarna ges möjlighet att kunna göra bedömningar på . Långa tillståndsperioder ger sådan möjlighet. Det finns emellertid skäl även för korta tillståndsperioder. Det är angeläget att frekvensanvändningen inte låses fast fram- över. Osäkerheten råder om hur den framtida tekniska landskapet kom- mer att se ut och vilka behov av lagstiftning och ändrad frekvens- användning den digitala tekniken eller ändrade tekniska förutsättningar kan medföra. Under dessa förutsättningar är det enligt utredningens mening rimligt att använda relativt korta tillståndsperioder med rätt till förlängning. De nuvarande analoga tillstånden löper efter förlängning ut , (se avsnitt 7.2.2). Det är lämpligt att anpassa tillståndsperioden därefter. Utredningen föreslår därför att tillståndsperioden skall vara , med rätt till förlängning. Eftersom inte torde vara tillräckligt för programföretagen för att kunna göra bedömningar på föreslås tillstånden förlängas i två omgångar. Den sammanlagda tillståndstiden, efter förlängning, föreslås således bli . Tillstånden skall löpa ut vid på förhand bestämda tidpunkter. Med hänsyn till att lagstiftningen i möjligaste mån bör vara enhetlig för olika tekniker bör bestämmelsen omfatta såväl analoga som digitala sändningar. När den första tillståndsperioden har löpt ut skall tillstånden förlängas vid högst två tillfällen om inte tillståndsmyndigheten meddelar annat. Tillstånden skall inte förlängas om de tekniska för- utsättningarna har ändrats eller grund för återkallelse föreligger. Även i det fall tillståndshavaren avvikit från sitt åtagande om programverksam- hetens format kan tillståndsmyndigheten ha skäl att inte förlänga tillståndet. En förutsättning är dock att mångfalden i medieutbudet på orten påtagligt har minskat till följd av avvikelsen. Har en tillstånds- havare genom andels- eller aktieköp kommit att disponera över mer än ett tillstånd kan detta medföra att ett av tillstånden inte förlängs. Det föreligger således en presumtion för att tillstånden förlängs. Det är svårt att förutspå vilket tekniskt scenario som kommer att råda och innebörden av de internationella överenskommelser som kommer att träffas. För att säkerställa ett effektivt utnyttjande av frekvenserna är det därför av vikt att deras användning inte låses fast . Som exempel kan nämnas den framtida övergången från analog till digital utsändningsteknik som innebär att samtliga tillståndshavare inom visst band måste ändra sändningsteknik . Utredningen föreslår därför att tillstånden inte skall förlängas om förändringar inom tekniken eller ändringar i användningen av radiofrekvenser på grund av internationella överenskommelser som anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. Är det tillräckligt att villkoren ändras skall dock tillstånden förlängas med sådana ändrade villkor. Föreligger grund för återkallelse skall tillståndet inte förlängas. Den tillståndshavare som inte följer lagen eller de villkor som denne accepterat inför tillståndsgivningen skall enligt utredningens förslag riskera att inte få sitt tillstånd förlängt. Även i de fall överträdelserna, sedda för sig, är av mindre allvarlig beskaffenhet kan skäl föreligga att inte förlänga tillståndet, under förutsättning att grund för återkallelse föreligger. Det torde i så fall vara fråga om en konsekvent vägran att följa lagen eller villkoren. De upprepade överträdelserna kan då sam- mantagna vara av sådan beskaffenhet att skäl föreligger att inte förlänga tillståndet. Se vidare avsnitt 7.9.3 om återkallelse. Urvalskriteriet programverksamhetens format syftar till att säkerställa mångfalden innehållsmässigt i det lokala utbudet. Den tillståndshavare som avviker från ett åtagande om programverksamhetens format som legat till grund för urvalet riskerar att inte få sitt tillstånd förlängt om avvikelsen får till följd att den inre mångfalden i medieutbudet i sänd- ningsområdet påtagligt minskar. Sänder samtliga tillståndshavare för lokalradio olika former av populär musik trots att en eller flera av dem erhöll sitt tillstånd på grund av att de då åtagit sig att sända exempelvis jazz, lokala eller regionala reportage eller klassisk musik, har mångfalden i medieutbudet påtagligt minskat. kan då välja att inte medge förlängning av tillståndet för den som avvikit från sin programförklaring. Har en tillståndshavare ändrat formatet från en nischinrikting till en annan exempelvis från jazz till rap bör tillståndet förlängas under förutsättning att inte andra tillståndshavare på orten har samma format på program- verksamheten. Det är mångfalden i lokalradion i sändningsområdet som skall beaktas. Är mångfalden tillfredsställande trots att tillståndshavaren avvikit från programförklaringen skall myndigheten förlänga tillståndet. I det fall tillståndsmyndigheten bedömer att mångfalden i utbudet i lokalradion på orten inte skulle gynnas av att tillståndet återkallas och utlyses på nytt föreligger skäl att förlänga tillståndet. Om tillståndsmyndigheten anser att skäl föreligger att inte förlänga tillståndet skall tillståndshavaren beredas tillfälla att yttra sig däröver innan tillståndsmyndigheten tar slutlig ställning i frågan.41. 41 17 § förvaltningslagen. Flera tillstånd i samma sändningsområde. Som framgår av avsnitt 7.8 föreslås begränsade möjligheter att överlåta ett sändningstillstånd till en person eller ett företag som redan har tillstånd för lokalradio i sändningsområdet. För att undvika att bestäm- melsen kringgås genom att andelar eller aktier i tillståndsföretag överlåts föreslår utredningen att tillsynsmyndigheten ges möjlighet att inte medge förlängning av ett tillstånd för det fall fler än ett tillstånd i ett sändningsområde direkt eller indirekt, till en del som motsvarar av samtliga aktier eller andelar i ett företag, utan myndighetens godkännande, disponeras av en och samma innehavare. Sådana överenskommelser som innebär att ett företag erhåller ett bestämmande inflytande över ett annat är ett arrangemang som ligger nära företagsförvärv och bör kunna prövas enligt samma principer. Den framtida utbyggnaden bör ske med beaktande av efterfrågan. För att stödja mångfald och reella yttrandemöjligheter bör det finnas utrymme för åtminstone tre, i undantagsfall två tillstånd i varje sändningsområde. Utredningen föreslår fortsatt utbyggnad av det digitala nätet. Ytterligare utrymme i kanal 11- 13 i VHF-bandet samt L-bandet bör förberedas för lokala sändningar. Utbyggnaden bör ske i samråd mellan tillståndsmyndigheten, intressenter och . Häri- genom ges de kommersiella aktörerna möjlighet att själva välja sin infrastruktur. De nuvarande lokala analoga sändningarna i FM-bandet (87,) kommer troligen att pågå åtminstone till slutet av då den kommande tillståndsperioden har löpt ut. Möjligheterna till ytterligare tillstånd i det analoga nätet är mycket begränsade. Den troliga framtida utvecklingen mot digital sändningsteknik förväntas däremot innebära att utrymme för ytterligare programtjänster kan frigöras. Kommer de analoga sändningarna i FM-bandet att upphöra till förmån för digitala sändningar kan överföringskapaciteten i det befintliga frekvensutrymmet ökas avsevärt. När det gäller de digitala sändningarna har genom överens- kommelsen i tillförsäkrats ett nationellt block (12 B) i VHF- bandet (multiplex 1) samt regionala block för 19 områden (multiplex 2). De regionala områdena stämmer i huvudsak överens med sändnings- områdena för regionala sändningar. disponerar hela det nationella blocket och 25- av kapaciteten i de regionala blocken. För ytterligare digitala sändningar finns vissa möjligheter i VHF-bandet (TV-kanal 11- 12, 13). Möjligheten till utbyggnad begränsas av existerande analog TV i såväl som utlandet samt vissa militära radiosystem, främst i utlandet. Ytterligare utbyggnad kan ske i det s.k. L-bandet. I dessa frekvenser finns möjlighet till fyra DAB-block som ur svenskt användarperspektiv kan utnyttjas utan konflikt med annan radioanvändning. För att bandet skall kunna tas i bruk krävs dock internationell koordinering. Mot bakgrund vad som är känt avseende grannländernas användning av frekvenserna i VHF-bandet är möjligheterna till vidare utbyggnad i detta band begränsade i ett område av ca 100- från norsk respektive dansk gräns.