sou · GNB353d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Verket har därför föreslagit att bestämmelsen skall omfatta även sådana brott som typiskt sett räknas som ekonomisk brottslighet såsom miljöbrott, brott mot aktiebolagslagen och skattebrott. Om ett särskilt penningtvättsbrott inrättas bör även detta enligt verket omfattas av bestämmelsen (jfr prop. 1998/99:19 om ändringar i penningtvättslagen). har vidare framhållit att bestämmelsen bör omfatta även andra än den som kan betraktas som gäldenär, dvs. en person som är aktuell hos kronofogdemyndighet på grund av att han har ådragit sig skulder (yttrande , dnr 864-95/910, Sekretess vid samarbetet mot ungdomsbrott och ekobrott, Ju 1994:E s. 70). gYHUYlJDQGHQ RFK I|UVODJ 6HNUHWHVV PHG KlQV\Q WLOO LQWUHVVHW DWW I|UHE\JJD RFK EHLYUD EURWW Bestämmelsen i 5 kap. 1 § tredje stycket sekretesslagen om sekretess inom exekutionsväsendet och vid tillsynsmyndigheter i konkurs är begränsad till uppgifter som angår misstanke om vissa i paragrafen angivna brott. Att bestämmelsen omfattar endast dessa brott torde bero på att den enligt förarbetena främst är avsedd att skydda uppgifter i konkursförvaltares brottsanmälan. De i sekretessregeln uppräknade brotten överensstämmer med konkursförvaltares skyldighet enligt 7 kap. 16 § konkurslagen att anmäla brott. 332 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU Även om sekretessbestämmelsen utformades för att skydda uppgifter i anmälan från konkursförvaltaren, kan den också tillämpas på andra uppgifter som rör misstankar om något av de angivna brotten. Det utökade samarbetet mellan myndigheter vid bekämpning av ekonomisk brottslighet och kronofogdemyndighetens mer aktiva roll i detta sammanhang innebär emellertid att bestämmelsen inte ger ett tillfredsställande skydd för uppgifter inom exekutionsväsendet om andra brott eller om andra än gäldenärer. Detta har föranlett åtskilliga önskemål om att sekretessen utvidgas. Fördelarna med en utvidgad sekretess skulle vara att kronofogde- myndigheten i ökad utsträckning kan engageras i bekämpningen av ekonomisk brottslighet. Den information som finns inom exekutions- väsendet kan utnyttjas av andra myndigheter eftersom uppgifterna oftast inte omfattas av sekretess. Sekretessbelagda uppgifter kan som regel lämnas från kronofogdemyndighet med stöd av generalklausulen eftersom sekretesskyddet normalt är starkare hos den mottagande myndigheten. Däremot kan uppgifter hos andra myndighe- ter inte komma exekutionsväsendet till del i samma utsträckning och utnyttjas där för att eliminera vinsterna av ekonomisk brottslighet. Ett ökat informationsutbyte skulle öka den samlade effektiviteten i brotts- bekämpningen. Vidare skulle lika stark sekretess gälla för uppgifter om brottsmisstankar hos samtliga de myndigheter – polisen, åklagare, tullen, skattemyndighet och kronofogdemyndighet – som bildar kärnan i bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. En starkare sekretess inom exekutionsväsendet skulle också öka integritetsskyddet för den enskilde. Det främsta skälet mot att sekretessen utvidgas är att insynen i exekutionsväsendet blir mindre. För huvuddelen av all exekutiv verksamhet kommer dock samma öppenhet som tidigare att gälla. Enligt vår mening talar övervägande skäl för att sekretessen enligt 5 kap. 1 § bör skärpas så att den motsvarar de förväntningar som finns på exekutionsväsendets brottsbekämpande verksamhet. Framför allt bör bestämmelsen omfatta fler brott än . har föreslagit att de brott som typiskt sett ingår i begreppet ekonomisk brottslighet skall omfattas av bestämmelsen. Det finns enligt vår mening en risk för att en uppräkning av ett antal brott kan leda till gränsdragningsproblem. Dessutom medför den tekniken att ändringar alltid måste övervägas när straffbestämmelserna ändras eller utvidgas. Vi anser därför att en generell lösning är att föredra. Bestämmelsen blir då också lättare att tillämpa. Vi föreslår därför att sekretess skall gälla inom exekutionsväsendet för uppgift om brotts- misstankar, oavsett vilket brott det är fråga om. Detta kan i och för sig synas som en långtgående inskränkning i offentlighetsprincipen jämfört 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 333 med den av föreslagna lösningen. Enligt vår mening kan det dock finnas lika goda skäl att skydda uppgifter om t.ex. bedrägeri som om skattebrott, för det fall sådana uppgifter förekommer hos kronofogdemyndigheten. Eftersom kronofogdemyndigheter numera förutsätts delta aktivt i myndighetssamarbetet mot ekonomisk brottslighet, finns det skäl att tro att dessa successivt kommer att få uppgifter om fler brott och om andra typer av brott . Det finns givetvis samma intresse av att uppgifter om sådana brottsmiss- tankar inte sprids, om det skulle kunna skada den brottsbekämpande verksamheten. Främst ligger det naturligtvis i kronofogdemyndighetens eget intresse att kunna hemlighålla uppgifter om brottsmisstankar, men det är också ett myndighetsgemensamt intresse. Om kronofogdemyn- digheten inte kan upprätthålla sekretessen för särskilt känsliga uppgifter, finns det risk för att övriga myndigheter avstår från att lämna sådan information – även om den skulle kunna ha stort värde i den exekutiva verksamheten. Vi föreslår således en generell utvidgning av bestämmelsen i 5 kap. 1 § tredje stycket så att sekretessen omfattar alla typer av brott. Sekretessen bör gälla hos såväl tillsynsmyndighet i konkurs som inom exekutionsväsendet. De förra har enligt vår mening ett lika stort behov av sekretess. Som har påpekat omfattar bestämmelsen bara uppgifter om den som kan betraktas som gäldenär. Misstanke om brott riktar sig emellertid ofta mot annan än den som är gäldenär. Om gäldenären är ett bolag riktas brottsmisstankarna mot bolagets företrädare. Dessa kan visserligen också vara gäldenärer till följd av t.ex. borgensansvar, men så är inte alltid fallet. Brottsmisstanke kan också riktas mot gäldenären närstående personer, mot anställda eller andra medhjälpare hos gäldenären eller mot någon som företräder ett bolag med anknytning till gäldenärens näringsverksamhet. Det förekommer enligt också att konkursförvaltare anmäler misstankar om brott även mot andra personer än konkursgäldenären. Sådana uppgifter om brottsmisstankar som rör andra än gäldenären bör enligt vår mening omfattas av ett lika starkt skydd som de som rör gäldenären själv. Vi föreslår därför att bestämmelsen i 5 kap. 1 § tredje stycket skall omfatta alla uppgifter om brottsmisstankar inom exekutionsväsendet, oavsett vilka personer dessa misstankar rör. Motsvarande ändring bör göras för tillsynsmyn- digheterna. Vi anser inte att det bör göras några ändringar i sekretessen enligt 5 kap. 1 § för brottsförebyggande ändamål. 334 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 6HNUHWHVV PHG KlQV\Q WLOO VN\GGHW I|U HQVNLOG Bestämmelsen i 5 kap. 1 § gäller med hänsyn främst till intresset av att förebygga eller beivra brott. En uppgift kan hemlighållas om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Så länge ett ärende är aktuellt hos en kronofogdemyndighet kan uppgifter ofta behöva hållas hemliga. När ärendet väl är avslutat är det emellertid svårare att hemlighålla en uppgift, eftersom sekretess då endast gäller om den framtida verksamheten kan antas lida skada av att uppgiften röjs. För den enskilde är det emellertid lika angeläget att uppgifterna skyddas från insyn i detta skede. Vi har därför ställt oss frågan om sekretessen till skydd för den enskilde avseende misstankar om brott är tillräcklig hos kronofogdemyndighet. Uppgifter hos kronofogdemyndighet om att någon misstänks för brott skyddas av reglerna i 9 kap. 19 §. Sekretessen till skydd för den enskilde är dock mycket svag; en uppgift får hemlighållas bara om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider avsevärd skada eller betydande men om uppgiften röjs. Hos tillsynsmyndighet i konkurs gäller sekretess enligt 8 kap. 19 § för uppgift om enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada om uppgiften röjs. Uppgifter om personliga förhållanden skyddas inte alls hos tillsynsmyndigheten. De uppgifter som det är fråga om har inte direkt anknytning till den exekutiva verksamheten. Det är i stället uppgifter av sådant slag som vanligtvis förekommer hos polisen och hos åklagare. Hos dessa myndigheter skyddas sådana uppgifter av ett omvänt skaderekvisit (SFS 1998:624). Ett av huvudmotiven bakom lagändringen är att det genom den nya personuppgiftslagen har blivit tillåtet att behandla uppgifter om brottsmisstankar med hjälp av ADB i mycket större utsträckning . Polisen ges bl.a. möjlighet till automatiserad handläggning av förundersökningar och andra utredning- ar. Eftersom uppgifter som ingår i automatiserade behandlingar är känsligare från integritetssynpunkt än motsvarande uppgifter som behandlas manuellt, har sekretessen till skydd för den enskildes personliga och ekonomiska förhållanden i det allmännas brottsföre- byggande och brottsbeivrande verksamhet skärpts till att gälla med ett omvänt skaderekvisit. Även hos tillsynsmyndigheterna och inom exekutionsväsendet kommer automatisk behandling av känsliga uppgifter att få företas utan 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 335 tillstånd med stöd av den nya personuppgiftslagen. Detta talar för att sekretesskyddet för sådana uppgifter bör ses över, i synnerhet som uppgifter om brottsmisstankar hos de brottsutredande myndigheterna fortsättningsvis skall skyddas av ett omvänt skaderekvisit. Det har i våra direktiv också ifrågasatts om inte den öppenhet som råder inom exekutionsväsendet medför att uppgifter kan komma att lämnas ut till förfång för den enskilde. har föreslagit att det raka skaderekvisitet i 8 kap. 19 § och 9 kap. 19 § skall ersättas med ett omvänt. Lagstiftaren har tidigare ansett det angeläget att bevara öppenheten inom exekutionsväsendet. En utredning har emellertid fått i uppdrag att överväga om sekretesslagens regler behöver ändras i syfte att effektivi- sera skattemyndigheternas och kronofogdemyndigheternas verksamhet (, dir. 1998:2). Som exempel nämns att den stora skillnaden i sekretess mellan beskattningsverksamheten och den exekutiva verksamheten gör det svårt för kronofogdemyndig- heterna att få del av den information från skattemyndigheterna som behövs för indrivningen. Enligt vad vi erfarit vid samråd med den utredningen diskuteras behovet av skärpning av sekretessen i 9 kap. Vi anser inte att det inom ramen för vårt uppdrag finns skäl att föreslå att det nuvarande raka skaderekvisitet i 9 kap. 19 § skall ersättas med ett omvänt för all verksamhet inom exekutionsväsendet. Däremot anser vi att de känsliga uppgifter som hanteras vid myndighets- samverkan måste ges ett bättre skydd. Detta gäller även uppgifter om brottsmisstanke som förekommer vid tillsynsmyndigheter i konkurs. Uppgifter om brottsmisstankar hos tillsynsmyndigheterna och inom exekutionsväsendet bör därför enligt vår mening, liksom hos de brottsutredande myndigheterna, omfattas av ett omvänt skaderekvisit. Lagtekniskt kan en sådan skärpning av sekretessen utformas på åtminstone två sätt. En möjlighet är att de bestämmelser som gäller för tillsynsmyndigheter och för den exekutiva verksamheten kompletteras med särskilda regler för uppgifter om brottsmisstankar. Det andra alternativet är ett tillägg i 9 kap. 17 § som reglerar skyddet för sådana uppgifter hos de brottsutredande myndig- heterna. Det första alternativet skulle innebära att ett omvänt skaderekvisit införs i 9 kap. 19 § för brottsmisstankar som förekommer i den exekutiva verksamheten medan det för övrig verksamhet alltjämt skulle gälla rakt skaderekvisit. En motsvarande ändring för tillsynsmyndig- heternas del kan dock inte göras i 8 kap. 19 §. Denna bestämmelse bör, till följd av sin placering i 8 kap. sekretesslagen, inte omfatta uppgifter om personliga förhållanden. I stället skulle det krävas att en ny 336 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU bestämmelse för tillsynsmyndigheter införs i 7 kap. sekretesslagen. Det är enligt vår mening en lagtekniskt bättre lösning att göra ett tillägg i 9 kap. 17 §. Denna bestämmelse gäller visserligen främst för de brottsutredande myndigheterna, men tar å andra sidan sikte på just sådana uppgifter som bör ges ett bättre skydd även hos tillsynsmyn- digheten och kronofogdemyndigheten. Dessutom innehåller paragrafen redan bestämmelser om annat än brottsutredning. Vi föreslår därför att det införs ett nytt stycke i 9 kap. 17 §, enligt vilket sekretess skall gälla hos tillsynsmyndighet i konkurs och inom exekutionsväsendet för uppgift som angår misstanke om brott, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen skall gälla i högst . 16.4.2Bör det införas sekretess för uppgifter om planerade aktioner? skyddas inte uppgifter om bl.a. planerade aktioner av sekretess hos en kronofogdemyndighet, om inte någon regel om överförd sekretess kan tillämpas. Däremot finns det sekretesskydd för sådana uppgifter hos andra myndigheter med vilka kronofogde- myndighet samverkar i bekämpning av ekonomisk brottslighet. Vi föreslår att sekretess skall gälla för uppgift som hänför sig till kronofogdemyndighets verksamhet som rör planering av eller annan förberedelse för verkställighetsåtgärd. Vi föreslår att en bestämmelse härom placeras i 5 kap. 1 § sekretesslagen. Det myndighetsgemensamma arbetet mot ekonomisk brottslighet innefattar bl.a. samordnade ingripanden av olika slag. Sådana är t.ex. vanliga inom . Se närmare om detta i avsnitt 12.4.1. tillhör de myndigheter som framhållit att sekretess- skyddet inom exekutionsväsendet för planering av gemensamma aktioner är otillfredsställande. Som exempel nämner verket ett fall där polis-, kronofogde- och skattemyndighet förberedde en gemensam insats mot ett bolag. skulle granska räkenskaperna och polismyndigheten utreda brottsmisstanke. Bolaget var restfört. Eftersom kronofogdemyndigheten agerade självständigt och inte som biträde åt polisen omfattades inte uppgifterna om planläggningen av 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 337 sekretessbestämmelsen i 5 kap. 1 § sekretesslagen. Uppgifterna skulle därför ha fått lämnas ut från kronofogdemyndigheten, om någon hade begärt det, vilket i sin tur skulle ha äventyrat hela aktionen. gYHUYlJDQGHQ RFK I|UVODJ Det är naturligtvis angeläget att uppgifter om planerade gemensamma aktioner inte lämnas ut till skada för den samlade verksamheten. Hos polisen, tullen och åklagare skyddas uppgifter om planerade gemen- samma kontrollaktioner av 5 kap. 1 §. Hos skattemyndigheten kan 4 kap. 1 § tillämpas. Sekretess enligt dessa bestämmelser gäller även hos andra myndigheter om förutsättningarna för överföring av sekretess För en kronofogdemyndighet finns det emellertid inga sekretess- bestämmelser som omfattar uppgifter av det här slaget, annat än till skydd för den enskilde. Med hänsyn till kronofogdemyndigheternas framträdande roll i det myndighetsgemensamma arbetet med att bekämpa ekonomisk brottslighet, är detta förhållande enligt vår mening otillfredsställande. Inte bara kronofogdemyndighetens planerade verkställighet riskerar att gå om intet, utan också de andra myndig- heternas tänkta åtgärder, om någon begär att hos kronofogde- myndigheten få del att uppgifter som rör planeringen av en gemensam aktion. Det är, enligt vad som uppgetts, inte bara inom ramen för det myndighetsgemensamma arbetet som det behövs ett skydd för uppgifter om planerade åtgärder hos kronofogdemyndigheten. Även i omfattande och komplicerade ärenden som enbart berör myndigheter inom exekutionsväsendet kan kommande verkställighetsåtgärder behöva planeras. Om uppgifter om dessa åtgärder måste lämnas ut kan verkställigheten äventyras och stora summor gå förlorade. Intresset av sekretess är således starkt även i dessa fall. Mot bakgrund av den allmänna utvecklingen när det gäller ekonomisk brottslighet anser vi det också nödvändigt att tillgodose kronofogdemyndigheternas ökade behov av att ostört kunna planera för omfattande verkställighets- åtgärder. Vad som talar för en lösning med utvidgad sekretess är att man därigenom får ett bättre sekretesskydd för planeringen av gemensamma aktioner. Eftersom sådana aktioner är ett av statsmakterna utpekat prioriterat samarbetsfält (se avsnitt 12.5) är det angeläget att verksamheten har ett tillräckligt starkt skydd. För en utvidgad sekretess talar också att förutsättningarna för samarbete mellan kronofogde- myndigheterna och andra myndigheter förbättras generellt. 338 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU skulle en regel om utvidgad sekretess skapa ett bättre skydd för den exekutiva verksamheten. Det framstår som en svaghet att det inte finns möjlighet att hemlighålla planeringen för t.ex. samordnade ingripanden mot flera bolag med säten i olika delar av landet. En bättre samplanering skulle vidare bidra till ökad effektivitet. Mot en utvidgad sekretess talar främst traditionen med öppenhet i den exekutiva verksamheten. Eftersom det pågår en utredning rörande behovet av att skärpa sekretessen anser vi inte att den hittillsvarande öppenheten är något avgörande argument mot att nu utvidga sekretessen. Vi föreslår därför att det införs en bestämmelse enligt vilken sekretess skall gälla för kronofogdemyndighets verksamhet som rör planering av eller annan förberedelse för verkställighetsåtgärd, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Vi har övervägt var den nya bestämmelsen skall placeras. Ett alternativ skulle kunna vara i 4 kap. sekretesslagen. En sådan lösning ter sig mindre lämplig med hänsyn till det i rubriken till kapitlet angivna syftet med bestämmelserna, nämligen myndighets verksamhet för inspektion, kontroll eller annan tillsyn. De fall sekretessen skall omfatta avser inte sådana uppgifter. Vi föreslår i stället att bestämmel- sen placeras i 5 kap. sekretesslagen. I detta kapitel regleras sekretess med hänsyn till främst intresset av att föreb ygga och beivra brott. Vi anser att den nu föreslagna bestämmelsen i första hand har ett sådant syfte. Bestämmelsen bör lämpligen placeras i 5 kap. 1 §, i vars tredje stycke en annan bestämmelse för kronofogdemyndigheterna återfinns. I detta sammanhang bör nämnas att vi övervägt att arbeta om hela den paragrafen. har den nämligen blivit svåröverskådlig och den reglerar numera även frågor som inte primärt hör till brottsutredande verksamhet. Vi har därför övervägt att arbeta om paragrafen i syfte att renodla den och att föreslå att delar av den lyfts ur och bildar en ny bestämmelse. Med hänsyn till den översyn som skall göras av hela sekretesslagstiftningen (regeringens direktiv 1998:32) avstår vi emellertid från att lägga fram något sådant förslag. Vi har också övervägt om den av oss föreslagna sekretessen bör gälla enbart hos kronofogdemyndigheterna eller om den också bör överföras till andra myndigheter. Bestämmelserna i 5 kap. 1 § är utformade så att sekretessen i de flesta fall följer med uppgiften om den lämnas till en annan myndighet. Den bestämmelse som i dessa sammanhang kan tillämpas av skattemyndigheterna, 4 kap. 1 §, gäller för uppgifter angående planerade gransknings- och kontrollåtgärder. Det medför att sekretessen inte bara gäller hos granskningsmyndig- heten, utan också hos t.ex. en myndighet som biträder med synpunkter på granskningsplanen. För att myndigheternas planering av gemensam- 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 339 ma aktioner skall kunna fungera, förefaller en sådan reglering av sekretessen vara nödvändig. Sekretessen för uppgifter om planerade verkställighetsåtgärder hos kronofogdemyndigheterna bör därför, på motsvarande sätt som sekretessen för uppgifter hos bl.a. polisen och skattemyndigheten, gälla oavsett hos vilken myndighet uppgifterna finns. En annan fråga som måste övervägas är om den föreslagna sekretessbestämmelsen skall skydda inte bara de allmänna målen utan även de enskilda. Det brukar hävdas att det inte föreligger samma skyddsintresse när två enskilda parter tvistar. Kronofogdemyndig- heternas handläggning av de båda måltyperna är emellertid så integrerad att en särreglering för allmänna mål skulle skapa tillämp- ningsproblem. Vi föreslår därför att sekretessbestämmelsen skall vara generell. 16.4.3Bör nya sekretessbrytande bestämmelser införas? Vi föreslår inte några nya sekretessbrytande regler för kronofogde- myndigheterna. möjlighet att inhämta sekretessbelagda uppgifter från andra myndigheter styrs dels av de sekretessbrytande reglerna i sekretesslagen, dels av regler om uppgiftsskyldighet. I 4 kap. 15 § utsökningsbalken finns t.ex. en bestämmelse enligt vilken tredje man är skyldig att uppge huruvida gäldenären har fordran hos honom eller annat mellanhavande med honom, om detta kan ha betydelse för bedömning i vad mån gäldenären har utmätningsbar egendom, samt att ange den närmare beskaffenheten av mellanhavandet. Med mellanhavande avses ett rättsförhållande av ekonomisk betydelse i vilket gäldenären och tredje mannen har del (prop. 1980/81:8 s. 415 ff.). Föreskriften tar främst sikte på sådana utomstående personer som har ekonomiska mellanhavanden av privat- rättslig natur med gäldenären, exempelvis banker och försäkringsbolag. Även gäldenären närstående personer omfattas av upplysningsplikten. Det kan ibland förekomma att ett rättsförhållande av ekonomisk betydelse för gäldenären föreligger mellan denne och en myndighet, 340 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU (LU 1980/81:23 s. 12). anses inta ställning som tredje man och omfattas av upplysningsskyldigheten enligt 4 kap. 15 § utsökningsbalken. 7LOOJnQJHQ WLOO XSSJLIWHU IUnQ VNDWWHP\QGLJKHWHUQD En viktig uppgift för kronofogdemyndigheten är att driva in statliga fordringar såsom t.ex. skatter. Av stor betydelse för handläggningen av sådana mål är uppgifter från skattemyndigheterna. Sådana uppgifter kan vara värdefulla i andra mål och ärenden på så sätt att de tillsam- mans med annan information kan ge en bild av gäldenärens ekonomis- ka förhållanden. Kronofogdemyndigheterna har därför getts rätt att ta del av uppgifter i skatteregistren. Skatteregistren får användas endast för de i skatteregisterlagen angivna ändamålen. Det centrala skatteregistret får bl.a. användas för utredningar i kronofogde- myndigheternas exekutiva verksamhet. Enligt 10 § skatteregisterlagen får kronofogdemyndigheterna ha direktåtkomst till det centrala skatteregistret för uppgifter om bl.a. fysiska personers personnummer, namn, adress och civilstånd, deras nationalitet och pensionsförmåner m.m. För juridiska personer lämnas uppgift om organisationsnummer, firma, adress, säte och juridisk form. Dessutom har kronofogdemyndig- heterna åtkomst till vissa uppgifter om ägarförhållandena i bl.a. fåmansbolag, om registrering av skyldighet att betala skatt och om återkallelse av F-skattesedel. Direktåtkomsten omfattar även uppgifter som behövs för att bestämma skatt samt uppgifter om redovisning, inbetalning och återbetalning av skatt eller avgift. Kronofogdemyndig- heten har vidare åtkomst till bl.a. uppgifter som skall lämnas i självdeklaration, uppgifter om beslut om beskattning och uppgifter som härrör från kontrolluppgift. Förutom att kronofogdemyndigheterna har möjlighet att få ut uppgifter från skatteregistret anses även uppgifter ur taxeringsmateria- let kunna lämnas ut för den exekutiva verksamheten med stöd av generalklausulen (prop. 1980/81:70 s. 24). 7LOOJnQJHQ WLOO XSSJLIWHU IUnQ WXOOHQ Enligt 118 § tullagen skall tullmyndigheterna på begäran tillhandahålla Riksbank, , , , , skattemyndighet, , och uppgifter som 6lUVNLOGD UHJOHU I|U NURQRIRJGHP\QGLJKHWHU 341 förekommer hos tullmyndigheterna och som rör import eller export av varor.