sou · GNB323 · 2000-01-01 00:00:00 — Det sammanhänger med att i många EU-länder är organisationsgraden både på arbetstagar- och arbetsgivarsidan betydligt lägre än i , och man har därför en annan syn på vilka som kan representera löntagarna. En viktig del av partnerskapen i EU-sammanhang är den s.k. sociala ekonomin. Därmed menas olika typer av lokala verksamheter som var- ken är kommersiella i traditionell bemärkelse och inte heller en del av myndigheternas reguljära verksamhet. Hit räknas olika typer av frivil- ligverksamhet och näringsverksamhet som syftar till att tillgodose per- sonliga och/eller lokala behov snarare än till ekonomisk . Även i har den sociala ekonomin blivit ett begrepp. för Social Ekonomi har inrättats vid i och 1997 tillsatte regeringen en arbetsgrupp för social ekonomi. De avlämnade en rapport med namnet Social ekonomi i EU-landet 94 Några viktiga frågor inför nästa programperiod (Ds 1998:48). I rapporten återfinns följande förslag till defini- tion av social ekonomi. Den sociala ekonomin består av organiserade verksamheter som primärt har ett samhälleligt ändamål och är organi- satoriskt fristående från den offentliga sektorn. Till den sociala eko- nomin räknas bl.a. folkrörelseorganisationer, idrottsrörelsen, religiösa rörelser, konsument- och producentkooperativa organisationer, miljö- organisationer och byalag. Verksamheter som bedrivs av olika typer av minoriteter så som invandrare och handikappade betraktas också som en del av den sociala ekonomin. 6.1.2Partnerskapsbegreppet i EU:s strukturfondsförordning I för strukturfonderna återfinns riktlinjerna om partnerskap i kapitel 4, artikel 8. Där sägs att gemenskapens stödåtgär- der skall genomföras i partnerskap mellan kommissionen, medlems- staterna och regionala och lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter och näringslivets organisationer samt andra berörda organisationer. Det åligger varje medlemsstat att välja ut och utse de parter som skall inbjudas att medverka. Avsikten är att få med de mest representativa organisationerna på nationell, regional och lokal nivå och att vid behov även miljö- och jämställdhetsorganisationer bör engageras. Medlemsstaterna skall säkerställa att samtliga parter deltar på alla stadier av programplaneringen på lämplig geografisk nivå. Partnerskapet skall avse förberedelser, finansiering övervakning och utvärdering av verksamheterna. 6.1.3Partnerskapen i mål 3 och mål 4 Organisationerna för mål 3 och mål 4 bygger på aktiva partnerskap på såväl central som lokal nivå. På central nivå återfinns de i övervak- ningskommittéerna och i de nämnder och arbetsgrupper som finns knutna till verksamheten. Partnerskapstanken är en viktig del i genom- förandet och finns inskriven i såväl förordningen om strukturfonderna som i de samlade programdokumenten (SPD) för mål 3 och mål 4. Det är i huvudsak tre kategorier av organisationer som ingår i part- nerskapen: myndigheter, arbetsmarknadens organisationer och den so- ciala ekonomins företrädare. Myndigheterna företräds av departement och ett antal myndigheter med uppgifter inom arbetslivsområdet. Med arbetsmarknadens organisationer avses de fackliga centralorganisatio- nerna LO, TCO och samt SAF och Företagarnas Riksorganisa- Några viktiga frågor inför nästa programperiod 95 tion (FR), och . SAF och FR har dock med undantag av några län valt att inte medverka i mål 3 då de anser att det ligger utanför deras uppdrag att arbeta med de grupper mål 3 vänder sig till. Den sociala ekonomin företräds bl.a. av Folk- rörelserådet, Kooperationens företrädare, och Handikappförbun- den. På regional nivå, i de länsvisa partnerskapen, återfinns förutom de parter som återfinns på central nivå företrädare för ytterligare ett antal organisationer. Det gäller bl.a. Försäkringskassor och olika företrädare för den sociala ekonomin. Partnerskapen i såväl mål 3 som mål 4 har en rådgivande ställning. I mål 3 är det länsarbetsnämnden som har beslutsrätten. Det innebär for- mellt länsarbetsnämndens styrelse, men i praktiken har beslutsrätten delegerats till länsarbetsdirektören. I vissa fall är delegationen begränsad till vissa belopp och styrelsen beslutar om större belopp. I mål 4 är det samordnaren som har den formella beslutsrätten. Även om de rådgivande partnerskapen formellt har en snarlik ställning i mål 3 och mål 4 är det ingen tvekan om att partnerskapet i mål 4 har en betydligt starkare ställning. I mål 4 har partnerskapen påverkat valet av samordnare, och samordnaren är i hög grad beroende av partnerskapets kompetens och kontaktnät för att genomföra sina uppgifter. I mål 3 är länsarbets- nämnden inte alls på samma sätt beroende av partnerskapet för att genomföra programmet. I mål 3 samverkar partnerskapet med en etablerad myndighet med stora resurser och lång erfarenhet. I mål 4 samverkar partnerskapet med en ny myndighet med små resurser. Partnerskapen har flera viktiga funktioner att fylla. De bidrar med aktuella kunskaper om förhållanden i de delar av samhället de repre- senterar. De kan därmed medverka till beslut som är utformade att passa de grupper de representerar och som tar hänsyn till de förhållanden de känner till. De har också en viktig roll i att föra ut information och sprida kunskap om och vad de representerar. Organisationerna har också en roll att ge legitimitet till den verksamhet de deltar i. Det har betydelse för omvärldens och allmänhetens syn på, acceptens av och intresse för . Direktiven för EU:s sociala fonder är utformade med avsikt att alla organisationer som är berörda skall ha möjlighet att medverka. Alla som vill skall kunna medverka och ingen skall utestängas. Vid utformningen av partnerskapen, framför allt för mål 4, har det i praktiken skett begränsningar av olika organisationers möjlighet att medverka. Inled- ningsvis utgick ingen ersättning för medverkan i de olika partnerskapen i mål 4. Tanken är att de organisationer som medverkar skall göra det av eget intresse och på egen bekostnad. Detta är inget problem för de mer resursstarka organisationerna. Däremot finns många mindre orga- 96 Några viktiga frågor inför nästa programperiod nisationer t.ex. inom den sociala ekonomin och lokala fackliga organi- sationer som skulle velat spela en mer aktiv roll, men som inte funnit det möjligt att finansiera varken tid eller omkostnader för medverkan. Inom mål 3 införde AMS ersättningar för medverkan i part- nerskapen. fattade regeringen ett beslut att ersättningar för förlorad arbetesförtjänst och omkostnader även skulle utgå till partnerskapen i mål 4. Det har också, framför allt på regional nivå, funnits ett önskemål att begränsa antalet deltagare i partnerskapen för att underlätta arbetet. Det finns exempel på organisationer som önskat vara med, men avvisats och på organisationer som varit med inledningsvis men som lämnat partnerskapen. Denna reglering av deltagandet i partnerskapet har inte skett genom officiella beslut av regeringen på det sätt som anges i strukturfondsförordningen utan på informella vägar. För mål 3 regleras partnerskapets sammansättning i SPD:n med öppningar för regionala variationer. I praktiken har länsarbetsnämnden bestämt vilka som skall delta i partnerskapen. För mål 4 var det arbetsmarknadens parter, fram- för allt LO, TCO och SAF som genom beredningsarbetet fick en stark ställning i partnerskapet från början och som i praktiken kunnat påverka vilka som medverkat. Det finns flera exempel på grupper som uttryckt intresse av att delta i partnerskapet, främst inom mål 4, men som av olika skäl hamnat utan- för. Hit hör framför allt olika organisationer inom den sociala ekonomin, kommuner och försäkringskassor. De önskemål som framförs av dessa organisationer är inte i första hand grundat på missnöje med de beslut som fattats i partnerskapen. Vad de vill uppnå är framför allt den ökade insyn, tillgången till information och det kontaktnät som ett medlemskap i partnerskapen medför. Med de syften som finns med den sociala fonden är det olyckligt om vissa organisationer känner sig utestängda och upplever begränsningar i möjligheten att engagera sig och delta i de verksamheter som fonderna genererar. Vi anser därför att det finns anledning till en generös in- ställning mot de organisationer som önskar engagera sig under nästa programperiod. kan det bli problem om partnerskapen blir för stora. Beslutsformerna kan bli tungrodda och det personliga enga- gemanget och ansvarstagandet som är viktigt för ett effektivt och dy- namiskt arbete kan förloras. Det finns därför anledning att söka utveckla partnerskapens arbetsformer så att de kan utvidgas utan att det smidiga arbetet och det personliga engagemanget går förlorat. Några viktiga frågor inför nästa programperiod 97 6.1.4Partnerskapet för nya mål 3 Nya mål 3 är inriktat på att stödja anpassning och modernisering av politiska system i fråga om skolutbildning, yrkesutbildning och syssel- sättning. Den närmare inriktning som förespråkas i denna utredning innebär en inriktning på kompetensutveckling av såväl anställda som icke anställda. Det innebär att nya mål 3 vänder sig till i huvudsak samma målgrupper som de nuvarande mål 3 och mål 4 vänt sig till. Vi vill därför föreslå att det nya mål 3 i första hand byggas upp med hjälp av de partnerskap som varit engagerade i de nuvarande två fondpro- grammen. De nuvarande partnerskapen har i huvudsak fungerat bra. De har haft en tillräckligt bred kompetens och erfarenhet för att hantera de frågor som kommit upp till behandling och de har genom sina medlemsled och kontaktnät nått ut till de grupper som programmen velat nå ut till. Det finns emellertid grupper som stått utanför de nuvarande struktur- fondsprogrammen, framför allt mål 4, och som uttryckt önskemål om att komma med i det nya mål 3. Vi förordar därför att även dessa ges möjlighet att medverka i det nya mål 3. Den sociala ekonomin består av många olika typer av organisationer. För att begränsa storleken på part- nerskapen bör dessa uppmuntras att utse en gemensam representant. Frågan om partnerskapets storlek och de problem det kan medföra måste också tar med i övervägandena. Det framgångsrika arbetet i part- nerskapen i mål 4 har i hög grad präglats av deltagarnas personliga engagemang. Ett sådant kan vara svårt att uppnå om partnerskapet blir mycket stort. Om man enbart ser till partnerskapets uppgift att enas om policy och att ta ställning till enskilda projekt räcker det förmodligen med en relativt begränsad krets av engagerade och erfarna personer. Men partnerskapet har också till uppgift att utgöra ett nätverk för erfa- renhetsutbyte och att hjälpa EU-programmen med information och kontakter. I det sammanhanget är det värdefullt med många medver- kande och att bereda alla som vill medverka en plats i partnerskapet. 6.2Integrerat jämställdhetsperspektiv nödvändigt, men inte tillräckligt I kommissionens förslag till förordningar för nästa budgetperiod har jämställdhetsdimensionen markerats ännu tydligare än i nuvarande för- ordningar. Bland annat sägs att strukturfondernas effekter på mäns och kvinnors situation skall finnas med i hela processen från programarbete via genomförande till utvärdering. För åtgärder finansierade av social- fonden är sysselsättningsriktlinjerna en viktig utgångspunkt och där 98 Några viktiga frågor inför nästa programperiod utgör lika möjligheter en av de fyra pelarna. Jämställdhet skall bygga på principen om mainstreaming dvs. gå som en röd tråd genom alla åtgärder och insatser finansierade av socialfonden. Mainstreaming innebär ett integrerat förhållningssätt, men utesluter inte att särskilda åtgärder för missgynnade grupper kan genomföras som ett led i jäm- ställdhetsarbetet. Den har varit starkt pådrivande i arbetet med jämställdhetsfrågor på EU-nivå och EU:s riktlinjer stämmer väl överens med den svenska politiken inom området. har i flera avseenden kommit långt när det gäller jämställdhet och kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Frågor som tillgång till daghem och kvinnors generella deltagande i arbetslivet har inte samma aktualitet i som i många andra länder. Om kvinnorna antals- mässigt utgör en stor andel av arbetskraften har vi emellertid en köns- mässigt starkt segregerad arbetsmarknad. Ungefär 900 000 personer deltidsarbetar dessutom i . Nästan alla är kvinnor. De flesta återfinns inom vård, omsorg och utbildning i kommuner och landsting, men många också i privat tjänstesektor särskilt handel samt hotell- och restaurangverksamhet. Arbetet med jämställdhetsperspektivet i det framtida mål 3 skall utgå från förutsättningarna i . Det betyder också att arbetet skall omfatta både män och kvinnor med målet att skapa lika möjligheter på arbetsmarknaden.. 6.2.1Innevarande programperiod – bra siffror men oklara effekter Under innevarande programperiod har jämställdhet integrerats i arbetet med socialfondsprogrammen. Några särskilda insatsområden med jäm- ställdhet som explicit mål har sålunda inte funnits. De indikatorer som funnits i programplaneringsdokumenten har varit avsedda att mäta kvantitativa effekter. Inom mål 3 har man som en del i jämställdhets- strategin för hela integrerat jämställdhetspers- pektivet i alla planer och förordningstexter. I den handledning som tagits fram för dem som ansöker om projekt finns jämställdhetsaspekten med liksom i anvisningarna för projektuppföljning. Mätningarna av kvinnors och mäns deltagande i programmen visar på tillfredsställande resultat. Inom mål 3 utgör kvinnorna över 50 pro- cent i samtliga åtgärder och inom mål 4 . En närmare analys ger måhända inte en riktigt lika ljus bild. Inom mål 4 kommer t.ex. den höga andelen kvinnor till stor del från offentlig sektor. Bryter man ner siffrorna på enbart deltagande företag blir andelen kvinnor Några viktiga frågor inför nästa programperiod 99 Inom mål 3 har visserligen ett antal projekt inriktats mot enbart män eller enbart kvinnor men få exempel ges på projekt, som syftar till att förändra attityder eller bryta könsbarriärer på arbets- marknaden. En sammanfattande slutsats från programperioden är att jämställd- hetsfrågan trots goda ambitioner blivit något av en icke-fråga. 6.2.2Inför nästa programperiod – skärpning på alla fronter Våra slutsatser från utvärderingsmaterial och den särskilda hearing om jämställdhet som utredningen genomfört är att jämställldhetsfrågan bör lyftas fram på ett tydligare sätt under nästa programperiod. De kvanti- tativa indikatorerna och uppföljningen bör kvarstå men kompletteras med andra åtgärder. Redan i arbetet med programplaneringsdokumentets olika delar bör jämställdhetsfrågan lyftas fram – i bakgrundsbeskrivning, mål och strategier. Metoder som gör det möjligt att följa upp och utvärdera också kvalitativa effekter måste utvecklas. Den grupp som tillsammans med har tillsatt med uppgift att se över indikatorer inför nästa programperiod. bör tillsammans med erfarenheter från andra länder kunna bidra inom det området. Man har både från EU och i pekat på att arbetet med jämställd- hetsfrågor bör bygga på bättre analyser och ökad kunskap om vilka mekanismer som bidrar till mäns och kvinnors olika ställning i arbetsli- vet. Detta var också en ofta framförd synpunkt vid den konfe- rens som anordnades på temat Jämställdhet i strukturfonderna i novem- ber 1998. I konferensen deltog ett brett spektrum av deltagare från hela landet. Analyser bör genomföras på alla nivåer såväl i den nationella planen som i de regionala planer som tas fram i programplaneringsfasen. Vi vill där särskilt peka på de slutsatser man kommit fram till i , som visar att situationen för män och kvinnor skiljer sig åt mellan olika lokala arbetsmarknader. Man kan därför inte nöja sig med en allmänt hållen problemanalys även om den på en 100 Några viktiga frågor inför nästa programperiod övergripande nivå ger en korrekt beskrivning. Det avgörande är hur den mer specifika problembilden i respektive region ser ut. Könsfördelningen i de kommittéer och partnerskap, som är engagerade i programmen är ytterligare en fråga som uppmärksammats. Under innevarande period har kvinnorna utgjort ungefär hälften i de regionala mål 3-kommittéerna, medan partnerskapen i mål 4 har haft en högre andel män. En nära till hands liggande förklaring är att det är just ett uttryck för den segregerade arbetsmarknaden, där kvinnor arbetar inom offentlig sektor, i det här fallet med arbetsmarknadspolitik, medan näringslivet i form av de privata företagen i större utsträckning ses som en manlig angelägenhet. Kunskap och utbildning av aktörerna Vid om jämställdhet i strukturfonderna fanns också många önskemål om ökad kunskap och utbildningsinsatser i jäm- ställdhetsfrågor. Vi föreslår att man under nästa programperiod inom ramen för medlen för tekniskt stöd genomför utbildningsinsatser för att stärka och utveckla partnerskapen och de personer som skall handlägga ansökningar och följa upp projekt. Jämställdhet genom insikt inte genom regler Frågan om jämställdhetsdimensionen skall uttryckas som explicita krav på den som söker projektstöd har diskuterats. Det har gjorts många för- sök att genom sanktioner och negativa åtgärder tvinga fram ett jäm- ställdhetsperspektiv. Erfarenheterna är inte övertygande. För de företag som förutsätts delta i det nya mål 3 är det viktigt att programmet i sig framstår som enkelt och attraktivt. För många tyngande regler och krav minskar möjligheterna att involvera företag. Programmets framgång bygger på att det framstår som attraktivt och efterfrågas av företagen. I det här fallet måste vi konstatera att det finns en motsättning mellan att förlita sig på initiativ underifrån och önskemål om att snabbt öka jäm- ställdheten. Effektivare på lång sikt för programmets framgång och för jämställdhetsarbetet är att i dialogen med företag och arbetssökande peka på möjligheterna. Det är också ett faktum att företag som har en insiktsfull inställning till jämställdhet generellt sett har bättre lönsamhet och produktivitet. För att dialogen om jämställdhet överhuvudtaget skall Några viktiga frågor inför nästa programperiod 101 aktualiseras behövs personliga möten med företagsledning och anställda. Det är väl dokumenterat från arbetet med mål 4 att det är i dialogen kring företagens utvecklingsplaner som nya inslag och tankar kan utvecklas. Genom insatser för att förbättra vägledningsmaterial och utbildning av parter, konsulter och företagsrådgivare bör förutsättning- arna finnas utan att de personella resurserna behöver utökas. 6.2.3Vad betyder inriktningen på kompetensutveckling för jämställdheten? Enligt vårt förslag skall det kommande programmet fokusera på kom- petensutvecklingsinsatser av olika slag. Alla erfarenheter visar att kvinnor i större utsträckning än män tar till sig erbjudanden om utbild- ning och kompetensutveckling, i synnerhet sådan med en generell in- riktning. Männen – särskilt lågutbildade – har ett större initialt motstånd. Hittillsvarande erfarenheter från bekräftar den bilden. Man bör således i det framtida programmet vara uppmärksam på detta fenomen och i möjligaste mån skapa förutsättningar för kom- petensutveckling som också bidrar till att bryta männens misstro mot utbildning. Vi förordar också, mot bakgrund av den könssegregerade arbetsmarknaden, att projekt som bryter traditionella mönster uppmärk- sammas och om möjligt prioriteras. 6.2.4Transnationella program – en bra väg för metodutveckling Inom gemenskapsinitiativet Employment har ett särskilt delprogram NOW, varit inriktat på åtgärder för kvinnor. NOW kommer att upphöra i och med utgången av den här programperioden och ersättas av Access som har ett vidare diskrimineringsperspektiv än jämställdhet mellan män och kvinnor. Erfarenheterna från NOW bör tas till vara i nästa programperiod inom ramen för socialfondsarbetet. Gemenskapsinitiativet Access kan också användas för att i ett transnationellt samarbete utveckla metoder och modeller för fördjupat jämställdhetsarbete i form av särskilda insatser motsvarande dagens NOW. I sammanhanget bör också utbildningsprogrammet uppmärksammas. Programmet utgör enligt kommissionen det program som har det mest integrerade jämställdhetsperspektivet av alla EU:s program. kommer att fortsätta också under nästa pro- gramperiod. Ansträngningarna bör intensifieras för att ta vara på erfa- renheterna från projekt med syfte att integrera jämställdhetsaspekter och 102 Några viktiga frågor inför nästa programperiod bryta traditionella könsrollsmönster i det arbete som bedrivs regionalt och lokalt. Frågor rörande det livslånga lärandet har varit högprio- riterade på den europeiska agendan. I och med Europeiska unionens extra möte i , markerades ännu starkare utbildningens koppling till gemenskapens sysselsättningsriktlinjer. Man framhåller där att livslångt lärande, utbildning och yrkesutbildning kan utgöra ett viktigt bidrag till medlemsstaternas sysselsättningspolitik för att för- bättra anställbarheten, anpassningsförmågan och företagarandan samt för att främja lika möjligheter. Den svenska ståndpunkten när det gäller utbildningens betydelse för sysselsättningen sammanfaller i stort med EU:s och kan bl.a. utläsas ur det gemensamma uttalande som publicerades av regeringscheferna i , och vid EU:s . Regeringscheferna framhåller här sambandet mellan ökad syssel- sättning och en satsning på utbildning och kompetenshöjning: education and training must be given a key role in a European strategy to reduce unemployment and promote employment and to increase growth and competitiveness. Establishing a culture of lifelong learning is central to this strategy. Vidare uppmärksammas utbildningsprogrammens strategiska roll i sammanhanget liksom vikten av att inte göra en boskillnad mellan ge- nerell utbildning och yrkesutbildning: The programme structure must not perpetuate artificial distinc- tions between education and training but should allow a coherent and co-ordinated approach. Samordningen mellan utbildningsprogrammen och strukturfonds- programmen lyfts fram av regeringscheferna: there must be improved co-ordination between the structural funds and the programmes within the field of education and training. There must be increased allocations to the enhancement of skills and compe- tencies in the various programmes in order to create employment. 6.3.1 establishing a culture of life long learning Vårt förslag till inriktning av det framtida mål 3 syftar till att stärka individernas och arbetsplatsernas efterfrågan på utbildning och kom- petensutveckling. En förutsättning är att aktörerna på utbildningssidan Några viktiga frågor inför nästa programperiod 103 svarar upp med en motsvarande beredskap och förmåga att utveckla strukturer som är anpassade till individernas och företagens behov. Samarbetet med utbildningsområdet under nuvarande programperiod har varit sparsamt förekommande inom både mål 3 och mål 4. De företag, som inom ramen för mål 4 efter analysfasen skall gå vidare med konkreta utbildningsinsatser för de anställda har t.ex. redovisat svårigheter både att finna lättöverskådlig information om utbildnings- utbudet och ett utbud som är anpassat till de anställdas och företagets förutsättningar. Nya mål 3 öppnar för samverkan med utbildningsaktörerna Regelverket för det nya mål 3 öppnar för möjligheten till samverkan med aktörer på utbildningsområdet och utveckling av strukturerna för utbildning och yrkesutbildning. Inom ramen för flera av de delpro- gram/insatsområden vi redovisar i kapitel 7 bör stöd kunna ges till pro- jekt som t.ex. syftar till förändring av skolans och högskolans innehåll för att bättre svara mot yrkeslivets behov, ökade insatser för vägledning för vuxna, nya metoder för övergång mellan skola och arbetsliv i form av inskolningsplatser, lärlingssystem, utbildning för entreprenörskap m.m. Ett särskilt viktigt område är utvecklingen av nya pedagogiska former, som bättre passar de anställdas situation, inte minst distansut- bildning och andra informationstekniskt baserade lösningar.