sou · GNB392d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Det är naturligtvis så att en förmånlig nominering på flera sätt är en fördel för kandidaten. Inte nog med att det har stor inverkan på kandidatens möjligheter att bli invald i enbart genom sin position på valsedeln. En hög position på valsedeln är sannolikt också en fördel i förhållande till väljarna när det kommer till ett eventuellt person- röstande. Den kandidat som toppar ett partis lista betraktas på ett annat sätt, av väljarna, av det egna partiet och av massmedia, än partiets övriga kandidater. Detta borde ge fördelar i valet. Om det sistnämnda är fallet är det möjligt att väljarna avsåg att stödja partiets nominering eller så har de speciellt uppmärksammat partiets förstanamn i valkretsen. Det sistnämnda är det mest troliga. Att väljarna speciellt uppmärksammade förstanamnen på listorna beror säkert delvis på att partierna speciellt stödde dessa kandidater och att de uppmärksammades i speciellt stor utsträckning av massmedia. Vilken fördel innebar det för en riksdagskandidat att vara toppnamn på ett partis lista i valet? Jag har här tagit hänsyn till alla partiernas lokala listor, utom de ungdomslistor som gick till val med i tre kretsar i . Detta betyder att det i några få fall finns fler än en toppkandidat för ett parti i en valkrets. Andel personröster för olika typer av kandidater. (Efter första plats på listan eller ej). Eta 0,73 Signifikans 0,00 Det är mycket klart så att de kandidater som toppade partiernas lista/listor i respektive valkrets fick en mycket hög andel personröster. 226 Vilka kandidater vinner på personval? i genomsnitt för kandidater som stod som förstanamn mot för övriga kandidater. Den genomsnittliga toppkandidaten nådde alltså klart över 8-procentspärren och skillnaden är stor i förhållande till övriga kandidater. Sambandet mellan andelen personröster och placeringen på partiernas listor är dessutom också i övrigt tydligt. Den genomsnittliga andelen personröster faller nästan genomgående när vi går från första plats och vidare nedåt på partiernas listor. Vad som ligger bakom detta mönster är svårt att ge ett helt entydigt besked om. En möjlighet är att ju längre upp på ett partis lista en kandidat blivit nominerad, i desto fler avseenden uppvisar kandidaten egenskaper, och blir föremål för uppmärksamhet och behandling, som ger fördelar i striden om väljarnas personröster. har vi sett flera mycket starka bivariata samband mellan olika egenskaper hos kandidaterna och deras andelar personröster. Hur håller de vid en multivariat analys? En viktig fråga blir då till exempel om den uppenbara fördelen av att stå som toppkandidat enbart beror på att dessa kandidater är speciella när det gäller deras tidigare position (i riksdag, parti och regering), eller om det också finns en självständig effekt av den plats på listan som partierna placerat dem på i valet . Intressant blir också om vi på detta sätt kan säga något om vad väljarnas missgynnande av kvinnor, yngre och landsortsbor kan bero på. Är det möjligen så att dessa grupper av kandidater är underrepre- senterade i något eller några av de avseenden som jag just uppmärk- sammat och att detta kan vara en del av förklaringen till att de fick ett sämre stöd av väljarna? Tabell 13 ger svaren på dessa frågor, och några till. Vilka kandidater vinner på personval? Multivariata regressionsanalyser av vad som förklarar andel personröster för kandidaterna i riksdagsvalet . (Oberoende variabler: kandidaternas kön, ålder, bostadsort, uppdrag i riksdag, parti och regering och plats på listan). (Standardiserade regressionskoefficienter, beta). -.03** Signifikans 0,05=* Signifikans 0,01=** Att vara riksdagsledamot, att ha en hög position inom sitt parti och, framförallt, att vara första namn på sitt partis valsedel i valkretsen, detta är vad som allra mest har varit en fördel för en kandidat när det kom till personröstande i valet . Effekten av att vara riksdagsledamot minskar när övriga faktorer förs in i analysen. Detta tolkar jag som att det som hade störst betydelse vid personröstandet var väljarnas stora bekantskap med, och uppmärksamheten från framförallt massmedierna för, partiledarna och de fördelar som det förefaller att givit att stå som första namn på ett partis valsedel. Att bara vara riksdagsledamot utan en hög position inom sitt parti och/eller att stå som förstanamn, detta var något som enbart gav en mindre fördel i valet. Vi kan dessutom se hur den självständiga effekten av kön, ålder och bostadsort minskar efterhand som nya faktorer förs in. Män, personer i den övre medelåldern och de som bor i huvudorten i respektive valkrets gynnas alltså beroende på att de i större utsträckning besätter de mest framstående positionerna inom partierna och att de dessutom oftare toppar partiernas listor. Mönstret i det sistnämnda avseendet är till exempel mycket tydligt. Männen utgör av förstanamnen på listorna mot av alla kandidater. Personer toppar av alla listor. av alla kandidater i valet tillhör denna ålders- grupp. På av partiernas listor står en person som är bosatt i 228 Vilka kandidater vinner på personval? huvudorten i respektive valkrets som första namn. Av samtliga kandidater kom från denna ort. I tabell 9 presenterade jag två mått på vad som skulle kunna tänkas ha betydelse när det gäller en kandidats bostadsort: Hur befolknings- mässigt centralt inom valkretsen som kandidaten är bosatt och om kandidaten är en så kallad rikskandidat eller ej. I tabell 13 ingår bara den förstnämnda variabeln. Betydelsen av att vara rikskandidat eller ej försvinner helt när variabeln som indikerar position i partierna förs in. (Dessa regressionsanalyser finns inte redovisade i tabellen). De rikskandidater som erhöll höga andelar personröster var tydligen partiledarna. En ytterligare sak är viktig att kommentera i tabell 13. Andelen förklarad framstår som mycket hög. När vi vet vilken, om någon, ledande position en kandidat har i sitt parti då kan vi sammantaget förklara nästan hälften av variationen i personrösternas fördelning. När vi dessutom vet om kandidaten stått som nummer 1 på listan eller ej då kan vi förklara av variationen i personröstandet. Detta får betraktas som ett mycket högt, och dessutom överraskande högt, värde. De variabler som finns medtagna i tabell 13 kan alltså i mycket stor utsträckning förklara hur väljarna spred sina personröster i riksdagsvalet . Att det var de etablerade kandidater- na som gynnades förefaller klart. Många enskilda kandidater gjorde förhållandevis stora insatser för att marknadsföra sina egna kandidaturer inför valet . Vissa kandidater valde att satsa egna ekonomiska medel i detta syfte. Några anlitade experter på reklam, information och media. Ett antal personer som bedrev personvalskampanj fick dessutom stöd från framförallt sin regionala partiorganisation för att kunna föra dessa kampanjer (se till exempel , , och ). Stödet till olika kandidater, och de olika kandidaternas starkt varierande resurser, kom att diskuteras livligt i valrörelsen (se bland många exempel , , , och ). Bakom denna diskussion låg bland annat frågan om de resursstarka kandidaterna hade skaffat sig fördelar som skulle ge utslag på fördelningen av personröster. Flera av partierna hade därför infört regler för vad kandidaterna hade tillåtelse att göra. Vilka kandidater vinner på personval? Inom valforskningen är det omtvistat vilken betydelse partiernas valkampanjer har för deras valresultat. Osäkerheten finns också när det gäller betydelsen av kandidaternas insatser under valrörelsen för fördelningen av personrösterna.13 De naturliga frågorna att ställa är alltså: Röstade väljarna i större utsträckning på kandidater som gjorde insatser i valrörelsen för att föra ut sin kandidatur/sitt budskap? Eller med andra ord: Hade kandidaternas ansträngningar i dessa avseenden någon betydelse för deras resultat? Hur skall vi då kunna mäta kandidaternas insatser i valrörelsen? Idealiskt hade varit att ha tillgång till uppgifter om de olika kandidater- nas ekonomiska och andra resurser och deras aktiviteter under valkampanjen. Så är inte fallet. Jag får därför här nöja mig med att utnyttja en, mer grundläggande, indikator. Att en kandidat skaffade sig en hemsida på internet kan ses som ett kriterium på att kandidaten bedrev en personvalskampanj.14 Detta var 1998 något av ett måste för en personvalskandidat som ville bli betraktad som seriös. Ett av de första sakerna en aktiv personvalskandidat gjorde inför valet var att lägga ut sin hemsida. Frågan blir därför om det finns någon skillnad i stödet bland väljarna för de kandidater som bedrev en personvalskampanj som bland annat innefattade att lägga ut en hemsida jämfört med stödet för övriga kandidater. Tabell 14 visar att så är fallet. Andel personröster för olika typer av kandidater. (Efter hemsida eller ej). Eta 0,17 Signifikans 0,00 De 178 riksdagskandidater som bedrev så aktiva personvalskampanjer att de också lade ut hemsidor uppnådde ett betydligt bättre personvals- resultat. Mönstret är överraskande entydigt med hänsyn taget till det använda måttets brister som indikator på omfattningen av kandidater- 13Enligt Kuitunen (1998, s. 5) anses de kandidater i den finländska kommunal- valen som satsar större ekonomiska resurser på annonsering erhålla ett bättre personvalsresultat. 14Uppgifter om riksdagskandidaters hemsidor har hämtats från förteckningar på Torgets och Tv4-s hemsidor. 230 Vilka kandidater vinner på personval? Sannolikt är det dessutom bara i liten utsträckning hemsidan i sig som drog in röster till kandidaten. Att överhuvudtaget ha bedrivit en aktiv personvalskampanj förefaller att ha lönat sig. Den fråga som är naturlig att ställa sig är dock om kandidaternas insatserna i valet hade betydelse också när hänsyn tas till de övriga faktorerna som jag studerat. Dessa faktorer har ju dessutom redan förklarat över två tredjedelar av variationen i andelen personröster för de olika kandidaterna. Var det därutöver, och i sig, en fördel att göra den insats som det innebar att bedriva en egen personvalskampanj? Multivariat regressionsanalys av vad som förklarar andel personröster för kandidaterna i riksdagsvalet . (Oberoende variabler: kandidaternas kön, ålder, bostadsort, position i riksdag, parti och regering, plats på listan och insats i valrörelsen genom hemsida). (Standardiserade regressionskoefficienter, beta). -.03** Signifikans 0,05=* Signifikans 0,01=** Resultaten i tabell 15 visar att det finns en signifikant effekt på andelen personröster av om den enskilde kandidaten hade lagt ut en hemsida eller ej. Så är alltså fallet också när hänsyn tagits till de andra förklaringsfaktorerna. En kandidat som bedrev en personvalskampanj har uppnått ett bättre valresultat. Effekten är den tredje starkaste efter plats på listan och position i parti. Något större bidrag till den samlade förklaringskraften i modellen ger faktorn dock inte. Inte heller påverkas effekten av de andra faktorerna. Att bedriva en personvalskampanj förfaller således att ha haft en viss betydelse för en kandidat och detta gäller utöver de övriga aspekter som jag undersökt i denna uppsats. Vilka kandidater vinner på personval? 1998-års val var det första riksdagsvalet med möjligheter för väljarna att personrösta. av riksdagspartiernas väljare valde att, förutom att välja parti, lägga en personröst. En viktig fråga är vilka konsekvenser en institutionell förändring av detta slag får för det politiska livet. Dessa konsekvenser kan bli större eller mindre, och de kan vara vara av många olika slag. De kan påverka flera olika delar av samhällslivet. Det är rimligt att införandet av personvalet kommer att påverka det inre livet inom de politiska partierna, bland annat i riktning mot minskad partisammanhållning, till exempel när det gäller nomineringsarbetet, valrörelsearbetet och partiernas verksamhet i . Relationerna mellan partierna och väljarna, relationerna mellan de enskilda kandidaterna och väljarna, hur valrörelserna bedrivs och hur dessa valrörelser bevakas av massmedierna kommer säkert också att påverkas. Inte minst intressant blir i vilken utsträckning förändringen kommer att medverka till minskad makt för de politiska partierna i förhållande till andra aktörer i det politiska systemet. Allra viktigast blir sannolikt effekterna på hur synen på politik och politiker förändras bland medborgarna och de olika aktörerna inom politiken. Säkert kommer också effekterna på dessa områden att bli större och förändras ju längre det nya systemet får möjlighet att verka. Vad som hände vid valet bör bara ses som en första början. Jag har i denna uppsats studerat ett betydligt mindre område än det som jag diskuterat. Det gäller effekterna av införandet av personval på möjligheterna för olika typer av kandidater att bli invalda i . Två mer omedelbara effekter vid riksdagsvalet har stått i centrum för mitt intresse: Vilka blev effekterna på sammansättning respektive på stödet för olika typer av kandidater? 14 personer blev invalda i beroende på införandet av personvalssystemet. 14 personer utgör av . Detta blev den direkta effekten på sammansättning i det första riksdagsvalet med personvalsinslag. I två av dessa fall berodde invalet på att uppnådde ett så starkt stöd bland personröstarna att kandidater på partiets rikslista, som annars inte skulle blivit invalda, kom att få en plats i . 13 vinnare och 12 förlorare. 13 kandidater slog, beroende på att de uppnådde ett stort stöd bland de personröstande, ut andra personer som istället skulle blivit invalda i om partiernas listordningar också skulle kommit att gälla som invalsordningar. 232 Vilka kandidater vinner på personval? faktorer förefaller att ha legat bakom att dessa 13 nådde så bra resultat i sina respektive valkretsar. Den genomsnittlige kandidaten i riksdagsvalet erhöll av partiets röstetal som personröster. En mindre grupp av kandidater nådde ett betydligt mycket bättre resultat. Framförallt var det inom och som ett antal kandidater fick bra resultat i personvalet. 179 kandidater i de olika valkretsarna, 140 personer, nådde över 8- procentspärren för kunna att bli invalda i . 87 av ledamöter efter valet är valda på personröster. De allra flesta av dessa skulle ha blivit valda oavsett personrösterna. En stor del av de avgivna personmarkeringarna lades på ett sådant sätt att de inte påverkade sammansättning. Vad kännetecknar de kandidater som gynnades av väljarna vid personröstandet? var den kandidat som uppnådde allra störst stöd vid personröstandet. De 19 mest framgångsrika kandidaterna hette alla . Allra störst stöd nådde i sin egen valkrets, . av de kristdemokratiska väljarna valde här att personrösta på sin partiledare. I övrigt finns flera tydliga tendenser. Generellt sett var det så att de farhågor som hade ventilerats på förhand kom att bekräftas i riksdagsvalet . Män, kandidater i övre medelåldern och de kandidater som är bosatta i valkretsens huvudort gynnades genom personvalsinslaget. Kvinnor, yngre och kandidater från mer perifera och befolkningssvaga delar av valkretsarna missgynnades. Möjligheter- na till representation i för dessa grupper påverkades alltså negativt. En förklaring till att personröstandet kom att se ut på detta sätt tycks vara att kvinnor, yngre och landsortsbor i mindre utsträckning besätter de mest framstående positionerna inom partierna och att de dessutom mer sällan toppar partiernas listor. Det tydligaste mönstret i personröstandet är att vad som kan betecknas som klart etablerade och välkända kandidater nådde fram- gångar. Det gäller partiledarna och andra framstående personer i partierna samt toppkandidaterna på partiernas listor i de olika valkretsarna. Dessa var de största vinnarna i striden om personrösterna. Därutöver förefaller det också att ha lönat sig att bedriva en personvals- kampanj. En möjlig tolkning av dessa resultat är att en betydande grupp av de väljare som valde att personrösta i 1998-års val gjorde detta för att ge uttryck för sitt stöd för de ledande företrädarna inom det egna partier, (i den egna valkretsen eller på riksplanet). Därmed skulle resultatet i huvudsak tala för det andra av de två perspektiv på vad som kan tänkas förklara väljarnas personröstning som jag presenterade inledningsvis. Vilka kandidater vinner på personval? I kommande val är det dock troligt att denna typ av notabilitets- röstning i ökad utsträckning kommer att kompletteras med röstning på utmanare till de etablerade politikerna. Fler utmanare, som genom personvalet ser sin chans att komma in i , kommer säkert att bedriva aktiva kampanjer. Sannolikt kommer de också att få hjälp av massmedierna i sina strävanden. Den allra största vinnaren i personvalet i riksdagsvalet är . måste betraktas som ett fenomen i en klass för sig själv också när det gäller personrösternas fördelning. Två kategorier av kandidater bör därmed lyftas fram som har vunnit på personvalet: De mycket etablerade kandidaterna, och . nomineringsarbete, och person- valsresultat, kan dessutom tänkas bilda mönster för kommande val. Personvalsinslaget, inte bara som ett val mellan kandidater inom ett parti, utan också som ett konkurrensmedel mellan partierna i kampen om väljarnas röster. 234 Vilka kandidater vinner på personval? Käll- och litteraturförteckning: Jag är besviken över resultatet men inte bitter. Aktuellt i Politiken . Återupprätta ett förtroende. Aktuellt i Politiken . Allmänna valen 1994:1. Antal röstberättigade Va198. Vi måste ta plats. befarar att kvinnorna blir personvalets förlorare. Stor satsning på ung moderat. Muf satsar på kampanj inför riksdagsvalet. Penningspurt i väljarjakten. Politiker satsar på reklam för sig själva. Krav på att personval regleras. Kritiken är gammal och unken. Mufordföranden försvarar satsningen på . Mot samma mål med olika medel. Socialdemokraten får ingenting. Bilden lär inte förändras. Spärren på i personvalet ouppnåelig för de flesta. Politikers bakgrund blir allt viktigare. Förändring med personval. För att kunna se en verklighet måste man tillhöra den, menar forskare. Självständighet oroar partierna. Vilka kandidater vinner på personval? i först att få sina kryss att räcka till. Ung ekonom slog ut c-veteran. i Kumla tar platsen från . Rikslista slog ut lokala listor. Personröster på stoppar i . Regler för personval skärps. , (1998a): Personvalet. (Röstning med fallgropar). Forskning & Framsteg 1998:6, s. 27-31. , (1998b): Utelämnat kryss hot mot toppkandidat. Partiernas desinformation om personvalet skadar de etablerade kandidaterna, skriver statsvetare. Katalog över postadresser. Utgåva 6, . : Posten Brev 1994. Ökat inslag av personval m.m.. Kommittédirektiv. Bila- ga 1 i Ökat personval. Listtypsförteckning med röstfördelning. läns norra och östra. Ett kryss gör årets val personligare. Enskilda politiker är i full gång med att göra pr för sig själva inför höstens val. Personvalet är en svart fars. Nordvästra 1998-09- 26. Partistyrelsen 1998/99. Popova, (1998): Inblick/personval. Konsten att kryssa för. 236 Vilka kandidater vinner på personval? Procent- och mandatfördelning riksdagsvalet . Skriftliga uppgifter från , , , i , , i län, , i och , i . Uppgifter om kandidaterna i riksdagsvalet . Uppgifter om riksdagskandidaters hemsidor. Torgets och Tv4-s hemsidor. ledamöter och ersättare riksdagsvalet . för kommuner 1996. Blais, och , (1996): . I LeDuc, , , . och , Pippa (red): Elections and Voting in Global Perspective. Thousand Oaks: . , (1998): Män - finns de? Kvinnovetenskaplig 1998:3-4, s. 77-84. , (1998): The Political Impact of Change in and , 1996. Party Politics 1998:2, s. 203- 228. , (1996): Europaparlamentsval och personröstning. I , och , Bo (red): Vetenskapen Vilka kandidater vinner på personval? till professor emeritus . , och , (1998): första Europaparlamentsval. , (1997a): Medborgarnas reaktioner på de stora förändringarna. I , (red): Folket och kommunerna. Systemskiftet som kom av sig. , (1997b): Avslutning. I , (red): Folket och kommunerna. Systemskiftet som kom av sig. , (1996): Personröstning. I Utvärderat personval. Betänkande av Nomineringsrätts- och valkretskommittén. Kuitunen, (1998): The Determinants of Electoral Success. The Case of Finnish 1996 Municipal Election. Paper prepared for the on Municipal Studies, 27-29.11.1998. (stencil). LeDuc, , , . och , Pippa (1996): Introduction: The Present and Future of Democratic Elections. I LeDuc, , , . och , Pippa (red): Elections and Voting in Global Perspective. Thousand Oaks: . Meisaari-Polsa, Tuija (1996): Valet till : Personröstning ingen nackdel för kvinnor. VälfärdsBulletinen 1996:4, s. 15-16. , Pippa (1996): Legislative Recruitment. I LeDuc, , , . och , Pippa (red): Comparing Democracies. Elections and Voting in Global Perspective. Thousand Oaks: . , (1995): The Politics of Presence. 238 Vilka kandidater vinner på personval? Premfors, (1996): Reshaping the Democratic State: Swedish Experiences in a Comparative Perspective. , (1994): Comparative Constitutional . An Inquiry into Structures, Incentives and Outcomes. Tollén, (1998): Må bästa man vinna. Bang 1998:1, s. 26-27. , (1995): Rational Choice Theory. I Marsh, och , (red): Theory and Methods in Political Science. Weale, (1999): Democracy. Wängnerud, (1998): Politikens andra sida. Om kvinnorepresenta- tion i riksdag. Ett träffande amerikanskt uttryck säger: If it aint broken dont mend it. På svenskt idrottsspråk formuleras samma visdom genom alla tränares budord nummer ett - ändra inte på vinnande lag. Bakom båda uttrycken ligger konservatismen gamla sanning att vara försiktig med förändringar. Vi vet vad vi har men inte vad vi får. Översatt till konstitutionell politik betyder det att vi bör vara försiktiga med förändringar. Det är viktigt med stabila spelregler. Förändringar kan skapa förvirring och oro, åtminstone på kort sikt. Och skall något ändras skall det ske efter noggrann prövning och med en bred förankring. Det är speciellt viktigt att spelregler uppfattas som legitima. Spelet blir inte lyckat om spelarna inte är överens om reglerna. När det gäller den svenska personvalsreformen är det svårt att hävda annat än att den var väl utredd och brett förankrad när den genomfördes i valet . Frågan hade diskuterats och undersökts i en mängd olika parlamentariska utredningar med final i (SOU 1993:21). Fullskale- experiment hade genomförts i ett antal kommuner vid valet (SOU 1996:66). Samtliga partier gav grönt ljus till reformen, om än med något varierande entusiasm. Och undersökningar bland medborgarna vid valet visade att det fanns ett brett majoritetsstöd i alla politiska och sociala grupper för tanken att öka personvalsinslaget i (och 1995, ). Spelreglerna ändrades m a o under stor försiktighet och med ett brett stöd. Förutsättningarna för att reformen skulle lyckas och omfattas av en hög grad av legitimitet måste bedömas som mycket goda. Hur det sedan gick när reformen mötte verkligheten 1998 skall vi analysera ur ett väljarperspektiv i detta kapitel. Om en valreform inte har stöd eller fungerar bland väljarna kan den inte överleva länge utan att hela det politiska systemets legitimitet skadas. I det långa loppet har väljarna veto. Ställer inte väljarna upp blir det inga val. väljarna personrösta blir det inga personval. Legitimiteten avgörs i sista instans av medborgarna. Tycker de inte om personvalsreformen kommer den inte att fungera och bli en belastning. Spelreglerna måste ha ett klart opinionsstöd i en välfungerande demokrati. Personvalsreformen innebär i grunden en förändring när det gäller möjligheten för väljarna att delta i politiken. En ny deltagandekanal har öppnats. Den som vill kan nu via röstsedeln inte bara påverka vilka partier som skall sitta i utan också vilka personer som skall sitta där. Såväl den gamla deltagandeformen, att rösta på parti, som den nya, att rösta på person, är frivilliga. Vi har inte röstplikt i . Men om man vill personrösta måste man i praktiken också partirösta. Personröstning sker via en samtidig partiröstning.