sou · GNB34 · 2000-01-01 00:00:00 — infördes en möjlighet till frivillig överenskommelse mellan pröva- ren och FDA. Diskvalificeringsprocessen avskrevs därmed. Istället kan prövaren gå med på att frivilligt avstå från prövningen, bara göra en viss typ av prövning eller utföra prövningen under övervakning. FDA gör för internt bruk upp en lista över diskvalificerade prövare och dem som samtyckt till restriktioner. Commission on research integrity En kommission för utredning av frågor rörande vetenskaplig oredlighet inrättades av kongressen 1993. Dess uppgift var att åt Secretary of He- alth and och kongressen utreda vad som krävdes för att förbättra hanteringen av vetenskaplig oredlighet i den biomedicinska och beteendevetenskapliga forskning som finansieras av Public Health Ser- vice (PHS). Kommissionen arbetade med definitionen av vetenskaplig oredlighet, den administrativa handläggningen av ärenden samt utveck- landet av regler som skyddar anmälaren (the whistle ). Kommissionen hade 12 medlemmar, bestående av forskare, administra- törer och etiker och ordnade bl.a. offentliga möten. Man hade följande riktlinjer för sitt arbete: -Utreda hur man bäst balanserar ansvaret mellan enskilda forskare, forskningsinstitutioner och samhället. -Klargöra det federala intresset av att komma till rätta med forsknings- fusk. -Formulerar regler och påföljder för stävjande och förebyggande av fusk. -Skapa ett forskningsklimat där fusk kan påtalas utan rädsla för följder för anmälaren. -Garantera rättvisa och opartiskhet i utredningar av fusk Sammanfattning av kommissionens rekommendationer: Kommissionen föreslog en ny definition av forskningsfusk och annan typ av professionell oredlighet kopplad till forskning. Utbildning i forsk- ningsetik ska vara obligatorisk för alla forskare i projekt finansierade av . Ett regelsystem ska utvecklas som garanterar skydd för anmälaren. Definition av vetenskaplig oredlighet Kommissionen rekommenderar att begreppet vetenskaplig oredlighet skall avse: -fabrikation av data -falsifiering av data -övertolkning av data -annat olämpligt beteende Kommissionen föreslår både utvecklandet och spridandet av riktlinjer för god forskning och förbättrad utbildning i forskningsetik för både seniora och juniora forskare. Man föreslår att varje institution skall ha ett ut- bildningsprogram för forskningsetik. Man förordar att kongressen till- skjuter pengar för undervisning och forskning om forskningsetik. Kommissionen rekommenderar ett ömsesidigt ansvar för anmälare och anmäld. Anmälaren måste respektera att känslig information hanteras konfidentiellt. förordas skydd mot vedergällningar. Det är in- stitutionens ansvar att inte tolerera eller delta i trakasserier av anmälare som i god tro anmält misstänkt fusk. Utredningen bör göras av ett fristående organ, inte av den egna institu- tionen, och den bör vara snabb, rättvis och opartisk. Office of Research Integrity () ansvarar för etiska frågor i den, interna och externa, forskning som bedrivs i regi av , . ingår i DHHS, the U.S. PHS är en "operating component" av DHHS. har följande uppgifter: -utveckla policydokument, regler och bestämmelser för att undvika fusk i forskning; -utveckla en handlingsberedskap vid anmälan om fusk; -utföra kontroller av forskning externt och internt; -ordna offentliga möten och hearings om etiska frågor i forskningen. fanns inte den samordning som finns inom medicinsk forskning i , utan arbetet med att stävja vetenskaplig oredlighet sköttes informellt av enskilda forskningsinstitutioner och universitet. ger följande definition av vetenskaplig oredlighet. Vetenskaplig oredlighet eller fusk i forskning innefattar fabrikation och förfalskning av data, plagiat, och andra förehavanden som all- varligt avviker från de accepterade i vetenskapssamhället, då det gäl- ler startande, utförande eller rapportering av forskning. inte misstag som begåtts utan oärliga avsikter eller sedvanlig oenighet i tolkning eller bedömning av data. är ansvarigt för utredning av misstänkt forskningsfusk och veten- skaplig oredlighet i forskning utförd i regi av PHS. Andra forskningsom- råden kontrolleras av OPRR (The Office for Protection from Research Risks: ansvarar för forskning på djur och människor, bl a behandling av försöksdjur, informerat samtycke, underlåtelse av forskningsetisk pröv- ning av projekt mm. ), OMAIC (The Office of Management Assessment and Internal Control: ansvarar för ekonomiskt fusk, som felaktig an- vändning av forskningsanslag, falsk uppgiftslämning vid ansökan om medel och redovisning av medel mm.) Andra typer av fusk, som kränk- ning av upphovsrätt, samarbetsöverenskommelser kvalitetskontroll mm, faller inom ramen för de enskilda forskningsinstitutionernas egen verk- samhet. I det policydokument tagit fram förordas en tvåstegsmodell vid en anmälan om misstänkt oredlighet. Man gör först en förundersökning för att se om det finns skäl för en större utredning. Man förordar att varje institution har en handläggare av frågor om forskningsetik (research in- tegrity officer). Han/hon initierar undersökningarna och ansvarar för att lämpliga experter kallas in. Undersökningen skall göras snabbt. föreslår en tidsgräns på max . Handläggaren deltar i undersök- ningarna och är ansvarig för att allt material dokumenteras samt för att resultatet rapporteras till , anmälaren och den anmälde. Rapporten skall vara skriftlig. Resultatet av utredningen skickas till den ansvariga institutionsledningen (the deciding official) som fattar beslut om påföljder. Möjliga påföljder kan vara: -indragning av publicerat material -avstängning från det aktuella forskningsprojektet -indragning av anslag Om den anklagade frias betonar ORI-dokumentet vikten av att hans/hennes rykte återupprättas. Detta sker bäst genom att resultatet av utredningen publiceras brett. På liknande sätt menar man att anmälare 6 ORI-homepage-document: Model Policy for Responding to Allegations of Scientific Misconduct, sid. 3. som anmält i vad man kallar god tro måste skyddas mot repressalier. Om utredningen visar att anmälaren inte handlat i god tro utan anmält av andra skäl bör institutionsledningen överväga påföljder mot denne. Hela fallet dokumenteras och arkiveras av efter avslutad under- sökning. Personal från och har tillgång till materialet efter anhållan därom. Bilaga 2: Remissammanställning av rapporten: Att värna om vetenskapens integritet och en god forskningssed. Rapport om vetenskaplig oredlighet. Kommentarer till definition av begreppet oredlighet, motiv för att komma till rätta med oredligheten samt modell för utredning av misstänkt oredlighet. Skulle vinna på en För stor vikt vid Täcks alla av den med råd och finan- Fall som inte kan utredas vid univ. med ansvar att fatta men vill påpeka att trala regler och obe- främst en fråga om omkring det som är - Det finns behov av och lita till förmåga och kan ej genom- (beroende) Man bör situation mer, om Finns stort behov av definitionen för vid, Bra med det egna en integrerad del av juniora och seniora. Svårt att ha olika riktlinjer, ex läke- däremot att det kan få vara skillnad. skall fungera i rela- (ex interna inom ghet bör finnas. andra påföljder (ex seniora och juniora. finns vid utredning. bör ej skiljas åt. till aktuella fall. även ta upp exv anmälda fall utreds. kan ligga till grund för lokala riktlinjer. en bör i sin helhet vara hos lärosätet. Fyller ej krav på ledes ha stöd i rätts- utbildning, även på För stort ansvar till medicin, bör vidgas. anmäla till opartisk, annars kan det få direkt dit, för att bör ses över. föreslår att det i lag moraliska/etiska från de legala Flera av reglerade i lag. ghet bör finnas till sanktioner, för de som ej täcks av Kommentarer till nationellt organ för utredning av misstänkt oredlighet, ordning för bevarande av forskningsmaterial och författningsförslag. Bör ha eget ansvar att fatta beslut. förrän det finns ett resurs även om man även vara individ. vidare än lagförslag. kallas in vid behov, lagskrivningen : ..så att en hög kvalitet frågan om fusk i hela dess vidd. som i .. Korrelerar säten fortsätta i sin - Instämmer att det Bör uttala sig i skuldfrågan, men de Kan vara svårt att den enskildes ansvar. Finns behov av att (om ej kan s bör ingå. MFR även rep från Bör uttala sig i Rådet för arbetslivsforsk. även om det ej är måste finnas här. SGU och övriga bör få tillgång till. dock från början. Bör bli föremål för även ta hänsyn till remiss i frågan. För allmänt hållen, bör vara knutet till förslag till påföljd. Men vill ge starkare Om det ligger hos Borde få central och Anmälan göras hit, experter i etik, SUHF men det bör Bör ha rätt att yttra sig i skuldfrågan. Rollen oklar, svårt att yttra sig utan att ghet" skapas. Bilaga 3: . God praxis i vetenskapligt arbete God praxis i vetenskapligt arbete uppdagades att en doktorsavhandling, som godkänts vid den samhällsvetenskapliga fakulteten i , till minst en fjär- dedel var ett plagiat av en avhandling som tidigare lagts fram i Linkö- ping. har ytterligare minst ett allvarligt fall av forskningsfusk inträffat inom fakulteten, också detta på doktorandnivå. Det självklara är uppenbarligen inte självklart. Att förebygga forskningsfusk har visat sig vara en uppgift av högsta angelägenhetsgrad. Undervisning är den viktigaste förebyggande åtgärden. Det är en skyl- dighet för varje institution att tillse, att alla studerande på alla nivåer görs uppmärksamma på de forskningsetiska normerna och problemen. Ingen får sväva i tvivelsmål om att regler av typ "du skall icke stjäla" gäller även inom forskningen. Föreliggande skrift har utarbetats på samhällsvetenskapliga fakultets- nämndens uppdrag. Vår förhoppning är att den skall visa sig lämplig som underlag för den undervisning som måste komma till stånd. God praxis i vetenskapligt arbete Forskningsetiska frågor är ständigt aktuella i det vetenskapliga var- dagsarbetet. En hög etisk halt i forskningen förutsätter ett fortlöpande samtal om de forskningsetiska frågorna i forskningsvardagen. Det har visat sig att detta samtal inte hålls levande av sig själv utan behöver im- pulser av olika slag. Då och då uppmärksammas de forskningsetiska frågorna genom att gränsen för det acceptabla överskrids. Frågorna ställs på sin spets och vi tvingas till preciseringar och klargöranden av ideal och normer i vetenskapssamhället. Denna skrift är resultatet av en sådan reaktion i vetenskapssamhället, i detta fall vid vår egen fakultet. Ett fall av plagiat har aktualiserat åtskil- liga forskningsetiska frågor och uppfordrar till åtgärder som kan minska risken för liknande händelser . Vi kan konstatera att något i vetenskapens system och rutiner för självkontroll inte funge- rade som det var tänkt. Det finns anledning att för varje led i forsknings- processen fråga oss vad som kan göras för att säkra att den håller en hög etisk kvalitet. Några av forskningsverksamhetens aktörer (, 1982). Forskningsfusk och andra forskningsetiska frågor (saknas i bilagan) Fusk och bedrägligt förfarande utgör ett särskilt problemkomplex på ett vitt fält av väsentliga forskningsetiska frågor. Även om det faller utom ramen för denna framställning att redovisa det forskningsetiska fältet i sin helhet, kan en kort orientering vara på sin plats. Ett sätt att närma sig området är att identifiera forskningsverksamhetens intressenter. Skissen i Figur 1 redovisar några av de viktigaste intressenterna, alltifrån forskar- na själva till uppdragsgivare/finansiärer och samhället i övrigt. Struktu- ren och aktörernas roller ter sig olika för olika discipliner. Skissens syfte är närmast att illustrera hur alla dessa grupper har intressen som kan komma i konflikt med varandra. När forskare tvingas ta ställning till dessa konflikter ställs de inför etiska problem (, 1982). Oegentligt förfarande i forskningen, framför allt sådant som leder till felaktiga slutsatser, åstadkommer större eller mindre skada för alla de intressenter som redovisas i Figur 1. Utmärkta översikter av forskningsetiken tillämpad på samhällsvetenskap och humaniora har presenterats . Den senaste i raden är bok om Forskning och etiska koder (1994). Den första svenska grundtexten i ämnet var bok (1986), som utgör en bakgrundstext till de forskningsetiska regler som tillämpas av (, 1994). Ett bra sätt att inledningsvis bilda sig en uppfattning om de olika slagen av forskningsetiska frågor är att ta del av konkreta fall av etiskt tvek- samma förfaranden. Utrymmet tillåter inte en sådan genomgång här, vi får nöja oss med att nämna några klassiska och relativt välkända fall. Till de historiska fallen hör ärftlighetsforskaren och munken som misstänks ha friserat sina data för att ge starkare stöd för sin grundläggande hypotes (vilken i och för sig var korrekt). Ett annat känt fall är fyndet av den s.k. Piltdown-människan i södra , som i vida kretsar betraktades som den felan- de länken, en övergångsform mellan apa och människa som förutsagt skulle existera. Fyndet avslöjades sedermera som ett falsifikat. Ett kontroversiellt fall inom beteendevetenskapen är lydnadsexperiment. Genom vilseledande information fick Milgram sina försökspersoner att tro att de deltog i ett inlärningsexperiment där upp- giften var att utdela elstötar vid felsvar avgivna av en elev. På detta sätt kunde han visa att en förfärande stor majoritet av deltagarna fogligt utförde sin uppgift trots protester, vädjanden och t.o.m. skrin från ele- ven/offret. De ovan nämnda skrifterna erbjuder rader av illustrativa exempel, både på faktiskt inträffade, dokumenterade fall och på fiktiva forskningsetiska dilemman. Fall av vad som kan kallas forskningsfusk presenteras också i en rapport från Forskningsråd i Dan- mark (, Attrup, Axelsen & , 1992) samt i en lättillgänglig redovisning sammanställd av journalisterna (1982) under . Om fusk och be- drägeri i vetenskapen. Till de etiska frågorna kring själva forskningsprocessen hör fusk och oegentligt förfarande vid framtagning av vetenskapliga data och texter, i samband med medelsansökningar och i samband med publicering. I forskningens relation till omgivande samhälle ryms frågor om forskarnas ansvar för användningen av forskningsbaserad kunskap, etiska aspekter av forskningspolitik, forskningsinformation, forskningens kontakter med media och – i humanvetenskapernas fall – forskarens förhållningssätt gentemot undersökningsdeltagare och informanter. Skyddet för undersökningsdeltagares/informanters säkerhet och integri- tet, har under kommit att dominera forsknings- etiska diskussioner inom samhällsvetenskapen i . Diskussionen om , ett longitudinellt forskningsprojekt som följde en årskull stockholmare från skolåren upp i vuxen ålder, kom t.ex. att få en betydelsefull roll och ledde till genomförandet av en statlig utredning (SOU 1989:74). inrättade en etik- kommitté med uppgift att förhandsgranska projektplaner just ur indi- vidskyddsperspektiv. Datalagens krav på tillstånd för att föra personre- gister har också bidragit till uppmärksammandet av integritetsperspektiv i humanforskningen. har frågor om forskningsfusk kommit att inta en mer cen- tral plats i den forskningsetiska debatten . Detta märktes till en början mest inom medicin och naturvetenskap. Även om en majoritet av de kända fallen hör hemma inom naturvetenskap och medicin råder enighet om att liknande fall förekommer på alla områden. Fusk – slarv – dålig vetenskap? Vetenskapssamfundets trovärdighet inför samhället i övrigt kräver att vi kan redovisa vad vi menar med forskningsfusk. Den diskussion som hit- tills förts, fr.a. i , har emellertid visat att avgränsningen inte är okomplicerad (för utförligare belysning, se , 1994; , 1994). På ett övergripande plan har forskare, politiker och forskningsfinansiärer varit eniga om att till forskningsfusk hänföra fab- rikation resp förfalskning av data och källmaterial samt plagiat. I detta ligger att ett inslag av avsikt måste föreligga för att ett förfarande skall kunna klassas som forskningsfusk. Att belägga sådan avsikt har utgjort den kanske största svårigheten när man försökt utreda misstänkt forsk- ningsfusk. Från forskarsamhället har man starkt hävdat att begreppet bör begränsas till att gälla rent bedrägligt förfarande, inte dåligt omdöme, okunnighet eller naturliga misstag. I tillsatte , och en ge- mensam kommitté av bl.a. forskare, universitetsadministratörer och eti- ker. Kommittén arbetade men lyckades inte nå full enighet i sina slutsatser. Av rapporten, som avgavs 1992, framgår dock att man ena- des om själva definitionen av forskningsfusk (misconduct in science). Den hävdar att forskningsfusk omfattar fabrication, falsification, or plagiarism in proposing, performing and reporting research. does not include errors of judgment, errors in the recording, selection or analysis of data, differences of opinions involving the interpretation of data or misconduct urelated to the research process. I full enighet konstaterade man också att varje fall av fusk i vetenskaplig forskning är allvarligt och måste utredas på ett adekvat sätt. I en dansk utredning (, m.fl., 1992) konstateras att scientific fraud såväl som scientific misconduct är otillräckliga begrepp. Med tanke på alla de slags normöverskridanden som här avses menar man att ett betydligt mer övergripande begrepp behövs. Man avvisar därför även uttryck som vetenskaplig svindel, fusk eller bedrägeri, och förordar i första hand videnskabelig uredelighed – ung oegentligt förfarande i ve- tenskaplig verksamhet. Ambitionen från vetenskapssamhället att klart avgränsa vad som skall hänföras till forskningsfusk har i olika sammanhang lett till utförliga listor över oegentliga förfaranden. I samband med hantering av da- ta/källmaterial och vetenskaplig metod har man, förutom fabrikation resp. förfalskning av data och källmaterial, pekat på selektion av materi- al som stöder den egna teorin/hypotesen resp. undanhållande eller ute- lämnande av vetenskapliga rön som motsäger den egna teorin/hypotesen samt övertolkning eller medveten feltolkning av data eller källmaterial. Plagiering har ansetts omfatta bl.a. stöld av andras data och plagiering av andras vetenskapliga alster (publicerade eller opublicerade). Hit hör också stöld av innehållet i andras anslagsansökningar, helt eller delvis, samt användande av missvisande citat- och referatteknik. I samband med publicering finns tillfälle till flera slags ohederligt beteende, t.ex. uppre- pad publicering av samma originalidé utan hänvisning till originalet, ve- tenskapligt omotiverad uppdelning av resultat i smådelar för att utöka antalet publikationer, brott mot konfidentitalitetskravet vid peer review- förfarande samt falskt föregivet författarskap. Att förebygga och motverka forskningsfusk Mångfalden av möjliga oegentligheter i forskningen innebär bl.a. att enskild intressent eller aktör i vetenskapssamhället kan åläggas hela ansvaret för att forskningsfusk förebyggs. Den enskilde forskaren har självklart huvudansvaret. Därtill kommer det ansvar som ankommer på universiteten, vetenskapliga tidskriftsredaktioner samt i någon mån de forskningsfinansierande organen. I det följande behandlas två inslag i vetenskaplig verksamhet för vilka universiteten får sägas bära ett huvudansvar: den vetenskapliga fram- ställningsformen, särskilt citeringspraxis, samt arbetsordningen inom forskarutbildningen. Den vetenskapliga textens syfte En vetenskaplig text skiljer sig från en vanlig skönlitterär eller journalis- tisk på flera olika sätt. Den vetenskapliga textens syfte är att redovisa forskning, dvs. ny kunskap för en i ämnet insatt, kritisk läsare. Texten är uppbyggd på ett sådant sätt att även den mest kritiske läsare skall bli övertygad om att de påståenden som görs i texten är belagda, dvs. vilar på en empirisk grund. Den vetenskapligt tränade läsaren skall misstro ett påstående som inte är belagt, dvs där man inte kan följa hur författaren arbetat, vilket material som utnyttjats, vilken metod som använts, etc., för att kunna göra det aktuella påståendet. Den vetenskapliga texten syftar inte endast till att övertyga den kritiske läsaren. Den syftar även till att underlätta för den kritiske läsaren att ta ställning. Formen för den vetenskapliga framställningen bestäms av hänsynen till läsaren. Forskaren är skyldig att detaljerat redovisa hur han/hon gått tillväga för att nå de resultat som hävdas. Någon har be- skrivit processen som ett husbygge. Till skillnad från arkitekten, som endast behöver visa upp sitt hus för allmänheten i färdigt skick, när allt är klart måste vetenskapsmannen i sina skrifter ständigt sträva efter att visa upp hela bygget – från första grundstenen till den färdiga fasaden – så att alla ständigt lätt kan kontrollera att grunden är hållbar, regelverket säkert och taket tätt. Vetenskap och forskning handlar om att producera ny kunskap. Det är därför oerhört viktigt att forskaren klart redogör för vad man tidigare vet forskningsläget före den egna undersökningen. Nästan undan- tagslöst måste ett påstående av mer generell natur i en vetenskaplig un- dersökning relateras till tidigare forskning. För att underlätta gransk- ningen för den kritiske läsaren måste därför alla hänvisningar vara tydli- ga. Om alla var överens om dessa utgångspunkter skulle fusk inte före- komma. Så är inte fallet. Man har alltid möjlighet att medvetet manipu- Men möjligheterna till manipulering minskar om de for- mella kraven på hur en framställning skall vara uppbyggd är klara – utan att för den skull bli så rigida att de blir till en tvångströja. Det är viktigt att man redan på grundutbildningen gör studenterna för- trogna med det vetenskapliga arbetssättet och med att de måste skriva vetenskapliga texter, som utgår från de redovisade principerna. Studen- terna bör tidigt i sin utbildning lära sig hur en vetenskaplig text är upp- byggd och varför. Det är här den vetenskapliga skolningen börjar. I trä- ningen bör ingå både att fungera som forskare, dvs. producent av veten- skaplig text som skall kritiskt granskas, och att fungera som granskare, dvs. Det är lätt att underskatta betydelsen av formen och i stället endast se till de vetenskapliga resultaten studenterna nått. Formell exercis är aldrig rolig. Dock, i detta sammanhang är den viktig. Den korrekta formen är en viktig förutsättning för att hålla det vetenskapliga samtalet vid liv. Bryter man mot den visar man också nonchalans mot den vetenskapligt kritiskt inställde läsaren. Om en forskare inte respekterar det formella är det heller ingen som kommer att lita på hans resultat. I historieämnet finns ett utvecklat system för hur man skall belägga sina påståenden. Utan att på något sätt hävda att detta system är det bästa, har det dock visat sig ändamålsenligt för historievetenskapliga framställ- ningar. En läsare av en historisk framställning finner tämligen många noter. Varje påstående skall beläggas med en hänvisning till en källa som kan ha karaktären av litteratur eller källmaterial. För läsaren skall det alltid vara lätt att återfinna beläggen. Detta innebär att hänvisningar till litteratur skall vara försedda med sidangivelser. Åberopar jag en skrift för en uppgift eller för en teori skall jag även ange den sida/sidor i den aktuella skriften finns. Undantag kan göras för kortare framställningar – uppsatser, men i princip gäller att en all- män hänvisning till en författare till en bok på flera hundra sidor är klart otillräcklig. Syftet är ju att beläggstekniken skall underlätta den kritiska granskningen. Allmänna hänvisningar till monografier ger inte i tillräck- lig utsträckning förutsättningar för en kritisk granskning. Citat, citatteknik och referenser Citat skall självfallet noga anges. Citat används för att återge en formu- lering som är central. Denna skall därför noga beläggas och vara lätt att återfinna i den litteratur som åberopas. Citat skall noga skiljas från refe- rat. Det skall klart framgå vad som är forskarens eget språk och forska- rens egna slutsatser och vad som redan tidigare påståtts.