sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — På förpackningen skall dessutom namn och telefonnummer till tillverkaren eller importör finnas men inte för information om innehållet utan snarare för andra konsumentkontakter. Vid seminarierna framkom också krav från de synskadade om att det åtminstone på basvaror skall finnas taktil märkning. Det måste vara ett stort problem för en synskadad att exempelvis skilja ett mjölkpaket från ett yoghurt. Vi stöder detta krav vad gäller basvaror. Att kosmetik från och med årsskiftet skall ha en obligatorisk innehållsdeklaration tycker vi är värdefullt. Kommer även vattenhalten att anges, vilket skulle förenkla konsumentens val eller är det bara fråga om en uppräkning av ingredienser utan kvantitetsangivelser? skall göras begriplig för konsumenten tycker vi däremot kan bli ett problem. Skall det göras en motsvarighet till E-nummerlistan som kan förklara vad de olika kemikalierna har för funktion? , , ser en stor fara i att ansv aret för att minska risker med konsumentprodukter allt mer öve rflyttas från tillverkare och myndigheter till den enskilde kons umenten. Detta ställer allt högre krav på enskilda konsumenters i ntresse, tid och kunskap för att kunna göra rätt överväganden. Det innebär att samhället accepterar onödigt stora miljö- och hälsori sker. Vi önskar istället att samhället via lagstiftning ser till att exempelvis vådlighetsmärkning och miljömärkning blir överflödiga konsumentprodukter. Detta vore möjligt om lagkraven på konsument- produkter skärptes så att endast produkter som inte behöver vådlighetsmärkas och som uppfyller hårda miljökrav fick marknads- föras. SNF ser miljömärkning som ett instrument för att förmå marknaden att ta fram mer miljöanpassade varor. Men när en ny teknik väl är etablerad, anser SNF att lagstiftning borde undanröja marknaden för produkter som fortsätter att tillverkas med gammal miljöfarligare teknik. Exempelvis är det nu klart att klorblekning (både blekning med klorgas och hypoklorit) är tekniskt motiverat för att kunna framställa papperskvaliteer till bl a konsumentprodukter. Istället för att via miljömärkning fortsätta att lägga över ansvaret för att minska riskerna med utsläpp vid blekning, tillverkning och transporter av blek- kemikalierna, m fl på enskilda konsumenter, anser SNF att miljö- myndigheterna bör ta sitt ansvar och lägga upp avvecklingplaner för klorblekning inom pappersindustrin. Naturligtvis bör motsvarande krav ställas på importerade produkter. I ett kortare tidsperspektiv behöver miljömärkning på papper ändå finnas kvar för att påverka andra miljöaspekter på pappersframställning, exempelvis skogsbrukets skötsel, men måste även dessa problem lösas på ett långsiktigt hållbart sätt, eftersom det är en förutsättning för att vårt samhälle ska kunna fortleva. SNF anser att så allvarliga beslut ska fattas av en demokratiskt vald politisk församling istället för att vara utlagd på enskilda konsumenters inköpsbeslut dag till dag. På vägen dit ser vi det som mycket viktigt att den miljöinformation som konsumenter får är vederhäftig och enkel att tillgodogöra sig. Miljöval uppfyller dessa krav liksom Svanen och KRAV. Rapporten att Förstå och tolka miljödeklarationen (Kov Rapport 1998:26) beskriver tydligt hur många har svårigheter att göra kompetenta överväganden utifrån olika miljömärkningar typ III. blev flera imponerade av detaljerad information och ansåg att utförliga deklarationer gav ett förtroendeingivande intryck. Detta är ett resultat som vi beklagar att företag inte kommer att vara sena att anamma. Vi hoppas därför att denna utredning kommer att lägga förslag som ytterligare hindrar avarter inom marknadsföring med miljöargument. Allergiker ställer, liksom alla konsumenter, krav på produkter. är dessa krav mer långtgående och speciella än den genomsnittlige konsumentens anspråk, men ofta efterfrågar allergikern helt enkelt produkter av hög kvalité. Bristande kvalité, fusk och rent bedrägeri gör alla konsumenter arga och besvikna. Allergikern blir sjuk av sådant. Ett av de största folkhälsoproblemen är den växande frekvensen av allergier. Mer än tre miljoner svenskar har eller har haft allergi eller annan överkänslighet. Gruppen är så stor att producenter av varor i allt högre grad måste ta hänsyn till den. I takt med att medvetenheten om livsmiljöns betydelse för allergiutvecklingen växer, ökar konsumenternas krav på varor. För att underlätta vardagen för astmatiker, allergiker och andra överkänsliga är det nödvändigt att ge dessa människor korrekt information om de livsmedel och produkter de vill köpa. Endast med korrekt information kan man göra riktiga val. Nedan tas de märkningsfrågor upp som är av störst betydelse för gruppen astmatiker, allergiker och människor som lider av annan överkänslighet. Alla livsmedel skall alltid vara fullständigt deklarerade vilket innebär att alla ingående ingredienser skall deklareras oavsett mängd. Den så kallade 25%-regeln som ger undantag från kravet om fullständig deklaration för vissa sammansatta livsmedel, är inte acceptabel. Regeln bygger på att alla konsumenter känner till vad vissa livsmedel traditionellt innehåller, som ex vis att äkta majonnäs görs på ägg. Man kan inte ta för givet att alla vet det. Vi har många invandrare i landet som inte självklart känner till sådant. Ett minimikrav är att alla ingredienser som är kända för att framkalla allergiska reaktioner alltid skall deklareras oavsett mängd. Detta bör även gälla kryddor. Fetter och oljor: Fetter och oljor som ingår i olika livsmedel borde alltid anges med ursprung och inte bara med beteckningarna animaliskt fett eller vegetabiliskt fett. Det är väsentligt att veta om det exempelvis är olivolja, jordnötsolja, eller majsolja som har använts. Varor som förpackas i butik: Varor som förpackas och märks i butik har ofta brister i märkningen. Det saknas fullständig innehållsdeklaration och annan väsentlig information som ex vis förpackningsdag. Det har blivit på modet att säkerhetsmärka varor. Det innebär att varor som enligt innehållsdeklarationen inte skall innehålla ex vis hasselnötter märks med kan innehålla spår av hasselnötter. Detta för att det finns en risk att rester från annan produktion inom samma produktionslinje kan komma med i produkten. En allergiker som redan har stora inskränkningar i sin inköpslista får här ytterligare krympa den, och det helt i onödan. Självklart borde tillverkaren ha skyldighet att rengöra produktionslinjerna så att produkten innehåller endast det som står i innehållsförteckningen. Varor som får ändrat innehåll: Allergiker och andra överkänsliga lär sig med tiden att hitta varor som de tål och kan lita på. Eftersom de ofta köper dessa varor så läser de inte längre på innehållsförteckningen vad de innehåller. Det händer dock att även kända produkter ändras till innehållet. Vid sådana tillfällen borde tillverkaren ha skyldighet att upplysa konsumenten, på varans förpackning, om att innehållet har ändrats. Livsmedelsprodukter som innehåller genmodifierat material bör märkas så att man kan läsa det på förpackningen. Om varan är modifierad på sådant sätt att proteininnehållet förändrats så att det kan ge besvär för allergiker skall det framgå av deklarationen. Fisk-gener har till exempel använts för att ge potatis mer frosttåliga egenskaper. Om denna potatis också innehåller fiskprotein, och saluförs till konsumenter, kan det vara livsviktigt för allergiker att få information om detta. för gluten-, laktos-, mjölk- och sojaintoleranta Märkt mat - en självklarhet och nödvändighet för den matöverkänslige konsumenten () kan konstatera att vi har en bra livsmedelslagstiftning. Om alla producenter ville följa detta regelverk som finns skulle vardagen vara mycket lättare för den matöverkänslige konsumenten. Avsikten med märkningsreglerna i livsmedelslagstiftningen är att ge konsumenterna viktig information för att de ska kunna göra ett bra val. Konsumenterna kan ha flera skäl när de ska göra sina jämförelser mellan olika livsmedel och välja rätt produkt ... ... det finns konsumenter som vill jämföra pris och kvalitet. ... andra konsumenter kan vara överkänsliga mot något ämne och vill därför veta vad produkterna innehåller. ... åter andra konsumenter vill av religiösa skäl veta innehållet i produkterna, t.ex. judar och muslimer. ... veganer och vegetarianer är andra grupper som kräver information för att kunna göra sina val. ... etiska och moraliska ställningstaganden och avståndstaganden är ännu fler skäl till en bra information för att konsumenten ska kunna göra ett riktigt val. ... ett skäl som hör ihop med det föregående är rätten att som konsument få veta om en vara innehåller genmanipulerade råvaror. Av den har redovisningen framgår att det är en stor grupp konsumenter som vill ha information. För en del konsumenter, t.ex. matöverkänsliga, kan det vara livsviktigt! Felaktig märkning problem för matöverkänsliga Allt fler konsumenter får diagnoserna överkänslighet, intolerans eller allergi. Enligt uppgift har av den svenska befolkningen astma eller allergi och annan överkänslighet och därav ska vara matöverkänsliga. Dagens rätt får inte bli dagen fel, varken hemma eller ute! Det måste alltid vara korrekt och bli rätt, såväl vad gäller råvarorna och halvfabrikaten på butikshyllorna, som det restaurangerna och institutionsköken serverar. Alla har inte rent mjöl i påsen! Tyvärr är vardagen sådan att det finns många fel och brister. Det är lätt att lista upp felaktigheter - här följer ett axplock ur verkligheten ... ... fyra av tio grillade kycklingar innehöll gluten utan att det framgick av innehållsdeklarationen. ... 95 av 100 produkter saknade fullständig märkning. ... åtta av tretton bröd innehöll odeklarerad sojaprotein. ... namnskyddad korv innehöll kasein (mjölkprotein), vilket inte ska förekomma. ... naturligt glutenfri mjölmix innehöll gluten. ... en studie gjord av i visade att var tionde specialkost från institutionsköken innehöll allergiframkallande ämnen. Allergimärkning med symboler har sina uppenbara risker. Den s.k. nyckelmärkningen (ska inte förväxlas med nyckelhålet) som stoppades visar tydligt på riskerna och den förvirring och falska trygghet som kan uppstå. Exempel på detta ... ... det fanns mjölförpackningar symbolmärkta som mjölkfritt mjöl, när allt mjöl är mjölkfritt. ... där fanns märkning som upplyste om glutenfri ost, när all ost är glutenfri, vilket sapade många frågor och osäkerhet. För säkerhets skull valde en del konsumenter den glutenfrimärkta osten och utbudet av ost begränsades därmed högst avsevärt. ... leverpastejen som var märkt fiskfri kunde ha fått ödesdigra konsekvenser om den fiskallergiske konsumenten endast gått på symbolmärkningen och inte läst innehålls- deklarationen som visade att leverpastejen innehöll ansjovis. Det har blivit väldigt populärt och inne hos producenterna, trots riskerna och ansvaret, att räkna upp allt som inte ingår i produkterna istället för att redovisa innehållet i produkterna. Likaså vill restaurangerna alltmer marknadsföra sina menyer med s.k. fria-från-rätter trots kontaminationsrisker och förbud. Det är inte ovanligt att man i butikerna möts av att det inte går att märka fullt ut och att det därför är så stora brister på det butikspaketerade sortimentet. Men det går! Det finns faktiskt minst en butik som har bevisat detta och lyckats med hela sortimentet och sett positiva effekter av sitt arbete att kunna informera konsumenterna. ·SCF anser att det är önskvärt, eller t.o.m. ett krav, att alla ingredienser ska anges i fallande storleksordning på de livsmedel som tillhanda hålls för dagens konsumenter. Enligt livsmedelslags- stiftningen regleras detta nästan fullt ut redan, men efterlevnaden är ibland dålig. ·SCF anser också att det är önskvärt att de få undantag om begränsad märkning som finns vad gäller kategoribeteckningar och sammansatta ingredienser även redovisas fullt ut. ·SCF anser att s.k. risk- och säkerhetsdeklarationer som ökar i omfattning måste stoppas och beivras. ·SCF anser att kunskap och insikt om regelverket för livsmedelsinformation, typ märkning, inte bara berör personal inom den direkta livsmedelsproduktionen. Det är inte bara dessa personer som ska kunna gällande regler utan också reklambyråernas layoutare/idésprutor måste veta förutsättningarna och kunna lagen för att utforma korrekta förpackningar, annonser och informationsblad. skrift Vägledning till Märkning av livsmedel borde vara grundkursen för alla som ska hantera och marknadsföra livsmedel. ·SCF anser vidare att informationen ska följa produkten! Exempel på fler faror och fällor är produktkataloger och informationsblad, som kan vara till hjälp, men också kan vara farliga och ge en falsk trygghet. Ingredienssammansättningen kan förändras och katalogerna vara inaktuella. Om produktkataloger produceras ska det alltid, mycket tydligt, framgå på varje sida (eftersom enskilda sidor kan kopieras), vilken garanterad giltighetstid katalogen har. Ingredienstabellerna och redovisningarna i katalogerna ska alltid ange vilka ingredienser/ämnen som ingår och inte vad som inte ingår i produkterna! Den säkraste ingrediensredovisningen är alltid den som följer produkten och inte via varken skyltar i butiken eller produktkataloger. Det är inte säkert att den som inhandlar produkten, och eventuellt läser en skylt i butiken, är den som ska använda eller äta produkten. Nya frågor kan komma i ett senare skede, när produkten ska serveras av någon annan till en överkänslig gäst på t.ex. en privat bjudning, på dagis eller restaurangen. ·SCF föreslår att de restauranger som vill vara en bra och konsumentvänlig restaurang har utbildad personal och istället för att fri-markera vissa rätter på menyn kan man skriva, för att få en dialog mellan gästen och serveringspersonalen (och ev. köket): - Behöver Du specialkost - tala med serveringspersonalen. Vi kan anpassa en del rätter efter Dina önskemål och behov. Den ambitiösa och serviceinriktade restaurangen har också en produktpärm tillgänglig med deklarationer på samtliga maträtters innehåll, som kan uppvisas för gästen vid förfrågan. Sammanfattningsvis kan man säga att alla matöverkänsliga, ungefär var femte svensk, lever riskabelt trots krav på tydlig livsmedelsmärkning. Det räcker inte alltid att läsa ingrediensförteckningarna. Märkning på svenska är ett grundläggande krav, som inte kan kompromissas bort. Vi ser exempel på hur svårt konsumenterna har att tyda och förstå den svenska redovisningen. Vad skulle det då inte bli med text på ett främmande språk. Dessa risker kan vi bara inte acceptera. Utredningsordförandens kommentar och påpekande vid seminariet 1998- 08-19, att en mycket stor grupp bosatta i inte behärskar det engelska språket understryker detta. Regeringen har i tilläggsdirektiv (1998:94 ) uttalat behovet av en kartläggning av synskadade kunders situation. Vi ser mycket positivt på detta och vill här nedan sammanfattningsvis presentera organisationens samlade erfarenhet vad avser konsumentpolitiken. -Att personlig service skall garanteras. -Att den fysiska utformningen av publika lokaler och platser är utformade så att det underlättar för synskadade konsumenter. -Att varor, skyltställ etc har bestämda platser i butiken (undvik förändringar av butikens disposition). -Undvik att ställa varor, reklam-skyltar etc på ytor som är avsedda som gångstråk - detta gäller så väl i butiken som utanför butiken. -Att personalen får information om funktionshindrades särskilda behov. -Att det finns möjlighet att kostnadsfritt beställa varor via telefon, fax eller liknande. -Att det finns möjlighet att få varor hemsända. -Att butiker som säljer varor via Internet också ser till att den Elektroniska butiken är tillgänglig för synskadade kunder (användbar med data-anpassningar). -Att postorder kataloger som är tillgängliga via Internet eller på CD är tillgängliga för synskadade. -Minst en Kö-nummer-displayer ska vara nedflyttad så att kunder som ser dåligt kan gå intill displayen. -Kö-system ska vara kompletterade med talstöd. -Om Lokalen är stor och svårorienterad, kan det behövas också andra lösningar, såsom lättillgänglig personlig service. -Att systemet med cash-korten blir tillgängliga/användbara för synskadade - detta gäller såväl tankställen som avläsare. -Att alla kortläsare har tydlig display och är försedda med talstöd. -Att tangenter för pin-kod har 5:an märkt och att övriga funktions tangenter är taktilt märkta. -Att det finns talsvarsfunktioner som kan informera om kort-saldot. -Att det finns möjlighet att via telefon, dator etc få information om varu-utbud, extrapriser etc. -Att all övrig konsument information som allmänheten har tillgång till också ska vara tillgänglig för synskadade. -Att det ska finnas möjligheter för synskadade att, t.ex. via telefon, få varu-upplysning - exempelvis information om hur en produkt ska användas, dosering etc. -Viktig information som står på en produkt - bäst före-datum, kvalitetsmarkering, dosering - måste uppfylla god läsbarhet, dvs minst 14 punkter, samt vara skriven med god kontrast. -Bas-varor ska vara taktilt märkta, t.ex. med punktskrift (varans namn, telefonnummer till tillverkaren alt. ansvarig importör. -Skyltar som markerar varu-slag, ska också ha en lågt sittande motsvarighet, som det går att titta nära på. -Läspennor (streck-kods-läsare) borde kunna förses med tal-syntes och tydlig display. -Alla varor ska förses med egen pris lapp. Pris information på hyllor är inte tillräckligt - även här gäller tydlighet, kontrast och text- storlek. -Komplettera prisinformation om t.ex. frukt och grönsaker, frysvaror, som hänger ovanför diskarna, med en skylt som kunden kan ta i handen och läsa. Vi ser sammanfattningsvis gärna att utredningen särskilt initierar en utveckling inom områdena: -Att användningen av streck-kods-läsare utvecklas för synskadade kunder, försedd med tal och tydlig display. -Att bas-varor blir taktilt märkta. -Att informationen om priser och varor görs tydligare och mer tillgänglig. -Att den elektroniska handeln utvecklas på ett sådant sätt att den öppnar nya möjligheter för synskadade kunder. -Att riktlinjer för en god personlig service i butiker tas fram. - Att olika typer av talsvarsfunktioner prövas, där möjligheten till personlig hjälp finns med. Ungdomar och Vuxna (FUB) , Ungdomar och Vuxna (FUB) har tagit del av utredningens direktiv samt tilläggsdirektiv och vill i det följande förmedla några synpunkter om konsumentinformation inom området dagligvaror för personer med utvecklingsstörning. Konsumentpolitikens två grundläggande mål är betydelsefulla i FUB:s strävan att hävda rätten till delaktighet och jämlika levnadsvillkor för personer med utvecklingsstörning. Vi har erfarenheter av hur den begåvningsmässiga funktionsnedsättningen innebär svårigheter att uppnå det första målets goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska resurser effektivt. Vi kan också konstatera att personer med utvecklingsstörning inte utgör en stark konsumentgrupp på marknaden (enligt det andra målet). Det behövs både individuella och generella insatser för att stärka den enskildes självständighet och minska hans/hennes utsatthet i ett samhälle som ställer stora krav på att man snabbt skall kunna ta till sig ny information i stor mängd. Detta gäller naturligtvis betydligt mera omfattande områden än dagligvaror. En väl anpassad konsumentinfor- mation i de avseenden som är utredningens uppdrag är dock till stor nytta för personer med utvecklingsstörning. Vi utgår i våra synpunkter från behov hos vuxna personer med lindrig och måttlig utvecklingsstörning. vill vi framhäva att en god konsumentinformation också har betydelse för barn och ungdom med utvecklingsstörning och för personer med svår utvecklingsstörning genom den roll den kan spela för t ex föräldrar och personal som ger stöd till utvecklingsstörda i olika miljöer (bostäder, dagcenter etc). Vi vill betona att många personer med utvecklingsstörning också har andra funktionshinder, t ex rörelsehinder, kommunikationssvårigheter, syn- och hörselskador samt s k medicinska handikapp (diabetes, astma etc). Det innebär bl a att synpunkter som lämnas av andra handikapporganisationer, exempelvis SRF, är relevanta men att åtgärder dessutom vanligen måste utformas efter behov som följer av begåvnings- nedsättningen. Många konsumenter skulle emellertid ha nytta av de för- enklingar och den större tydlighet som personer med utvecklingsstörning behöver. Det gäller t ex personer med dyslexi, personer med svårigheter att förstå svenska och vissa äldre. Sammantaget rör det stora konsumentgrupper, vilket vi vill framhålla som argument mot en vanlig invändning med innebörden att vi företräder smala intressen när det gäller anpassningsåtgärder. Våra önskemål om en förbättrad konsumentinformation om dagligvaror bygger på generella kunskaper/erfarenheter men vi vill markera, att personer med utvecklingsstörning självfallet, liksom andra, har olika förutsättningar, stödbehov och intressen. Deras vardag ser också olika ut; en del bor ensamma eller tillsammans med någon partner och har inget personalstöd, andra bor t ex i gruppbostäder med stöd av personal. Vissa har lönearbete eller är arbetslösa, andra deltar i daglig verksamhet (en insats enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS). Gemensamt är vanligen dels att det privatekonomiska utrymmet är litet (oavsett lön eller förtidspension) dels att information som kräver snabb och god läsförmåga, överblick och förståelse av antals- och tidsbegrepp liksom av andra abstrakta begrepp är svårtillgänglig. Åtgärder som förbättrar konsumentinformation för personer med utvecklingsstörning Utredningsuppdraget rör produktinformation genom märkning men ställer också frågan om ny teknik kan ersätta eller komplett era märkningen av daglig varor. Enligt vår mening bör man utveckla både den konventionella märkningen och hjälpmedel genom ny teknik. Det framgår dels av våra synpunkter i det följande, dels av våra avslutande förslag. Kortfattat önskar vi följande förbättringar när det gäller information om dagligvaror: 1.Tillgång till personlig service. Personal behöver vägledning om gott bemötande av och kommunikation med personer med utvecklings- störning. 2.Fysisk utformning av allmänna lokaler, privata butiker, varuhus osv så att de är tillgängliga och lätta att orientera sig i; få omflyttningar, tydlig skyltning (text, bild, symboler) som underlättar orienteringen och även anger var man kan få personlig service/information. Texter skall kombineras med bilder och bildsymboler. Det är angeläget (t ex vid varningstexter och miljömärkning) att finna former för enhetliga symboler med samma betydelse oavsett varans producent. Färgsättning av förpackningar skall vara sådan förväxling srisker motverkas; genomgående blåvitt för helt varor ger förväxlingsrisker, typ tandkräm/kaviar, vilket ett flertal gånger påtalats av personer med utvecklingsstörning och lässvårigheter. 5.Prismärkning bör finnas med egen prislapp på respektive vara; det är alltför komplicerat att följa prisuppgifterna på hyllorna eller på skyltar ovanför diskar och förstå vad de innebär. Prismärkning bör ske med tydliga siffror, med god kontrast mot bakgrunden. 6.Bäst före respektive sista förbrukningsdag behöver förtydligas genom enhetliga symboler. (Se punkt 4). Lättläst kompletterande information bör finnas genom enkla informationsblad eller genom hjälpmedel som ny datorteknik kan ge; exempelvis (pek-)skärm där man lätt trycker fram bildupplysningar om basvaror och får intalad information om pris, förpackningars storlek osv. (Överhuvudtaget bör talsvarsfunktionen utvecklas i flera sammanhang.) Kösystem bör ha tydligt placerad display samt talstöd. 9.Tydlig och lättläst information måste också finnas att tillgå om rabattsystem, vissa varors förvaring/hållbarhet, regler för reklamation osv. Avslutningsvis vill riksförbundet förmedla två förslag för att mera allmänt förbättra konsumentinformationen till personer med utvecklingsstörning.