sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Kanske ville han inte heller tala om allt, trodde hade vidare sagt att han skulle ta kontakt med en kommunalpolitiker som han hade förtroende för och berätta för denne vad han hört. Dokumentationen är uppdelad på två uppslag. I det ena, som är ett förhörsprotokoll, är anonym (även om hans namn framgår av en registreringsanteckning i marginalen; det framgår på annat ställe att identitet blivit offentligt känd i samband med massmedias intresse för Norrköpingsmötet). I det andra uppslaget lämnar förhörs- ledaren vissa ytterligare uppgifter om . Det synes lämpligt att redovisa det senare uppslaget, som bl.a. innehåller bakgrundsupp- lysningar, först. I det hemliga uppslaget framgår följande. var krimi- nalkommissarie, anställd vid och chef för dess av- delning i . hade han dock arbetat i . hade haft sin första kontakt med 1979 genom dåvarande IB. hade flygcertifikat och förfogade över eget flygplan och kunde vara användbar som informatör. Vid förhöret hade visat upp handskrivna minnesanteckningar från alla sina kontakter med . De flesta kontakterna skedde 1981-84. Bl.a. rapporterade om öststatsförhållanden. 1982-83 hade Per- varnat för och allmänt uppmanat till försiktighet vid kontakterna med denne. nämnde vidare i förtroende att tillsammans med polismannen och någon från Sjö- fartsverket hade utfört ett uppdrag i en öststat för IB:s räkning. Upp- draget hade misslyckats. Det var sannolikt . kunde inte lämna några närmare detaljer. (Detta uppdrag synes även ha berörts av Hans L, som nämnde en operation till- sammans med 1977-78, som han av sekretesskäl inte ansåg sig kunna gå in på.) Allmänt karakteriserade så, att denne nog ville vara en större agent än han var och att han ibland kunde uppträda provocerande hemligt i samband med möten. Beträffande de i ärendet aktuella uppgifterna uppgav att han hade sammanträffat med några månader efter mordet och att denne då inte nämnt något om död eller något möte i Efter det tillfälle då överlämnade den i ärendet omtalade handlingen, dvs. , hade inte haft någon kontakt med , men han hade hört att skaffat sig en rörelse av något slag i en norrlandskommun. I själva förhöret, det öppna uppslaget sägs bl.a. följande. mindes väl när och under vilka omständigheter han fick Det var alltså på ett hotell i . Det rörde sig enligt om en sida, skriven på en väldigt dålig maskin: En massa svammel om . Inte om mordet. Fanns inget som helst, fanns ingen uppgift om poliser över huvud taget i detta papper. Det var om hans resa tror jag till , var det nånting sånt där. Men inte någonting. Sen hade han blandat in sin mor i det här. Ett långt stycke om sin mamma och fanns nämnd i det här. Han reagerade inte på något särskilt sätt inför skrivelsen. Han tror inte ens att han tittade på papperet då han fick det utan att han stoppade ned det. Han tog skrivelsen till stationen, där han lade den i ett kuvert, klistrade igen och skickade upp det till . Han hade inte fått någon reaktion därifrån och inte frågat heller, , när det börjat skrivas om saken. Vid mötet då överlämnade sitt papper talade de inte om eller mordet. Uppslaget innehåller sammantaget en del tvetydigheter. I förhöret med nämnde förhörsledaren att Hans L hade berättat att tillkallats när varit hos Hans L och lämnat uppgifter. uppgav att han aldrig träffat Hans L (han bör han menat tillsammans med ). Hur kommenterar du det? Nej., svarade , som alltså inte tycktes vilja tala om saken. (Hans L hade i förhör uppgett just det förhörsledaren nämnde.) Enligt var inte en betydelsefull informatör. På uppmaning att allmänt karakterisera som person uppgav : Han vill vara märkvärdig vet du och inte synas och när man kom, jag satt ju ibland och studerade honom innan när vi träffades och precis som att han mer eller mindre konspiratoriskt skulle, ja gå till det här mötet. Vi var in på ett fik och det var ju inga konstigheter. Att han, han har nog levt i någon form av agentvärld. Om det här jobbet på IB har gjort honom så eller vad det beror på att han vill vara lite märkvärdigare än vad han är och var. Jag tror inte att han hade någon större, jag vet inte alls och vad det rörde sig om i , som sagt var, det vet jag inte. Men att de misslyckades, så mycket vet jag. Med datering finns i uppslaget en anteckning signerad , där det sägs att enligt säkerhetspolisen hade enklare uppdrag för SSI under 1977-82 och april -87 till juli -90. PU:s utredning av detta uppslag har skett snabbt. Utredningen är utförlig. uppgav alltså att han halvannan månad före mordet deltog i ett möte på polishuset i . Namnen på de deltagande hade han undanträngt. Antalet deltagare kunde inte anges; folk kom och gick under mötets gång. Man talade om och att skulle sälja ut . Han uppfattade att en kupp, som skulle utföras under Moskva-resan, förbereddes. Det sagda utgör vad som synes vara kärnan i det uppgav. Hans uppgifter i förhören är ofta ungefärliga och saknar i viss mån konkretion. Det förblir t.ex. oklart om menar att det var ett möte i egentlig mening eller bara ett samtal mellan personer som kom och gick. Han har själv inte kunnat precisera om han hade kallats till mötet eller bara hamnat där när han hade vägarna förbi för att hälsa på Han gav heller inte något tydligt svar på vad hans egen funktion i sammanhanget var. Klart synes vara att han uppfattat det som sades som oroande och upprörts av det, som han vid förhören delvis tonat ned det som sakligt sett ägde rum genom att tala om kvirr mot och om samtalet som typiskt för vad som kunde diskuteras i . Det framstår med andra ord som oklart vad egentligen ville ha sagt. På frågor från den utgångspunkten hänvisade till detaljer och små faktorer som gjorde att han drabbades av en chock när han gått därifrån. Det var att det hade talats om fler grupper som var beredda och framför allt när jag gick därifrån, då var det som följde mig till dörren och betedde sig alltså på ett helt annorlunda sätt än normalt va. Tar mej i hand och säger alltså, att du vi återkommer till dej. På frågan om han sedan tagit upp saken med Hans L, för att kontrollera sina intryck, svarade – på ett sätt som läsaren uppfattar som undvikande – att det hade han inte gjort, trots att han i och för sig hade fortsatt att träffa Hans L. Det kvarstående intrycket är att uppgiftslämnarens berättelse är diffus, motsägelsefull och att det är svårt att få grepp om vad han egentligen velat säga. Den person han har utpekat som närvarande vid mötet, Hans L, har helt tagit avstånd från uppgifterna. Kommunalrådet synes ha betraktat dem som strunt, detsamma gäller . Samtliga har lämnat uppgifter om person som är ägnade att så tvivel om såväl trovärdighet som tillförlitlighet. Inget, knappt ens egna uppgifter, tyder sammantaget på att något möte av konspiratoriskt slag ägt rum på före mordet. Det innebär i och för sig inte att detta kan uteslutas, men från mord- utredningens synpunkt är det svårt att se att det skulle finnas något ytterligare att tillföra. Det finns emellertid anledning att göra en reservation beträffande utredningen i detta uppslag. Det är uppenbart att de förhållanden som utretts berör säkerhetstjänsten, inklusive IB. Det framgår också av PU- materialet, där vissa förhörsuppgifter alltså redovisats särskilt just på den grunden. Annat synes emellertid inte ha kommit upp på bordet. Om Hans L tillhörde säkerhetspolisen är det t.ex. relevant – det kan ju förklara vad hans och kontakter handlade om – men det beaktas inte i förhören. Vi kan inte heller bortse från att och kontakter kan ha haft beröring med dessa förhållanden. Mot den bakgrunden finns det skäl att vara försiktig med tolkningen av de uppgifter som lämnats, eftersom uppgiftslämnarna kan ha haft intresse att dölja sakförhållanden för PU:s utredare och den öppna polisen. Därtill kommer att det brev som uppgav sig ha skickat inte kunnat återfinnas hos säkerhetspolisen. Vår – i och för sig begrän- sade – erfarenhet av säkerhetspolisens rutiner (se kapitel 2 och vissa enskilda uppslag i kapitel 5) gör dock att vi inte kan betrakta det som uteslutet att brevet helt enkelt slarvats bort. Länspolismästaren uppehållsort under mordnatten I diskussionen kring polisspåret har det förekommit ifrågasättanden av var länspolismästaren befann sig till . Utgångspunkten är väl känd: avsåg att deltaga i . Han befann sig därför på ett hotell i natten mellan och . Med anledning av återkommande spekulation kring riktigheten i de uppgifter själv lämnat om sin vistelseort den aktuella natten beslöt dåvarande förundersökningsledaren om viss utredning angående dessa förhållanden. beslagtogs på i en anmälningsblankett Nordiska gäster, en kopia av en hotellräkning för rum 105 och en kopia av en Eurocard-nota. Av anmälningsblanketten framgår att en person skrivit in sig som med ankomstdag . Avresedagen framgår inte med tydlighet; det synes stå , men kan också läsas som . Vederbörande har placerats i rum 105. På blanketten finns adress och telefon i . På hotellräkningen är ankomstdagen angiven till och avresedagen till . Därutöver finns uppgifter om pris m m. Dessutom finns en maskinstämpel på hotellräkningen, där datumet är angivet. Enligt Eurocard-notan har betalning för rummet erlagts med ett utställt på . Den är undertecknad av och försedd med signaturen EB. hölls förhör med hade arbetat som receptionist på hotellet. , då hon tjänstgjorde, kom en man ned i receptionen . Hon frågade honom om han kände till att hade mördats. Han blev förskräckt och ringde ett samtal. Hon förstod av detta att han skulle avbryta sin resa och åka till . Hon kände inte igen mannen som . Vid förhöret bekräftade hon att det var hennes signatur EB på Eurocard-notan; hon hade ett efternamn som började på B. begärdes en skriftprovsundersökning av signaturen på notan. SKL meddelade att det inte var möjligt att påstå att notan fyllts i av , men att det inte fanns några tecken på att någon annan skulle ha gjort det. hördes receptionschefen vid hotellet. Hon hade innan saken börjat uppmärksammas efter mordet inte känt till att bott på hotellet mordnatten. Det hade sedermera kommit många frågor om detta. Hotellets policy var att inte lämna ut uppgifter av detta slag. Det var möjligt att hon sagt att inte bott där, av bekvämlighetsskäl. Hon kände igen , numera F:s, signatur på notan. Hon hade kontrollerat att arbetade . Att hotellräkningen/kvittots maskinstämpel angav berodde på att datum ställdes om manuellt och att detta i allmänhet inte skedde förrän frampå förmiddagen. Det var därför rätt vanligt att samma ankomst- och av- resedag angavs i stämpeln; hon visade vid förhöret andra kopior på hotellnotor där så skett. är detta automatiserat, och datum ändras alltså . hölls även ett förhör med en kontorist vid hotellet. Hon bekräftade uppgifterna att hotelldygnet vid den aktuella tiden skrevs ut på det sätt som beskrivits. Hon kände även igen signatur på Eurocard-notan. I detta sammanhang har också förekommit viss utredning angående en numera avliden polisman, som hade tjänstgjort som chaufför. Det har påståtts att han skulle ha fungerat i denna roll på Utredningen i denna del visade att polismannen varit chaufför, men att han av personliga skäl hade omplacerats . En kontroll av vissa journaler visade att polismannen i vart fall inte hade tjänstgjort för efter . Det har egentligen aldrig funnits något skäl att i mordutredningen närmare efterforska var dåvarande länspolismästaren befann sig på mordkvällen; inget pekar på att han haft med mordet att göra. Allt talar för att det förhåller sig så som han uppgett inför Jurist- kommissionen och i andra sammanhang, dvs. att han befann sig på annan ort och att han begav sig till med egen bil så snart han fick reda på vad som hänt. Den utredning som likväl förekommit bestyrker detta. hölls en större subskriberad fest för poliser från i huvudsak VD 1. polisstyrelses utredningsgrupp, som ut- redde dessa förhållanden, använder ordet bankett (om utredningen, se ovan, Utredning om högerextremism inom polisen ). Festen hölls i Ragnbrants Festvåningar, i . Omkring 100 personer deltog. Festen var planerad sedan en månad och betalning hade erlagts i förskott. Det uppgavs att man försökt ställa in festen efter mordet. Tiden härför var dock mycket kort. Flera av de inbjudna gästerna gick inte att nå, en del bodde inte i och var sanno- likt redan på väg. Vidare hade restaurangen förbrukat förskottet för inköp av mat m.m. Arrangörerna valde därför att genomföra festen. Under middagen höll ett polisbefäl, polisman I, befäl vid VD 1, ett tal. Enligt en uppgift i massmedia skall han därvid ha utbringat en skål i tillfredsställelse över mordet, eller gjort något uttalande av motsvaran- de innebörd. Utredningsgruppen hörde polisman I, festarrangören och en gäst som själv inte var polis samt tog del av uppgifter som kom från en anonym gäst som lämnat upplysningar via en ledamot i polisstyrel- sen. De sistnämnda uppgifterna, som synes ha varit diffusa, gick ut på att vittnet i middagstalet hört något nämnas om en skål i i samband med mordet på . Uppgifterna om skålen vann inte stöd hos någon av dem som utredningsgruppen själv talade med. Polisman I förnekade dem Han hade utbringat en skål för A-turen vid VD1. Något för nedsättande eller någon tillfredsställelse över mordet ut- tryckte han på intet sätt. Festarrangören och den hörde gästen bekräf- tade detta; de var helt säkra på att någon skål etc. inte hade förekommit. Inte heller i något annat sammanhang under festen förekom enligt dem något sådant. Utredningsgruppen pekade i sammanhanget på möjligheten att det anonyma vittnet blandat samman det som skett under festen med det telefonsamtal som polisman ringde till VD 1 under mordnatten, i samband med detta har det talats såväl om skål i och tillfredsställelse över mordet. Det är ju långtifrån omöjligt att detta samtal, som ju utspelat sig internt inom VD 1, kan ha diskuterats under middagen. I övrigt konstaterade polisstyrelsen att det inte framkommit något som tydde på att en skål verkligen hade utbringats. Festen och skålen har kommenterats av polisman I vid ett förhör angående fynden hos polisman . Festen förekom tradi- tionsenligt . Fruar, makar eller respektive var inbjudna. – Per- sonalen i A-turen hade ställt sig till förfogande för spaningsarbetet, men blivit hemskickade igen. De hade fått klart för sig att det inte från tjänstens synpunkt förelåg något behov av att ställa in festen. Polisman I ifrågasatte mot den bakgrunden varför man skulle avstå från festen när polisledningen inte var intresserade av polis- männens tjänster. Det tillhörde traditionen att chefen för , dvs. polisman I, höll ett tal omkring turen. Det förekom , dels vid denna fest, dels vid julbordet. Därvid utbringades likaledes traditionsenligt ett fyrfaldigt leve för turen. Polisman I påpekade i förhöret att stämningen var dämpad i anledning av mordet. Alla hade en klump i halsen. Polisman I berörde mordet i sitt tal: han tyckte inte om som politiker, men man kunde inte acceptera att landets statsminister sköts på öppen gata. Polisman I uppgav att det bara var radioprogrammet som vidhållit att det skulle ha förekommit en skål för mordet. Flera andra journalister hade undersökt saken, men kommit fram till att någon sådan skål inte förekommit, vilket det alltså inte heller gjort. Uppgiften om att det i ett officiellt tal, som polisstyrelsen kallade det, vid en bankett för ett hundratal poliser och inbjudna gäster, skulle ha utbringats en skål för mordet dagen efter det att detta begåtts har inte gått att få bekräftad, trots viss utredning från polisstyrelsens sida. kan därför inte se att det finns någon grund för denna allvarliga anklagelse. Att festen kom att hållas kan från de rent praktiska synpunkter som de festansvariga framhöll mot dess inställande synas rimligt. Argumentationen förutsätter dock att festdeltagarna, och kanske särskilt då de i vars vaktdistrikt mordet just inträffat, känt sig hågade att delta. Därest det hade funnits en önskan eller övertygelse hos de ansvariga om att festen under omständigheterna inte borde hållas, skulle de praktiska olägenheterna rimligen ha kunnat överbryggas även om det hade lett till vissa ekonomiska avbräck. Ett beslut av den innebörden borde vidare, återigen under omständigheterna, ha kunnat mötas av förståelse även av dem som inte skulle ha kunnat gå att nå med ett besked om inställandet. Den argumentation som de ansvariga uttryckt synes utgå från att festens vara eller inte vara mest var en fråga om etikett och att dess inställande hade varit att betrakta som en tom gest för vilken man inte var beredd att betala priset. Det kan tyckas att arrangörerna borde ha insett att många utomstående skulle finna det anstötligt att det för mordområdet ansvariga vaktdistriktet håller fest efter det att landets statsminister mördats. Be- slutet kan dock ha försvårats av oförmåga att i stunden överblicka dess konsekvenser. Misstankar angående oidentifierade polismän från baseballigan inkom ett tips från en kvinna gällande poliser som till- hörde baseballigan. Tipset innebar följande. Kvinnans bror hade varit på en repövning vid K4 i vid tiden för mordet. Ett antal poliser från hade enligt kvinnan medverkat. De hade utmärkt sig på olika sätt. Inför sin permission hade en av dem yttrat: Den här helgen kommer det att hända något som det kommer att stå om i historieböckerna. Brodern hördes – , alltså. Han hade deltagit i en repövning och därvid kommit i kontakt med fjälljägare, som gjorde sin grundutbildning. Det var bland dessa som de aktuella personerna ingick. Han kunde inte namnge någon av dem. Han visste inte om de var poliser, men hade efter att ha tagit del av uppgifter i massmedia kommit fram till att det kunde vara ett gäng som tillhörde baseballigan. Han bekräftade uttalandet som någon av dem hade gjort just före mordet, om att något skulle inträffa som skulle stå i historieböckerna. En lista på alla som vid tiden tjänstgjort vid regementet togs fram. Drygt trehundra av dem hade sin hemvist i . kontrollerades mot persondokument i förundersökningen. Ingen träff noterades. Även andra uppgifter kontrollerades med regementet. Därvid framkom att flera sakuppgifter i tipset var felaktiga. t.ex. hade det angivits att de aktuella polismännen burit kamouflageuniformer när de for på permission, men dessa uniformer fanns enligt militären inte . Det förhöll sig vidare så, att den som tas in på i regel skall ha fullgjort sin värnplikt. Det är alltså inte sannolikt att ett antal poliser skulle ha fullgjort militär grundutbildning på sätt som uppgavs i tipset. Uppgifterna kom fram sent – efter mordet och den aktuella militärövningen – och på omvägar. Kvinnan eller hennes bror kunde inte nämna några namn. Uppgiften om baseballigan tycks vara en hypotes, som dykt upp efter det att denna diskuterats i massmedia. Enskildheter i tipset har visat sig felaktiga. Det som kan utredas har ut- retts, sent visserligen, men det synes i och för sig begripligt att tipset inte prioriterats så högt. Inget har framkommit som stöder att poliser ur baseballigan befunnit sig vid regementet . Det innebär också att uppslaget inte utan vidare kan sägas vara ett polisärende. Den enda kvarvarande kopplingen av intresse synes gälla polisman , som ju befann sig i tjänst vid K4 . Det förekommer inga uppgifter som tyder på kopplingar av det slaget. Någon utredning med sikte på detta synes dock inte heller föreligga, även om tipset först registrerats under ett uppslag, som gäller polisman . Vissa iakttagelser av polisbilar under mordkvällen I Parlamentariska kommissionens arbetspromemoria rörande polisspåret finns tre uppslag som inte dykt upp bland de polisärenden gått igenom. De tre uppslag det gäller är följande. Polisbilar på och . Hans S51 kon- taktade PU efter mordet, . Han hade lyssnat på radioprogrammet , som behandlade en kvinnas observationer angående polisen. Hans S hade då erinrat sig en händelse som inträffat 51 I Parlamentariska kommissionens promemoria står , men det torde vara en felskrivning. på mordkvällen före . Han hade befunnit sig i korsningen för att hjälpa en vän att flytta en säng. Plötsligt hade ett polisfordon kommit körande och stannat hastigt. En civilklädd man rusade ur och sprang in i en buss, som for mot . Den uniformsklädde föraren körde därefter in i en snödriva och hade sedan vissa svårigheter att ta sig därifrån. Väl loss ur drivan hade bilen kört i väg i samma riktning som bussen. När Hans S sedan farit ut mot hade han mött ett stort antal polisbilar på väg mot Cityområdet och vilka framfördes hastigt. I Parlamentariska kommissionens promemoria från den 15 decem- ber 1987 sägs: Polisens utredare har ännu inte kunnat identifiera dessa två händelser. Spaningsuppslagen kommer att utredas när tid ges. Ärendet är emellertid hos PU antecknat som färdigbehandlat , vilket innebär att det inte har företagits någon dokumen- terad utredningsåtgärd i uppslaget över huvud taget. Nedsläckt polisbil på Stureplan. kontaktade och lämnade följande uppgifter. Mordkvällen ungefär vid tiden för mordet (jfr vidare nedan) hade hon tillsammans med sin make promenerat från till i hörnet . De hade gått via Stureplan. Där såg de en helt nedsläckt polisbil stående under den s.k. De skämtade om detta. När de kom fram till korsningen hade de sett en polisbuss uppställd nere vid . De iakttog dock ingen aktivitet i samband med att de gick in på restaurangen. I uppslaget sägs vidare: UL (uppgiftslämnaren, vår anm.) tror att de hade lämnat eftersom man inte hade spärrat av brottsplatsen när de passerade den. berättade vidare att de sedan de kommit in på restaurangen hade suttit vid ett fönsterbord på restaurang och tittat på vad som hände på samt iakttagit att man spärrade av området. Personal från restaurangen hade varit nere vid mordplatsen, känt igen och hört att den skjutne var . Därigenom hade gästerna väldigt tidigt fått klart för sig vad som hänt. Uppslaget avslutas med noteringen UL gjorde inga observationer av något speciellt slag under sin promenad. Det var mycket lugnt på stan och de hade haft det trevligt. I Parlamentariska kommissionens promemoria sägs Tipset kom in och kommer att utredas när tid ges. Inga dokumenterade utredningsåtgärder har emellertid vidtagits i uppslaget. Iakttagelse av polisbil på . kon- taktade och uppgav att hon på mordkvällen gjort vissa iakttagelser kring sin bostad på . Hon hade kommit hem från sitt arbete på omkring . Hon hade då iakttagit två män vid . När en polispatrull sakta kom åkande hade männen försökt gömma sig. Hon gick in till sin lägenhet, där hon hämtade sin hund, som skulle rastas. Hon iakttog då männen igen och kände obehag inför dem. Beträffande en av männen lämnade hon vissa signalementsuppgifter. , besökte för att kontrollera vad som hänt med hennes tips. I det uppslag som då upprättades framgår att fått läsa dokumentationen . Hon gjorde därefter vissa påpekanden. Hon hade sett två män. Hon hade sett dem : när hon kom hem ungefär 22.50, när hon kom ut med sin hund och när hon kom tillbaka ca 23.10. Det var som hon såg polisbilen. Hon lämnade nu ytterligare uppgifter om männen och deras beteende samt uppgav att hon även hade lagt märke till en röd bil som stod vid hennes port. Bilen gick på tomgång men det satt ingen i den. bad att få en kopia av förhörsutskriften. Enligt order från befäl nekade förhörsledaren henne detta. Förhörsledaren har i uppslaget noterat att identifierat sig med legitimation från . efter tipset, hölls förhör med . Hon lämnade då samma uppgifter som tidigare men de var mer detaljerade. Bl.a. sade hon att hon tagit bussen från och att det innebar att hon var hemma vid sin port senast 22.50. Tillfrågad om tiden för polisbilens förbipasserande, kunde hon inte ange den exakt, men hon är ganska säker på att kyrkklockan inte hade slagit kvart över, dvs. 52 Hon hade sedan iakttagit männen från sitt fönster i bostaden eftersom hon hade blivit nyfiken på deras avsikter. Detta hade upprepats innan hon hade gått och lagt sig, vilket hon förmodligen gjort runt 22.30.