sou · GNB315 · 2000-01-01 00:00:00 — Kommittén ansåg att den instans- och full- följdsordning som gällde för hyrestvister borde utgöra förebild för arrendetvisterna (SOU 1981:80). Bostadsdomstolens ledamöter ansågs tillsammans med intresseledamöter kunna bilda en arrendedomstol som andra och sista instans för arrendetvister. Kommittén förordade vidare att den hyresprocesslag som föreslogs av hyresrättsutredningen även skulle gälla för handläggningen av arrendetvister. Förslagen från och för- anledde endast ändringar i den materiella lagstiftningen angående hyra och arrende. Trots att det ansågs att såväl hyresprocessen som processordningen i arrendetvister borde reformeras, togs frågan om en ändring inte upp till behandling eftersom man ansåg att det fanns anledning att avvakta resultatet av arbete med att reformera förfarandet vid de allmänna domstolarna (prop. 1983/84:136 s. 36 och prop. 1983/84:137 s. 67). Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 137 Genom tilläggsdirektiv (dir. 1981:47) fick kommittén i uppdrag att se över tingsrätternas och hov- rätternas sammansättning för att undersöka möjligheten att skapa en mer flexibel ordning för de mål som handlades vid fastighetsdomstol. I sitt delbetänkande Översyn av 3 Expertmedver- kan och specialisering (SOU 1987:13) föreslog bl.a. att fastighetsdomstolarna skulle avskaffas och att deras mål skulle handläggas av tingsrätterna. För att åstadkomma ett mer enhetligt system för prövning av hyres- och arrendetvister föreslog utredningen vidare att hyres- och arrendenämndernas uppgifter skulle föras över till de allmänna underrätterna och att en stor del av nämndärendena, främst de som till övervägande del handlades utan muntlig förhandling, skulle handläggas enligt den dåvarande lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden. Övriga nämndärenden, vilka ansågs ha utpräglad tvistemålskaraktär, skulle enligt förslaget handläggas enligt rätte- gångsbalkens regler om tvistemål. utgick vidare från att intresseledamöter skulle medverka vid förfarandet vid tings- rätterna. Förslaget ledde inte till någon lagstiftning. I stället utarbetades inom ett reviderat förslag, som presenterades i promemorian Fastighetsdomstolarna - Överprövningen av arrende- nämndernas avgöranden (Ds 1989:40). Promemorian följdes av propo- sitionen om fastighetsdomstolar, m.m. (prop. 1990/91:32). I denna föreslogs att de mål angående hyra eller bostadsrätt som enligt gällande ordning handlades av fastighetsdomstolarna skulle prövas av tings- rätterna med den sammansättning som gällde för vanliga tvistemål. Förslaget ledde till lagstiftning som trädde i kraft . I kommitténs delbetänkande Ny hyreslag (SOU 1991:86) föreslogs bl.a. att handläggningen av vissa hyresfrågor skulle föras över från tingsrätterna till hyresnämnderna. Förslaget genomfördes inte. tillkallades en parlamentariskt sammansatt kommitté, Dom- stolsutredningen, med uppgift att se över domstolarnas uppgifter, arbetssätt och organisation (dir. 1989:56). I den del av direktiven som avsåg en översyn av domstolarnas organisation nämndes bl.a. frågan om 138 Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol en samordning av kanslierna mellan hyresnämnderna och tingsrätterna på de orter där nämnderna fanns. Genom ett tilläggsdirektiv (dir. 1991:94) återkallades den del av uppdraget som avsåg de organi- satoriska delarna. Dessa frågor kom i stället att beredas inom . Sålunda utarbetades departementspromemorian Domstolsväsendet - Organisation och administration (Ds 1992:38). Promemorian behandlade bl.a. frågor om specialdomstolarnas framtid. Där beskrevs relativt ingående de överväganden av mer principiell art som måste göras inför ett ställningstagande till om specialdomstolar borde avskaffas eller inte. Vidare redovisades de särskilda problemställningar som i detta avseende fanns för varje enskild sådan domstol. Redovisningen ledde fram till slutsatsen att ett så stort antal frågor skulle kräva särskilda överväganden och utredningar att frågan om att avskaffa spe- cialdomstolarna och inordna hyres- och arrendenämndernas verksamhet med domstolsväsendet i övrigt måste övervägas i särskild ordning inom . och skrevs promemorian Special- domstolarna (Ds 1993:34). I promemorian föreslogs bl.a. att Bostadsdomstolen skulle upphöra och att dess funktioner under ett inledande skede skulle övertas av samt att hyres- och arrendenämnderna, likaså under ett inledande skede, skulle samordnas i administrativt hänseende med de tingsrätter som låg på den ort där respektive nämnd fanns. I den därpå följande propositionen Upphörande av Bostadsdomstolen m.m. (prop. 1993/94:200) lämnades endast förslag om att Bostadsdomstolen skulle avskaffas och ersättas av . Förslaget godtogs och ändringen trädde i kraft . 2.2Systemet för prövning av hyres- och arrendetvister Utgångspunkten i svensk rätt är att tvister mellan enskilda skall avgöras av de allmänna domstolarna, dvs. med tingsrätterna som första instans, hovrätterna som andra instans och som sista instans. De allmänna domstolarnas kompetens har ansetts utesluten så snart det genom ett författningsbemyndigande anförtrotts åt ett förvalt- ningsrättsligt organ att allsidigt eller slutligt pröva en viss fråga. Sam- tidigt har förvaltningsdomstolarnas och förvaltningsmyndigheternas kompetens att avgöra en tvist ansetts förutsätta ett författningsbemyn- digande (, Allmän förvaltningsrätt, 18 uppl., 1997 s. 226 f.f. Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 139 De närmare reglerna om de allmänna domstolarnas kompetens åter- finns i 10 kap. och 19 kap. . Enligt 10 kap. 17 § första stycket 1 är de allmänna domstolarna inte behöriga att ta upp en tvist som skall prövas av annan myndighet än domstol eller av särskild dom- stol eller som enligt lag eller författning skall prövas av skiljemän. Av 18 § i samma kap. och av 34 kap. 1 § framgår att rätten självmant skall pröva sin behörighet enligt 10 kap. 17 §. Hyresnämnderna och arrendenämnderna är förvaltningsmyndigheter. Om talan i en fråga som enligt en särskild föreskrift ankommer på nämnden att pröva väcks vid en tingsrätt, skall tingsrätten avvisa talan. På motsvarande sätt skall en ansökan angående en sak som tingsrätten har till uppgift att handlägga avvisas, om ansökan görs vid en hyres- eller arrendenämnd. Nedan följer en redogörelse för de ärenden som handläggs vid hyresnämnd och arrendenämnd respektive de mål med hyres- eller arrenderättslig anknytning som handläggs vid tingsrätt och fastighets- domstol. Vidare beskrivs förfarandet vid nämnderna och domstolarna samt överklagandereglerna. Det finns tolv hyresnämnder och arrendenämnder i landet. Dessa har sina kanslier i , , , , , Lin- , , , , , och . och arrendenämnd råder personalunion. Samma personal arbetar således såväl i hyresnämnd som i arrendenämnd. Hyresnämndernas uppgifter regleras i 4 § nämndlagen. anges i denna paragraf ha till uppgift att 1.medla i hyres- eller bostadsrättstvist 2.pröva tvist enligt 12 kap. jordabalken (hyreslagen) om -åtgärdsföreläggande (11§ första stycket eller 16 § andra stycket) -upprustningsföreläggande (18 a-c §§) -förbättrings- eller ändringsåtgärd (18 d-h §§) -ändrad användning av lokal (23 § andra stycket) -skadestånd på grund av minskat bruksvärde (24 a §) -överlåtelse av hyresrätt (34-37 §§) 140 Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol -upplåtelse av lägenhet i andra hand (40 §) -förlängning av hyresavtal (49 §) -hyresvillkorsändring (54 §) -återbetalning av hyra (55 d §) -uppskov med avflyttning (59 §) -uppgiftsföreläggande (64 §) 3.pröva fråga enligt hyreslagen om godkännande av överenskommelse om -förbehåll vid blockuthyrning (1 § sjätte stycket) -avstående från besittningsskydd till bostadslägenhet (45 §) -avstående från besittningsskydd till lokal (56 §) 4.pröva tvist om hyresvillkor enligt 22-24 §§ hyresförhandlingslagen (1978:304) eller om återbetalningsskyldighet enligt 23 § samma lag 5.pröva tvist mellan hyresvärd och hyresgästorganisation enligt hyres- förhandlingslagen 6.pröva tvist enligt bostadsrättslagen (1991:614) om -medlemskap (2 kap. 10 §) -skyldighet att upplåta bostadsrätt (4 kap. 6 §) -villkor för upplåtelse av bostadsrätt (4 kap. 6 §) -hyresvillkor (4 kap. 9 §) -upplåtelse av lägenhet i andra hand (7 kap. 11 §) -utdömande av vite (11 kap. 2 §) 7.pröva fråga om godkännande av beslut som avses i 9 kap. 16 § första stycket 1 eller 2 bostadsrättslagen 8.vara skiljenämnd i hyres- eller bostadsrättstvist 9.pröva frågor enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792) 10.pröva frågor enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. 11.pröva frågor enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt. Arrendenämndernas uppgifter regleras i 1 § nämndlagen. anges i denna paragraf ha till uppgift att -tvist om förlängning av Ÿjordbruksarrende, Ÿbostadsarrende, Ÿfiskearrende eller Ÿjakträttsupplåtelse -tvist om villkor för sådan förlängning -tvist i fråga som avses i 9 kap. 14 § jordabalken Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 141 -tvist i fråga vars prövning ankommer på arrendenämnd enligt Ÿ9 kap. 12 b, 17 a, 18, 21, 21 a, 31 eller 31 a §, Ÿ10 kap. 6 a § eller Ÿ11 kap. 6 b §, allt jordabalken -fråga om godkännande av förbehåll eller annat avtalsvillkor som avses i Ÿ9 kap. 2, 3, 7 eller 17 §, Ÿ10 kap. 2-4 eller 7 § eller Ÿ11 kap. 2 §, allt jordabalken, eller Ÿ3-6 §§ lagen (1957:390) om fiskearrenden -frågor enligt lagen (1985:658) om arrendatorers rätt att förvärva arrendestället 3.vara skiljenämnd i arrendetvist. skall i vissa medlingsärenden på parts begäran avge yttrande om en lokals marknadshyra eller huruvida en ersättningslokal som har anvisats av hyresvärden är godtagbar. skall i vissa medlingsärenden avge yttrande om arrendeavgiften (12 a § nämndlagen). Ett ärende som skall prövas av hyresnämnd eller arrendenämnd skall tas upp av den nämnd inom var område fastigheten är belägen. Vissa ärenden enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. skall prövas av hyresnämnden i den ort där styrelsen har sitt säte eller, i fråga om handelsbolag, där förvaltningen förs. består av en lagfaren ordförande och två andra leda- möter, s.k. intresseledamöter. Av de senare skall den ene vara väl för- trogen med förvaltning av hyresfastighet eller bostadsrättsfastighet och den andre vara väl förtrogen med bostadshyresgästers, bostadsrättsha- vares eller näringsidkande hyresgästers förhållanden. består av två lagfarna ledamöter vid prövning av frågor enligt hyresförhandlingslagen (1978:304) angående förhand- lingsklausuler, ersättning till hyresgästorganisation för förhandlings- arbete eller vissa hyresvillkor. har också denna sam- mansättning i ärenden i vilka intresseledamöter har anknytning till organisationer som kan antas ha ett gemensamt intresse som står i strid med den ena partens intresse i tvisten. Även en arrendenämnd består av en lagfaren ordförande och två andra ledamöter. Av de senare skall den ene såsom ägare av jordbruks- fastighet eller på liknande sätt ha förvärvat erfarenhet av arrendeför- 142 Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol hållanden och den andre vara jordbruksarrendator eller, när ett ärende gäller bostadsarrende, bostadsarrendator. Vid förberedande åtgärd, vid prövning av fråga om avvisning av ansökan eller avskrivning av ärende samt vid handläggning av över- klagande kan hyresnämnden och arrendenämnden bestå av enbart den lagfarne ordföranden. Likaså kan nämnderna bestå av enbart ordföran- den vid medling samt, om parterna samtycker till det eller saken är uppenbar, vid prövning av fråga som inte avgörs genom skiljedom. Om ärendets beskaffenhet eller annat särskilt skäl föranleder det får hyresnämnden anlita en utomstående expert att biträda nämnden. Ordförandena och ersättarna för dessa förordnas av regeringen. In- tresseledamöterna förordnas av efter förslag av de på hyres- och bostadsrättsmarknaden verksamma riksorganisationerna av fastighetsägare, hyresgäster, bostadsrättshavare eller näringsidkare samt efter förslag av riksorganisationer av jordägare eller arrendatorer. En arrende-, hyres- eller bostadsrättstvist inleds vid nämnden genom en skriftlig ansökan, vilken skall innehålla uppgift om bl.a. parterna och tvistens beskaffenhet (8 § nämndlagen). Skriftväxling mellan parterna kan därefter förekomma. Parterna skall sedan kallas till ett sammanträde inför nämnden. Om sökanden inte inställer sig till ett sammanträde som han har kallats till skall ärendet skrivas av. Vissa ärenden som avskrivits på grund av sökandens utevaro kan nämnden återuppta efter ansökan. In- ställer sig inte motparten får nämnden förelägga honom vid vite att inställa sig. Om motparten ändå inte kommer får ärendet avgöras i hans utevaro. Nämnden skall klarlägga tvistefrågorna och, även om medling inte påkallas, söka förlika parterna. Om parterna inte kan förlikas efter för- slag av någondera parten och det inte är uppenbart att förutsättningar för förlikning saknas, skall nämnden lägga fram förslag till förlikning (12 § första och andra styckena nämndlagen). För vissa ärenden gäller särskilda handläggningsregler. Sammanträde är då inte obligatoriskt. Vidare är nämnden inte skyldig att lägga fram förslag till förlikning. Den fastighet som ärendet rör kan nämnden besiktiga. Nämnden kan även föranstalta om annan nödvändig utredning (17 § första stycket nämndlagen). Nämnden får också hålla förhör med vittne eller sakkunnig under ed och förhör med part under sanningsförsäkran om part begär det och förhöret behövs för utredningen. Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 143 Enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) - som också skall tillämpas eftersom nämnderna är förvaltningsmyndigheter - får ett ärende inte avgöras utan att part har beretts tillfälle att yttra sig över uppgift som har tillförts ärendet. Ärendet får dock avgöras bl.a. om avgörandet inte går parten emot eller om uppgiften saknar betydelse. Nämndens avgörande sker genom beslut. I beslutet skall anges de skäl på vilka beslutet grundas, i den mån det är behövligt (21 § första stycket nämndlagen). Bestämmelserna i 16 kap. om omröstning äger motsvarande tillämpning på avgörande av nämnd. Ordföranden skall dock säga sin mening först (20 § nämndlagen). Även bestämmelserna i 4 kap. om jäv mot domare skall tillämpas (27 § första stycket och 28 § nämndlagen). Vid nämnderna tas inte någon ansökningsavgift ut. Part som har åberopat ett vittnesförhör behöver inte heller ersätta vittnet. Den som inte är part och som kallats att höras i ett ärende har nämligen rätt till ersättning av allmänna medel för inställelsen (17 § första stycket nämndlagen). Varken nämndlagen eller förvaltningslagen innehåller någon bestämmelse om parts rätt till ersättning för kostnader. Vardera parten får därför svara för sina kostnader vid nämnden. Bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen om omprövning av beslut tillämpas inte heller hos nämnderna (22 § andra stycket nämndlagen). För ett antal i nämndlagen närmare angivna beslut gäller att de äger rättskraft sedan tid för eller besvär gått ut när talan får föras mot beslutet (22 § första stycket nämndlagen). Vissa av nämndens beslut får också verkställas vid kronofogdemyndigheten såsom en lagakraftvunnen dom. Överklagande av hyresnämndens beslut beslut får överklagas genom besvär till . Vissa av hyresnämndens beslut får dock inte överklagas. Bl.a. får beslut angående avstående från besittningsskydd till bostadslägenhet eller lokal, vissa beslut angående överlåtelse av hyresrätt, upplåtelse av lägenhet i andra hand eller uppskov med avflyttning inte överklagas. skall vid handläggningen av överklagade hyresmål tillämpa lagen (1994:831) om rättegång i vissa hyresmål vid hov- rätt (hovrättslagen). Vid avgörande av ett hyresmål skall hovrätten bestå av tre lagfarna domare. Muntlig förhandling får hållas om det kan antas vara till fördel för utredningen. Muntlig förhandling skall hållas om part begär det och 144 Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol förhandling inte är obehövlig och inte heller särskilda skäl talar emot det (5 § hovrättslagen). Har ett vittne, en sakkunnig eller en part under sanningsförsäkran hörts inför hyresnämnden och beror avgörandet även i hovrätten av tilltron till den bevisningen får hyresnämndens beslut inte ändras i den delen utan att beviset tas upp på nytt i hovrätten. En sådan ändring får dock göras om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än hyresnämnden antagit (7 § hovrättslagen, jfr 50 kap. 23 § ). Part får vid överklagande av ett beslut som en hyresnämnd har meddelat till stöd för sin talan åberopa omständigheter och bevis som inte har åberopats i målet. Vid hovrättens handläggning tillämpas bestämmelserna i 18 kap. om ersättning för parts rättegångskostnad. Huvudregeln är sålunda att den vinnande parten har rätt till ersättning för sina kostnader i hovrätten. För ett flertal ärenden finns undantagsbestämmelser som innebär att vardera parten skall svara för sina kostnader om inte parten förfarit försumligt enligt 18 kap. 6 § . Enligt bostadsför- valtningslagen skall staten i vissa fall ersätta fastighetsägaren dennes kostnader i hovrätten. avgörande får inte överklagas (10 § hovrättslagen). av arrendenämndens beslut m.m. De flesta beslut som arrendenämnden meddelar kan en part klandra genom att väcka talan vid fastighetsdomstolen mot den andre parten (8 kap. 31 § jordabalken). Talan skall i sådant fall väckas inom två måna- der från det att beslutet meddelades (förfarandet vid fastighetsdomstolen beskrivs i avsnitt 2.2.4.) Talan mot arrendenämndens beslut enligt lagen (1985:658) om arrendedatorers rätt att förvärva arrendestället förs genom besvär vid fastighetsdomstolen från det att bes1utet meddelades. Även beslut i vissa frågor som är av processuell karaktär, bl.a. avvi- sande av ansökan och utdömande av vite, förs genom besvär. beslut i s.k. dispensärenden får inte överklagas. Vidare får vissa avgöranden som fastighetsdomstolen meddelar i mål som har inletts vid arrendenämnden inte överklagas till hovrätt. Talan får slutligen inte föras mot hovrättens dom. Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 145 tillkom genom tingsrättsreform. finns det 96 tingsrätter i landet. Vid tingsrätt handläggs tvistemål, brottmål och ärenden. Tvistemålen och brottmålen handläggs enligt reglerna i medan ärendena handläggs enligt reglerna i lagen (1996:242) om domstols- ärenden - ärendelagen. Tingsrätten har behörighet att pröva alla slag av tvister. Endast de tvister som enligt uttryckliga författningsbestämmelser skall prövas av andra organ än av de allmänna domstolarna får tingsrätten inte ta upp. På hyres- och arrenderättens område medför det att de tvister som inte skall prövas av hyresnämnd, arrendenämnd eller fastighetsdomstol skall avgöras av tingsrätt. Tingsrätten har sålunda behörighet att pröva bl.a. tvist angående -betalning av hyra -nedsättning av hyra -ersättning för skada, t.ex. om lägenheten inte kan tillträdas av hyresgästen i rätt tid - ersättning till hyresgäst för att denne på egen bekostnad avhjälpt fel i lägenheten -ersättning till lokalhyresgäst för att hyresvärden vägrat gå med på förlängning av hyresavtalet -upphörande av hyresavtal på grund av att hyresrätten är förverkad -tvister om bättre rätt till en hyresrätt eller arrenderätt. Samtliga de nu angivna tvisterna handläggs enligt regler för tvistemål. Ärendelagen är tillämplig vid handläggningen av sådana rättsvårdsärenden som skall tas upp av en tingsrätt och som inte skall handläggas enligt . Vad som menas med begreppet rättsvårdsärende är inte helt enkelt att fastställa. Klart är emellertid att utanför ärendelagens tillämpningsområde faller de förvaltningsärenden som skall handläggas enligt förvaltningslagen (jfr prop. 1995/96:115 s. 141 f.). handläggs vid tingsrätt inte någon hyresrättslig fråga enligt ärendelagens regler (däremot handläggs vid fastighetsdomstol fråga om utseende av synemän enligt 9 kap. 24 § jordabalken enligt ärendelagen). 146 Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol Behörig domstol i tvistemål i allmänhet är rätten i den ort där svaranden har sitt hemvist (10 kap. 1 § ). Från denna regel görs undantag för vissa typer av tvister. Enligt 10 kap. 10 § skall tvist om äganderätt eller nyttjanderätt till fast egendom, om rätt till servitut eller annan särskild rätt till egendomen eller om besittning av egendomen tas upp av rätten i den ort där fastigheten ligger. Enligt samma lagrum skall även tvist om skyldighet för ägare eller innehavare av egendomen att fullgöra något, som åligger honom i denna egenskap, eller, då nyttjanderätt eller annan särskild rätt till egendomen upplåtits, fråga är om vederlag för upplåtelsen, byggnadens underhåll eller annat dylikt, tas upp av rätten i den ort där fastigheten ligger. Arrendetvisterna omfattas inte av bestämmelsen utan skall prövas av fastighetsdomstol (8 kap. 32 § jor- dabalken). Av 10 kap. 17 § första stycket 4 framgår att rätten inte är behörig att ta upp sådan tvist som avses i 10 § om talan har väckts vid en annan domstol än den som anges i detta lagrum. Rätten skall enligt 10 kap. 18 § och 34 kap. 1 §§ självmant pröva om den är behörig enligt 10 § och för det fall behörighet saknas avvisa talan. Tingsrätten skall vid huvudförhandling i ett tvistemål bestå av tre lag- farna domare. Om en huvudförhandling hålls i förenklad form, dvs i anslutning till en muntlig förberedelse, skall rätten bestå av en domare. Likaså skall rätten bestå av en domare om rätten anser att det är till- räckligt och parterna samtycker till det eller målet är av enkel beskaf- fenhet (1 kap. 3 a § ). Under övrig handläggning, dvs under förberedelsen, och vid avgö- rande utan huvudförhandling är rätten domför med en domare. Om värdet av tvisteföremålet inte överstiger hälften av ett basbelopp, s.k. FT-mål, gäller särskilda regler för rättens sammansättning (1 kap. 3 d § ). Tingsrätten skall då i princip alltid bestå av en lagfaren domare. För vissa tvistemål finns särskilda sammansättningsregler. T.ex. skall tingsrätten i vissa s.k. familjemål bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Kan nämndernas verksamhet föras över till domstol 147 Talan väcks genom en skriftlig ansökan om stämning. Stämningsansökan måste uppfylla vissa i fastställda Den skall innehålla bl.a. ett bestämt yrkande, en utförlig redogörelse för de omständigheter som åberopas till grund för yrkandet och en uppgift om de bevis som åberopas och vad som skall styrkas med varje bevis (42 kap. 2 § första stycket ). Sedan stämning utfärdats skall förberedelse äga rum. Förberedelsen har till syfte att bereda målet inför ett slutligt avgörande. Rätten skall verka för att tvistefrågorna blir klarlagda, att parterna anger allt som de vill åberopa i målet samt genom frågor och påpekanden försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställningar. Rätten skall driva förberedelsen med inriktning på ett snabbt avgörande av målet. Målet bereds i regel genom muntlig förberedelse men kan även beredas genom skriftväxling. Rätten skall i den mån det är lämpligt med hänsyn till målets beskaffenhet och övriga omständigheter verka för att parterna förliks. Förliks parterna om tvisteföremålet kan rätten, om parterna begär det, stadfästa förlikningen genom dom. Avgörande under förberedelsen kan annars ske om talan medges eller efterges. För det fall en part uteblir från en muntlig förberedelse eller från en huvudförhandling kan tredskodom meddelas. Likaså kan tredskodom meddelas om svaranden inte avger svaromål inom förelagd tid. När tredskodom meddelas mot käranden skall käromålet, enligt huvudregeln, ogillas. Tredskodom mot svaranden skall grundas på kärandens framställning av omständigheterna i målet såvitt svaranden erhållit del av framställningen och den inte strider mot förhållanden som är allmänt veterliga. Om framställningen inte innefattar laga skäl för käromålet eller det på annat sätt framgår att käromålet är ogrundat, skall det ogillas.