sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — Genom beslut bemyndigade regeringen dåvarande statsrådet att tillkalla en organisationskommitté för att förbereda den försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning som skulle inledas under förutsättning att godkände förslagen i propositionen 1995/96:145 Kvalificerad yrkesutbildning m.m. (U1996:02). Direktiven (dir. 1996:41) bifogas, se bilaga 1. Vid sammanträde beslutade regeringen om t illäggsdirektiv (dir. 1996:41), se bilaga 2, enligt vilka kommittén skulle fortsätta sitt arbete med att leda försöksverksamheten. Som ledamöter förordnades riksdagsledamoten (ordförande) rektorn , ombudsmannen , ombudsmannen , direktören , riksdagsledamoten , civilingenjören , fil. kand. (fr.o.m. ) dåvarande riksdagsledamoten numera kanslichefen , småföretagaren (t.o.m. ) och sekreteraren . Som kanslichef förordnades (fr.o.m. ), som sekreterare (fr.o.m. ), (fr.o.m. t.o.m. ), (fr.o.m. t.o.m. ), (fr.o.m. ), (fr.o.m. ) och (fr.o.m. , bitr. fr.o.m. ), som bitr. sekreterare (fr.o.m. ) och som bitr. sekreterare och assistent (fr.o.m. t.o.m. ). yrkesutbildning får härmed överlämna sitt slutbetänkande KY Kvalificerad yrkesutbildning samt, som delbetän- kande, den av genomförda utvärderingen av försöksverksamheten. Efter kommitténs slutjustering av betänkandet har ledamoten inkommit med en skrivelse, bilaga 7. Rättelseblad till SOU 1999:122 KY Kvalificerad yrkesutbildning Genom beslut bemyndigade regeringen dåvarande statsrådet att tillkalla en organisationskommitté för att förbereda den försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning som skulle inledas under förutsättning att godkände förslagen i propositionen 1995/96:145 Kvalificerad yrkesutbildning m.m. (U1996:02). Direktiven (dir. 1996:41) bifogas, se bilaga 1. Vid sammanträde beslutade regeringen om t illäggsdirektiv (dir. 1996:41), se bilaga 2, enligt vilka kommittén skulle fortsätta sitt arbete med att leda försöksverksamheten. Som ledamöter förordnades riksdagsledamoten (ordförande) rektorn , ombudsmannen , ombudsmannen , direktören , riksdagsledamoten , civilingenjören , fil. kand. (fr.o.m. ) dåvarande riksdagsledamoten numera kanslichefen , småföretagaren (t.o.m. ) och sekreteraren . Som kanslichef förordnades (fr.o.m. ), som sekreterare (fr.o.m. ), (fr.o.m. t.o.m. ), (fr.o.m. t.o.m. ), (fr.o.m. ), (fr.o.m. ) och (fr.o.m. , bitr. fr.o.m. ), som bitr. sekreterare (fr.o.m. ) och som bitr. sekreterare och assistent (fr.o.m. t.o.m. ). yrkesutbildning får härmed överlämna sitt slutbetänkande KY Kvalificerad yrkesutbildning samt, som delbetän- kande, den av genomförda utvärderingen av försöksverksamheten. Rättelseblad till SOU 1999:122 KY Kvalificerad yrkesutbildning Efter kommitténs slutjustering av betänkandet har ledamoten inkommit med en skrivelse, bilaga 7. Anm: Rättelsen innebär att ett namn har tillkommit. Överväganden ...........................................................och förslag Mål för kvalificerad yrkesutbildning Bemötandet av de studerande, pedagogisk inriktning – kvalitet, betydelse och omfattning Nationella eller lokala mål När en utbildning planeras Samhällets uppföljning, utvärdering, t illsyn KY och andra utbildningsformer Samordning med påbyggnadsutbildningarna i komvux KY och det kommunala skolväsendet KY och de kompletterande skolorna KY, YTH och arbetsmarknadsutbildningen Utbildningarnas organisation och ekonomi....................... Behörighet och urval ....................................................... Jämställdhet – att bryta traditioner i fråga om könsbundna utbildnings- och yrkesval ........................ Styrning av KY............................................................... Utvärderingen av KY ...................................................... Försöksverksamheten med KY, en beskrivning........................... Prioriteringsgrunder vid urval.......................................... Sökta och beviljade utbildningsplatser ........................... Platser per utbildning .................................................... Utbildningarnas geografiska spridning........................... Studerandeefterfrågan på KY........................................ De studerandes uppfattning om Födda i och utomlands ...................................... Efter KY – arbete eller studier....................................... Olika ansvariga utbildningsanordnare – kommun, högskola eller privat ...................................................... Beslutsordning/Handläggningsordning ........................... Bilaga 1: Kommittédirektiv Dir. 1996:26.............................................. Bilaga 2: Tilläggsdirektiv Dir. 1996:41 ................................................. Bilaga 3: Lag om kvalificerad yrkesutbildning....................................... Bilaga 4: Förordning om kvalificerad yrkesutbildning............................ Bilaga 5: Beskrivning av utbildningssystemen i fyra europeiska länder............................................................ Bilaga 6: Social bakgrund för nybörjare i kvalificerad yrkesutbildning –1998 .................................................... Bilaga 7: Skrivelse från ledamoten .................................... Sammanfattningen innehåller en mycket kort beskrivning av innehållet i respektive kapitel och de synpunkter och förslag vi har. I det här kapitlet redogör vi för den tidigare utredning och den proposi- tion som ligger till grund för försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning samt direktiv och kortfattat om verksamheten. I det här kapitlet behandlar vi övergripande den fortsatta verksamheten med KY. Vi diskuterar mål för verksamheten ur ett samhälleligt, ett individuellt och arbetslivets perspektiv. Vi har följande förslag och synpunkter; KY kan producera god utbildning i former och av ett slag som nor- malt inte tillhandahålls inom det reguljära utbildningsväsendet. Försöksverksamheten har visat ett starkt engagemang från arbetsli- vets sida, ett stort intresse att få starta utbildningar, ett oftast gott studerandeintresse och hög grad av anställningsbarhet hos dem som genomgått utbildningen. Resultaten av försöksverksamheten är så goda att KY bör ges en reguljär form i det svenska utbildningsväsendet. Förutsättningarna för en fortsatt utbyggnad av KY är goda, men på vissa områden har man rekryteringsproblem. Man bör tydligare markera att KY är en utbildningsform där, ren- odlat, arbetslivet aktivt medverkar redan vid utbildningarnas tillkomst både genom initiativ och vid utformningen av utbildningarna. De operationella målen för KY kan t.ex. ange hur många studerande som bör få jobb, fördelningen på branscher eller prioriteringsinrikt- ningar på annat sätt. De övergripande målen för KY bör i huvudsak vara de samma som för försöksverksamheten, d.v.s. att KY skall ge fördjupade teoretiska och praktiska kunskaper samt präglas av såväl ämnesteoretiskt djup som en stark arbetsplatsintegrering. Jämställdheten bör markeras tydligare. I det här kapitlet diskuterar vi olika aktörers medverkan i utbildningen, vilka ämnesmässiga nivåer som bör prägla kursmomenten, deras omfattning, utbildningens pedagogiska inriktning samt upplä ggningen av lärandet i arbete och dess betydelse för utbildningen. Vi har följande förslag och synpunkter; Det är inte görligt och inte heller lämpligt att centralt och generellt reglera sammansättningen av de kvalificerade yrkesutbildningarna annat än i fråga om omfattningen av lärandet i arbetet. Inslag av högskolekurser bör ha en utformning och en omfattning som är adekvat i förhållande till respektive utbildnings mål, syfte och allmänna upplä ggning. Anordnare av kvalificerad yrkesutbildning skall kunna arrangera ingående kurser så att de får ett innehåll som gör certifiering eller gesällprov möjligt. Det skall emellertid inte vara ett villkor att genomgå sådant prov för att få ut en examen eller ett intyg från den kvalificerade yrkesutbildningen. högskoleutbildning bör inte finansieras via KY. Utbildningar som endast består av ett montage av högskolekurser bör därför inte få förekomma. För att vidga rekryteringen till utbildningar som leder till arbete inom de områden där arbetskraftsbehovet är stort, bör kurser på gymnasial nivå i karaktärsämnena kunna integreras i kvalificerade yrkesutbildningar. En problembaserad inlärningsmodell är mycket lämplig inom den kvalificerade yrkesutbildningen. En sådan upplä ggning bidrar också till att utveckla det egna ansvarstagandet i såväl pågående utbildning som i kommande verksamhet i arbetslivet. När det gäller utläggningen av LIA-perioder bör normalt ligga tidigt i utbildningen. Utbildningstiden skall innefatta minst två block med . Studerande skall, om inget särskilt förhållande talar för något annat, ha på minst två olika arbetsplatser under sin studietid. Eftersom är ett lärande i arbetet skall renodlat ensamarbete inte få förekomma. Det är under inga omständigheter acceptabelt att förläggs till skolan på grund av svårigheter att skaffa arbetsplatser. Det skulle dessutom motverka syftet med KY: att åstadkomma utbildningar med en stark och aktuell arbetslivsförankring stadda i ständig förändring. Utbildning till yrken som är kopplade till särskilda legitimationskrav i någon form, t.ex. lärare och sjuksköterskor, bör inte bedrivas inom ramen för kvalificerad yrkesutbildning. I det här kapitlet behandlar vi arbetslivets medverkan för utbildningarna både vid planeringen och genomförandet. Vi föreslår följande; En referensgrupp till KY-styrelsen bildas med expertis på arbets- marknadens personal- och kompetensbehov. Ledningsgrupperna bör innehålla representation från de grupper av anställda som medverkar i utbildningen. Det är också viktigt att det konkreta arbetslivet finns med i ledningsgrupperna och inte enbart representanter för branschorganisationer. Det bör i ansökan om att få starta utbildning framgå hur arbetslivet varit med redan från början då utbildningen vuxit fram. I det här kapitlet tar vi upp samhällets uppföljning, utvärdering och tillsyn av KY. Vi behandlar också FoU inom KY. Vi diskuterar hur utbildarens eget kvalitetsarbete kan bedrivas. Vi har följande förslag och synpunkter; Både utvärdering, uppföljning och t illsyn måste utformas så att de bidrar till att säkerställa att utbildningarna bedrivs med rätt kvalitet, har en god arbetslivsförankring och för individen lägger grunden till framgångar i arbetslivet och god utvecklingsförmåga. En oberoende utvärdering av KY bör bedrivas. Utvärderingen bör ses som ett instrument för verksamhetsutveckling snarare än som en beskrivning. Utvärderingsuppdragen bör också innefatta återkopp- ling. Ansvaret för finansiering och beställning bör även fortsättningsvis ligga på KY-styrelsen (nu kommittén). Detta bör också innefatta att säkerställa att relevant samordning kommer till stånd. Områdena för utvärderingen kan variera över tiden, men kontinuerligt innefatta utbildningarnas kvalitet, ekonomi och organisation samt påverkan på samhälle och arbetsliv. Eftersom KY är så föränderlig över tiden bör uppföljningen vara relativt omfattande. Uppföljningen skall kartlägga i vad mån KY uppfyller även sekun- dära mål. Uppföljningen bör knyta an till högskolans uppföljning. Uppföljningen kan inte avse centralt fastställda mål och kriterier i kunskapshänseende, men väl examinationsfrekvens och övergång till andra studier. Den viktigaste resultatuppföljningen är dock de studerandes framgångar på arbetsmarknaden. Det är mindre meningsfullt att etablera en ekonomisk uppföljning. Däremot bör utvärderingen ge underlag för ekonomiska övervägan- den. Tillsynen bör liksom , ha två huvudsakliga syften: dels att vidga kunskapen om den kvalificerade yrkesutbildningen, dels att, som ett led i en verksamhetsutveckling, föra en dialog med huvud- sakligen studerande och utbildningsanordnare om utbildningarnas kvalitet i vid mening. Tillsynen bör i stor utsträckning ha karaktären av utvecklingssamtal om utbildningen i fråga, även om besöken alltid skall resultera i en rapport. Vi anser att tillsynen bör skärpas i ett avseende och det är i fråga om utbildningarnas eget kvalitetsarbete. Tillsynen bör ha en sådan omfattning att alla utbildningar under sin existens blir föremål för tillsyn. Man bör överväga att ta in även extern medverkan i tillsynen. Kvalitetsarbetet måste innefatta både arbetslivet och de studerande. En redovisning av det egna kvalitetsarbetet skall alltid finnas med i en ansökan om att få anordna en kvalificerad yrkesutbildning. Kva- litetsarbetet är så väsentligt att redovisningen bör ingå i utbild- ningsplanen och därmed fastställas av KY-styrelsen. Det lokala kvalitetsarbetet bör bl.a. inriktas på utbildningarnas nivå, yrkesrelevansen, de studerandes medverkan och utvecklingen av det egna kvalitetsarbetet. KY och andra utbildningsformer, internationella jämförelser I det här kapitlet försöker vi sätta in KY i sammanhang med andra utbildningsformer. Vi tar också upp samverkan och samordning med andra utbildningsformer och diskuterar KY som en kompletterande utbildningsform. Vi har också försökt att göra en jämförelse mellan KY och eftergymnasial yrkesutbildning i några andra länder. Vi har följande förslag och synpunkter; KY har inte utvecklat någon tydlig gräns mot andra utbildningsfor- mer, utan hämtar sitt innehåll från arbetslivet, gymnasieskolan, påbyggnadsutbildningar i komvux och högskolan. Att göra en tydlig gränsdragning vore meningslöst. KY är och bör vara en kompletterande utbildningsform genom att producera eftergymnasial utbildning som inte kommer till stånd i resten av utbildningsväsendet. Med tillämpning av finansieringsprincipen bör staten och kommu- nerna komma överens om att de medel som kommunerna använder för påbyggnadsutbildningar förs över till ett nytt KY-anslag och att påbyggnadsutbildningarna och KY hanteras inom samma admini- strativa funktion och inom en gemensam ekonomisk ram. Den snabba utbyggnaden av KY hade inte varit möjlig utan med- verkan från det kommunala skolväsendet och dess bidrag till kun- skapsuppbyggnaden är viktig. Det är angeläget att KY och komvux samarbetar om rekryteringen. De statsbidragsberättigade kompletterande utbildningarna bör fram- gent hanteras inom samma organisatoriska ram som KY, med ett regelverk som gör det möjligt att behålla de kompletterande utbild- ningarnas särart. YTH och KY har så olika funktioner att en sammanläggning inte skulle ge påtagliga mervärden, däremot finns det goda förutsättningar för utbyte mellan utbildningsformerna. På samma sätt är det med arbetsmarknadsutbildningen. Högskolan kan lämna stora bidrag till kvalitetsarbetet inom KY och som direkt leverantör av utbildning. P.g.a. kostnaderna är det emel- lertid inte möjligt att anlita högskolan så ofta som vore önskvärt. Den koppling som finns , att högskolan skall vara företrädd i led- ningsgruppen, bör behållas. För att öka tydligheten bör begreppet poäng förtydligas så att man i bestämmelser och annat konsekvent använder uttrycket "KY-poäng". I fråga om tillgodoräkning i högskolan skall samma regler tillämpas som i fråga om tillgodoräkning av annan utbildning än KY. slår också att det i utbildningsplanen inte längre skall vara nödvän- digt att ange om utbildningen i någon del är tillgodoräkningsbar. KY bör kunna utgöra särskild behörighet för en del studier i högskolan. Utbildningarnas organisation och ekonomi I det här kapitlet behandlas olika aspekter av utbildningarnas organisa- tion och ekonomi. Vi tar upp frågor rörande omfattning, behörighet och urval, jämställdhet och utbildningsanordnare. Vidare behandlar vi hanteringen av statsbidrag till utbildningsanordnare och studiefinansie- ring för de studerande. Vi har följande synpunkter och förslag; Kompetensbehovet i arbetslivet skall styra utbildningarnas längd. Vi ser dock en fördel i att utbildningarna inte blir alltför långa. Det är heller inte önskvärt att utbildningstiden blir för kort. Enligt vår bedömning är det svårt att åstadkomma en kvalificerad yrkesut- bildning, med som ett kännetecknande och väsentlig inslag, av god kvalitet än . Man bör kunna bedriva KY även på deltid. Man bör kunna använda KY som en vidareutbildningsform för dem som gått en KY. Det bör därför i förordningen öppnas en möjlighet att kräva genomgången KY eller motsvarande kunskaper som för- kunskapskrav för tillträde till en KY. Den statliga finansieringen vad KY beträffar, skall endast avse hela utbildningar, men en utbildningsanordnare kan sälja delar av en KY som uppdragsutbildning. Man bör även i fortsättningen undvika höga behörighetskrav i fram- förallt matematik och naturvetenskapliga ämnen som utestänger studerande från yrkesinriktade gymnasieprogram och innebär kon- kurrens om studerande med högskolans tekniska och naturveten- skapliga utbildningar. I princip bör det vara upp till varje utbildningsanordnare att bedöma vilken urvalsprocess som passar bäst för varje enskild utbildning. Tydlighet i urvalsprocessen är dock viktig. Könsfördelningen i ledningsgrupperna kan uppmärksammas mer, inte minst från arbetslivets och högskolans sida. Det är viktigt att alltid se till att könsskillnader uppmärksammas i såväl utbildningsanordnarnas kvalitetsarbete som i centralt initierad uppföljning och utvärdering. För att få mer variation och djup i åtgärder för att motverka köns- mässigt traditionella val kan en metod vara att arbeta fram en hand- ledning där konkreta åtgärder beskrivs. Den skulle t.ex. kunna bifo- gas anvisningarna för ansökan och vara utgångspunkt för tillsynens samtal kring frågan. En tidsbegränsning är nödvändig för att kunna skapa ett flexibelt och dynamiskt system där en reell prövning av utbildningarnas aktualitet faktiskt kan genomföras. Ett medgivande om att starta en utbildning bör inte få omfatta mer än fem starter. Framgent bör man ange ett minimiantal studerande för start då erfa- renheterna visar att kvaliteten i utbildningarna försämras när det är för få studerande. Det är positivt att flera intressenter vill bedriva KY liksom att olika intressenter går samman och skapar en utbildning tillsammans. Det bör dock alltid liksom finnas en ansvarig utbildningsanordnare så att det inte råder några tvivel om vem som bär det yttersta ansvaret för verksamheten. Vår bedömning är att ett upphandlingsförfarande med dess relativt formalistiska utformning och begränsade möjligheter att förhandla om priset i efterhand inte kunnat fungera lika smidigt som en bidragsmodell. Utbetalning av bidrag i efterskott med periodiserade avstämningar mot studerandeantalet ger utbildningsanordnaren ett starkt incitament att inte starta med färre studerande än antalet plat- ser och att vara angelägna om att behålla de studerande tiden ut. Anordnare med svag ekonomi avskräcks från att starta en KY efter- som initialkostnaderna är stora och utbetalningarna sker i efterskott. behövs det inte något ekonomiskt incitament för utbild- ningsanordnaren för att se till att de studerande fullföljer utbild- ningen. Det finns anledning att forska ytterligare i vad som påverkar kost- naderna för att kunna bli mer strukturerad i förhandling- arna med anordnarna i fråga om rimligheten i olika kostnader. Studiestödssystemet med dess anpassning till "vanliga" utbildnings- tider medför en del problem för KY-studerande. I kapitlet lämnar vi förslag om KY:s organisationsformer och regler för KY. Vi har följande förslag och synpunkter; KY bör vara en egen utbildningsform med en samlad nationell admi- nistration i huvudsak som den nuvarande försöksverksamheten. Det innebär att den politiska nivån lägger fast mål, ställer upp verksam- hetskrav och anger volymer, medan den närmre administrationen, uppföljningen, utvärderingen och t illsynen handhas av en instans under regeringen. Prioriteringsgrunderna vid urval mellan ansökningarna om att få starta KY bör anges i regleringsbrev eller som regeringsuppdrag och inte som , i förordningen. med allsidig förankring bör ansvara för hanteringen av KY. Beviljandefunktionen och tillsynsfunktionen bör hållas samman. Vi föreslår att LIA:s omfattning får ett intervall på . Vi förordar också att ytterst undantagsvis skall kunna skolför- läggas. Utbildningsplanen bör fortsättningsvis fastställas av KY-styrelsen på förslag av ledningsgruppen enligt förordningen och ha följande innehåll 1.Utbildningens namn/inriktning och omfattning 4.Huvudsaklig upplä ggning och organisation av utbildningen och omfattningen av utbildningens olika delar 5.Huvudsaklig upplä ggning och organisation av lärandet i arbetet 6.Kursplaner och mål för kurserna 7.Inriktning av lärandet i arbetet 8.Kompetenskrav på den personal som medverkar i utbildningen 10.Förkunskapskrav och andra villkor för att få påbörja utbild- ningen 12.Principer för betygssättning och former för kunskapskontroll Det skall inte vara tillåtet för en utbildningsanordnare att ta emot dubbla statsbidrag för en utbildning. Det bör vara möjligt att lämna förhandsbesked om ytterligare utbildningsstarter liksom att kunna återkalla ett sådant besked. Det bör finnas en sanktionsmöjlighet eller en sanktionstrappa i sam- band med tillsyn och förekommande kvalitetsbrister, där ett påpe- kande och kanske en rekommendation är den mildaste formen, ett åläggande att vidta någon åtgärd ett andra steg och det sista att dra in bidrag. KY-styrelsen bör också kunna meddela föreskrifter om ledningsgruppens sammansättning i en viss utbildning. I det här kapitlet kommenterar vi och reflekterar över tekniska universitets utvärdering av försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning. Vi har följande synpunkter; Den utvärdering genomfört tar upp de områden beställningen avsåg. Utvärderingen ger sammantaget en positiv bild av försöksverksamheten. Utvärderarna är tveksamma till nivån i vissa utbildningar och menar att de snarare hör hemma i gymnasieskolan. Enligt vår mening defi- nieras nivån på eftergymnasial utbildning av den avlämnande nivån. Därför kan man inte fixera en KY-nivå eller en nivå på annan efter- gymnasial utbildning. Utvärderarna anser att en betydande del av utbildningarna är inrik- tade på arbetsledning eller eget företagande, utan att det nämnts i förarbetena. Vi menar att försöket avser hela arbetsmarknaden vari ledning ingår och att förarbetena knappast behandlar nivåfrågan över huvud taget. Inslag av företagande och ledning finns i många utbildningar, men dominerar bara några få. Utvärderarna menar att fördelningen av inte stämmer med arbetsmarknadens sammansättning. Vi lyfter fram en del ytterligare aspekter på detta, bl.a. efterfrågestyrningen, tidsaspekten och sambandet med antalet sökta platser. i ett bristyrkesperspektiv finner utvärderarna dock fördelningen rimligare. Utvärderarna påpekar att den lokala anknytningen hos KY kan mot- verka de notoriskt felvisande arbetskraftsprognoserna. KY har, enligt utvärderarna, lyckats hyggligt med att rekrytera otra- ditionella grupper. I fråga om att bryta traditionellt könsbundna val gäller dock inte detta. Vi anser att KY lyckats någorlunda väl även i det avseendet jämfört med fördelningen i gymnasieskolan och i arbetslivet. Utbildningarna har i allmänhet varit lyckade i fråga om utformningen av pedagogiken och . Formerna uppmuntrar de studerandes aktiva medverkan. fungerar oftast väl och stimulerar skol- undervisningen och gör den mera konkret och påtaglig. ger ofta också positiva tillskott till arbetsplatserna. Tillgodoräkningen av högskolepoäng är ett påtagligt problem, enligt utvärderarna. Sambandet mellan kostnader och andra förhållanden är obefintligt eller mycket svagt. De flesta som använt självutvärderingsmodellen "" är positiva. Vi anser att sådana instrument är värdefulla hjälpmedel för att lära känna sin verksamhet och analysera den. Utvärderarna redovisar och värderar fyra alternativ i fråga om KY:s framtid. Vi anser att de inte beaktat flera omständigheter i sin analys.