sou · GNB349 · 2000-01-01 00:00:00 — Antalet sysselsatta i nya företag som har startats av företagare med utländsk bakgrund har nästan fördubblats , från 6 1994 till 12 1996. svarade företagare med utländsk bakgrund för vart tionde arbetstillfälle som skapades genom nya företag. svarade företagare med utländsk bakgrund för vart femte arbetstillfälle som skapades genom nya företag. Mot bakgrund av svårigheter att komma in på arbetsmarknaden kan många personer med utländsk bakgrund förmodas vilja starta eget, åtminstone framöver. Flera problem vid nyetableringar Trots att antalet invandrare som startar egna företag ökar, finns det tecken på särskilda hinder och problem för personer med utländsk bak- grund som vill starta och utveckla egna företag. Ett sådant hinder, som inte personer med utländsk bakgrund själva påpekar, kan vara svårighet att få kredit för långsiktigt kommersiella företag. I en rapport från Internationella Företagarföreningen Invandrare - den nya generationens nybyggare , finns flera fall där banker har nekat företagare med invandrarbakgrund ett mindre lån trots att de lämnat betydande säkerhet, som vida täckte de säkerhetsmargi- naler som banker normalt kräver. Enligt samma källa har det också förekommit att företagare med invandrarbakgrund har nekats att öppna bankkonto. Andra svårigheter för personer med utländsk bakgrund som står i begrepp att starta företag kan vara bristfällig arbetslivskompetens, otill- räckliga kunskaper om svenska lagar och i svenska språket samt avsak- nad av bankkontakter. Regeringen har i direktiv till angivit att koncernen särskilt skall uppmärksamma de behov av rådgivning och information som finns bland företagare med utländsk bakgrund. Ett hinder för företagare med invandrarbakgrund som söker lån och rådgivning kan också vara att de möts av människor som inte förstår deras affärsidéer eller speciella problem. Enligt Internationella Före- tagarföreningens undersökning upplever samtliga invandrarföretagare som föreningen har intervjuat att kunder, myndigheter, organisationer och andra företag ifrågasätter trovärdigheten och kompetensen hos dem. Mot bakgrund av den möjlighet till nya arbetstillfällen som ett stort antal företagsetableringar innebär och för att ge alla presumtiva före- tagare - oavsett bakgrund och ursprung - samma möjligheter är det därför viktigt att närmare kartlägga de problem som finns för att starta och utveckla eget företag för personer med utländsk bakgrund. I propositionen Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten (prop. 1995/96:222) har regeringen tagit ställning till Invandrar- politiska kommitténs förslag om att inrätta en särskild bankgaranti för att göra det lättare för invandrare att låna pengar till start och expansion av egna företag. Regeringen anser inte att några nya särskilda bank- garantier eller etableringsstöd bör införas. Däremot anser regeringen att det finns anledning att närmare studera invandrares kapitalanskaffning och kreditmöjligheter. Utredaren skall kartlägga vilka särskilda svårigheter personer med utländsk bakgrund kan möta i samband med att de startar och utvecklar egna företag. Utredaren skall särskilt uppmärksamma frågor om kapi- talanskaffning och bedömning av kreditgivning och därvid bl.a. granska om personer med utländsk bakgrund särbehandlas på ett otillbörligt sätt i samband med kredit- och låneansökan och vari en sådan eventuell särbehandlingar består. I utredarens granskning skall hänsyn tas till bankrörelselagen (1987:617) och lagen (1992:1610) om finansierings- verksamhet samt (Fi 1995:09) arbete. Utredaren skall ta del av de iakttagelser och den dokumentation som Diskrimi- neringsombudsmannen har gjort inom området. Utredaren skall undersöka om nuvarande former för kreditbedömning motverkar bildandet av långsiktigt kommersiella företag av personer med utländsk bakgrund. Vidare skall utredaren kartlägga i vilken omfattning bristfälliga kun- skaper i svenska språket och kulturella skillnader utgör hinder i samband med kapitalanskaffning eller i övrigt när det gäller start och utveckling av eget företag. Härvid bör utredaren belysa betydelsen av långivarnas handläggningsrutiner och kompetensförsörjning i sammanhanget. Utredaren skall också belysa övriga hinder som möter personer med invandrarbakgrund vid start och utveckling av egna företag och peka på behov av insatser inom olika områden. Utredaren skall också studera exempel med personer med utländsk bakgrund som etablerat framgångsrika företag. Syftet skall vara att identifiera vilka skillnader i strategier, affärsidéer, kontaktnät och språkkunskaper som finns mellan dem som varit framgångsrika och dem som upplever hinder. På basis av sin kartläggning skall utredaren föreslå sådana åtgärder som medför lika behandling av personer som vill starta och utveckla egna företag. För utredningsarbetet gäller regeringens direktiv till samtliga kom- mittéer och särskilda utredare om redovisning av regionalpolitiska kon- sekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124), samt att redovisa konsekvenser för brottslighet och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag till regeringen före utgången av . Invandrarföretagande - några grundläggande fakta . , lektor i Kulturgeografi vid Invandrarföretagande har rönt ett allt större intresse i . Det mediala intresset för invandrarföretag såväl som det poli- tiska intresset har vuxit kolossalt . Detta kan bl.a. förklaras med att ett ökat företagande bland invandrare ses som ett viktigt instrument för att höja invandrarnas förvärvsintensitet. Förutsatt att personer med invandrarbakgrund och svenskar har samma möjligheter att starta och driva egna företag finns det stor potential bland invandrare eftersom deras företagande fortfarande inte proportionellt motsvarar deras andel på arbetsmarknaden. Det har också visat sig att vissa invandrargrupper har större benägenhet att starta eget än andra. Förhoppningar knyts på många håll, och alltför ofta, till att en ökning av antalet invandrare som startar och driver egna företag kommer att reducera den höga arbetslösheten som finns bland vissa invandrargrupper. Sådana förhoppningar hämtar näring dels i en tendens till högre uppskattning om invandrarföretagande i såväl ekonomiska som politiska kretsar, dels i iakttagelsen att personer med invandrarbakgrund blivit alltmer benägna att starta egna företag. Det finns således anledning att anta att merparten av invandrarföretagen i har framtvingats av arbetslösheten och i bästa fall kan ses som ett sätt att försörja sig som egenföretagande eller som levebröds- företagare. I denna bilaga ges en bild av hur många invandrarföretag som finns i , inom vilka branscher och hur stora dessa företag är. frågor om hur många nya företag som startas av män och kvinnor, var i landet det startas flest respektive minst antal företag kommer att besvaras. Materialet som använts här kommer från ett forskningsprojekt som författaren driver vid och som finansie- rats av . Detta i sin tur bygger dels på Sta- tistiska Centralbyråns (SCB) enkätundersökning om småföretagens villkor och verklighet som genomfördes , dels på nyföre- tagarstatistiken som sammanställts från Statistiska meddelanden. Den senare (SCB:s undersökning av nyföretagandet) baseras på ett urval av de företag som nyregistrerats som verksamhetsdrivande i SCB:s centrala företags- och arbetsställeregister (CFAR). En registrering i CFAR uppstår då ny verksamhet startar, men även när en verksamhet byter ägare, juridisk form eller dylikt. Den enkätundersökning som gjorts visar det verkliga nyföretagandet skilt från företag som tillkommit genom ombildning etc. , företag drivna i handels- eller kommanditbolagsform samt aktiebolag ingår i undersökningen. Ur undersökningen har uteslutits företag inom jordbruk, skogsbruk, jakt och fiske. I det följande ges en översikt av de viktigaste resultaten från ovan nämnda enkätundersökningar. Redovisningen presenteras i tre delar. Den första delen berör företagarnas bakgrund, hur företaget startades och hur verksamheten fungerade . Vad vet vi om de personer som startar egna företag? Den viktigaste resursen för ett bra nyföretagande är människan. I detta avsnitt beskrivs företagarens etnisk bakgrund, ålder, kön samt dennes erfarenhet och utbildning. Andra frågor av intresse är motiv och inci- tament för att starta eget. Startade man ensam eller tillsammans med kompanjon, familjemedlem eller på annat sätt? Hur fungerar verk- samheten, hur har företaget utvecklats och vilka framtidsplaner finns? Detta är några av de frågeställningar som tas upp i detta avsnitt. Dessutom beskrivs vilka problem som nyföretagarna upplevde vid starten av företaget och synpunkter och förslag har lyfts fram som framförts av dem själva. Det ges också en bild av kvinnor och andra generationsinvandrare som nyföretagare och deras syn på att starta eget . Andel företagare bland sysselsatta Tabell 1 visar andelen företagare bland sysselsatta. Det framgår att den- na andel är högre bland olika invandrargrupper () än bland den övriga svenska befolkningen (). Det finns dock stora variationer. Invandrare från de nordiska länderna har relativt låg andel företagare (). Speciellt gäller detta bland finländare. Däremot finns det många företagare bland invandrare födda i () och i övriga (). Största andelen företagare finns bland sysselsatta utom- europeiska invandrargrupper (). Andel företagare av samtliga sysselsatta i åldersgruppen 16- , 1996. Källa och , 1997. , 1997, Svårt för nya svenskar att få jobb. , Mångfald och ursprung. Det finns dock inte något helt entydigt samband mellan hög arbets- löshet och hög andel företagare. Den höga andelen företagare bland utomeuropeiska invandrare kan visserligen tyda på ett sådant samband. Men vissa afrikanska och sydamerikanska invandrargrupper som har en kombination av hög arbetslöshet och låg andel företagande antyder om att det inte finns något säkert samband mellan arbetslöshet och andel företagande. Å andra sidan finns också många företagare bland den västeuropeiska invandrargruppen som denna grupp har en god ställning på arbetsmarknaden. Som nämnts har troligen traditioner från hemlandet också stor bety- delse. Exempelvis är andelen företagare bland västeuropeiska invand- rargrupper relativt hög medan andelen bland nordiska invandrare är relativt låg. Detta kan vara en del av förklaringen till de stora olikheterna i andelen företagare mellan invandrare från dessa båda regioner. För båda grupperna är sysselsättningsläget i relativt gott. Även tidigare undersökningar har visat låg andel företagare bland invandrare från och hög andel företagare bland invandrare från . Bland andra generationens invandrare är i genomsnitt andelen före- tagare ungefär densamma som i den ursprungliga svenskbefolkningen. Däremot finns det skillnader även inom gruppen andra generations- invandrare. Män med nordisk och speciellt finsk härkomst har relativt låg andel företagare () medan människor med härkomst från Väst- och har hög andel företagare (12- ). Bilden liknar det mönster som finns om den första generationens invandrare på arbetsmarknaden. Detta tyder på att det kan finnas en påverkan, annat än strukturella faktorer, också mellan generationerna när det gäller benägenheten att starta företag i . I tabell 2 redovisas småföretagarnas åldersfördelning. Data över ny- företagarnas ålder finns endast tillgängliga för och . Skillnaderna mellan åren är inte statistiskt signifikant. Av tabellen kan man snabbt konstatera att över hälften () av invandrarföretagarna är och motsvarande ålders- grupp bland övriga företagare är enbart . Dessutom ser man att de unga invandrarföretagarna utgör en förhållandevis större grupp () än motsvarande grupp bland övriga företagare (). Småföretagarnas åldersfördelning, fördelat på invand- rarföretag och övriga företag, procent, . Yngre än 25 år Källa: SCB:s enkätundersökning om småföretagens villkor och verklighet, . Att var femte invandrarföretagare är visar att idén om ett starkt nyföretagande som en lösning på att arbetslösheten bland ung- domar inte är alldeles orealistisk. Åldersfördelningen är annars en naturlig följd av att företagandet kräver resurser. Det krävs kapital att investera, det krävs ett upparbetat nätverk av kontakter med leverantörer och kunder och det krävs normalt sett yrkeserfarenheter. Att människor i medelåldern är som mest benägna att driva företag tycks alltså inte vara enbart en fråga om mönster i livscykeln utan också en fråga om finan- siella resurser, kunskaper, erfarenheter samt tillgång till nätverk. Personerna bakom de undersökta företagen hade skiftande erfarenheter i bagaget när de startade sina företag. I SCB:s enkätundersökning finns uppgifter om företagarnas bakgrund, t.ex. när det gäller tidigare sysselsättning. Inte oväntat visar det sig att nästan hälften () av företagarna startade i samma bransch vilken de var eller är sysselsatta i. För invandrarföretagare var denna siffra något lägre (). Vidare startade av företagarna, så väl bland före- tagargrupperna som bland de övriga företagarna, i en annan bransch än den som de arbetat i. Enbart av invandrarföretagarna och av de övriga företagarna var redan företagare när företaget bildades. av invandrarföretagarna och av de övriga företagarna var arbetslösa när de startade sina nya företag; var studerande vid företagsstarten. Dessa uppgifter gäller totalt sett men vissa branschvisa avvikelser bör uppmärksammas. När det gäller invandrare som startat företag i samma bransch där de tidigare varit sysselsatta utmärker sig handel, hotell och restaurang med en relativt hög andel, . Byggnads- verksamhet, handel, hotell och restaurang har också den högsta andelen tidigare arbetslösa, . Det bör också påpekas att samtliga branscher hade mycket låga andelar () av personer som tidi- gare ägnat sig åt hemarbete. fanns det ungefär 60 000 invandrarföretag i (jord- och skogsbruk samt fiske oräknat), vilket motsvarar av alla småföretag i landet. Deras verksamhetsinriktning, storlek och sysselsättningseffekter framgår av tabell 5. startades ytterligare 5 200 nya invandrarföretag. Det är en ökning då antalet beräknades till omkring 54 000 invandrarföretag. Det är främst antalet företag i klassen med upp till 20 anställda som fortsätter att öka sin andel. Vid slutet av fanns det sammanlagt ca 65 000 invandrarföretag. I tabell 3 redovisas det totala antalet och andel företag fördelat på juridisk form. Över hälften () av invandrarföretagarna hade enskild firma och av dem hade aktiebolag,handelsbolag och resten kooperativ eller ekonomisk förening. Mot- svarande andelar för övriga företagare är 38, . Detta innebär att invandrarföretagarna i allt högre utsträckning väljer enskild firma medan nästan hälften av övriga företagare väljer aktiebolagsformen. En följdfråga är naturligtvis: Varför är invand- rarföretagare underrepresenterade bland företag med aktiebolagsform? Tabell 3 Småföretagens juridiska form fördelat på invandrarföretag och övriga företag, . Källa: SCB:s enkätundersökning om småföretagens villkor och verklighet, . En trolig förklaring till den mycket låga andelen aktiebolag bland invandrarföretagare är med all sannolikhet förändringar i aktiebolags- lagen som kräver höjt aktiekapital. Resultatet tyder på att många invandrarföretagare saknar tillräckligt kapital för att kunna skifta till aktiebolagsform. Tabellen visar dock inte den förskjutning mot aktiebolagsformen som sker när företagen börjar anställa. Redan i klassen med 1- 4 anställda ökar aktiebolaget som företagsform för att sedan öka till i de större klasserna. Men även här är det troligt att många invandrarföretagare väljer enskild firma eller handelsbolag på grund av brist på kapital. I tabell 4 redovisas antal invandrarföretag respektive antal övriga företag vad gäller fördelningen per storleksklass med avseende på antal anställda. En femtedel av småföretagen bland såväl invandrarföretagen som bland övriga företag kan betecknas som enmansföretag då de inte har någon anställd utöver ägaren. Nästan en tredjedel har mellan en och nio heltidsanställda (inklusive ägaren). Endast vart fjärde invandrar- företag sysselsätter två eller fler på heltid. Endast vart femte invandrarföretag sysselsätter tre eller fler personer på heltid. Trots detta spelar således invandrarföretagen en viktig roll för sysselsättningen speciellt bland invandrargrupperna eftersom huvuddelen av dem är sysselsatta inom dessa små företag som för det mesta består av familjemedlemmar men också andra invandrare, oftast från samma ursprungsland eller till och med från samma by eller etnisk grupp som ägarens (, 1992). Tabell 4 Antal sysselsatta i småföretag, fördelade efter invandrar- företag och övriga företag (exkl. jord-och skogsbruk samt fiske), . 36,9* Källa: SCB:s enkätundersökning om småföretagens villkor och verklighet, . *i storleksklassen 20- 199 och deras anställda bygger på en uppskattning. Invandrarföretagen anses vara mera stabila vad gäller antal syssel- satta eftersom de ofta inte konjunkturanpassar antalet anställda i lika stor utsträckning som andra företag kan göra. De flesta invandrarföre- tagen är levebrödsföretag med ett lågt risktagande, vilket gör det möjligt för dem att överleva även under lång lågkonjunktur. Merparten av deras anställda består ju av ägaren och hans/hennes familjemedlemmar och därför är det svårt eller till och med onödigt att friställa folk vid svåra tider. I stället arbetar man hårdare och tar ut lägre löner. Ett annat sätt att överleva besvärliga tider och som prövas av fler invandrarföretagare är att låta verksamheten vila . Övergår man till analys av sysselsatta inom olika branscher finner man att merparten av de sysselsatta inom invandrarföretagen återfinns inom tjänstenäringarna. I tabell 5 redogörs för antal sysselsatta med av- seende på bransch och härkomst. Där framgår att antalet sysselsatta i invandrarföretag fördelar sig mellan industri- och tjänsteverksamheter . Motsvarande siffror för övriga företag är . Alltså en klar koncentration av invandrarföre- tagen inom tjänstenäringarna. Den enskilt största sektorn som sysselsätter två femtedelar av per- sonalen inom invandrarföretagande är detaljhandel, hotell och restaurang () följt av företagstjänster (), övriga privata tjänster (), samfärdsel, tillverkningsindustri () samt byggnadsverk- samhet (). I jämförelse med övrigt antal sysselsatta inom övrigt företagande kan man dra den slutsatsen att sysselsättningen i invandrar- företagen är dubbelt underrepresenterade inom industrinäringarna. Endast var trettonde anställd inom denna näringsgren är anställd i in- vandrarföretag. Tabell 5 Sysselsatta per bransch i småföretag, 0- 199 anställda fördelat på invandrarföretag och övriga företag, . Källa: Beräkningar baserade på SCB:s enkätundersökning om småföretagens villkor och verklighet, . Detta är emellertid inte en helt korrekt uppskattning av sysselsätt- ningen, vilken är högre på tjänstesektorn på grund av det stora antalet egenföretagare i klassen utan anställda (). I en jämförelse med uppgifter kan man se att de branscher som ökat mest pro- centuellt sett är branscher som är utsatta för privatiseringar från offent- lig sektor. I dessa fall är det inte fråga om organisk tillväxt utan helt enkelt ägarbyten. De branscher som visat de kraftigaste förändringarna bland invandrarföretagen är företagstjänster samt transport och kom- munikation (se nästa avsnitt). Om man räknar alla anställda, inklusive ägaren, fanns det i mitten av omkring 1,4 miljoner anställda inom småföretagssektorn, därav ca 192 000 anställda inom invandrarföretagen. Lägger man till ytter- ligare de ca 12 000 anställda som kom till genom nyföretagande av invandrarföretag blir den totala siffran 205 000 anställda - utan att försöka uppskatta effekten av nedläggningar av företag . Detta motsvarar av alla anställda inom småföretagssektorn eller var sjunde anställd. Vad är nyföretagande? SCB genomför en årlig enkätundersökning avseende ny- företagandet i , mätt som antalet genuint nya företag skilt från ombildningar och övertagandet av redan existerande rörelse. SCB använder benämningen "genuint nya företag" för sin defi- nition för att särskilja dem från andra redovisningar av exempelvis antal nyregistrerade företag eller arbetsställen.1 Regelbundna mätningar av nyföretagandet bland invandrare startade först i och med enkätundersökning. Målet med statistiken över nyföretagandet bland invandrare har då varit att sålla fram de helt nya verksamheterna bland invandrare som en helhetsgrupp. En sådan registrering gör det omöjligt att se från vilket land den nya invandrar- företagaren härstammar. I SCB:s statistik över nyföretagandet är det just verksamheten som ställts i centrum, inte företagaren som individ. Eftersom det rör sig om en enkätundersökning ger metoden dock möjligheter att samla in- formation om de individer som driver de nya företagen. Detta gör det möjligt att genom statistik belysa nyföretagandets sociala aspekter, t.ex. ägarens nationella härkomst, kön utbildning etc. Det var inte års enkätundersökningen som SCB inkluderade frågan om nationell härkomst eller snarare födelseland i sin enkät. Personer med invandrarbakgrund stod för ca en femtedel av de nya invandrarföretagen . Av dessa var s.k. 1 Definitionen kvalificerar nyföretagandet genom att företaget skall bedriva en helt nystartad verksamhet. I denna definition ingår även företag som startats i en verksamhet som företagaren sysslat med som anställd. Också verksamheter som legat vilande före omstarten räknas in. Däremot ingår inte nystartade dotterbolag eller verksamhet som tagits över, även om denna registrerats om. andra generationens invandrare. Av dessa företag leddes av en kvinna och hade gemensam ledning. När det gäller branschfördelning är invandrare en aning underrepresenterade i till- verkningsindustrin. Företagare med invandrarbakgrund drev av de existerande småföretagen i landet. Detta innebär att personer med invandrarbakgrund stod för en klart högre andel av ny- företagandet än deras andel av existerade företag. I tabell 6 redovisas utvecklingen av nyföretagande (1993- 1997). Utvecklingen av nyföretagandet bland invand- rarbefolkningen kan delas in i tre distinkta faser.2 Efter en inledande uppgång föll nyföretagandet kraftigt under år 1991.3 Efter att ha legat ganska lågt l991- 1993 exploderade antalet nyetableringar till en ny rekordnivå med 5 280 genuint nya invandrarföretag , vilket betyder en ökning med jämfört med . nåddes ännu en ny rekordnivå med 5 760 genuint nya invandrarföretag. Utvecklingen av nyföretagande bland invandrare har stagnerat, om än på en hög nivå, på omkring 5 000 nya företag . startades omkring 5 200 genuint nya företag, vilket innebar att nyföretagandet planade ut och till och med minskade något. Skillnaden mot (5 900 företag) ligger dock endast strax utanför felmarginalen. Nyföretagandet har till skett inom tjänstesektorn, vilket är en ökning jämfört med andel (). Vad finns då för förklaringar till denna stadiga ökning av nya invandrarföretagandet ? Minskningen av ökningstakten är inte någon överraskning med tanke på att då upplevde efterkrigstidens största ekonomiska nedgång. Uppgången är emellertid inte lika lättförklarlig. Visserligen följer nyföre- tagandet bland invandrare, liksom nyföretagandet i övrigt, konjunkturens svängningar men utvecklingen i den svenska ekonomin var ingalunda så stark att det rimligen kan förklara en ökning (förändring 1996). Vad som däremot kan konstateras var att det s.k. starta-eget bidraget började öka kraftigt i omfattning. I korthet innebär starta-eget bidraget att företrädesvis arbetslösa nyföretagare får 2Observera att det föreligger inte någon statistiskt säkerställd skillnad . Detta gäller även åren 199l- 1993. 3För en utförligare beskrivning av perioden 1985- 1991 se 1997: - inte bara kiosker och pizzerior, i (red.