sou · GNB388d3 · 2000-01-01 00:00:00 — GH var inte intresserad av detta men de hade i stället börjat prata om vapen. GH hade berättat att han hade en revolver och mannen hade blivit intresserad av att köpa denna. GH ville ha betänketid och man stämde därför möte på samma plats och . Efter visst funderande hade GH bestämt sig och han återvände därför med vapnet och ett 25-tal hemladdade patroner. Han erhöll som betalning. Mannen som köpte vapnet presenterade sig inte, men var och . Revolvern var, enligt GH, svartblånerad med träkolvplattor. tog PU en ny telefonkontakt med GH för att komplettera förhöret med en fråga om vad han gjort vid tiden för mordet på . GH uppgav att han haft influensa och därför hade befunnit sig ensam i sin lägenhet. Han hade då bott i innerstaden. GH berättade också att han var ensamstående, hade normal kropps- byggnad och var ca 185 lång. gjorde PU en anmälan till vederbörlig polis- myndighet mot GH, som misstänktes för grovt brott mot vapenlagen. Av ett bifogat personblad framgår att åklagarinträde skedde och att chefsåklagaren var förundersök- ningsledare. gjordes också en ny registerslagning på GH. Det förekommer sedan inga dokumenterade utredningsåtgärder förrän , . presenterades GMP för PU och vid den genomgång av materialet som PU gjorde i anledning av denna kom GH att upptas på den GMP-kontrollistan. Han kom senare att klassificeras som GMP-objekt. tog utredningen mot GH viss fart. Genom inre spaning fick PU bekräftat att han var ensamstående. Försäkrings- kassan hade inga uppgifter om honom . Kontakt togs med hans tidigare arbetsgivare. Arbetsgivaren hade gjort en notering om att GH inte var lämplig att återanställa. Från myndighetsregister erhölls uppgift om att GH hade skulder, främst avseende obetalda skatter. Det framkom vidare att GH ansökt om socialbidrag . Vid en kontroll med låneinstitut i framkom att GH tagit flera lån. Vidare tog PU kontakt med generalagenten för i . Därifrån uppgavs att en vapenhandlare skulle ha betalat ca för en sådan revolver som GH innehaft om den hade varit i normalskick. Om vapnet varit i extremt gott skick hade en handlare kunnat betala ca 4 000 – för det. Vapenhandlaren skulle sedan ha lagt på ca vid en försäljning. Förundersökningsprotokollet och domen avseende det djurplågeri som GH tidigare dömts för beställdes in. Djurplågeriet bestod av att GH sparkat en grannes hund för att han blivit irriterad över att denna sprang lös och skällde. Hundens ägare hade påstått att GH även hotat henne genom att säga jag skall slå ihjäl dig och GH åtalades därför för såväl djurplågeri som olaga hot. Åtalet för olaga hot hade emellertid ogillats. kontaktade PU , den polisman som undertecknat påminnelserna till GH. Denne tillfrågades om han kunde erinra sig att han gjort hembesök hos någon innehavare av en .357 Magnum. berättade att han gjort ett enda hembesök i anledning av provskjutningsaktionen. Hembesöket gällde en revolverägare bosatt i ett sommarstugeområde. Han hade fått kontakt med revolverägaren, som först varit avogt in- ställd men som blivit mer välvillig när hans stora radioamatörintresse fördes på tal. antog att han kommit överens med vapeninne- havaren att denne skulle inkomma med sitt vapen . I protokollet över förhöret med framgår inte när i tiden som hembesöket hos revolverägaren skulle ha skett. hämtades GH till förhör efter ett beslut av . Han berättade att han hade köpt revolvern begagnad och att han haft ett hölster till den. efter mordet hade han väntat på att polisen skulle kontakta honom för att provskjuta hans vapen. Han räknade med att han skulle vara en av dem som polisen först skulle söka upp, bl.a. på grund av att han var innehavare av en .357 Magnum och att han bodde på ca 15 minuters promenadavstånd från mordplatsen. GH kunde inte erinra sig att han fått några påminnelser om provskjutning. Han uppgav på särskild fråga att han inte var radioamatör. GH berättade vidare att han hade vunnit en stor summa pengar på spel. Han hade då sagt upp sig från sin anställning. Förutom en period 1982-1984 hade han sedan spelvinsten inte haft något arbete. Efter spelvinsten började han göra aktieaffärer i allt större omfattning. I samband med att aktiemarknaden rasade kom han på visst obestånd och hade han en del skulder. Det var , , som han på grund av sin ekonomiska situation bestämde sig för att sälja revolvern, då han träffade mannen i . GH vidhöll att han för mordet legat nedbäddad i bostaden. På särskild fråga om vad han tyckt om uppgav han att han inte sympatiserat med den skattepolitik hade fört men att han inte haft något emot personligen. GH delgavs under förhöret misstanke om brott mot vapenlagen, vilket han erkände. – Vid förhörstillfället samman- fördes GH med . De visade sig inte känna igen varandra. , gjordes husrannsakan i sommar- stugan. Den blev resultatlös. Denna dag förhördes också GH:s moder. Hon underrättades om att anledningen till förhöret var en del oklarheter rörande GH:s vapeninnehav. Vissa från profilsynpunkt intressanta omständigheter framkom. företogs en vallningsliknande åtgärd med . Denne dirigerade färden till området där GH:s sommarstuga låg, men kände inte riktigt igen sig när man kom fram till själva stugan. Han trodde att han varit vid stugan men var inte helt säker. Under besöket erinrade han sig att det troligen gått till så att han först kommit till fel ställe, en stuga som ägdes av en person med samma namn som GH. Han fick kontakt med en kvinna som förklarade att det fanns ytterligare en GH som brukade vistas i en sommarstuga. trodde att kvinnan på något sätt varit behjälplig med rätt adress, eventu- ellt genom att återkomma med adressuppgiften. Han var säker på att han träffat någon vid sommarstugan och att denne inte var identisk med GH, som han alltså hade konfronterats med vid det nämnda mötet då GH hördes . uppgav att han trodde att han skrivit något om samtalet med kvinnan. Någon sådan anteckning finns dock inte registrerad. Däremd synes det ha varit utrett att inte framfört någon påminnelse till GH. besökte PU GH i sommarstugan. GH lämnade namnen på en del bekanta i den skytteklubb som han var medlem i. Dagarna härefter förhördes tre personer som bott grannar med GH. Ingen av dem mindes GH. Vidare förhördes personer i skytte- klubben. Enligt dessa var GH en särpräglad person. Han var vidare mycket intresserad av och en tävlingsmässigt mycket duktig skytt. gjorde PU ett nytt besök i sommarstugan hos GH i anledning av att vissa kompletterande frågor skulle ställas. Bl.a. tillfrågades GH om han visste när aktieomsättningsskatten höjdes. Han svarade utan att tveka 1986 och berättade att höjningen, som varit en procent, var en förarglig belastning men inte mer. GH uttryckte också sin irritation över att han var skuggad och över- vakad och att hans telefon avlyssnades. Enligt förhörsprotokollet led han vid tillfället av förföljelsemani. Ytterligare utredningsåtgärder företogs. Det framkom att GH blivit alltmer sluten, bitter, grubblande och försjunken i egna tankar. långt före mordet hade GH, enligt vad han själv skulle ha berättat, haft vapenvård av sin revolver. Ett vådaskott hade då gått av. Kulan hade på något sätt gått igenom TV:n och in i väggen bakom. Ett splitter från en del av mantlingen hade fastnat i dörrposten till balkongen. Mot bakgrund av dessa uppgifter beslöt PU att göra husrannsakan i lägenheten (som inte längre beboddes av GH). Denna utfördes och ett trästycke innehållande ett metallfragment togs i beslag. skickades trästycket till SKL för undersökning. SKL uttalade sedermera att metallfragmentet utgjorde en del av manteln till en kula av okänd typ och kaliber, att på manteldelen inte förekom spårdetaljer användbara för identifiering av det använda vapnet och att manteldelen inte härrörde från en kula med samma bly- isotopsammansättning som de kulor som upphittats på mordplatsen. förhördes GH vid ytterligare två tillfällen, främst om vådaskjutningen. Han bekräftade uppgifterna men betonade att det hela varit en ren olyckshändelse. Han trodde att den kula som gått av var försedd med kopparmantel. Han mindes inte fabrikatet. På fråga om han kände igen en metal piercing-patron svarade GH det gör väl alla som har eller äger en 357:a. sig inte ha haft just denna ammunition men sade sig ha haft en liknande tysk sådan. underrättades GH om att spaningsledningen beslutat att i massmedia ge publicitet åt den av honom avgivna be- rättelsen om hur han sålt sitt vapen. Det påpekades för GH att man inte helt kunde utesluta att hans namn därvid skulle bli allmänt känt. GH tillfrågades om han i detta läge ville ändra sin berättelse om vapen- försäljningen. Han svarade att hans version stod fast. Vid fortsatt utredning framkom följande uppgifter och påståenden. GH:s utseende hade enligt uppgiftslämnare likheter med det signale- ment som avgivit. GH, som sysslat med aktieaffärer i stor omfattning, hade fått ekonomiska problem efter ett regeringsbeslut. GH skulle vidare ha skjutit mot när denne var på TV. Andra utredningsåtgärder gav liknande information. Det berättades vidare att GH hade starka aversioner mot och inte kunde tala om utan att det låste sig. Personlighetsmässigt fram- kom uppgifter som överensstämde med profilen. Det hade framkommit att GH på årsdagen av mordet besökte ett konditori snett mitt emot mordplatsen på . På årsdagen av mordet konstaterades att GH besökte samma konditori på nytt. Det visade sig att GH var stamkund på konditoriet och att han besökte det en till . Enligt sagesmän från konditoriet verkade GH vara lite udda och hade en stirrande blick. Upplysningar om GH:s skjutvapen skall då ha efterfrågats. Detta framgår i en promemoria . Efterlysningen ledde inte till något resultat. PU har i olika avseenden försökt analysera uppslaget. Man har bl.a. upprättat fem olika promemorior angående GH:s förhållanden till ut- redningen och till sina skjutvapen samt kring hans sociala förhållanden. Ett antal från profilsynpunkt intressanta omständigheter framkom. upprättade PU en sammanfattning över ärendet mot GH. Sammanfattningen avslutas med åtta punkter, som gör GH intressant för utredningen. 1.GH var för mordet bosatt på bekvämt gångavstånd från mordplatsen. 2.Han var innehavare av en .357 Magnum med sex tums pipa. 3.Han är en erkänt skicklig skytt. 4.Han har visat sig ha detaljkunskaper utöver det vanliga om PU:s olika skeden. 5.Han har fått minst två kallelser 1990 men säger sig inte komma ihåg detta. 6.Hans förklaring om omständigheterna kring försäljningen av vapnet 1992 är föga plausibel. 7.Han har uppgivit att han var sängliggande hemma dagarna före, under och efter mordet. Detta motsägs av annan utredning. 8.Hans utseende, hållning och sätt att röra sig uppvisar förbluffande överensstämmelse med uppgifterna om baneman. inkom till PU en skrivelse från Stockholms- polisen. I skrivelsen ställdes frågan huruvida den anmälan som fanns mot GH för brott mot vapenlagen, en anmälan som hade överförts till PU, fortfarande var oredovisad. Det påpekades i skrivel- sen att brottstiden i anmälan angetts till , varför preskription kunde ha inträtt. Vidare anmärktes att det var angeläget att ärendet redovisades så fort möjligt med hänsyn till att GH också innehade licens för ett antal andra vapen och att ärendet kunde påverka pröv- ningen av hans vapenlicenser. Av ett förhörsprotokoll framgår att GH inställt sig till förnyat förhör efter kallelse. Detta var således efter det att resningsansökan mot givits in, men meddelade sitt beslut. Vid förhöret medverkade förutom en utredningsman från Palmegruppen också förundersöknings- ledaren . GH upplystes om att det brott – brott mot vapenlagen – som han tidigare delgivits misstanke om, skulle komma att avskrivas eftersom preskription inträtt. GH tillfrågades om han stod fast vid sin tidigare berättelse, vilket GH svarade att han gjorde. förklarade för GH att detta var av stor betydelse för utredningen, eftersom det fanns en risk för att försvarare vid en kommande rättegång skulle vilja åberopa GH som en alternativ gärningsman och att GH därför skulle kunna tvingas att vittna i en kommande rättegång. – GH kom därefter med påståenden om att före- trädare för ljugit när man påstått att han inte var telefonavlyssnad eller skuggad. betygade med hänvisning till sitt tjänste- ansvar att GH inte varit telefonavlyssnad. Denna uppgift trodde inte GH på utan han var övertygad om motsatsen. GH återkom med beskyllningar om att utredarna ljög för honom. som förhöret ägde rum lade ned för- undersökningen mot GH rörande brott mot vapenlagen på grund av att preskription inträtt. Psykiskt sjuk man med fixering vid GG, som åldersmässigt stämde med signalementet på gärningsmannen, aktualiserades i PU redan dagen efter mordet, då två tips om honom kom in. (GG har inte av PU bedömts vara ett GMP-objekt.) Det ena tipset lämnades av en psykolog, som haft GG som mental- patient. GG var svårt sjuk i schizofreni och fungerade endast med stark medicin. Han var akademiskt utbildad, hade haft framträdande platser inom olika , men var numera förtidspensio- nerad. Enligt uppgiftslämnaren var GG helt Palme-fixerad. Upp- giftslämnaren hade talat med GG före mordet och denne hade då sagt att han hade stora saker på gång tillsammans med . Han hade dock inte låtit hotfull. GG uppgavs vara boende i en lägenhet nära mordplatsen. GG beskrevs som , runt samt smal och med markerade drag. Det andra tipset kom från en anonym läkare, som uppgav att GG hatade regimen och . GG stämde enligt läkaren väl in på det utlarmade signalementet. härefter följdes det första tipset upp med ett nytt förhör med uppgiftslämnaren. Denne berättade att GG hyst någon sorts hat- kärlek till . GG hade vid ett samtal före mordet verkat vara inne i sin hatperiod mot . Vid ett samtal dagen efter mordet hade GG förefallit nöjd och lättad. inkom ett tredje tips om GG, som enligt uppgifts- lämnaren var psykiskt sjuk, kallade sig Palmes kronprins och över- ensstämde med gärningsmannens signalement. hölls ett kort telefonförhör med GG. Denne berättade att han under mordkvällen varit på ett känt nöjesställe i från ca till ungefär kl 2 . Han kunde inte ange någon person som skulle kunna ge honom alibi. GG beskrev sig själv som varande , smal och ha mörkt hår tonat med ljusa slingor. När han kommit hem efter restaurangbesöket hade en kamrat ringt honom och berättat om mordet på . förhördes kamraten, som bekräftade att han ringt och berättat nyheten om mordet för GG. Denne hade blivit mycket upprörd och chockad över beskedet. Kamraten beskrev GG som och mycket smal – knappast vägande över . fick två utredningsmän i uppdrag att inhämta uppgifter om GG. Av uppgifterna som inhämtades framgår att GG var psykiskt sjuk och hade vistats på mentalsjukhus. Han var inte känd för att hysa agg mot . GG hade en bror som var känd narkoman. Enligt anteckningarna var ingen av bröderna kända för att vara våldsamma. Några vapen hade aldrig varit aktuella hos bröderna. kom ett fjärde tips. Enligt denne uppgiftslämnare var GG mentalt störd och hade ansett sig vara närmaste man. Efter mordet hade GG tillfrisknat och hans mentala koppling till hade försvunnit. Uppgiftslämnaren ansåg att GG var påtagligt lik fantombilden. inkom ett femte tips från en person, som på en kurs hade stött på en mystisk man, som var mycket lik fantombilden. Mannen bodde nära den plats där den kvinnliga tecknaren mött den person fantombilden föreställer. Mannen talade om i de mest omöjliga sammanhang. I anledning av brevet besökte två polis- män den person som skrivit brevet. Det klarlades att mannen var GG. På spaningsuppslaget har gjorts följande anteckning. Vidare kan tilläggas av vi på KK 1 funnit att det finns tidigare uppslag på GG, och att denne är identifierad och har alibi. Uppslag G 118. Vi anser att utredningen är klar på GG. Av spaningschefens signatur framgår att uppslaget lades ad acta såsom färdigbearbetat . , , fick Stockholms- polisen in en anmälan om att någon skjutit mot en bil parkerad utanför en viss adress. Ingen människa hade befunnit sig i bilen, som tillhörde en ambassad. Den stod parkerad på en särskild plats för beskicknings- bilar. Platsen tillhörde en annan ambasssad. På denna adress bodde också GG. Samtliga hyresgäster på adressen förhördes. GG själv för- hördes om händelsen. Han hade varit hemma den kväll skottlossningen ägt rum. Han hade hört tre höga smällar som han uppfattade som skott men blivit så rädd att han inte vågat titta ut på gatan. Vid en kontroll i vapenregistret konstaterades att GG inte hade någon vapenlicens. Av ett personblad framgår att GG var misstänkt för skadegörelsen. Åklagarinträde hade skett ; åklagare var . Den psykolog, som hade lämnat uppgifter om GG redan dagen efter mordet, hördes igen. Inget nytt framkom. De kulor som hittades vid en teknisk undersökning av bilen skickades till SKL för undersökning. Slutsatsen var att kulorna inte överensstämde inte med de kulor som upphittats på mordplatsen. Kulorna var av en annan typ och ett annat vapen hade använts. I samband med att övriga hyresgäster hördes lämnade en av dem uppgifter om GG. Denne hade varit sjukligt fixerad vid och uppgiftslämnaren hade redan efter mordet tänkt att tipsa polisen om Han stämde in på gärningsmannens signalement och hade efter mordet färgat håret ljust. upprättades en kort sammanfattning av ärendet GG. PU konstaterade att GG inte överensstämde med signalementet på mörda- ren. GG var och påfallande klent byggd. Han vägde ca . Det konstaterades dock att GG inte hade något alibi för mordet (jfr den motsatta uppgiften ovan). Slutligen noterades att skadegörelseärendet hade skrivits av med motiveringen misstänkt (dvs GG, vår anm) oskyldig. Så långt hade alltså sex personer anmält misstankar mot GG. Han hade hörts om mordet per telefon en gång . Därefter hade han uppmärksammats i skadegörelseärendet, som i och för sig saknade anknytning till mordet, men som ändå synes ha kopplats samman med detta när GG blev misstänkt för det brottet och utsågs till förundersökningsledare. sammanfattning av uppslaget föreligger inga dokumenterade utredningsåtgärder , då det i samband med att GMP diskuterades i medierna inkom ett sjunde tips om GG. Tipset synes inte ha föranlett någon utredningsåtgärd. började PU däremot på nytt att utreda uppslaget. Genom inre spaning konstaterades bl.a. att GG varit psykiskt sjuk , att han tidigare begått en del småbrott såsom snatterier m.m. och att han inte var känd hos säkerhetspolisen. kontaktades också personer i de politiska samman- hang som GG haft anknytning till. Inget direkt anmärkningsvärt fram- kom. Därefter höll PU en rad uppföljningsförhör med tidigare förhörda personer. Uppgifterna om Palme-fixering bekräftades men flera av de hörda ställde sig skeptiska till att GG skulle kunna ha något med mordet att göra. Alibiuppgifter söktes men något alibi kom inte fram. I andra förhör framkom att GG eftersträvat plats på socialdemokraternas valsedlar 1985 och att han blivit mycket besviken när detta nekats honom. En person hade känt viss rädsla för vad GG skulle kunna ta sig till. företogs inom PU olika typer av analyser i ärendet. Bl.a. upprättades en jämförelse mellan GG:s signalement och de signalement som (på biografen ) och (tecknerskan) lämnat. Signalementen visade sig ha ganska stora lik- heter (om tecknerskan och , se vidare nedan). Vidare gjordes jämförelser med iakttagelser i andra uppslag för att se om några likheter fanns. PU lät också vid rikskriminalens gärnings- mannaprofilgrupp ta del av de medicinska journaler som upprättats avseende GG för att ur profilsynpunkt bedöma denne. efter en genomgång av journalerna att GG inte kunde uteslutas som gärningsman men att han föreföll mindre sannolik. Av en upprättad anteckning framgår att det i GG:s journal fanns en uppgift om att denne skulle ha misshandlat en kvinna. Anledningen till misshandeln var diskussioner om den efter mordet utfästa belöningen. kontaktades PU av en person som påstod att hon efter mordet på ringt in en uppgift som hon ännu inte blivit kontaktad om. Kvinnan berättade att hon under mord- kvällen varit på ett nöjesställe (samma ställe som det GG själv uppgivit att han bevistade på mordkvällen) tillsammans med en . Ca hade hon och väninnan uppmärksammat en man som stod utanför garderoben våldsamt stirrande mot entrédörren. Det framstod som att mannen anlänt. Efter det att det ca i hög- talarna meddelats att blivit skjuten tilltalades hon av mannen. Denne hade sagt att han visste att uppgiften om var sann eftersom hans flickvän fått veta det av discjockeyn när hon försökt ringa sin fader, som, enligt vad mannen hade tillagt, var stats- sekreterare. Mannen hade sagt att han studerade vid . Han hade haft ett sjukligt sätt och hade uttryckt hat mot . När de lämnat restaurangen hade mannen omotiverat berättat att han lånat sin fars överrock. Denna var mörk, vid och knälång. Kvinnan beskrev mannen. Eftersom beskrivningen passade väl in på GG företogs en fotokonfrontation med 15 bilder. Varken kvinnan eller hennes kunde dock peka ut GG. (Även om mycket talar för att kvinnans uppgifter avsåg GG synes den saken således något osäker.) lät PU filma för att dokumentera hans gångstil, motorik och aktuella utseende. Därefter tog PU kontakt med den ovan nämnda tecknerskan, som alltså hade gjort den teckning, som legat till grund för fantombilden. Teckningen hade föreställt den man som hon hade mött på Smala Gränd strax efter mordet. (Se om fantombilden kapitel 3, Övrigt .) förevisades ett fotomontage om 15 bilder. Hon pekade ut GG som den person som var mest lik den man hon mött på Smala Gränd. fick hon se videofilmen på . Hon uppgav då att mannen på videofilmen var oerhört lik den man hon mött på mordkvällen och det var absolut ingen tvekan om att det liknade mannen. Hon kunde dock inte säkert säga att GG var identisk med den man hon mött. inkom ytterligare ett tips – det åttonde (eller nionde, om man räknar tipset från kvinnan på nöjesstället) – om GG. Upp- giftslämnaren berättade att han varit intagen på en psykiatrisk av- delning. Under ett TV-program om mordet på hade en namngiven medpatient, sagt att hon visste att x mördat . x skulle vara ett smeknamn på GG. I anledning av detta tips tog PU kontakt med medpatienten, som visade sig vara svårt psykiskt sjuk. Hon förhördes, men det som framkom var av begränsat intresse för mordutredningen. upprättade PU en sammanfattning av spanings- och förhörsuppgifter rörande GG. Sammanfattningen inne- håller förutom spanings- och förhörsuppgifter även åtgärder som skulle följas upp och en lista över ett tiotal personer som PU övervägde att förhöra. Bland spaningstipsen som skulle följas upp fanns bl.a. ett tips från några sopåkare i . Dessa hade före mordet iakt- tagit en apart man som gått fram och tillbaka utanför bostad. Mannen hade enligt två av sopåkarna varit och runt . Signalementet de hade lämnat i övrigt stämde ganska väl in på GG. kontaktade PU också , som alltså sett en man kika in genom entrén på biografen mordkvällen. Hon fick se den videofilm gjort på GG men kunde inte ange om det förelåg identitet mellan mannen hon sett på Grand och mannen på filmen. Hon uppgav dock att mannen på videon hade de djupt liggande ögon och den sjuka otäcka blick, som hon förknippade med iakttagelsen på Grand. fick därefter se det fotomontage om 15 bilder som ställts samman. Hon kunde inte peka ut någon som mannen från Grand men kände igen mannen från videofilmen. skickade PU en promemoria om GG till livvakts- grupperna. I promemorian angavs att PU utredde huru- vida GG skulle kunna vara gärningsman. Det informerades om att GG var psykiskt sjuk, att han kunde vara oberäknelig och farlig samt att han uppehållit sig vid med omgivningar. Det bedömdes att GG kunde utgöra en fara för statsråd m.fl. Spaningsfoton av GG bi- fogades. – inkom från , som sköter bevakningen av , ett par rapporter om att GG varit synlig utanför . förhördes så GG ordentligt, . Han lämnade mycket förvirrade uppgifter.