sou · GNB363d1 · 2000-01-01 00:00:00 — En ny skolledarutbildning 217 och förlegat stoff att erbjuda de studerande i förhållande till den aktuella skolpraktiken. I sina förslag till åtgärder för att förbättra de existerande högskoleutbildningarna förslog man att studierna skulle varvas med å t- minstone praktik som rektor och att praktiskt verksamma rektorer skulle användas som mentorer åt utbildningsdeltagarna. Man menade också att utbildningarna inte får vara övertunga med teorier, utan att de bör inriktas mot rektorers komplexa vardagsverksamhet, där en erfare n- hetsbaserad förståelse bör fokuseras. 10.4Förslag till en skolledarexamen – några ställningstaganden I de tilläggsdirektiv som regeringen gett a n- förs att staten bör ta ansvar för en utbildning som leder fram till en skolledarexamen. Denna bör enligt regeringsdirektiven omfatta 40 hö g- skolepoäng. I samma direktiv uppdrar regeringen åt kommittén att se över utbildningen av rektorer med avseende på att denna bedrivs vid högskolor och därmed skulle kunna poängsättas och fogas in i högsk o- lans utbildningsutbud. För att kunna ta ställning till dessa frågor behöver ett par områden belysas. Sedan fler år finns i en nationellt sammanhållen utbildning för rektorer, den statliga rektorsutbildningen (), som stärker dem i deras yrkesutövning och som gör dem skickade att leda skolorna i enli g- het med de nationella styrdokumenten. Denna yrkesstödjande utbildning är ovanlig i världen och ges till alla rektorer efter det att de har anställts. Det ovanliga i utbildningsstrategin ligger dels i att man riktar sig till alla nya rektorer, dels i att utbildningen har stark betoning på erfarenhetsba- serad kunskapsbildning. I andra länder ges erbjudanden till rektorer att delta i kurser av många slag, där det vanligen endast finns plats för en mindre del av landets rektorer. Utbildningarna är där ofta mer akade- miskt präglade än i . Utbildningen av rektorer i är ex a- minationsfri och baseras i hög utsträckning på att deltagarna kombinerar litteraturstudier, egna upplevelser i yrkesutövningen och reflekterande bearbetningar i en kunskapsprocess som kan omsättas i det egna arbetet. Att döma av de granskningar som skett av den nuvarande rektorsut- bildningen fyller denna på ett antal punkter sin funktion i förhållande till nya rektorer. Enligt kommittén fordras dock en viss justering av utbild- ningen när det gäller dess anpassning till framtida behov . Detta ligger i linje med den syn som förs fram från Kommunfö rbundet och . De menar att rektorsutbildningens uppdrag behöver ses över och anpa s- 218 En ny skolledarutbildning sas dels till de förändringar som inträffat i den struktur som skolan åte r- finns inom, dels till väntade förändringar i omvär lden. har i en skrivelse till kommittén framfört att till skillnad från den nuvarande rektorsutbildningen, som erbjuds redan verksamma rektorer, bör staten organisera en utbildning för dem som avser att bli rektorer. 137 Det innebär en grundläggande ut- bildning innan man tillträder rektorstjänst. Den generella principen skul- le, enligt SKOLLEDARNA, vara att rektor vid en skola ger förord åt en lärare att delta i utbildningen. Först efter genomgången utbildning söker man en befattning som rektor. Den nu gällande rektorsutbildningen () bör istället utgöra en uppföljning/fördjupning av den förra u t- bildningen. Ett sätt att tolka regeringens tilläggsdirektiv skulle kunna vara att skall utforma ett förslag på en mer akademiskt utformad utbildning för rektorer med traditionella krav på examination, vilken deltagarna skulle kunna genomföra innan de anställts som rektor. Kommittén har granskat bedömningarna av den nuvarande rektorsu t- bildningen och de tidigare skolledarutbildningarna. Kommittén har där- vid konstaterat att det finns ett dokumenterat behov av en rektorsutbild- ning som riktar sig till alla nya rektorer efter det att de fått anställning som rektor. Det svarar också mot det sätt på vilket rektorer oftast r e- kryteras, nämligen via vikariat och sedan tjänst som biträdande rektor och därpå vikariat på rektorstjänst. Kommittén föreslår därför att skoll e- darutbildningen även i fortsättningen skall vara en befattningsutbildning för nytillträdda rektorer men att utbildningen också skall vara öppen för andra. Utbildningen skall med andra ord vara tillgänglig för dem som inte innehar rektorstjänst men som av olika skäl vill delta i utbildningen – t.ex. för att meritera sig för en framtida rektorstjänst. rekryteras rektorer i allt större utsträckning från andra sekt o- rer än skolans. Ledare för kommunernas förskolor och skolor bildar där- för ett nätverk som består av personer med olika bakgrunder. Med en organisation som befrämjar samverkan och ett gott samarbete mellan rektorer kan den gemensamma kompetensen bli både hög och bred. Ur ett utbildningsperspektiv innebär en bredare rekrytering att hänsyn måste tas till deltagarnas olika utbildnings- och erfarenhetsbakgrunder. En utbildning av rektorer bör, enligt kommitténs uppfattning, primärt vara ett stöd för ledare som skall verka i skolor som har såväl nat ionellt som kommunalt uppdrag. Vidare bör utbildningen även fortsättningsvis bedrivas så att ett erfarenhetsbaserat lärande utgö r en viktig komponent i utbildningssatsningen. (1999). En ny skolledarutbildning 219 Bibehållen rektorsutbildning som medel för att garantera en nationellt och kvalitetsmässigt likvärdig skola Rektorsutbildningen bör, enligt kommittén, således behållas i sin nuva- rande uppläggning och omfattning samt vara öppen för den som erhållit anställning som rektor i det allmänna skolväsendet. Kommitténs ställ- ningstagande bygger på bedömningen att en gemensam utbildning kan utgöra grund för en professionell utveckling och svara mot krav på framtida ledarskap samt vara ett medel att avhjälpa de ojämnheter som finns i rektorers sätt att utöva sitt yrke . Det senare visar statens utbild- ningsinspektörer i sin granskning av rektorernas uppdrag i en decentral i- serad skola.138 Staten behöver förfoga över bra instrument genom vilka användbara kunskaper kan förmedlas så att skolorna kan förbättras. Därvid förefaller en rektorsutbildning vara lämplig. 139 Kommitténs be- dömning grundas också på det förhållandet att rektorsutbildningen i hög grad bör ha ett innehåll där såväl det statliga som det kommunala upp- draget till skolor och till rektorer blir bearbetat och accepterat av delta- garna. Regeringens tilläggsdirektiv pekar dock på några oklarheter som finns kring den nuvarande rektorsutbildningen och dess anknytning till högskoleutbildningar. Uppdraget aktualiserar också frågor kring ku n- skapsbildningen vad det gäller skolors förmåga att nå sina mål, uppläg g- ningen av arbetet i framgångsrika skolor och skolledarskapets inverkan på skolans effektivitet. Rektorsutbildningen är inte infogad i högskolesystemet utan be- drivs som en uppdragsutbildning med som beställare. Delta- garna i rektorsutbildningen får inte sina studier poängsatta i enlighet med normal högskolestandard. Deltagarna kan dock efter särskild prövning få tillgodoräkna vissa delar av rektorsutbildningen vid fortsatta studier vid universitet och högskolor (t.ex. Skolledarhögskolans kurser ). Vid vissa högskolor kan också deltagare i rektorsutbildningen anmäla att de önskar få högskolepoäng inskrivna efter sitt deltagande i utbildningen. I de ssa fall anordnar utbildarna verksamheten så att de deltagare som så önskar kan bli examinerade inom ett ämne, vars företrädare accepterat rektor s- utbildningens kursplan och som granskat kvaliteten på examinationsfö r- farandet. Den accepterande högskolan ställer då också krav på ett no r- malt litteraturpensum (vanligen 200 sidor per hö gskolepoäng). 138 Statens utbildningsinspektörer (1999). Från administratör till ledare. Granskning av rektor som styrfunktion i en decentraliserad skolorganisation. 139 revisorer (1999). och skolans utveckling. Rapport 1998/99:3 från revisorer, . 220 En ny skolledarutbildning Erbjud rektorer att ta examen gör bedömningen att rektorsutbildningarna bör kunna infogas i poängsystemet vid hö gskolorna. Genom att välja detta förfaringssätt kan styrkan i att alla rektorer får delta i en geme n- sam nationellt styrd utbildning bibehållas, som individernas möjlighet att utbildningsmässigt meritera sig kan uppnås. Skolledarskapet bör utövas med stark inriktning mot de nationella och kommunala idéer och ambitioner som finns för skolan. Rektorsu t- bildningen bör, enligt kommittén, därför även i fortsättningen få sitt uppdrag direkt från och bedrivas som uppdragsutbildning med högskolor som bas. preciseringar av uppdraget till hö g- skolorna behövs, så att utbildningen av rektorerna kan få den inriktning som krävs i det utbildningspolitiska sammanhanget. Rektorsutbildningen är utlagd över 2 –, då deltagarna dels arbetar , dels genomför olika uppgifter på den egna skolan. Översätter man detta sätt att arbeta till högskolans, finner man att utbildningen omfattar 40 högskolepoäng med avseende på hur mycket utbildartid som ställs till deltagarnas förfogande. Detta antal poäng kan, under förutsättning att deltagarna läser litteratur i enlighet med högsk o- lans fordringar och att utbildningsinsatserna examineras, tillskrivas god- kända deltagare. Rektorsutbildningens deltagare, dvs. de anställda rektorerna i landet, bör således erbjudas mö jligheten att genomgå sin rektorsutbildning med sikte på att erhålla de 40 poäng som utmynnar i en examen. väljer att benämna den skolledar- examen. Skolledarexamen – en länk i en långsiktig kompetensutveckling gör bedömningen att det framtida ledarsk a- pet inom skolväsendet kommer att handla mycket om att tillskapa vär- den, vara bärare av värden och att kommunicera och hävda dessa vä r- den. En allt viktigare funktion för rektor blir också att hjälpa personalen på skolan att förstå hur skolan som organisation fungerar; hur organis a- tionens olika delar och processer ser ut, hänger samman, samspelar och bildar en komplex helhet. Det innebär att inspirera, ställa tydliga krav och stödja, och därmed också arbeta för att, skolans samhälleliga up p- drag förankras hos skolans personal. Det innebär också att stödja arbetet med att utveckla ett intresse och en öppenhet för att skolans personal arbetar tillsammans i t.ex. arbetslag. Framtidens ledarskap ställer därför högre krav på tydlighet vad gäller ansvar och befogenheter men också på kommunikations- och samspelsförmåga. Rektor förväntas dessutom i allt En ny skolledarutbildning 221 större utsträckning samspela och kommunicera med skolans omvärld och på så sätt utveckla samarbete med nya grupper. Det krav och de förväntningar som skisseras ovan kan knappast u t- vecklas under en avgränsad utbildningsinsats som rektorsutbildningen utgör. Däremot kan utbildningen ge redskap så att man som rektor kan lära om det egna arbetet i det egna arbetet. Utbildning för rektorer bör därför ses i ett längre perspektiv. Kom- mittén menar att deltagandet i rektorsutbildningen skall utgöra en grund för yrkesutövningen och de studier som leder fram till skolledarexamen behöver därför följas av andra utbildningsinsatser under de år som rekto- rer är verksamma. förslag till en skolledar- examen skall därför infogas i den övergripande struktur som gäller för den sammantagna utbildning som erbjuds rektorer. Det gäller främst de utbildningsinsatser kommunen i egenskap av arbetsgivare svarar för – rekryterings- och introduktionsutbildning av nya rektorer samt kontinu- erlig kompetensutveckling med varierat innehåll och med olika längd under själva utövandet av rektorsskapet – men också alla de inslag av egen kunskapsutveckling som varje enskild rektor förväntas ta ansvar för. Dessa sammantagna insatser skall erbjudas blivande och/eller an- ställda rektorer och anpassas efter statliga och kommunala mål samt rektorernas utbildnings- och erfarenhetsbakgrunder. Rektorer som yrkesgrupp förväntas ta ansvar för sin egen professi o- nella utveckling men behöver ha stöd av forskning om det egna yrkesom- rådet. De nya kunskapsrön som nås inom forskningen behöver spridas inom professionen. Detta kan ske genom insatser dels i statlig respektive regi, dels i fackföreningarnas regi. Självklart bör en högt kvalificerade yrkesgrupp som rektorer själv organisera och arrangera kontinuerlig fortbildning som man inom yrket anser sig behöva för att utvecklas i yrket. 222 En ny skolledarutbildning Utbildningsledarskap – ett nytt ämne inom högskolan har låtit en expert analysera utbildningsb e- hovet för rektorer med utgångspunkt i aktuellt skolledarskap. 140 Denna analys tillsammans med tidigare nämnda skrivelser från Kommunfö r- bundet, och har legat till grund för kom- mitténs målbeskrivning för rektorsutbildningen, vilken följer i slutet av detta kapitel. I expertrapporten framförs också ett förslag om att ett nytt akademiskt ämne – utbildningsledarskap – bör inrättas av högskolorna. Kommittén har tagit fasta på detta förslag och vill anföra fö ljande. Genom att inrätta detta nya akademiska ämne, utbildningsledarskap, kan rektorsutbildningen förses med en vetenskaplig bas och ämnet kan studeras av personer som aspirerar på att ägna sig åt ett framtida rek - torsarbete eller åt annan utbildningsledarverksamhet. Ett centralt motiv till inrättandet av ämnet utbildningsledarskap är att skapa förutsättnin g- ar för att kunna möta behovet av att samtliga rektorer erhåller en grundläggande utbildning med ett innehåll av hög kvalitet. För att detta skall kunna ske måste utbildningen av rektorer i ökad utsträckning sa m- verka med olika delar av universitet och högskola. Det kan gälla sa m- verkan med olika ämnesdiscipliner och programutbildningar – främst lärarutbildningen – men också med olika forskningsverksamheter. Det nya ämnets utveckling Framväxten av ett ämne inom akademin sker vanligen genom att akade- mikerna själva utvecklar detta inom ramen för något etablerat ämne (en inomvetenskaplig utveckling). Kommittén finner det naturligt att i fallet med det nya ämnet utbildningsledarskap föreslå en annan väg, genom att högskolorna uppmanas att inrätta detta ämne på basis av ett statligt uppdrag – rektorsutbildningen. Utvecklingen av ämnet sker härigenom via interaktion med det yrkesfält som ämnet är riktat mot. En liknande utveckling hade universitetsämnet socialt arbete . Rek- torsutbildningen har funnits och haft stor omfattning. –1992 utbildades mer än 7 000 skolledare i den tvååriga och har ungefär 4 000 skolledare utbil- dats inom den treåriga . Inom landet finns således en djup erfarenhet av utbildning inom ämnet utbildningsledarskap, vilken nu föreslås integreras med och upptas i högskolan som ämne. Genom att inrättas som ett självständigt ämne inom högskolan kan ämnet vidga sitt intresse, så att inte bara organisationsledarskapet står i 140 Sörhuus, E. (1999). Förslag till utbildning av skolledare. En ny skolledarutbildning 223 Det är t.ex. angeläget att utbildningsledarskap som ämne också utvecklar kunskaper om hur ledarskapet utövas och kan utövas i förhållande till a rbetslag inom förskola, skola och vuxenutbildning. Utbildningsledarskap kan med det statliga uppdraget som grund och med en starkare knytning till forskning utvecklas till ett självständigt ämne som kommer att vara till nytta också inom lärarutbildningen. L är- arutbildningskommittén ser betydelsen av att blivande lärare utvecklar goda kunskaper i ledarskap – både i förhållande till kommande elever och till andra vuxna. Utbildningsledarskap som ett universitetsämne kan därför lämna värdefulla bidrag både till lärarutbildningen med avseende på de ledarinslag som föreslås ingå i denna utbildning (i det allmänna utbildningsområdet och eventuellt som inriktning eller som specialise- ring) och i kompetensutvecklingen av verksamma rektorer. Erfarenheterna från vid () och från andra universitet och högskolor, t.ex. i , , , , , och Lärar- högskolan i visar att det finns ett tydligt intresse för detta högskoleämne. Det bör nu vara dags att inrätta det mer allmänt vid olika högskolor i landet. Det nya utbildningsledarskapsämnet bör utgöra den normala grunden för den skolledarexamen som beskrivs i detta kapitel och som intresserade kan avlägga vid högskolor, t.ex. för att bygga på sin meritering med sikte bl.a. på framtida skolledarskap eller som grund för vidare studier vid högsk olan. Skolledarexamen – inte bara för skolbruk Det finns behov av ledarskap inom många organisationer där utbildning bedrivs vid sidan av det allmänna skolväsendet. Kunskapsföretag, fö r- svaret, , , sjukvården, personalavdelningar och är bara några exempel på verksamheter där man anordnar omfattande utbildningar och har behov av väl kvalificera- de utbildningsledare. Detta breda behov talar för att den föreslagna ex a- men görs tillgänglig för personer som också har annan högskoleutbil d- ning än lärarutbildning. finner det vara lämpligt att den nya examen benämns skolledarexamen även om hög- skolestudierna också skall vara öppna för deltagare inom andra sa m- hällsområden. Skolledarexamen utgör en påbyggnad i förhållande till tidigare högskolestudier. Som nedan framgår av förslaget till examensordning skall sådan e x- amen kunna avläggas av den som har minst 120 högskolepoäng. Kommittén finner det också lämpligt att de som studerar med sikte på skolledarexamen har skaffat sig praktiska insikter i den verksamhet som 224 En ny skolledarutbildning man vill lära sig leda. Denna utbildning bör således ställa krav yrkesverksamhet efter genomgången högskoleutbildning. För att betona yrkesanvändningen av detta slags utbildning bör högskolorna uppmanas att lägga in moment där deltagarna kopplas samman med mentorer såväl som moment där de genomför konkreta granskningar av ledarskap i olika utbildningsorganisationer. Genom att deltagarna kan gå vidare inom ett akademiskt utbildnings- system ökar också möjligheterna för dem att på olika sä tt delta i veten- skaplig verksamhet kring skola och utbildning. De kan då aktivt bidra till systematisk kunskap om skolors förmåga att nå sina mål, om vad som kännetecknar framgångsrika skolor samt skolledarskapets inverkan på skolans effektivitet. Denna kunskap behöver både utvecklas och vidgas. Den är vital för en framtida rektorsutbildning. Den utgör också ett bety- delsefullt tillskott till de kunskaper som lärare behöver och som Läraru t- bildningskommittén pekat på i andra delar av betänkandet. För att rekt o- rer skall kunna bidra till den systematiska kunskapsbildningen inom detta område är det angeläget att skapa tydliga vägar genom högskolan till forskarutbildning och/eller deltagande i forsknings- och utvecklings- arbete. Att utbildningsledarskap finns som ett självständigt ämne inom högsk o- lan kommer att stimulera en fördjupning av kunskaperna inom ämnet, vilket blir till fördel för högskolans förmåga att klara av uppdraget från staten. Den kunskap som rektorerna kan utveckla genom att delta i ut- bildning, kommer då att vila på både forskningsrön och på beprövad erfarenhet. Kommittén vill här betona betydelsen av att utbildningen även fortsättningsvis baseras på ett processtänkande och ä r erfarenhets- baserad. För att högskolorna skall kunna utveckla det nya ämnet utbildning s- ledarskap behöver resurser tas fram som gör det möjligt för lärosätena att utveckla vetenskapliga miljöer av kvalificerat slag. I ett resurssnävt läge förefaller det vara ogörligt att anslå medel för en mycket spridd forskningsverksamhet, även om så skulle kunna vara motiverat. Kom- mittén föreslår därför att den vetenskapliga verksamheten koncentreras till ett fåtal ställen i landet, vilka får i uppdrag att utveckla detta nya kunskapsfält och som i sitt uppdrag också har att sprida sina erfarenh e- ter till andra lärosäten. Urvalet av vilka miljöer som får börja denna kunskapsuppbyggnad bör baseras på var man hunnit längst inom fors k- ningsområdet. bör dessa och andra högskolemiljöer kunna ta emot rektorer och andra utbildningsledare som forskarstuderande och En ny skolledarutbildning 225 forskare, så att en rikare kunskapsbildning kan stimuleras inom det aktu- ella kunskapsfältet. Den forskning som finns om utbildningsledarskap bedrivs fram- förallt vid de högskolor som samverkar inom ramen för Skolledarhö g- skolan (, i och univers i- teten i och ) o ch vid universiteten i , och . Det är vid dessa lärosäten som de senaste årens statliga forskningsmedel satsats. Vid några av dessa högskolor har dessutom kommunerna bidragit till uppbyggnaden av forskning om ledarskapet i skolan. Inom den forskning som bedrivits inom Skolledarhögskolan har histo- riska studier och analyser av strukturförändringar genomförts. Vid un i- versitetet i har studier företagits av skolledares betydelse för skolutveckling och för skolors effektivitet. Vid i har skolledares inverkan på kunskapsbildningen och deras situation i arbetsorganisationen . har bl.a. studerat skolle- darskapet ur ett reformperspektiv. Kommittén föreslår att regeringen avsätter medel för fortsatt och vid- gad forskningsuppbyggnad om ledarskap inom skolområdet. Regeringen bör då inbjuda universitet och högskolor till att konkurrera om dessa medel med syftet att utveckla nya forskningsmiljöer och forskningpro- gram om utbildningsledarskap. De universitet och högskolor som erhå l- ler dessa forskningsmedel bör gå vidare i ansträngningarna att få forsk a- re från andra fält än skolans att bidra till kunskapsutvecklingen. I ett senare skede, när mer resurser kan ställas till förfogande, bör också andra samarbetskonstellationer i landet stimuleras till insatser inom om- rådet utbildningsledarskap. En angelägen uppgift för det nya ämnet kommer att vara att leda skolledare vidare till forskningsfältet. Genom att utbildningsledarskap introduceras som nytt ämne vid högskolan kan det utvecklas till ett självständigt forskarutbildningsämne, vilket kan försörja kunskap s- området med nytt vetande. Innan utbildningsledarskap fått den kvalitet som behövs för att det ska fungera som forskarutbildningsämne kan den som utbildat sig inom ämnet söka sig till andra discipliner för forskaru t- bildning. På samma sätt som skett inom ramen för Skolledarhögskolan, kan de som studerat grundkurser med inriktning mot utbildningsledarskap söka inträde i forskarutbildning inom sådana ämnen som företagsekonomi, statsvetenskap och pedagogik. 226 En ny skolledarutbildning Ökad spridning av och ökat samspel kring rektorsutbildningen Rektorsutbildningen är koncentrerad till sex lärosäten (univers - iteten i , , , och samt Lärarhö gskolan i ). Eftersom denna utbildning bör fin- nas nära de nya skolledarna föreslås att fler högskolor får uppdrag att bedriva rektorsutbildning och att de med detta uppdrag som grund också inrättar det nya ämnet utbildningsledarskap. Vid sidan av de sex lärosäten som redan har uppdrag från att bedriva re k- torsutbildning föreslås att de tre nya universiteten i , och tillsammans med ges sådant uppdrag. Att kom- mittén föreslår dessa lärosäten sker på grundval av att de antingen bedr i- ver forskning med anslutning till ledarskap och/eller har gedigna erfa- renheter av rektorsutbildning. Samtliga har dessutom lärarutbildning. Kommittén vill betona betydelsen av att de högskolor som kommer att erbjuda skolledarexamen verkligen samverkar med deltagarnas kom- muner – både när det gäller utbildningens utformning och val av innehåll i förhållande till examensmålen. För att utbildningen skall vara effektiv och nå sina syften fordras ett väl utvecklat samspel mellan olika intres- senter. Här har t.ex. regionala utvecklingscentra betydelse för hur re k- torsutbildningen profileras och anpassas till regionala behov och föru t- sättningar. En region är stor nog att tillsammans med högskolan få både kvalitet och volym på utbildningen. På den regionala nivån går det des s- utom snabbare att anpassa sig efter varandras behov och kompetenser. 10.5Sammanfattning av bedömning och förslag