sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — Utbildningarna är vanligen uppdelade i en grundutbildning på fyra terminer, som avslutas med en mellanexamen, och en fördjupningsnivå, som avslutas med en slutexamen. De flesta universitetsstudier beräknas ta . Genomsnittsstudenten studerar dock åtminstone , vilket anses vara ett problem. Studierna avslutas med en Magistergrad, Diplomgrad eller Staatsexam. Efter forskningsstudier uppnås Doktorgrad. Ungefär en tredjedel av dem som fortsätter till högre utbildning studerar på en fachhochschule. Här ges en mer yrkesnära utbildning än på de traditionella universiteten. Lärarna hämtas vanligen från arbetslivet och de studerande tillbringar ofta en eller två terminer på en arbetsplats. Till skillnad från universiteten så tillämpas inte fri antagning utan de flesta skolor får göra ett urval utifrån betyg och väntetid. Ungefär hälften av de sökande har studentexamen medan övriga har examen från Fachoberschulen eller motsvarande kunskaper som ger behörighet till vissa utbildningsprogram inom Fachhochschulen. Det finns ett 50-tal olika program inom 11 olika branschområden. Ut- bildning ges främst inom tillverkning, IT, ekonomi, offentlig förvaltning, socialt arbete samt design. Efter avslutad utbildning kan de studerande erhålla ett särskilt Diplom från en fachhochschule. De som önskar kan efter grundutbildningen läsa en påbyggnadsutbildning som i allmänhet omfattar tre terminer. går det att studera till en internationell Bachelor eller Master-examen. Det finns ett stort utbud av skolor och examina i , i synner- het inom yrkesutbildning. Skolorna tillhandahåller utbildning medan olika s k. awarding bodies ansvarar för utfärdandet av de cirka 1700 yrkes- examina som finns . Ett arbete med att skapa ett ramverk för ett mer enhetligt värderingssystem pågår . Det finns inte något enhetligt utbildningssystem i . De engelska och walesiska systemen är förhållandevis lika, medan utbildning i och på skiljer sig i flera avseenden. I denna framställning presenteras främst utbildning i och . Utbildnings- och () har det övergripande ansvaret för all utbild- ning. Departementet fastställer nationella riktlinjer och ansvarar för plane- ring och tillsyn av utbildning. I , är The Welsh Office ansvarig för all utbildning. En stor del av ansvaret för utbildning är decentraliserat till lokal nivå. I och finns det totalt cirka 150 stycken s.k. (LEAs) som svarar för administration och organisation av det offentliga utbildningssystemet. Till uppgifterna hör bl.a. att planera och tillhandahålla utbildningsplatser, svara för antagning, fastställa budget samt fördela resurser. Ansvaret för yrkesutbildning, är fördelat på ett flertal olika organ. Ut- bildnings- och har det övergripande ansvaret. (NTOs) är arbetsgivarstyrda organisationer som har till uppgift att bedöma rådande och framtida ut- bildningsbehov inom sina respektive branschområden och ansvara för att de uppnås. Training and (TECs) organiserar utbildning på lokal nivå. Utbildnings- och förhandlar och kontrakterar olika lokala TECs som ansvarar för genomförandet av statligt finansierade utbildningsprogram. Några TECs har sammanslagits med lokala handelskammare och kallas Chambers of Commerce, Training and Enterprise (CCTEs). Det finns 62 TECs och 16 CCTEs i och 4 TECs i . Skolgången är obligatorisk för alla barn mellan . Elever i åldrarna går i primärutbildning (primary education) och elever i åldrarna går i sekundärutbildning (secondary education). De flesta elever börjar sekundärutbildningen vid , men start kan även ske något . Alla elever i sekundärutbildning i och i , går i en comprehensive school som är öppen för alla elever inom ett geografiskt område. På grammar schools ges en mer teoretisk utbildning och endast elever som klarat antagningsproven kommer in. På s.k. modern schools kan elever som inte klarat att ta en examen stanna kvar efter den obligatoriska utbildningen. En majoritet av eleverna avslutar sina obligatoriska studier med en nationell examen . Den vanligaste examen är General of Secondary Education - GCSE. Eleverna examineras i valfritt antal ämnen och betygsätts på en skala från A-G. Efter den obligatoriska utbildningen kan ungdomar välja att fortsätta inom sekundärskolan eller att gå över till någon av de 450 skolor som finns för vidareutbildning, s.k. further education institutions. Skolorna för vidare- utbildning är ett mer yrkesinriktat alternativ till den utbildning som ges på sekundärskolorna. Utbildningarna vänder sig till de elever som inte går direkt till högre utbildning. Vissa kurser som ges på dessa skolor räknas dock som en del av den högre utbildningen. Traditionellt har de elever som velat fortsätta med teoretiska studier stannat kvar i sekundärskolan och studerat i den sk. sixth form eller gått till ett sixth form college. Elever som ville läsa en yrkesutbildning har bytt till en skola för vidareutbildning. är skillnaderna inte lika stora och de flesta skolor erbjuder både teoretiska och yrkesinriktade utbild- ningar. Oavsett skolform kan eleverna välja att studera till en teoretisk examen, en s.k. GCE A level (General of Education A levels) eller level (General certificate of Education Advanced Supplementary examinations), eller till någon av de många examina som finns för yrkes- utbildning. En normal heltidsutbildning tar i allmänhet . Medan de ordinarie sekundärskolorna erbjuder fortsatt undervisning på heltid, erbju- der skolor för vidareutbildning kurser på både hel- och deltid. Vidare- utbildning ges på sixth form colleges, further education colleges, tertiary colleges och adult education centres. form (fortsättning i antagningskrav men studenter som vill avlägga en teoretisk examen som ger till högre studier måste ha en GSCE examen I sixth form, undervisas eleverna av ämnesspeciali- serade lärare och i regel i mindre grupper än under tidigare utbildning. Sixth form colleges erbjöd ursprungligen teoretiska kurser för elever som avslutat den obligatoriska utbildningen. har skolorna ett stort utbud av olika kurser både på hel- och deltid. Det finns inga formella behörighetskrav för att bli antagen på ett sixth form college eller någon annan skola för vidareutbildning. På vissa kurser krävs dock vissa för- kunskaper. Flera skolor har infört s.k. access courses som vänder sig till personer med bristande förkunskaper. Further education colleges erbjuder heltids- och deltidsutbildningar för elever som har fyllt . Traditionellt har dessa utbildningar främst varit yrkesinriktade, men erbjuds även mer teoretisk utbildning. Det finns skolor med speciella inriktningar som t.ex. konstskolor och jordbruksskolor. Tertiary colleges kombinerar utbildning som erbjuds på Further education colleges och sixth form colleges. Skolorna har ett stort utbud av praktiska och teoretiska kurser. Adult education centres erbjuder utbildning och praktik på deltid samt feriekurser för elever över den obligatoriska skolåldern. Det finns inget enhetligt nationellt system för yrkeskvalificering. Det finns ett stort utbud av organisationer, s k awarding bodies, som utfärdar omkring 1 700 olika yrkescertifikat. arbetar Qualifications and Curriculum Authority (QCA) med att utveckla och förbättra kvaliteten på både akademiska och yrkesinriktade examina. håller man på att skapa ett ramverk för ett mer enhetligt värderingssystem som skall vara mindre omfattande och mer flexibelt. Som ett led i detta arbete ackrediterar QCA två olika nationella kompetensbevis, s k NVQ och GNVQ och utövar tillsyn på de awarding bodies som utfärdar dessa. National Vocational Qualification (NVQ) är en nationell yrkeskvali- ficering inom olika specifika yrkesområden som är öppen för personer som är eller äldre. Man vänder sig i första hand till yrkesverksamma men även andra kan ta en NVQ. Det finns inga särskilda förkunskapskrav. Varje deltagare väljer själv studietid i samråd med arbetsgivare och handledare. NVQ är ett värderingssystem som har tagits fram i nära samarbete med arbetslivet och berörda arbetsgivare. Det finns inom 11 olika huvudområden med omkring 900 olika inriktningar. En NVQ är baserad på den standard som arbetsgivare kommit fram till nationellt och anger tydligt vilka SOU 1999:122 Bilaga 5 173 arbetsuppgifter en person skall kunna utföra. Man kan välja på fem olika nivåer, från nivå 1 som omfattar relativt rutinartade arbetsuppgifter till nivå 5 som kan innebära arbetsledning med budget- och personalansvar. Utbild- ningen sker i allmänhet främst på en arbetsplats och avlönas de studerande av arbetsgivaren. De studerandes kunskaper testas främst genom att deltagarna får utföra praktiska jobbrelaterade uppgifter på arbetsplatsen. Vocational Qualification (GNVQ) är en bredare examen som uppnås genom skolförlagd utbildning med både praktiska och teoretiska inslag. Man vänder sig främst till heltidsstuderande som är eller äldre men även elever mellan 14 och 16 kan läsa en hel eller delar av en GNVQ. Utbildningarna som är , är både yrkes- och studie- förberedande och finns inom många områden som t.ex. ekonomi, bygg, tillverkning, vård och IT. Gemensamt för samtliga program är att de inne- håller kurser i kommunikation, IT och tillämpad matematik. Utbildningen ges på tre nivåer och behörighetskraven varierar mellan de olika nivåerna. Nivå tre är jämförbar med 2 A-levels. Utöver NVQs och GNVQs som har blivit alltmer populära finns det awarding bodies som även utfärdar andra yrkesexamina. Några av dessa är: RSA examinations Board (RSAEB) BTEC och City and Guilds utfärdar examina inom bl.a. ekonomi och handel, turism, tillverkning och vård. RSEAB utfärdar examina inom bl.a. IT, ordbehandling, inköp och språk. Utbildningstiden varierar från korta kurser till längre program . Modern apprenticeship och National Traineeship Modern apprenticeship introducerades och är ett samarbete mellan staten och arbetslivet. Det riktar sig främst till elever som lämnar skolan men även till äldre studerande fram till de fyller . Genom denna lärlingsutbildning kan deltagarna erhålla en NVQ på nivå 3. Det finns ett 80-tal olika inriktningar. Varje inriktning ger kompetens för ett specifikt yrke. Deltagarna kombinerar utbildning med arbete på en arbetsplats. För den arbetsplatsförlagda delen betalar arbetsgivarna lön till de studerande. är ansvariga för att utveckla programmen inom sina områden. Cirka 250 000 personer har genomgått detta lärlingsprogram. av alla större företag erbjuder Modern Apprenticeship som en del av sina utbildnings- och utvecklingsprogram. har ytterligare ett lärlingsprogram, sk. National Traineeship funnits. Det är upplagt på samma sätt som Modern Apprenticeship men på en något lägre nivå, NVQ nivå 2. att ha genomfört en Traineeship är det möjligt att fortsätta till Genom The New som är en av den brittiska regeringens större sats- ningar för att minska arbetslösheten erbjuds ungdomar mellan som har varit arbetslösa ett arbete som går att kombinera med studier alternativt heltidsstudier med praktik. Genom lokala nätverk erbjuds ungdomar arbete på företag, kommuner och miljö- organisationer eller möjlighet till studier på olika skolor. Alla deltagare skall få möjlighet att studera under minst för att kunna uppnå en godkänd kvalifikation. Deltagarna erhåller lön från arbetsgivare som subventioneras av staten eller studiebidrag motsvarande arbets- löshetsersättning. Inom ramen för New finns också särskilda program för personer som varit arbetslösa och särskilda satsningar på handikappade och ensamstående föräldrar. Ett viktigt led i arbetet med det livslånga lärandet är den brittiska regeringens satsning på UFI (). UFI är samarbete mellan det offentliga och privata, mellan arbetsliv, skola och olika utbild- ningsanordnare som syftar till att förbättra företagens konkurrenskraft och öka tillgången på utbildning med god kvalitet. Genom att använda modern teknologi och erbjuda utbildningsmöjligheter i hemmet, på arbetsplatser och på lokala utbildningscentra hoppas man kunna förbättra möjligheterna för lärande. UFI som skall vara öppet för alla beräknas starta . I ett inledningsskede planerar man att främst fokusera på följande: grundläggande baskunskaper åt lågutbildade och arbetslösa små- och medelstora företag vissa sektorer: multimedia, miljöfrågor, fordonskomponenter samt distri- bution och återförsäljning UFI kommer inte själva att leverera någon utbildning utan kommer att samarbeta med nya och befintliga företag, organisationer och olika utbild- ningsanordnare som t.ex. FE colleges och andra skolor. Utbildning kommer att ges på alla nivåer från mycket grundläggande nivå till avancerade kunskaper för arbetsledande befattningar. Högre utbildning ges på universitet och Open university. Vissa kurser som ges på Further education institutions betraktas också som högre utbildning. Man brukar skilja mellan de gamla och de nya universiteten. De gamla universiteten erbjuder utbildningar inom olika områden som leder till en akademisk examen. är självständiga men finansieras huvudsakligen genom offentliga medel. Universiteten ansvarar själva för administration och frågor som kursplaner, antagning och examinations- frågor. För behörighet krävs i regel som minimum att den sökande har minst tre GCSE - examina med betyg C och två GCE A levels. Det blir allt vanligare att sökande med yrkesexamina accepteras. Studenter examineras på tre nivåer, Bachelor, och . En Bachelor tar vanligen och de vanligaste inriktningarna är Bachelor of Arts (BA) och Bachelor of Science (BSc). En masterexamen kräver studier. De nya universiteten kallades för Polytechnics. De erbjuder i stort sett samma utbud som de äldre universiteten, men lägger en något större tonvikt på yrkesinriktad utbildning. Antagningskrav och examina är i princip de samma som vid de gamla universiteten. Som ett komplement till universiteten, finns även som erbjuder distansundervisning. Man kan välja mellan ett hundratal kurser inom grundutbildning och högre nivå. Vissa behörighetskrav kan före- komma, men man eftersträvar att anta alla sökande. - SIXTH FORM COLLEGES Utbildningsnivån har vid en europeisk jämförelse varit relativ låg i . har stora satsningar på utbildning genomförts. är omkring en tredjedel av befolkningen i utbildning. I liksom i försöker man skapa ett nationellt ram- verk för alla olika yrkesexamina. () har det övergripande ansvaret för all utbildning på . har olika lokala strukturer etablerats som gör det möjligt för lokala gr upper att utöva ett större inflytande på utbildningsfrågor. Olika Vocational Education Committées (VEC) har en central roll i utvecklingen av yrkesutbildningen. I varje region finns en VEC med representanter från utbildningssektorn men också från industri och näringsliv. VECs administ- rerar de skolor som tillhandahåller yrkesutbildning på olika nivåer. Ett annat viktigt organ är FÀS (The Training and Employment Authority) som har ett nätverk av arbetsförmedlingar och utbildningscenter i hela landet. FÁS anordnar yrkesutbildning på olika nivåer och är en av de organisationer som utfärdar yrkesexamina. Skolgången är obligatorisk , även om många barn, drygt hälften, börjar redan . påbörjar de flesta eleverna den treåriga, . Eleverna kan välja mellan flera olika skolor, privata sekundärskolor (secondary schools) och flera olika typer av statliga skolor; yrkesskolor (vocational schools), enhetsskolor (comprehensive schools) och allmänna skolor (community schools och community colleges). har de olika skolformerna blivit allt mer lika och samtliga skolor strävar efter att ha en jämn balans mellan teoretiska och praktiska ämnen. har alla elever som avslutat den obligatoriska skolgången möjlighet att studera . Regeringen har som målsättning att höja deltagandet till . Efter ett övergångsår (transition year) kan eleverna läsa en tvåårig studieförberedande utbildning för att ta en examen, sk. Standard Academic Leaving Certificate, som ger behörighet till högre studier. För att få en examen måste eleverna läsa minst fem ämnen varav irländska är obligato- riskt. pågår ett förändringsarbete av hela och innehållet i de olika examina som utfärdas. Förutom den studieförberedande inriktningen på finns det också ett yrkesinriktat alternativ och även en tredje inriktning som är anpassad till elever med särskilda behov. Det yrkesförberedande programmet leder fram till en examen, Leaving certificate Vocational Programme och det tredje alternativet en Leaving certificate Applied programme. av eleverna fortsatte 1998 efter till univer- sitetsstudier och till någon yrkesinriktad utbildning. För de elever som väljer yrkesutbildning finns det ett stort utbud av olika yrkes- inriktade utbildningar och kurser efter . Utbildning ges på alla nivåer, från repetition av tidigare utbildning till längre yrkesförberedande och studieförberedande program. På liksom i är många olika organisationer inblan- dade i utfärdandet av examensbevis och yrkeslegitimationer. En av dessa är For Vocational Awards (NCVA) som bildades . Förutom att utfärda examina har NCVA arbetat med att ta fram ett nationellt certifieringssystem för eftergymnasial utbildning. I det system som NCVA har utvecklat kan olika organisationer utfärda examina från en grundläggande nivå till nivå fem som motsvarar examina på högskolenivå. I ett presenterat lagförslag föreslås att två nya examina- tionsmyndigheter skall bildas för att skapa ett mer enhetligt system för examina. Enligt förslaget skall alla examina som har utfärdats av olika organisationer inkorporeras i de nya myndigheterna. Målet med den nya organisationen är att utveckla utbildningsväsendet och skapa ett mer till- gängligt och överskådligt system, bl.a. genom att underlätta övergången mellan olika utbildningsformer och skolor. av eleverna fortsätter efter till de på- byggnadsutbildningar som finns på yrkesskolorna, till en sk. PLC-utbild- ning (Post Leaving Certificate). Det finns cirka 300 olika PLC-program som omfattar ett eller . Utbildningarna är främst ett alternativ till högre studier men några inriktningar ger behörighet till högskolestudier. Många program leder till en yrkesexamen från NCVA på nivå 2. Ett alternativ till den utbildning som ges inom ramen för NCVAs certifie- ringssystem är att erhålla ett kompetensbevis genom FÀS. För elever som är eller äldre har FÀS erbjudit lärlingsutbildning inom konstruktion och andra tillverkningsområden. har systemet moderniserats. I det nya systemet har man tydligare fastslagit vad lärlingsperioderna skall innehålla och vilka kriterier som ska uppfyllas för att få en yrkeslegitimation, sk National som utfärdas av FÀS och . erbjuds utbildning för arbete inom 27 olika yrken. För varje yrke följer lärlingen ett specifikt program som består av sju steg. Under utbildningen som i regel tar , varvas arbete med studier på ett av FÁS utbildningscenter. Eleverna måste själva hitta en arbetsplats. För de arbetsplatsförlagda perioderna erhålls lön och under de skolförlagda lämnas ett studiebidrag. Traditionellt har lärlingsutbildning i förekommit i liten utsträck- ning och inom ett begränsat antal yrkesområden. En kraftig ökning har dock skett. har antalet deltagare i lärlingsutbildningen ökat . fortsätter av en årskull till FÀS lärlingsutbildning. Andra organisationer erbjuder också lärlings- utbildning t.ex. inom jordbruk, transport och ekonomi. National Traineeship som introducerades är ett samarbete mellan FÁS och arbetslivet som vänder sig till arbetslösa och till ungdomar som avslutat den obligatoriska grundskoleutbildningen. Arbetslivet har, i större utsträckning än tidigare, varit med och definierat utbildningsbehov och utformat utbildningarnas innehåll. Utbildningstiden varierar från till . Cirka en tredjedel av studietiden är i regel arbetsplatsförlagd. De utbildningar som erbjuds skall svara mot arbetsmarknadens behov och leda till erkända yrkes- kvalifikationer inom olika yrkesområden. Traineeship har man skapat ett nationellt ramverk för vissa yrkeskategorier. Detta är en liten utbildningsform. deltog cirka 500 personer. Regeringens målsättning är att 5000 personer ska delta . Vid utvärdering av verksamheten har det framkommit att de medverkande företagens höga krav har inneburit att främst studerande med god utbildningsbakgrund har kommit ifråga. Frågan om hur man skall nå lågutbildade långtidsarbetslösa har därför aktualiseras (CEDEFOP info 2/99). Högre utbildning bedrivs på universitet, tekniska högskolor och lärarhög- skolor. De är självständiga institutioner men erhåller statlig finansiering. har några oberoende privata högskolor inom främst handels- området tillkommit. fortsatte av en årskull till högre utbildning. Ungefär hälften av dessa tar en akademisk examen. Det finns sju universitet i . De studerande antas på resultat från examen på . Antalet sökande överstiger antalet platser på alla utbildningar. Endast hälften av de sökande antas. Universiteten erbjuder traditionell akademisk utbildning. Studierna kan leda till en Bachelor efter tre eller , eller Doctorate. Univer- siteten utfärdar själva sina examina under övervakning av externa examinatorer. är den största tekniska högskolan med cirka 22 000 studenter. har man rätt att utfärda akade- miska examina. Det finns ett 80-tal olika utbildningsalternativ, från lärlingsutbildning till akademiska kurser som kan leda till en doktors- examen. Ett studiealternativ är de tvååriga yrkesförberedande utbild- ningarna som leder till ett National Certificate. av IT- studerande väljer detta alternativ. De studerande som önskar att fördjupa sig ytterligare kan läsa till en National Diploma eller en längre akademisk examen. De tekniska högskolorna samarbetar med näringslivet i fråga om ut- bildningsinnehåll och vid examination men arbetslivet deltar inte särskilt aktivt i själva utbildningarna. Även om man försöker att närma sig arbets- livet, är det fortfarande inte särskilt vanligt med arbetsplatsförlagd utbild- ning. PCL (PÅBYGGNADSKURSER) TRANSISTION (ÖVERGÅNGSÅR) PCL (PÅBYGGNADSKURSER) Social bakgrund för nybörjare i kvalificerad yrkesutbildning –1998 I denna PM redovisas social bakgrund och hemmets utbildningsnivå för nybörjare i kvalificerad yrkesutbildning (KY) 1996– 1998, ca 8 600 personer. Jämförelser görs med högskolenybörjare läs- /97 i motsvarande ålder, ca 58 600 personer. Skillnaden mellan fördelningen efter social bakgrund och efter hemmets utbildningsnivå i båda nybörjargrupperna och fördelningen i den underliggande populationen, årskullarna, utgör ett mått på sned- rekryteringen. En jämförelse mellan grupperna KY-nybörjare och nybörjare i hög- skolan visar bl.a. att: –I fråga om social snedrekrytering är skillnaden mindre mellan KY- nybörjare och högskolenybörjare än den är mellan nybörjare på olika utbildningar inom KY resp. högskolan. Samma förhållande gäller för rekrytering efter hemmets utbildningsnivå där skillnaden är mindre mellan KY-nybörjare och högskolenybörjare än den är mellan nybörjare på olika utbildningar inom KY resp. högskolan. –Andelen med arbetarbakgrund är större bland KY-nybörjarna än bland högskolenybörjarna, 29 resp. . I den underliggande population, årskullarna i motsvarande åldrar, kom drygt en tredjedel från arbetarhem. Detta innebär att i båda utbildningsformerna är studerande från arbetarhem underrepresenterade. Underrepresentationen är mindre bland KY-nybörjare än för högskolenybörjare. –Männen inom kvalificerad yrkesutbildning är något mindre socialt snedrekryterade än kvinnorna. En förklaring till detta är att kvinnor och män delvis återfinns inom olika branscher. Männen finns i större ut- sträckning än kvinnorna inom branscher med en relativt jämn social rekrytering, som t.ex. inom tillverkning inkl. produktutveckling. Bland högskolenybörjarna är förhållandet det omvända. Kvinnorna är mindre socialt snedrekryterade än männen, vilket beror på att en stor del av kvinnorna finns inom områden med en relativt jämn social rekrytering, som vård och undervisning. Männen finns till stor del inom mer socialt snedrekryterade områden som t.ex. inom teknikområdet.