sou · GNB373 · 2000-01-01 00:00:00 — Till Statsrådet och chefen för Genom regeringsbeslut bemyndigade rege- ringen chefen för att tillkalla en särskild ut- redare med uppgift att se över och utvärdera Handikappombuds- mannens verksamhet. Utredaren skulle pröva vilken betydelse ombudsmannen haft för utvecklingen inom handikappområdet i stort samt bedöma om, och i så fall hur, ombudsmannens roll och arbetsuppgifter bör förändras i något avseende. Med stöd av detta bemyndigande förordnade departementschefen förre chefsjuristen i som särskild utredare. Under arbetet med betänkandet har som sakkunniga medverkat enhetsjuristen , , jur. kand. , Handikappförbundens Samarbetsorgan, utredare , , styrelseledamoten , Handikappförbundens Samarbetsorgan, depar- tementssekreterare , , förbundsordförande , , förbundsjurist , och departementssekreterare , . Sekreterare har varit verksamhetsledaren samt jur. kand. fr.o.m. t.o.m. den 31 ja- nuari 1999 och byrådirektören fr.o.m. . Jag får härmed överlämna betänkandet Handikappombuds- mannens framtida förutsättningar och arbetsuppgifter (SOU 1999:73). Särskilda yttranden har lämnats av och samt och . Mitt uppdrag är härmed slutfört. *X\ /||Y &HFLOLD ) )|UIDWWQLQJVI|UVODJ %DNJUXQGHQ WLOO LQUlWWDQGHW DY HQ +DQGLNDSSRP 2.1Handikapputredningens förslag om en Handikapp- (QNlWHU RFK VDPPDQWUlIIDQGHQ Privata företag, kulturinstitutioner och samfund....... Intervjuer med ledamöter i ombudsmannens råd ...... ,QWHUQDWLRQHOOD GRNXPHQW RP PlQVNOLJD UlWWLJKHWHU 4.1FN:s Allmänna förklaringar om de mänskliga FN:s konventioner om de mänskliga rättigheterna ... De europeiska konventionerna.................................. En allmän genomgång av verksamheten................... 5.2Styrdokumenten – lagen, förordningen och regle- 5.3Handikappombudsmannens uppgifter i förhållande 5.4Handikappombudsmannens förhållande till andra 5.4.1Myndigheters ansvar för frågor som rör personer Jämförelse mellan de olika ombudsmännen ............. 5.6Handikappombudsmannens förhållande till handi- 5.7Ombudsmannens internationella uppdrag och Upplysnings- och informationsverksamheten........... +DQGLNDSSRPEXGVPDQQHQV EHW\GHOVH I|U XWYHFNOLQJHQ 2PEXGVPDQ HOOHU P\QGLJKHW +DQGLNDSSRPEXGVPDQQHQV IUDPWLGD I|UXWVlWWQLQJDU RFK DUEHWVXSSJLIWHU Mina handikappolitiska utgångspunkter ................. 8.2Handikappombudsmannen som processförare i 8.4Förhållandet till andra myndigheter – tillägg i myndigheternas instruktioner och ändring av verks- Begära information och kalla till överläggningar.... 8.8Handikappombudsmannens internationella arbete . 8.10Några sammanfattande kommentarer till förslagen 150 En samordning av ombudsmännens arbete ............. 11.1Förslag till lag (1999:00) om Handikappombuds- 11.2Förslag till lag om ändring av sekretesslagen (1980:100) ............................................................... 165 (QNlWHU RFK GLVNXVVLRQVIUnJRU YLG VDPPDQ Americans with Disabilities Act Dysfunktion i avldebarhet, motorik och perception Handicapped People in Community Living Independently in an Lagen om stöd och service Jag har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av Han- dikappombudsmannens verksamhet och lägga förslag som gäller de framtida förutsättningarna för ombudsmannens arbete (dir.1997:131). I uppdraget har ingått att pröva vilken betydelse ombudsmannen har haft för utvecklingen inom handikappområdet i stort samt bedöma om och i så fall hur ombudsmannens roll och arbetsuppgifter bör förändras i något avseende. Utredningen består av två huvuddelar. Kapitel 2–5 utgör en bakgrundsdel. Dessa kapitel innehåller inga värderande kom- mentarer utan ger en beskrivande bakgrund. I övervägandelen ka- pitel 6–10 bedömer jag hur fullgjort sitt uppdrag och lägger ett antal förslag rörande den framtida rol- len för ombudsmannen och de därmed sammanhängande uppgif- terna. .DSLWHO %DNJUXQGHQ WLOO LQUlWWDQGHW DY HQ +DQGLNDSSRPEXGVPDQ I kapitlet gör jag en genomgång av för- slag i Ett Samhälle för alla (SOU 1992:52) om att inrätta en Han- dikappombudsman. Vidare redovisar jag remissvaren över detta förslag och regeringens proposition (1993/94:219) om Handi- kappombudsmannen. Jag beskriver också de uppgifter som Sta- tens Handikappråd hade. .DSLWHO (QNlWHU RFK VDPPDQWUlIIDQGHQ Till grund för mina förslag ligger bland annat enkäter till ett stort antal myndigheter, landsting, företag och organisationer. Jag träf- fade också representanter för myndigheter, kommuner och orga- nisationer, ledamöter i råd samt Riks- dagens ombudsmän och de övriga ombudsmännen. Resultaten av dessa enkäter och sammanträffanden presenteras i detta kapitel. .DSLWHO ,QWHUQDWLRQHOOD GRNXPHQW RP PlQVNOLJD UlWWLJKHWHU I den roll som jag vill ge spelar regler och konventioner om de mänskliga rättigheterna en stor roll. I detta kapitel redovisar jag därför olika internationella dokument som rör mänskliga rättigheter. I detta kapitel gör jag en genomgång av Handikappombudsman- nens hittillsvarande verksamhet. Jag tar där upp de styrdokument som reglerar ombudsmannens verksamhet, arbetet med , förhållandet till andra myndigheter och till handi- kapprörelsen, internationella uppdrag och kontakter, upplysnings- och informationsverksamheten samt arbetet med enskilda ären- den. .DSLWHO +DQGLNDSSRPEXGVPDQQHQV EHW\GHOVH I|U XWYHFNOLQJHQ Övervägandedelen inleds med detta kapitel, där jag beskriver betydelse för utvecklingen på handi- kappområdet. Jag konstaterar där att handikapporganisationerna bildar en stark folkrörelse och att denna mer påtagligt än någon annan institution i samhället har format handikappolitiken. Sam- tidigt framhåller jag att också har haft en stor betydelse för de senaste årens handikappolitiska utveck- ling. Jag lyfter särskilt fram ombudsmannens informationsarbete. har bidragit till att handikappfrågorna har fått en större plats i samhällsdebatten. Ett annat område där ombudsmannen lämnat ett viktigt bidrag gäller statistiska upp- gifter om villkoren för människor med funktionsnedsättningar. Vidare nämner jag betydelsen av att ta emot enskilda ärenden. .DSLWHO 2PEXGVPDQ HOOHU P\QGLJKHW I detta kapitel diskuterar jag vilken roll Handikappombudsman- nen skall ha . Ombudsmannen har en dubbel roll att såväl bevaka att enskilda och grupper av funktionshindrade får sina rättigheter tillgodosedda som att föra ut den av riksdag och regering fastlagda handikappolitiken. Jag ifrågasätter om detta är en bra ordning när det gäller att tillgodose funktionshindrades in- tressen. I stället ser jag det som nödvändigt att renodla ombuds- mannainstitutionen. Skälet är inte bara för att tillgodose interna- konventioner. En sådan självständighet är enligt min me- ning viktig för att nå målet om jämlikhet och full delaktighet för personer med funktionshinder. Det behövs en institution som utan påverkan från regeringen kan peka på inskränkningar av eller an- grepp på de mänskliga rättigheter som tillkommer funktionshind- rade och som utan att vara styrd av andra uppgifter kan vidta de åtgärder som bedöms erforderliga för att komma till rätta med sådana missförhållanden. verksamhet bör därför enbart reg- leras genom en särskild lag. I|UXWVlWWQLQJDU RFK DUEHWVXSSJLIWHU Avsnittet inleds med en genomgång av begreppet diskriminering. Jag betonar att det finns en styrka i att formulera sociala, ekono- miska och politiska krav som grundläggande rättigheter. Med hjälp av statistiska uppgifter visar jag att människor med funk- tionshinder i dagens faktiskt kan utsättas för diskrimine- rande åtgärder eller att underlåtna insatser får till följd att funk- tionshindrade blir diskriminerade. Min slutsats blir därför att det inte räcker med allmänna deklarationer om allas lika värde för att de medborgerliga rättigheterna skall tillgodoses. Därutöver krävs politiska beslut som rör flera samhällsområden. En mer fristående utgör en viktig del i detta. Handikappom- budsmannens uppgift skall vara att motverka att människor till följd av en funktionsnedsättning utsätts för diskriminering i form av missgynnande behandling eller ovärdigt bemötande. +DQGLNDSSRPEXGVPDQQHQ VRP SURFHVVI|UDUH L DUEHWVUlWWVOLJD IUnJRU Lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder, ställer nya krav på Handikappom- budsmannens arbete. Jag gör en genomgång av denna lag och diskuterar hur skall kunna utveckla en tillräckligt god arbetsrättslig kompetens. En tjänst hos Handi- kappombudsmannen bör därför inriktas mot arbetsrättsliga frågor. Budgetmedel bör avsättas för upphandling av kompetens när det gäller att föra processer i Arbetsdomstolen. Att komma till rätta med inskränkningar i funktionshindrades rätt till jämlikhet och delaktighet i samhällslivet utgör en av Handi- kappombudsmannens viktigaste uppgifter. Om ombudsmannen erhåller information om missförhållanden, genom anmälningar från enskilda eller på andra vägar, skall ombudsmannen söka ställa till rätta dessa. Det bör därför uttryckligen framgå av lagen att, om genom anmälan eller på annat sätt får kännedom om att funktionshindrade personer missgynnas eller inte kan tillvarata sina rättigheter eller intressen, ombuds- mannen skall vidta de åtgärder som behövs för att avhjälpa miss- förhållandet. har ägnat en betydande del av sin verksamhet åt uppgifter som innebär rådgivning eller hantering av anmälningar om missgynnande behandling eller kränkande be- mötande. I avsnittet diskuterar jag hur och i vilka fall Handi- kappombudsmannen skall handlägga enskilda ärenden. Vid denna handläggning är det nödvändigt för ombudsmannen att tidigt kunna ta ställning till om ärendet kräver ytterligare insatser av ombudsmannen eller om den enskilde kan hänvisas till annan in- stans. handläggning av enskilda ären- den får dock inte ta en sådan omfattning att den inkräktar på den- nes möjligheter till policyskapande insatser. skall emellertid inte i sak pröva ett ärende som omfattas av annan myndighets eller en annan om- budsmans ansvarsområde. skall inte heller uttala sig i ärenden som är under beredning i domstol. Om- budsmannen skall dock kunna följa upp och utvärdera också frå- gor som omfattas av en annan myndighets eller ombudsmans an- svar. Jag hänvisar i detta kapitel till andra instanser som kan ge rådgivning och hjälp. Sådana instanser kan vara handikapp- rörelsen och i vissa fall landstingens patientnämnder. Vidare hänvisar jag till förslag i slutbetänkande (SOU 1999:21). )|UKnOODQGHW WLOO DQGUD P\QGLJKHWHU ± WLOOlJJ L P\QGLJKHWHUQDV LQVWUXNWLRQHU RFK lQGULQJ DY YHUNVI|URUGQLQJHQ I myndigheternas instruktioner och i verksförordningen införs föreskrifter som tydliggör myndigheternas ansvar att inom sina områden och med utgångspunkt i bevaka frå- gor som rör funktionshindrade personers rättigheter och intressen. Myndigheterna skall också vara skyldiga att anpassa sina lokaler och verksamheter, så att de blir tillgängliga för personer med funktionshinder. Jag har i detta avsnitt gått igenom de sekretessregler som gäller för . I flera av de ärenden ombudsman- nen handlagt har denne inhämtat uppgifter från och hälso- och sjukvården. Handlingar som dessa myndigheter in- kommit med innehåller ofta uppgifter som av den enskilde eller någon närstående till den enskilde kan uppfattas som känsliga, personliga och integritetskränkande. Sådana uppgifter bör alltid omfattas av sekretess, om det inte står klart att de kan utlämnas utan men eller skada för den enskilde eller dennes närstående. Uppgifter hos har dock en svagare sekretess än inom och hälso- och sjukvården. Mitt förslag innebär att uppgifter hos får samma sekretess som inom och hälso- och sjukvår- den. Bestämmelsen om sekretess i 9 kap. 21 §, andra stycket i sekretesslagen (1980:100) ändras. Sekretess skall gälla hos Han- dikappombudsmannen för uppgifter som rör enskilds personliga och ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgif- terna kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada och men (omvänt skaderekvisit). %HJlUD LQIRUPDWLRQ RFK NDOOD WLOO |YHUOlJJQLQJDU har möjlighet att med stöd i 3 § lagen (1994:749) om rätt att ta initia- tiv till överläggningar med myndigheter, företag organisationer och andra i syfte att motverka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för kränkande behandling på grund av funk- tionshinder. Enligt 4 § samma lag är endast myndigheter, lands- ting och kommuner samt vissa andra rättssubjekt skyldiga att lämna uppgifter eller komma till överläggningar. Jag ser en lagstiftning mot diskriminering i näringsverksamhet som nödvändig om vårt land skall kunna leva upp till FN:s olika dokument om mänskliga rättigheter. En del av denna diskrimine- ring kan undanröjas genom upplysningar och information. Enligt min mening bör man dock markera behovet av att alla delar av samhället har skyldighet att verka så att funktionshindrade inte diskrimineras. Det är också rimligt att som princip ha samma skyldigheter för alla typer av organisationer och företag oavsett om de är offentliga eller privata. Mot den bakgrunden vill jag införa en skyldighet i lag även för enskilda företag och organisa- tioner med flera att inkomma med de uppgifter och inställa sig till de överläggningar som begär. informationsverksamhet är mycket viktig. Jag anser dock att ombudsmannen skall vara mycket för- siktig med att delta i handikappolitiska kampanjer. Med den ökade självständighet som jag vill ge , är det extra viktigt att markera en tydlig boskillnad mellan om- budsmannen och handikapprörelsen. För att få bästa möjliga genomslagskraft bör Handikappom- budsmannens olika förslag till regeringen lämnas i särskilda skri- velser och inte först i årsrapporten. Av årsrapporten, som dock fyller en viktig informationsuppgift, bör självklart framgå vilka förslag ombudsmannen lagt under det föregående året. Det skall framgå av lagen att är skyldig att lägga fram en rapport. Rapporten bör formellt ställas till rege- ringen. Den årliga rapporten är dock av stor betydelse också för andra än regeringen. Det är därför viktigt att ombudsmannen ser till att rapporten, som , får en god spridning. De förslag som läggs i den studie av Handikappombudsman- nens informationsverksamhet, som jag gav IdéTorget i uppdrag att utföra bör överlämnas till för den- nes bedömning. internationella kontakter är mycket viktiga för det arbete som denne bedriver. Frågor som rör EU har en särskild dignitet. Jag anser dock att det är mycket tveksamt att låta ombudsmannen ingå i regeringsdelegationer och i andra grupper som utses av regeringen. Detta strider mot min syn på en ombudsmans uppgifter och självständighet. Jag har haft samtal med ledamöter i råd för att bilda mig en uppfattning om hur rådet fungerat. Från olika håll har missnöje med rådets arbete signalerats. Ledamö- terna har också haft delade meningar om behovet av ett råd. Enligt min uppfattning fyller dock ett särskilt råd en viktig uppgift för en . Ett sådant råd kan bistå med kunskaper om funktionshindrades situation, inom vilka om- råden diskriminering är särskilt påtagliga och komma med upp- slag om olika aktiviteter för ombudsmannen. Det bör inte ingå i rådets uppgifter att diskutera frågor om ekonomi och budget. Med hänsyn till självständiga ställning bör denne själv utse ledamöterna i rådet. Minst hälften av ledamö- terna skall ha anknytning till handikapprörelsen. Övriga ledamö- ter skall företräda myndigheter, forskning, näringsliv och andra verksamheter vars uppgifter berör personer med funktionshinder. 1nJUD VDPPDQIDWWDQGH NRPPHQWDUHU WLOO I|UVODJHQ Jag gör i detta avsnitt några kommentarer rörande några av de förslag jag lägger i avsnitten ovan. Jag räknar med att antalet en- skilda ärenden hos ombudsmannen kommer att öka och drar därav slutsatsen att resurserna vad gäller handläggningen av dessa ärenden behöver förstärkas. bör lägga ner mer tid på fördjupning och analys av de förslag som denne lägger till regeringen. Jag konstaterar att förslagen i avsnitt 8.3 och 8.4 sannolikt leder till fler kontakter mellan Handikappom- budsmannen och förvaltningsmyndigheterna. (Q VDPRUGQLQJ DY RPEXGVPlQQHQV DUEHWH Jag har kartlagt likheter och olikheter mellan Handikappombuds- mannens verksamhet och den som bedrivs av övriga ombudsmän. Mot den bakgrunden reser jag frågan om inte alla ombudsmän borde slås samman till ett gemensamt ombudsmannainstitut. Efter att ha analyserat denna fråga avvisar jag en sådan lösning, efter- som jag inte tror den skulle stärka ombudsmännens ställning. Jag vill däremot att samarbetet kan utvecklas genom en lokalmässig samordning. Jag förordar således ingen sammanslagning av de olika ombudsmännen. Däremot föreslås en geografisk samord- ning i gemensamma lokaler, vilket ökar möjligheterna till sam- arbete. Ombudsmännen kan själva ta ställning till om vissa admi- nistrativa funktioner kan samordnas. Jag jämför i detta avsnitt ombudsmannafunktionen med uppgif- terna för en . De bevakande upp- gifter som tillkommer anser jag oför- enliga med den samordnande roll som denna kommitté skall ha. bör därför inte utgöra eller ingå i den för handikappfrågor. Jag konstaterar i detta kapitel att de förslag jag lägger inte behö- ver leda till ökade kostnader för staten. Förslagen kan dock leda till att olika myndigheter behöver göra omprioriteringar i sina an- slag. .DSLWHO *HQHUHOOD GLUHNWLY Jag har i mitt utredningsarbete haft att beakta regeringens direktiv till alla kommittéer och särskilda utredare när det gäller att pröva offentliga åtaganden. De förslag jag lägger får inte någon betydel- sefull inverkan på de områden som anges i dessa generella direk- tiv. .DSLWHO )|UIDWWQLQJVNRPPHQWDUHU I detta kapitel kommenterar jag mitt förslag ny till lag om Handi- kappombudsman och övriga författningsförändringar som jag fö- reslår i rapporten. Till utredningen har lämnats två särskilda yttranden. Lag (1999:00) om Härigenom föreskrivs följande. skall, med utgångspunkt från in- nehållet i standardregler, verka för att perso- ner med funktionsnedsättning får full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. verksamhet skall i första hand avse bevakning av funktionshindrades rättigheter och intressen samt uppföljning och utvärdering av frågor som rör personer med funktionsnedsättning. utses av regeringen för en bestämd tid. skall regelbundet utvärdera de åt- gärder som vidtas i landet för att förverkliga standardregler om funktionshindrades rätt till full delaktighet och jämlikhet. Får genom anmälan eller på annat sätt kännedom om ett förhållande som kan innebära att funktions- hindrade missgynnas, utsätts för kränkande behandling eller inte kan tillvarata sina rättigheter eller intressen, skall ombudsmannen vidta de åtgärder som behövs för att klarlägga saken och i de fall detta inte ankommer på annan myndighet vidta de åtgärder som krävs för att avhjälpa missförhållandet. skall vid behov ta initiativ till överläggningar med myndigheter, företag, organisationer och andra vilkas verksamhet riktar sig till allmänheten i syfte att mot- verka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för orätt- vis eller kränkande behandling på grund av funktionshinder. skall enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funk- tionshinder se till att den lagen följs och äger rätt att för en en- skild arbetssökande eller arbetstagare föra talan i tvister angående tillämpningen av den lagen. skall följa forsknings- och utveck- lingsarbete som berör funktionshindrade personer. skall verka för att brister i lagar och andra författningar i fråga om personer med funktionshinder avhjälps. skall genom upplysnings- och in- formationsverksamhet samt andra opinionsbildande insatser för- medla den samlade kunskap ombudsmannen får genom sitt be- vaknings- och uppföljningsarbete. Ombudsmannen skall senast vid utgången av mars månad utge en rapport om sin verksamhet det närmast föregående kalender- året. skall även genom informations- verksamhet och på annat liknande sätt verka för att ingen miss- gynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller kränkande be- handling på grund av funktionshinder. skall i sin verksamhet upprätt- hålla kontakter med funktionshindrade personer samt med organi- sationer, företag, landsting, kommuner, länshandikappråd, kom- munala handikappråd och liknande regionala och lokala sam- arbetsorgan, med övriga ombudsmän mot diskriminering, med organisationer på arbetsmarknaden samt med myndigheter och andra vars verksamhet rör personer med funktionshinder. Ombudsmannen skall som ett led i sin verksamhet hålla regelbundna överläggningar med handikapporganisatio- nerna. 8SSJLIWVVN\OGLJKHW P P Myndigheter, företag, organisationer och andra vilkas verk- samhet riktar sig till allmänheten är skyldiga att på uppmaning av lämna de uppgifter om förhållanden i sin verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens uppgifter enligt denna lag samt delta i överläggningar med om- budsmannen. Myndigheter, företag, organisationer och andra får inte betungas onödigt genom skyldigheten att lämna uppgifter och delta i överläggningar med ombudsmannen. Finns det särskilda skäl, med hänsyn till skyddet för affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forskningsverksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet eller det allmännas ekono- miska intresse, är de inte skyldiga att lämna ut en sådan uppgift. Om den som är skyldig att lämna uppgifter eller infinna sig för överläggning enligt 11 § inte rättar sig efter uppmaning som där sägs får förelägga denne att full- göra sin skyldighet. I föreläggandet får vite sättas ut om Handi- kappombudsmannen bedömer det nödvändigt för att föreläggan- det skall efterkommas. beslut om föreläggande får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. biträds av ett särskilt råd. Rådets uppgifter skall vara att bistå med kunskap om funktionshindrades villkor och andra förhållan- den som är av betydelse för ombudsmannens verksamhet samt föreslå områden som är angelägna för uppgifter enligt denna lag. utser rådets ledamöter för en be- stämd tid. Rådet skall vara sammansatt av företrädare för handi- kapporganisationerna, myndigheter, forskning, näringsliv och andra verksamheter med uppgifter som berör personer med funk- tionshinder. Hälften av ledamöterna skall representera handikapp- organisationerna Denna lag träder i kraft , då lagen (1994:749) om skall upphöra att gälla. Förordning (1999:00) med instruktion för Härigenom föreskrivs följande. har de uppgifter som anges i lagen (1999:00) om och lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder. 9HUNVI|URUGQLQJHQV WLOOlPSQLQJ Följande bestämmelser i verksförordningen (1995:1322) skall tillämpas på : 2 § om behörighet att företräda staten vid domstol, 15 § om revisionsberättelse, 18 § om myndigheters organisation, 24–26 §§ om ärendens handläggning, 29 § om inhämtande av uppgifter m.m., 30 § om ärendeförteckning, 31 § om myndighetens beslut. Ombudsmannen har det ansvar för verksamheten och de upp- gifter som anges 6–9 §§ verksförordningen (1995:1322). Ärenden avgörs av ombudsmannen. Ärenden som inte är av större principiell beskaffenhet eller annars av större vikt får dock avgöras av någon annan tjänsteman. Hur detta skall ske anges i arbetsordning eller i särskilda beslut. Enligt 13 § lagen (1999:00) om biträds ombudsmannen av ett särskilt råd. Handikappombuds- mannen leder rådets möten. Ombudsmannen utser själv antalet ledamöter i rådet varav hälften skall representera handikapporga- nisationerna. Övriga ledamöter skall representera myndigheter, forskning, näringsliv och annan verksamhet som har uppgifter som berör funktionshindrade personer. bestämmer i övrigt sin organisation. 6 § Vitesföreläggande enligt 19 § lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder skall delges arbetsgivaren. Vitesföreläggande enligt 11 § lagen (1999:00) om skall delges den som ansvarar för verksamheten.