sou · GNB310 · 2000-01-01 00:00:00 — SOU och Ds som ingår nummerserie kan köpas från Fakta Info Direkt. För remissutsändningar av SOU och Ds som ingår nummerserie svarar Fakta Info Direkt på uppdrag av . Fakta Info Direkt, Kundservice Box 6430, 113 82 Tel: , Fax: Grafisk formgivning: , Innan den här dagen, , nått sitt slut, kom- mer svenska medborgare att manifestera sin avsikt att förgöra demokratin. De kommer att använda sig av sina grundlagsfästa demonstrations- och mötesfriheter för att bekämpa grundlagens etiska grundval och demokratiska teori. Med de följande analyserna av vår samtida främlingsfientlighet, rasism och nazism vill höja medvetenheten om demokratins undergrävare bland dess mer eller mindre reflek- terande vänner. Vår förhoppning är att skriften skall bidra till att öka den svenska folkstyrelens intellektuella motståndskraft. ledamöter har inte tagit ställning till skriftens innehåll. N y n a z i s m e n – f ö r t r u p p e l l e r e f t e r s l ä n t r a r e M e d i a o c h r a s i s t i s k a o r g a n i s a t i o n e r – e n h i s t o r i s k e x p o s é S v e n s k a c y b e r n a z i s t e r o c h c y b e r r a s i s t e r D e t h e l i g a r a s k r i g e t – t e r r o r i s m o c h j u d e h a t B e m ö t a n d e a v f r ä m l i n g s f i e n t l i g a o c h p o p u l i s t i s k a p a r t i e r i k o m m u n e r o c h l a n d s t i n g S v e n s k h ö g e r p o p u l i s m i f r a n s k t l j u s Nynazismen – förtrupp eller eftersläntrare Europeisk högerextremism ökade aktiviteten . I några stater är ultrahögern inte längre en alltigenom marginell företeelse i politiken. MSI med rötter i Mussolinitidens fascistparti är således ett medelstort parti i . Gravt främlingsfientliga i , National i samt Nationaldemokratiska partiet (NPD) och Republikanerna i Tysk- land är ytterligare exempel. rapporterar massmedia allt oftare om våld, rashets och antisemitism från sekter, som helt öppet hyllar nazismen. Högerextremismen är inget entydigt begrepp och minst av allt någon organisatoriskt enhetlig rörelse. Förutom ett fåtal större partier finns ett otal sinsemellan konkurrerande sekter och grupper av mer eller mindre tillfällig karaktär. Till extremhögern eller ultrahögern räknas också relikter av fascistiska, nationalsocialistiska och auktoritärt konservativa rörelser och regimer. Att upprätta en komplett, detaljerad karta över höger- extremismens snåriga landskap är tämligen lönlöst. Situationen ändrar sig oavlåtligt och en perfekt detaljerad, storskalig karta skulle inte förbli aktuell särskilt . Mer angeläget är att under- söka och belysa tendenser och trender så att förloppet blir be- gripligt. NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE Samtliga ovannämnda tendenser behöver naturligtvis inte föreligga , för att en organisation meningsfullt skall kunna be- nämnas högerextrem. All högerextremism är således inte antisemitisk och var det inte ens . Den italienska fascismen tog inled- ningsvis avstånd från den tyska antisemitismen. erbjöd tvärtom skydd åt judiska flyktingar från . Först under , sedan och slutgiltigt hamnat under inflytande, anammade antisemitismen. Inte heller attraheras alla högerextremister av den tyska natio- nalsocialismen. Under fanns franska fascist- ledare, som av patriotiska skäl fördömde den tyska ockupations- maktens politiska linje. En ärkefascist och uttalad antidemokrat – men likväl fransk patriot – som anslöt sig således till de i under kriget och vägrade kon- sekvent att samarbeta med general quislingregim. Att försöka fastställa nazismens innersta väsen är sannolikt ett fåfängt företag. Somliga pekar på antisemitismen, andra på führerkulten, andra åter, som filosofiprofessorn , på nazismens allmänna förakt för svaghet. Vad som är en rörelses innersta väsen beror i hög grad på vad vederbörande granskare själv finner väsentligt. Vid granskningen av en politisk rörelse hittar man en rad ten- denser. För nazismens del antisemitism, etnocentricitet, auktori- tetstro, ledarkult, våldsdyrkan, ett romantiskt förhållningssätt till naturen och historien, förakt för svaghet, militarism etc. Dessa företeelser kan liknas vid tågorna i ett långt rep. Inga tågor löper hela vägen från repets ena ända till den andra. De ligger omlott. När tillräckligt många bruna, svarta eller mörkblå tågor löper parallellt på en bestämd sträcka av vårt tänkta (från filosofen lånade) rep, kan avsnittet ifråga meningsfullt etiketteras som nazistisk, fascistisk eller kanske enbart höger- extremt. Vad är nynazism? Nynazism används stundom i debatten som samlingsbegrepp för en rad företeelser från traditionell fascism och nationalsocialism av 1930-talsmodell till våldsinriktad, främlingsfientlighet, rasism och antisemitism överhuvudtaget. Sådant språkbruk bidrar knappast till ökad klarhet. De större och mer framgångsrika organisationerna på yttre högerkanten är övervägande populistiska, främlingsfientliga och/eller allmänt kulturkonservativa partier, som åtminstone officiellt bekänner sig till den parlamentariska demokratin. Termen nynazism skall här reserveras för rörelser, som tillkommit efter 1945 och: ¨officiellt framträder som nationalsocialistiska eller hävdar väsentliga moment i 30-talsnazismens rasideologiska och politiska program. ¨använder etablerade nazistiska symboler och manér eller ägnar sig åt kult kring och andra nationalsocialistiska förgrundsgestalter eller kring den klassiska fascismens/ nazismens symboler och traditioner. Om således en antidemokratisk målsättning föreligger tillsammans med Hitlerkult, organiserat våld mot invandrare, politiska mot- ståndare, arrangerandet av rockkonserter med vit maktmusik samt spridning av skrifter där förintelsen omnämns som en judisk propagandalögn, kan den aktuella rörelsen på synnerligen goda grunder klassificeras som nynazistisk. Ett missnöjesparti däremot, som kritiserar invandringspolitiken men inte ägnar sig åt rasistiska och antisemitiska utspel och offici- ellt bekänner sig till demokratin och följer demokratins spelregler, kan inte utan vidare klassificeras som nynazistiskt, såsom stund- om sker i debattens hetta. Om högerrörelser generellt stämplas som fascistiska eller nazistiska förlorar begreppen sin deskriptiva betydelse och antar karaktären av politiska invektiv. NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE Sak samma inträffar om socialistiska vänsterrörelser slentrian- mässigt klassas som kommunistiska. För 1980- och 90-talens nynazism bör dessutom följande särskilt påpekas: ¨Grupperna inspireras påfallande ofta av nordamerikanska före- teelser som vit-maktsekter med historiska rötter i Ku Klux Klan, Identitetskyrkor, privatmiliser, survivalism och en del organisationer med inriktningen out law, dvs. att leva ett liv bortom lagen, vilket ofta innebär ett krig mot samhället. ¨Likheten med kriminella motorcykelorganisationer och andra slutna brödraskap med out law och survival som livsstil är påtaglig. ¨Nynazismen förknippas allt oftare med vit-maktmusik med rötter i skinheadgruppernas undergroundkultur, som i sin tur anses härstamma från punken. ¨Vit Maktmusiken är sannolikt nynazismens i särklass slagkraf- tigaste propagandaresurs med räckvidd till ungdomsgrupper långt utanför de nazistiska och rasistiska organisationerna. började nynazismen uppträda mer aggressivt . Dels hade ett generationsskifte inträffat. Skinheads började ersätta veteranerna . Dels började influenser från extrema amerikanska sekter att göra sig gällande i och . Tendensen skildras mer in- gående i avsnittet om amerikansk sekterism i blågul förpackning. Även här är det fråga om små grupper, eller sekter – inte om politiska partier i gängse bemärkelse. Man kan emellertid tala om internationella, tämligen löst sammanknutna nätverk av nynazister. Ideologiskt spelar internationella strävanden en vida viktigare roll för nynazismen än vad de gjorde för den traditionella, starkt nationalistiska 30-talsnazismen. Dagens nazister är i likhet med gårdagens fientligt inställda till FN och andra internationella organisationer. Men de uppfattar sig själva som inbegripna i en internationell, arisk kamp för den vita rasens överlevnad. Europeiska och amerikanska nynazister har så- ledes solidariserat sig med vita minoritet under apart- heidtiden. Även om de fortfarande uppfattar sig själva som ultra- nationalister har ideologin successivt blivit allt mer internationellt orienterad. startades den nazistiska inter- nationalen World Union of National Socialists (WUNS). Den har emellertid övervägande fört en tynande tillvaro och förefaller tämligen inaktiv. Påpekas bör att traditionella nationalsocialister aldrig om- nämner sig själva som nazister. Begreppet nazism anses myntat av motståndarna. Grupperna omnämner sig själva som antingen nationalsocialister eller nationella. Ett undantag från regeln utgör en del amerikanska organisationer, som t.ex. The American Nazi Party . Ytterligare några särdrag hos nynazismen bör nämnas. 1990-talets nazistiska organisationer är av ännu mer sekteristisk karaktär än mellankrigstidens. eller aldrig lyckas de delta i det gängse politiska samtalet – vilket de emellanåt trots allt gjorde i . är de hårt grupperade kring en enda person, inte sällan rörelsens upphovsman, varvid det sekteristiska draget vanligtvis blir extra markant. Inte ens , då läran låg i tiden, lyckades ett nazis- tiskt eller fascistiskt parti i val erövra ett enda riksdagsmandat i . satt visserligen ett par nazistiska repre- sentanter i riksdag. Dessa båda hade invalts som represen- tanter för dåvarande . Väl invalda hoppade de av från Högern och förklarade sig representera nationella för- bund. Organisationen var ursprungligen ett konservativt ung- domsförbund, som ombildats till extremhögerparti med klart nazistiska drag. Som sådana satt de i till mandatperio- NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE De båda kandiderade sedan utan framgång för nationella förbund (som existerar) i ett par riksdagsval. Efter har ett traditionellt nazistiskt parti () samlat som mest färre än 400 röster i ett riksdagsval – i hela riket. Att nationalsocialismen skulle göra come back i sin gamla gestalt förefaller helt osannolikt. I talas för- aktfullt om Hollywoodnazister. Därmed åsyftas spektakulära sekter, som pedantiskt försöker rekonstruera den gamla nazismen med uniformer och allt, sådan den brukar gestaltas i allsköns krigs- filmer ur filmbolagens B-produktion. Sådan, rekonstruerad natio- nalsocialism har ingenstans lockat några större väljarskaror. Betydligt bättre har främlingsfientliga missnöjespartier, som officiellt bekänner sig till demokratin, lyckats med valdeltagandet. val erhöll således närmare 14 000 röster i hela riket. val erövrade partiet närmare 20 000 röster varav följde fullmäktigemandat i fem kommuner (, , , och ). Nynazismen består således av ett antal sekter, löst förbundna till ett nätverk i en undergroundkultur kring Vit Maktmusik. Icke desto mindre ägnar massmedia vanligtvis större uppmärksamhet åt spektakulära, våldsbenägna nazisekter än åt mer politiskt fram- gångsrika, främlingsfientliga missnöjespartier. Partier, som åt- minstone officiellt bekänner sig till demokratin och hanterar rasis- men och antisemitismen med diskretion, för att inte skrämma väljarna på flykten. Varje kämpande demokrat och antirasist bör ställa sig frågan: Vilken kategori är farligast? Rasistiska extremister, som smyger fram i filttofflor och demokratisk förklädnad eller uniformerade nynazister, som stampar fram i spikbeslagna stövlar, som effektivt avslöjar dem redan i farstun? Den våldsverkande nynazismen framstår mer som en polisiär än politisk angelägenhet. Italiensk fascism och tysk nationalsocialism framträdde båda som svurna fiender till demokratin och parlamentarismen. Denna högerradikalism beskrivs vanligtvis som en reaktion på demokra- tins genombrott i åren efter . Detsamma gällde auktoritära, efterhand alltmer konservativa högervälde och fascistiskt inspirerade falangism i . Förhållningssättet till demokratin varierar hos extremhögern. Den vulgäraste, svenska nynazismen avfärdar demokratin som dummokrati medan andra delar av ultrahögern försöker utarbeta ideologiska alternativ som bättre skall kanalisera folkviljan än liberal parlamentarism eller kommunistisk folkdemokrati. Man kan inte dra slutsatsen att dagens högerextrema organisa- tioner nödvändigtvis – och i varje given situation – eftersträvar exakt samma extrema persondiktatur som präglade och och . Även på politikens högerkant finns fundamentalister och realis- ter, liksom revolutionärer och reformister. Somliga vill återupp- rätta den traditionella nazismen med persondiktatur, storm- avdelningar och allt. Andra vill reformera den parlamentariska demokratin och/eller ersätta den med ett korporativt, represen- tativt system. Vissa revolutionära grupper slutligen, drömmer om att förverkliga utopin om ett ariskt renrasigt, samhälle genom väpnad kamp och terroristdåd. Före propagerade olika extremhögerrörelser – italienska fascister, tyska nationalsocialister, spanska falangister – för korporativismen, som bättre skulle kanalisera folkviljan än den parlamentariska flerpartidemokratin. I korporativa parlament – camera corpore – skulle olika branscher och yrkesgrupper vara representerade och sam- verka harmoniskt utan parlamentarismens partisplittring. Leda- möterna företrädde både arbetsgivare och löntagare i respektive bransch. Det officiella syftet var att överbrygga samhällets klass- NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE Fascister och nationalsocialister påstår sig ibland företräda den verkliga socialismen. Korporativismen infördes som officiell doktrin både i och men kom aldrig att spela någon nämnvärd roll för maktfördelning och medborgarinflytande i praktiken. Den alls- mäktiga staten under il duce eller der Führer kunde vid behov be- händigt spela ut motstridiga bransch- och korporationsintressen mot varandra. Även den spanska falangism labo- rerade med ett korporativt system, som emellanåt benämndes nationell syndikalism. I förfäktas korporativismen av Ny- svenska rörelsen. Så sent som åberopade den nynazistiska organisationen , sedemera Riks- fronten, Per korporativa idéer som ideologisk inspira- tionskälla. Den drygt 80-årige veteranen framträdde tillsammans med unga skinheads. Även bekänner sig till korporativismen. Små partier eller sekter har emellertid inga möjligheter att omsätta korporativismen i praktiken. strävade Lindholm- rörelsen ett tag efter att åtminstone organisera partiet på korpora- tiv grund efter medlemmarnas yrkestillhörighet. Hos svenska högerextrema organisationer har korporativismen mest blivit en ideologiskt betingad papperskonstruktion utan egentlig, politisk funktion. Även en vänsterrörelse som syndikalismen – i företrädd av Arbetares (), stod ursprung- ligen för en slags fackföreningsbaserad, klasslös, korporativ sam- hällsmodell. har påvisat den franske samhälls- filosofen ideologiska betydelse för både fascism och syndikalism.1 1 , s. 129 ff. Men medan den klassiska syndikalismen vill avskaffa staten, eftersträvar fascism och nationalsocialism en synnerligen stark och totalitär statsmakt. När en av de första fascistiska grupperna etablerades i förkunnade den något naive, unge organisations- ledaren i en tidningsintervju att han av ideologiska skäl förväntade sig omfattande samarbete med just . Därav blev emellertid intet. Syndikaliströrelsen har såväl i som internationellt framträtt som en utpräglad vänster- rörelse med kampen mot totalitära samhällssystem inklusive fascism och nazism som viktig målsättning. var således mycket väl företrädda i den antifascistiska organisationen . SAC:s dagliga huvudorgan Arbetaren drabbades upprepade gånger av beslag och transportför- bud för sin skarpa kritik av Nazityskland. Varken fascism eller nationalsocialism kan klassas som konserva- tiva eller reaktionära högerrörelser i traditionell bemärkelse. Medan auktoritära, konservativa rörelser vill bevara status quo och försö- ker härska med hjälp av väletablerade, traditionella institutioner och makteliter bygger nazism och fascism på totalitära mass- rörelser. Fascismen/nazismen företrädde en för dåtiden ingalunda obe- tydlig socialpolitisk reformvilja och kunde därför fram- gångsrikt konkurrera med borgerliga, liberala reformpartier samt med socialdemokrater och kommunister om väljarnas gunst. Delar av nationalsocialistiska rörelse – fraktioner av SA under bröderna – framträdde dessutom med en vag, antikapitalism och krävde ränteslaveriets stoppande samt krav på en andra revolution av ekonomisk natur. NSDAP:s vänstergrupper eller Strasserfalang utrensades emellertid 1934 under långa knivars natt då och ett tusental andra, för partiledningen misshagliga SA-ledare, mördades av kringresande arkebuseringskommandon ur SS. NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE händer det emellertid att nazistiska/fascistiska rörelser begagnar en vänstervokabulär och attackerar demokratin från vänster. Kapitalismen utpekas därvid som en specifikt judisk företeelse och en yttring av den stora judiska världskonspirationen. har ibland använt kampanjropet krossa kapitalismen, nationalisera bankerna, stoppa spekula- tionen vilket knappast är typiska högerargument. Ej heller Yankee go home. Den tyske, nynazistiske ledaren hävdade att gick fel, då han valde att satsa på det ekono- miska och militära etablissemanget och rensade ut partiets revolu- tionära vänsterelement 1934. Kühnen, som åberopade och som inspirationskällor, ansåg att nationalsocialismen på nytt måste bli en revolutionär vänsterrörelse. Högerextremismen anfaller från vänster. Propaganda från brittiska National , som vill socialisera bankerna och stoppa aktie- och valutaspekulationen Fascism och nazism bekände sig båda (åtminstone före maktöver- tagandet) till revolutionär, politisk aktivism. Hängivna revolutio- närer skulle med handlingens propaganda vinna massorna för sin sak. Marschen mot 1922, som förde till makten, hyllas fortfarande av fascisterna som exempel på djärv, revolutionär handling. Redan året därpå – 1923 – tvingades emellertid inse att revolutionära extremister inte förmår gripa makten i ett modernt samhälle, om staten utnyttjar sina stora resurser och sätter sig till resolut motvärn. Det nationalsocialistiska kupp- försöket i slutade i fullständigt fiasko. Efter en kort eldstrid mellan polis och SA-män och upplöstes nazisternas demonstrationståg i panik. själv dömdes till fängelse. Sammanrafsade, paramilitära styrkor kunde inte uträtta särskilt mycket mot en disciplinerad ordningsmakt eller mot armén, när det väl kom till väpnad sammanstötning. bestämde sig för att följa demokratins spelregler och er- övra makten på laglig väg. Problematiken är fortfarande aktuell i nynazistiska/fascistiska kretsar. Av och till uppstår ivriga kampgrupper, som manar till omedelbar, väpnad, revolutionär kamp mot det demokratiska, ras- blandade och judestyrda samhället. Mest kända är Vitt ariskt motstånd (VAM), Riksfronten, , och . VAM och Riksfronten är av- vecklade. Andra, mer väletablerade och försiktiga grupper tog tidigt avstånd från försöken att åstadkomma en revolutionär utveckling med våld och terror. Resultatet skulle endast bli att säkerhets- polisen intensifierade ansträngningarna att kartlägga VAM och andra terroristbefryndande grupper, vilket inte tycks ha varit alltför besvärligt. Högerextremisters varningar för revolutionär verksamhet och terrorism betingas mer av taktiska hänsyn än omsorg om demo- kratin. Tidningsfoton visar brittiske nynazisten i hakkorssmyckad uniform under illegala övningar med paramilitära organisationer. Resultatet blev för Tyndalls personliga del endast upprepade fängelsesejourer för olaga kår- verksamhet och olaga vapeninnehav. NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE Den brittiske naziledaren kom till samma slutsats som – makten skulle erövras på laglig väg. Tyndalls rörelse Greater Movement gick upp i det närmast national- konservativa National . Uniformer, hakkors och annat som påminde om den tyska nazismen stuvades nogsamt undan. Man tog det försiktigare med antisemitismen. Ärrade brunskjortor, som inte kunde acceptera den nya taktiken avpolletterades. anordnade demonstrationer i invandrartäta områden och blev snart attackerade av aggressiva mot- demonstranter – vilket var exakt vad partiledningen hoppades på. Deltagarna bar många brittiska fanor samt plakat med texten värna den brittiska yttrandefriheten. Åskådare och TV-tittare fick se hur rasande invandrarhopar och vänsterdemonstranter an- grep fredligt folk som bar nationalsymbolen och plakat om yttran- defrihet. Propagandachefen visste exakt vad han gjorde. Antiamerikansk propaganda från National Nationalsocialistiska och fascistiska organisationer har alltid varit marginella företeelser i svensk politik. Inte ens , då lärorna låg i tiden, lyckades högerextrema partier av egen kraft erövra ett enda riksdagsmandat. Vid tiden för nazismens machtübernahme i inträffade en del turbulenser hos den svenska högern. Klyftan vidgades mellan (Moderata samlingspartiet) och det for- mellt fristående (). Denna konservativt antidemokratiska organisation orienterade sig allt mer i fascistisk och nationalsocialistisk riktning. Ledningen för , framför allt partiordföranden amiralen , ogillade utvecklingen och bröt med ung- domsförbundet, som snart ombildade sig till Nationella Parti, som sedermera bytte namn till . bildade då ett eget, demokratiskt ungdomsför- bund (nuvarande MUF). Lokalt fortsatte dock samarbetet med extremhögern . 1934 fronderade tre högerriksdagsmän mot sitt parti. De påstod sig utgöra nationella grupp och inte längre represen- tera utan nyskapelsen nationella parti. De tre satt mandatperioden ut och kandiderade i valet för det nya partiet. Valdeltagandet blev emellertid ett fullständigt fiasko för nationella parti, som inte erövrade något riksdags- mandat. Dessa tre avhoppade högerriksdagsmän är de enda parla- mentariker svensk nazism eller fascism någonsin haft! En väsentlig orsak till nazismens/fascismens marginalisering i är dess ständiga splittring i flera, sinsemellan stridande, falanger och de eviga vendettorna mellan olika führerkandidater. Detta gäller äldre nazism lika väl som nynazismen efter . Endast tre svenska högerextrema organisationer av någorlunda betydelse överlevde krigsslutet . NYNAZISMEN – FÖRTRUPP ELLER EFTERSLÄNTRARE stod (), även kallad lindholms- rörelsen efter partiledaren , Natio- nella Förbund samt Nysvenska rörelsen. De övriga två organisationerna för fortfarande (1998) en tynande existens, under icke helt oproblematisk inbördes sam- verkan. Efter vinnlade sig flertalet högerextrema rörelser om att stuva undan sådant, som för tanken till Tredje riket. Hakkors, hitlerhälsning, uniformer med höga stövlar och annan klassisk, nazistisk rekvisita stuvades undan i den mån den alls begagnats tidigare. Antisemitismen befanns likaledes taktiskt svårhanterlig och tonades ned. Nazismens folkmord på sex miljoner judar för- nekades. 1956 bildades emellertid en ny organisation eller snarare sekt – () – av den då 24-årige skåningen . Denne, som varit aktiv i Lindholmsrörelsen gick mot strömmen och försökte nu åstadkomma ett nazistparti i tradi- tionell stil med uniformer, hakkors eller solkors samt Hitler- hälsningar. Brev till partiledaren undertecknades ibland med hell !. Trots upprepade försök till valdeltagande har detta riksparti aldrig erövrat mer än ca 380 röster – i hela riket. uppmärksammades partiet framförallt genom flera mycket aktiva medlemmars påtagliga benägenhet att råka i klammeri med rättvisan för grova brott inklusive mord på en homosexuell man i . Partiets aktivister återfanns i elit- organisationen (aktionsgrupper). Inre strider har skakat , som (1999) leds av paret . hoppade RAG-ledaren av och bildade organisationen , som bytte namn till Riksfronten. Den nya organisationen företrädde en mer aggressiv, VAM-liknande nynazism. Till kvällstidningarna uppgav att rörelsen höll sig med en väpnad avdelning, Gardet.