sou · GNB3114 · 2000-01-01 00:00:00 — För att komma i åtnjutande av denna förmån krävs att en läkare ordinerar lämpliga produkter varefter patienten själv beställer varorna från producenten eller grossist. Varorna kan även erhållas på apotek. För barn gäller särskilda regler i form av att vårdnads- havarna betalar själva om merkostnaden understiger . För mer- kostnader därutöver ersätts man . För barn med medfödda metabola sjukdomar (ämnesomsättningssjukdom) gäller ersätt- ning. För barn med PKU-sjukdom finns ett särskilt anslag i statsbud- geten. I har alla försäkrade rätt till kostnadsfri sjukhusvård inkl. medi- ciner. Mot en viss patientavgift kan man få vård även utanför sjuk- husen, hos läkare, sjukgymnast, psykolog, osv. För den enskilde patienten finns det ett tak för hur höga patientavgifterna kan bli. När det gäller speciallivsmedel, t.ex. glutenfria produkter, laktosfria produkter och proteinreducerade produkter, köper oftast den enskilde personen detta själv. Det kan t.ex. ske i form av postorder, i hälsokost- butik och i vanliga matvaruaffärer (t.ex. glutenfria produkter). Affä- rerna tar hem produkterna efter kundernas beställningar. Det finns också möjlighet att köpa dem via apotek, men då ofta till ett högre pris. Som kompensation för de merkostnader som uppstår kan den enskilde via Trygdekontoret () erhålla ett månatligt grundstöd. Beloppets storlek avgörs av patientens diagnos, kön och ålder. Har man ytterligare merutgifter utöver de normalberäkningar som finns, måste man kunna uppvisa kvitton på inköpta produkter som styrker detta. Trygdekontoret inhämtar, innan beslut om ersättning fat- tas, information från respektive läkare som verifierar personens behov av viss kost. Dessa regler är lika över hela landet. Som exempel kan nämnas att grundstödet för ett barn med celiaki uppgår till . När det gäller t.ex. sondmat, modersmjölksersättning, näringstill- skott och för t.ex. PKU gäller att man måste ha ett recept för uthämt- ning på apotek. Personer betalar en mindre egenavgift. Perso- ner under får produkterna kostnadsfritt. Modersmjölksersättning ges endast för barn . Vilka diagnoser som ger rätt till ekonomiskt stöd, regleras genom lagstiftning (trydgeloven). Det är en omfattande och tidskrävande pro- cess att få in nya diagnoser eller behandlingsmetoder som kräver spe- ciallivsmedel, i lagstiftningen. Kommunerna är huvudmän för sjukvården i men det bedrivs även vård i privat regi. Systemet är skattefinansierat och vissa egen- avgifter tas ut. Sjukförsäkringen ersätter en del av kostnaderna för pri- vat sjukvård. Även läkemedel ersätts. Vad gäller speciallivsmedel för vissa sjukdomar behöver man recept och fastställd diagnos av sakkunnig läkare hos folkpensionsanstalten. Preparaten hämtas ut på apotek. Varje individ betalar en självriskandel som är olika stor beroende på vilket/vilka preparat som skrivs ut. En lista över förskrivningsbara produkter utarbetas och fastställs genom beslut av social- och hälsovårdsministern. Produkterna på listan är indelade i två grupper. Första gruppen berättigar till ersättning av det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger den före- skrivna fasta självriskandelen. En vanlig självriskandel vid varje in- köpstillfälle är 25 finska mark. Andra gruppen berättigar till ersättning . Celiaki och laktosintolerans omfattas inte av ovanstående system. Dessa personer får , i stället ett generellt behand- lingsstöd på 400 FMK . Bidraget är skattepliktigt. Därutöver finns möjlighet att med åberopande av handikappför- sörjningslagen, yrka på stöd från kommunen för merkostnader för spe- ciallivsmedel. har hälso- och sjukvården i till mycket hög andel varit offentligt finansierad. () är ett stat- ligt heltäckande offentligt hälso- och sjukvårdssystem. Finansieringen sker till övervägande del via skattemedel, men också via socialförsäk- ringar och avgifter. NHS är nu under omformning. har ett förändringsarbete inletts som enligt planerna skall vara genomfört 2002. En hel del orga- nisatoriska och praktiska förändringar av systemet är aktuella. Ökade statliga anslag tillförs och servicen skall förbättras gentemot patient- erna. Den nya modellen bygger på ökad d ecentralisering, samverkan mellan olika institutioner, ökat lokalt ansvar och ett system där plane- rings- och utförandefunktioner skiljs åt. Det nya NHS bygger också mycket på en utbyggnad av primärvården. Särskilda primary care groups bildas i varje område till vilket läkar- och sjuksköterskekom- petens knyts. Stegvis skall dessa vårdcentraler ges utökat ansvar. $GYLVRU\ &RPPLWWHH finns en () med säte i . Denna kommitté är sammansatt av olika experter, i huvudsak läkare och dietister. Kommittén är rådgivande till det brittiska hälso- och sjukvårdsministeriet angående särskilda ämnen, preparat eller ingredienser inklusive speciallivsmedel, som bör rekom- menderas som lämpliga att förskrivas av allmänpraktiserande läkare. Huvuduppgifterna är att anvisa vilka produkter som, med offentlig finansiering, är lämpliga att förskriva vid aktuella indikationer, samt att ge direktiv och råd till tillverkande företag om produkters innehåll, syfte och verkan. Kommittén föreslår också lämplig prissättning på produkterna som i sin tur fastställs av NHS. Sådana livsmedel som godkänts av ACBS för förskrivning, kan för- skrivas av allmänläkare inom det nationella sjukvårdssystemet. Den avgift som patienten får betala bestäms av reglerna för förskrivning av läkemedel. Patienten betalar en avgift (£ 5.90) för lik- artade produkter som förskrivs vid samma tillfälle. Olikartade produk- ter medför ytterligare avgift. Vissa grupper är berättigade till kostnads- fria produkter. Det gäller bl.a. personer , barn , studerande och personer med vissa sjukdomar eller funktionshinder. Även personer med socialt understöd eller ersättning vid arbetslöshet får kostnadsfria produkter. Hälso- och sjukvården i finansieras genom en obligato- risk försäkring för allvarliga och långvariga sjukdomar och handikapp. av befolkningen, de som har inkomster under en viss nivå, är obligatoriskt försäkrade i sjukförsäkringsfonder, som administreras av knappt 50 sjukkassor. Resterande del av befolkningen är försäkrade i privata försäkringsbolag. Det finns således flera finansieringskällor och de offentliga obligatoriska försäkringarna svarar för av de totala sjukvårdskostnaderna. De som är obligatoriskt försäkrade får via sjukkassorna sina kostna- der för sjukvård, öppen vård och läkemedel ersatta. har ett husläkarsystem. Invånarna kan teckna sig på en lista hos valfri läkare, men möjlighet att stå utanför systemet finns också. Sjukförsäkringen ersätter kostnader för speciallivsmedel i viss begrän- sad utsträckning. För vissa uppkomna allvarliga matsmältningsproblem vid vissa sjukdomar som t.ex. metabolism (ämnesomsättningssjukdom), intoleranser och svalgproblem, gäller att kostnaderna för speciallivs- medel ersätts . Om vissa produkter är registrerade som läkemedel gäller att patien- ten själv får betala den del av kostnaden som överstiger en fastställd beloppsgräns. Beloppsgränsen sätts i förhållande till den gräns som gäller för alternativ medicin av liknande typ. Finns ingen sådan lik- nande alternativ medicin finns heller ingen beloppsgräns. Hälso- och sjukvården i är under omdaning. har den i huvudsak varit försäkringsfinansierad. sker en övergång till ett mer reglerat system där finansieringen skall vara likställig och solidarisk. har det fungerat så att man antingen varit försäk- rad vid en lokal försäkringskassa eller via någon företags- eller arbets- platsansluten kassa vilka finansierats med hälften egenavgifter och hälften från respektive arbetsgivare. Man har rätt att själv välja läkare. Försäkringen täcker också kostnader för läkemedel inkl. diverse övrig vårdutrustning. Egenavgiften uppgår till mellan 8 och 10 DEM per för- skrivning, beroende på förpackningens storlek. För kroniskt sjuka gäl- ler att de slipper betala för vård och läkemedel till den del som över- skrider av årsinkomsten om behandlingen avser samma sjukdom . Vissa speciallivsmedel subventioneras genom sjukförsäkringssystemet. En särskild lista över dessa förskrivningsbara produkter och riktlinjer för dess användning fastställdes av en kommitté med företrädare för försäkringskassorna samt medicinsk expertis. I denna publikation framgår under vilka förutsättningar och medicinska indika- tioner som dessa näringspreparat inklusive sondnäring, berättigar till subvention. Patienten betalar en egenavgift på 8 DEM vid varje förskrivning. Barn och ungdomar är befriade från denna förskrivningsavgift. Detta gäller också personer med låg inkomst (under existensminimum). Sjukförsäkringssystemet i är statligt och finns på nationell och kantonal (regional) nivå. Systemet är obligatoriskt och omfattar alla i landet skrivna personer inklusive säsongsarbetare, asylsökande osv. samt även de schweiziska medborgare som arbetar och vistas utom- lands. Systemet finansieras med egenavgifter relaterade till inkomsten. Det finns också privata tilläggsförsäkringar. Den offentliga sjukförsäkringen täcker kostnaderna för sjukvård, läkemedel och rehabilitering, men patienterna får även betala en vård- avgift per dag eller vårdtillfälle. Systemet finansieras således med egenavgifter och statliga anslag. Patientandelen i sjukförsäkringen för öppen vård utgör i princip av de kostnader som överstiger en årlig självrisk på 260 SFr upp till en högkostnadsgräns på 600 SFr. En särskild lista över förskrivningsbara produkter tas fram av hälso- departementet. I denna lista förekommer speciallivsmedelsprodukter om det kan beläggas att de är väl prövade, vetenskapligt analyserade och godkända av det schweiziska prövningsorganet. Där finns också en priskontroll enligt ett referensprissystem. Speciallivsmedel ersätts principiellt inte från sjukförsäkringen, med utgångspunkt från att var och en själv får svara för kostnaderna för sin näring. Dock finns två undantag. Det ena fallet gäller när en produkt har ett märkesnamn och är absolut nödvändig för den som har en med- född sjukdom, under förutsättning att personen upp till sitt tjugonde levnadsår fått ersättning från invaliditetsförsäkringen. I det andra fallet ersätts sondnäring om det föreligger ett medicinskt behandlingssyfte. 5Kartläggning av landstingens och kommunernas kostnader för speciallivsmedel Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård inom sitt Som nämnts har landstingen ansvar för läkemedel som ges i |SSHQ YnUG och till inneliggande patienter på VMXNKXV (sluten vård). Landstingen har kostnadsansvaret för prisnedsatta livsmedel enligt läkemedelsförmånen. Vidare har de flesta landsting gjort ett frivilligt åtagande för subventionerade special- livsmedel för vuxna. De speciallivsmedel som ges inom den slutna vården ingår inte i den kartläggning som redovisas nedan. Kostnaderna för dessa speciallivs- medel ingår i sjukhusklinikernas budget. patienten en vårddagsavgift till . +HPVMXNYnUG brukar beskrivas som all form av sjukvård som till- godoser ett sjukvårdsbehov och kan genomföras i vårdtagarens hem. Kommunerna har möjlighet att avtala med lands- tingen om ett övertagande av hemsjukvården, vilket skett i cirka hälften av landets kommuner. har den förändrade sjuk- vårdsstrukturen inneburit en minskning av antal vårdplatser vid sjuk- husen. I ökad utsträckning ges vård i olika öppna former och i patientens eget hem. Kommunerna har ett samlat ansvar för äldre- och handikapp- omsorgen. Till kommunerna har överförts ansvaret för de VlUVNLOGD ERHQGHIRUPHUQD för service och omvårdnad. för den hälso- och sjukvård, till och med sjuksköterskenivå, som bedrivs inom denna omsorg. De särskilda boendeformerna omfattas av reglerna för läkemedels- försörjningen i öppen vård. 52 .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU 5.1Subventionerade livsmedel – kartläggning av sjukvårdshuvudmännens kostnader Enligt utredningens direktiv har samhällets kostnader och regler för speciallivsmedel kartlagts. I en enkät till samtliga landsting ställdes frågor om kostnader, regler och distributionssätt för speciallivsmedel till vuxna i öppen vård, samt kostnader för prisnedsatta livsmedel till barn. Vidare undersöktes om planer fanns att förändra reglerna och vilka synpunkter man från tjänstemannasynpunkt ville föra fram för en reformering av regelsystemet. I en enkät till 30 utvalda primärkommuner, representerande ett tvärsnitt av befolkning i olika typer av kommuner i olika geografiska områden, ställdes frågor om kostnader för inköp av speciallivsmedel, hur inköpen görs, om barn i t.ex. barnomsorgen tar med sig egen mat och om socialbidrag har betalats ut med anledning av merkostnader för speciallivsmedel. Enkäten skickades ut till de 10 största kommunerna, 10 medelstora och till 10 mindre kommuner. För barn förskrivs speciallivsmedel på livsmedelsanvisning för de diagnoser som omfattas av bestämmelserna om prisnedsatta livsmedel i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läke- medel m.m. /LFHQVI|UVNULYQLQJ Vid ovanliga diagnoser kan förskrivning ske som för läkemedel genom s.k. licensförskrivning, se avsnitt 3.2. +|JNRVWQDGVVN\GGHW I|U OlNHPHGHO I de fall näringslösning ges till patient direkt i ett blodkärl ingår kostnaden för detta i högkostnadsskyddet för läkemedel. .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU 53 Genom ett frivilligt åtagande subventionerar landstingen special- livsmedel till vuxna i öppen vård enligt regler som fastställts av respektive landsting. Reglerna varierar därför i landet, men innebär att för de flesta grupper av patienter med behov av fullständig specialkost eller kosttillägg finns någon form av ett samhällsstöd. Omfattningen och innehållet i subventioneringen varierar mellan de olika landstingen, liksom den del som patienten själv får betala. (Förskrivning med landstingssubventionering förekommer även till barn när prisnedsatta livsmedel enligt förmånen ej kan förskrivas. Det rör sig om patienter med onkologisk sjukdom, vissa neurologiska sjuk- domar, svåra handikapp m.m.) Subventionering eller kostnadsersättning till vuxna ges vid följande diagnosgrupper: ·övriga fall när patienten har svårighet att tillgodogöra sig föda .RVWQDGHU I|U VSHFLDOOLYVPHGHO L |SSHQ YnUG Kostnaderna för speciallivsmedel kan sammanfattas enligt följande. AUP = apotekens utförsäljningspris. Läkemedelsförmånen – prisnedsatta livsmedel för barn Kostnad inkl. moms och patientavgift Kostnad exkl. moms och patientandel Subventionerade speciallivsmedel för vuxna enligt landstingens regler Kostnad 1998 exkl. moms och patientandel inkl. kontantbidrag till glutenintoleranta Landstingens totala kostnader för speciallivsmedel 54 .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU SOU 1999:114 Kostnaden i läkemedelsförmånen för speciallivsmedel till barn kan redovisas på flera sätt. Nedan visas den allmänna sjukförsäkringens kostnader för special- livsmedel . Med kostnad menas faktisk kostnad. Beloppen inkluderar moms och patientens egen avgift. Sjukförsäkringens utgifter för speciallivsmedel övertogs kostnadsansvaret för prisnedsatta livsmedel enligt läkemedelsförmånen av landstingen. I redovisning av fakturering till landstingen 1998 för läkemedel, förbrukningsartiklar och speciallivsmedel i läkemedels- förmånen framgår följande kostnader (tkr exkl. moms per landsting) för prisnedsatta livsmedel till barn: .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU 55 Apotekens fakturering 1998 för speciallivsmedel enligt läkemedelsförmånen per landsting. Summa kostnad tkr exkl. moms .lOOD: och . Faktureringen till landstingen för speciallivsmedel till barn enligt livsmedelsanvisning uppgick sammanlagt till exkl. moms. I enkäten till samtliga landsting redovisades följande kostnader för speciallivsmedel för barn respektive vuxna. Observera att landstingens egna uppgifter om kostnader kan skilja sig från uppgifter. Utöver subventionering lämnar vissa landsting bidrag till enskilda för merkostnader för speciallivsmedel. Flera landsting har uppgivit att de haft svårigheter att redovisa sina kostnader för speciallivsmedel. Av detta skäl har ingen summering av landstingens totala kostnader gjorts. 56 .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU Landstingens kostnader tkr exkl. moms 1998 för speciallivsmedel enligt uppgift från resp. landsting 2 200–2 250 Kommentar: Uppgiften från avser endast kostnaden för deras kontantbidrag till glutenintoleranta . Uppgiften från är endast uppskattad. i har ej lämnat uppgift avseende hela kostnad. Fullständiga upp- gifter om kostnad saknas för respektive . I har ej inkluderats primärvårdens kostnader. .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU 57 5.2Kartläggning av landstingens regler för subventionering Landstingen har frivilligt åtagit sig att subventionera speciallivsmedel vid en rad olika diagnoser. I det följande ges en sammanfattning av reglerna för subventionering. I bilaga 4 återfinns en redovisning av inkomna svar. Generellt kan sägas att subvention av speciallivsmedel, kosttillägg och sondpreparat vid sjukdomstillstånd där energi- och näringsbehov inte kan täckas av vanlig mat, ges i nästan alla landsting. Reglerna för subventionering varierar, men många landsting har likartade regler. I vissa landsting finns regler som är åldersberoende. Vidare varierar tidsperioden för uttag av livsmedel. I ett par landsting är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. Några landsting tillämpar kontantbidrag till glutenintoleranta, men de flesta har patient- avgift för uttag vid apotek. och saknar regler för subvention till vuxna. I ges viss subvention till personer . Två landsting, och , tillämpar generell avgiftsfrihet för patienten. I övriga landsting betalar patienten en patientavgift som varierar mellan till kostnad motsvarande normal matkostnad . I princip gäller samma regler för samtliga diagnosgrupper inom ett landsting. I enkäten har inte frågor ställts om vilka produkter som subventioneras; troligen är det så att utbudet av subventionerade produkter varierar. Från patientorganisationerna har framförts att även om ett stöd finns, kan det vara förknippat med sådana villkor som gör att det blir billigare för patienten att avstå från stödet och i stället göra inköp i livsmedelsbutik. I enkäten ställdes frågor om subventionering sker av kosttillägg och sondmat vid dåligt näringsintag – och på vilket sätt – vid följande diagnoser: ämnesomsättningssjukdomar, tarmsjukdomar, gluten- intolerans, njursjukdomar, leversjukdomar, komjölks- eller sojaprotein- intolerans, neurologisk sjukdom samt i övriga fall av dåligt näringsintag t.ex. vid cancersjukdomar, dålig sväljningsförmåga och liknande tillstånd. 58 .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU Subventionering sker av preparat vid: D lPQHVRPVlWWQLQJVVMXNGRPDU± 3.8 JDODNWRVHPL P IO Samtliga landsting, utom fem, har uppgivit att de subventionerar vid dessa diagnoser. PKU är en mycket sällsynt sjukdom, där behandling sker vid ett fåtal centra i . Landsting som uppgivit att de ej subventionerar, kanske inte har någon patient med denna sjukdom. Den vanligaste avgiften är för en månads förbrukning. Avgifter mellan och förekommer, liksom avgift motsvarande normal matkostnad. I ett landsting är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. I vissa landsting betalar patienten mellan och av apotekspriset. Avgiftsfrihet vid PKU gäller i , och . E WDUPVMXNGRPDU RFK JOXWHQ UHVSHNWLYH ODNWRVLQWROHUDQV I nästan samtliga landsting subventioneras preparat till dem med tarmsjukdomar och glutenintolerans. Fem landsting – , , , och – ger kontantbidrag till glutenintoleranta. Några av dessa landsting uppger att bidragets storlek följer beräkningar om merkostnader vid glutenintolerans. och har särskilda regler för personer . I f.d. saknas helt subventionering. Lands- tinget saknar subventionering för vuxna. Vid enbart gluten- intolerans ges ingen subvention i fyra landsting: , , och . De flesta landsting har uppgivit att stöd ej utgår vid enbart laktosintolerans. Den vanligaste avgiften i landsting där subvention ges är för en månads förbrukning. Avgifter mellan och före- kommer. Vid sondnäring förekommer även avgift motsvarande normal matkostnad. I och i är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. I vissa landsting betalar patienten mellan och av preparatens kostnad. I lämnas produkter ut utan kostnad vid sjukhusets produktionskök till ett värde av (vid glutenintolerans) – (vid mag- och tarmsjukdomar) . För behov av produkter därutöver får patienten betala full kostnad. .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU 59 För kosttillägg till patienter med njursjukdom ges subventionering i samtliga landsting, utom i landstingen i , f.d. och f.d. . Den vanligaste avgiften är . Avgifterna varierar mellan – . Vid sondnäring förekommer i ett par landsting avgift motsvarande normal matkostnad. I och i är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. Patientavgift mellan och av produkternas kostnad förekommer även. I lämnas produkter ut utan kostnad vid sjukhusets produktionskök till ett värde av . För behov av produkter därutöver får patienten betala full kostnad. Från har framförts att man vid vissa enheter inom f.d. tagit lokala beslut om nutritionsstöd till njursjuka, men att en enhetlig policy saknas. För kosttillägg till patienter med leversjukdom ges subvention i samtliga landsting, utom i landstingen i , f.d. , och f.d. . Den vanligaste avgiften är . Avgifterna varierar mellan – . Vid sondnäring förekommer i några landsting avgift motsvarande normal matkostnad. I och i är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. Patientkostnad mellan och av produkternas kostnad förekommer även. I lämnas produkter ut utan kostnad vid sjukhusets produktionskök till ett värde av . För behov av produkter därutöver får patienten betala full kostnad. H VRMDSURWHLQ RFK NRPM|ONVSURWHLQLQWROHUDQV Elva landsting uppger att de ej ger subvention vid sojaprotein- eller komjölksintolerans och vissa ger enbart i undantagsfall samt när patienten har flera allergier. I kan i enstaka fall bidrag ges till personer av den kostnad som överstiger . Den vanligaste avgiften bland de landsting som subventionerar kosttillägg är . Avgifterna varierar mellan – ; avgift motsvarande normal matkostnad förekommer även. 60 .DUWOlJJQLQJ DY ODQGVWLQJHQV RFK NRPPXQHUQDV NRVWQDGHU är avgiften relaterad till antal preparat som förskrivs. Patientkostnad mellan och av produkternas kostnad före- kommer. För kosttillägg vid neurologiska sjukdomar ges subvention utom i landstingen i , f.d. och f.d. . Den vanligaste avgiften är . Avgifterna varierar mellan och . Vid sondnäring förekommer avgift mot- svarande normal matkostnad. I och i är avgiften relaterad till antalet preparat som förskrivs. Patientkostnad mellan och av produkternas kostnad förekommer även. I lämnas produkter ut utan kostnad vid sjukhusets produk- tionskök till ett värde av . För behov av produkter därutöver får patienten betala full kostnad. J |YULJD IDOO DY GnOLJW QlULQJVLQWDJ W H[ YLG FDQFHUVMXNGRP YLG VYlOMQLQJVSUREOHP YLG NURQLVNW REVWUXNWLY OXQJVMXNGRP YLG F\VWLVN ILEURV YLG lWVW|UQLQJDU RFK OLNQDQGH WLOOVWnQG Enbart f.d. saknar regler för subventionering. I kan bidrag i vissa fall ges till personer med fördyrade kostnader i samband med sjukdom. Den vanligaste avgiften är . Avgifterna varierar mellan och . Vid sondnäring förekommer i flera landsting avgift motsvarande normal matkostnad. I och i är avgiften relaterad till antalet preparat som förskrivs. Patientkostnad mellan 30–av produkternas kostnad förekommer även. I lämnas produkter ut utan kostnad vid sjukhusets produktionskök till ett värde av vid sväljsvårigheter och ätstörningar. Vid lungsjukdom respektive cancersjukdom utlämnas produkter värda resp. . För behov av produkter därutöver får patienten betala full kostnad. Det övervägande distributionssättet är utlämning via apotek. I i län sker utlämning via sjukhusens produk- tionskök.