sou · GNB323 · 2000-01-01 00:00:00 — Entreprenörskap – anpassade insatser för stöd till nyföretagande till specifika målgrupper, t.ex. invandrare, ungdomar eller kvinnliga före- tagare. Förutom dessa fyra teman har man satt upp tre utvecklingsområden som man vill utveckla. Företagens sociala ansvar – modeller för hur företagen involveras i arbetsträning, praktik och anställning för utsatta grupper. Hur företagen kan skapa en social profil inom arbetsmarknaden och arbetslivet. Hur partnerskap kan utformas mellan frivilligorganisationer, företag och myndigheter i syfte att skapa arbeten för utsatta grupper på arbets- marknaden. Mångfald i arbetslivet – modeller för hur företagens personalsam- mansättning, rekryteringspolicy och insatser för personalutveckling bättre kan återspegla t.ex. den etniska mångfalden i samhället. Nya källor till arbete – skapande av s.k. innovativa miljöer inom ramen för projekt för att utveckla nya produkter, tjänster och alternativa former av arbete. Under den andra ansökningsomgången gjordes ett par ändringar av programmet. Integra blev ett självständigt program i stället för som tidigare ett delprogram under Horizon. Employment gick ur mål 3:s övervakningskommitté, och bildade en gemensam med Adapt. Liksom för Adapt togs kravet att man var tvungen att ha transnationella sam- arbetspartners redan från början bort. Två utvärderingar av Employmentprogrammet har gjorts . Den första gjordes av och och den andra av Ledningskonsulterna, (som endast har kommit med den första delrap- porten). Spridning av idéer och innovativitet – kravet på att arbetsmarknads- projekt skall vara nyskapande av sin natur är inget nytt i . Den största skillnaden mellan Employmentprojekt och övriga arbetsmark- nadsprojekt är den internationella kontakten projekt emellan. Vissa menar att varit levererande snarare än mottagare av idéer. Detta beror bl.a. på att redan har prövat många olika Erfarenheter från nuvarande programperiod 59 modeller i den traditionella arbetsmarknadspolitiken. Många projekt har haft problem med att förklara vad för slags innovation man förväntas skapa och vissa har felaktigt beaktat det transnationella inslaget som en innovation. De flesta projekt bygger på deltagande eller ledning av eldsjälar, och när detta är en av anledningen till att projektet lyckas så kan det vara svårt att föra idéerna vidare. Via de transnationella kontakterna skall prototyper, dvs. modeller skapas som sedan skall kunna replikeras. Än så länge är det för tidigt att säga om Employmentprojekten har varit av den karaktären att det faktiskt går att sprida erfarenheterna. Transnationalitet – kravet på internationella samarbetspartner i arbetsmarknadsprojekt är nytt i . Det har även varit den delen av programmet som många har haft svårast att genomföra. Intensiteten i det transnationella samarbetet har varierat från ett närmast obefintligt samarbete, där den enda grunden varit den gemensamma önskan att få projektmedel till ett mycket stimulerande utbyte av erfarenheter. Gene- rellt sett så har ändå de positiva erfarenheterna övervägt och det har blivit en extra krydda som t.ex. mål 3 projekten saknar. Nedifrån-upp perspektivet – i praktiken har man varit vidsynt när det gäller nedifrån-upp perspektivet. För att lyckas sprida erfarenheterna måste projekten ha en god förankring lokalt och detta är något som i viss mån har saknats i en del projekt. Vissa projekt har haft stark förankring i t.ex. kommuner och lokala organisationer som har fallit bort. Ökad information om Employment på lokal och regional nivå, t.ex. genom Arbetsförmedlingar och Länsarbetsnämnder och samarbete mellan Programkontoret på regional nivå och AMS skulle kunna bidra till att den lokala förankringen i projekten ökade. Employment har fungerat bra och man har generellt lyckats nå utsatta grupper genom att tydligt identifiera målgrupper i programmet. Vissa anser att Employment skulle ha kunnat förbättras ytterligare genom ett samarbete och starkare kopplingar till forskarsamhället. Employment- projekt har erbjudit deltagarna en möjlighet till nya innovativa miljöer som kan leda till nytt arbete och utvecklandet av nya produkter, tjänster och alternativa former av arbete. Projekt som har lyckats arbetat i nya grupper eller miljöer har visat sig bli extra lyckade. Detta är något som bör bevaras in i nästa programperiod. Skall man lyckas sprida idéerna från Employmentprojekt ut i andra verksamheter måste den regionala anknytningen förstärkas. finns inget system eller lämplig nivå för att kunna sprida erfarenheterna från projekten. Det finns även idéer om 60 Erfarenheter från nuvarande programperiod att ett regionalt perspektiv med ett antal storregioner är en nivå som skulle kunna vara lämplig för att gemenskapsinitiativ skall kunna få en regional förankring och ändå en rättvis fördelning av projekt över landet. Det har visat sig att andelen projektanordnare från s.k. icke-traditionella arbetsmarknadspolitiska aktörer har utgjort en mycket större del inom Employment än vad de är inom t.ex. mål 3, vilket kan ha haft betydelse för nyskapandet i projekten. Synpunkter från Adapt och Employments gemensamma övervakningskommitté Eftersom övervakningskommittén för gemenskapsinitiativen endast har haft tre möten än så länge () så har de ännu inte hunnit samla på sig så mycket erfarenheter. I stället har medlemmarna som har följt med till den nya kommittén haft erfarenheter från arbetet i över- vakningskommittén för antingen mål 3 eller mål 4, och deras perspektiv baseras därför ofta från detta. En synpunkt på Adaptprogrammet har varit att det inte har lyckats nå ut till och involvera de små företagen. Det har berott på att projekten inte har riktat sig direkt till mindre företag som projektgenomförare utan endast till småföretag som målgrupp. En annan anledning är att ansök- ningstillfällena har varit låsta till två tidpunkter och att det därför inte har uppstått någon spontanitet i programmet som de mindre företagen behöver för att kunna ta till sig sådana program. Det har funnits problem med kravet på innovation. Utvecklingsarbete har bedrivits i sedan många är med stor bredd och det är svårt att få fram idéer som är realistiska som inte tidigare prövats. Det är svårt att sprida goda idéer och därför är tematiska insatser och lokala initiativ viktiga. Tematiska arbeten upplevs som en bra modell för att för att kunna nå de utsatta grupperna i arbetslivet utan att behöva peka ut dem på ett negativt sätt. På EU-nivå har man i andra sammanhang prövat transna- och nationella tematiska arbeten och nätverk som t.ex. har utgått från att först kalla intressenter kring ett tema, och därefter skapas projektidéer och samarbetspartner. För att projekten skall kunna ta till vara på sina erfarenheter är det viktigt att de redan från början tänker på vad som skall hända efter projekttidens slut. Former för att ta tillvara på erfarenheterna och sprida dem måste utvecklas under projektet, inte efter eller . 4EU:s ramar för det nya mål 3 och det nya gemenskapsinitiativet Inför den kommande programperioden, som sträcker sig över åren 2000– 2006, förändras i flera avseenden förutsättningarna för struktur- fondernas verksamhet. Detta sker främst inom ramen för den s.k. Där presenteras dels en vision av EU som medlemsländerna skall ta ställning till, dels läggs förslag om en reform av såväl jordbrukspolitiken som strukturfonderna samt om hur förbere- delserna inför en medlemsutvidgning österut skall gå till. Dessutom skall beslut fattas om den finansiella ramen och om hur de olika delarna ovan skall balanseras ekonomiskt , en fråga som är helt avgörande för hur utfallet skall bli totalt sett. För strukturfondernas del antog kommissionen formellt en rad förslag till förordningar, som när de har behandlats av parla- mentet och rådet kommer att fastställa hur fondernas medel skall an- vändas under nästkommande period. I det följande gör vi en genomgång av kommissionens förslag angående strukturfonderna och redogör för de förhandlingar och förändringar som har särskild betydelse för social- fonden. Parallellt med vad som sker inom Agenda 2000 har Amsterdamför- draget en stor betydelse för de framtida strukturfondspro- grammen genom sin starka betoning av sysselsättningsfrågorna såväl på EU- som på nationell nivå. Vi inleder därför med en redovisning av detta fördrag som en bakgrund till förordningsförslagen. 62 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 av förhandlingar enades EU:s medlemsländer om ett nytt fördrag vid i . Fördraget kan börja gälla när alla medlemsstater har antagit det i sina nationella parlament. riksdag antog fördraget , och man väntar sig nu att det kan träda i kraft i hela unionen . Målet med fördraget är att EU skall verka för ökad sysselsättning, bättre miljö, större öppenhet, ökad jämställdhet, förstärkt konsument- och socialpolitik samt ökade möjligheter att göra humanitära, fredsbevarande och fredsskapande insatser. EU:s arbetslöshet har legat . enades EU-ländernas ledare om att ge kampen mot arbetslösheten en högre prioritet. I och med Amsterdamfördraget fast- ställdes att sysselsättning skall vara en gemenskapsangelägenhet och bli ett centralt mål för unionen som skall beaktas på alla områden där gemenskapspolitik utformas och genomförs. Ett nytt kapitel om syssel- sättning fördes därvid in i fördragstexten. Medlemsländerna förband sig att följa vissa gemensamma riktlinjer om sysselsättningen och att kon- kretisera dem genom årliga nationella sysselsättningsplaner och rap- porter om hur de utvecklas. Rådet gavs mandat att rekommendera län- derna att vidta åtgärder om riktlinjerna inte följs. En rådgivande syssel- sättnings- och arbetsmarknadskommitté tillsattes med representanter från varje medlemsland och från kommissionen. Avsnittet i Amsterdamfördraget om sysselsättning utgör en ram för utvecklingen av mänskliga resurser inom strukturfonderna. I förutsättningarna för EU:s sysselsättningspolitik ligger att de gemen- samma riktlinjerna skall revideras för att kunna fungera som en aktuell vägvisare för medlemsländernas sysselsättningspolitik. Som framgår ovan skall medlemsländerna med utgångspunkt från dem upprätta en nationell sysselsättningsplan och inlämna en rapport till kommissionen om de framsteg som görs inom sysselsättning och arbetsmarknad. Grundstrukturen för sysselsättningsriktlinjerna i form av fyra pela- re lades fast vid ett toppmöte i att gälla för . De förslag till riktlinjer , som behandlade vid sitt möte i och som EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 63 sedan fastställdes av kommissionen , har endast genomgått smärre justeringar. (Se även matris s. Pelare 1: Förbättra anställbarheten ·Angrip ungdomsarbetslösheten och förebygg långtidsarbetslöshet ·Växla från passiva till aktiva åtgärder ·Främja partnerskap med arbetsmarknadens parter ·Underlätta övergången från skola till arbetsliv ·Främja en arbetsmarknad som är öppen för alla Pelare 2: Utveckla företagarandan ·Gör det lättare att starta och driva företag ·Utnyttja möjligheterna att skapa nya arbetstillfällen ·Gör skattesystemet gynnsammare för sysselsättningen Pelare 3: Uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsbarhet Pelare 4: Stärk politiken för lika möjligheter för kvinnor och män ·Bekämpa särbehandling på grund av kön ·Gör det möjligt att förena yrkesliv och familjeliv ·Underlätta återinträde i yrkeslivet Förutom dessa fyra pelare skall medlemsländerna vid sitt genomförande av den nationella handlingsplanen för sysselsättning 1999 beakta följande övergripande frågor. Jämställdheten skall beaktas i alla aktiva åtgärder. Länderna bör utveckla moderna strategier för infor- mationssamhället eftersom det där finns stora sysselsättningspotentialer . Det är också av stor vikt att öka de regionala och lokala aktörernas roller, särskilt samarbetet med aktörer inom den sociala ekonomin och arbetsmarknadens parter på det lokala planet. Kommis- sionen vill även lösa problemet med svart arbetskraft genom omstruk- tureringar av efterlydnad inom områden skatte- och trygghetssystem, minskning av de allmänna omkostnaderna och genom att minska den administrativa bördan för företagen. Vid Europeiska rådets möte i föreslog , som är ordförande i , en europeisk sysselsättningspakt. Denna fråga bereds nu inför Europeiska rådets möte i . Avsikten är att detta skall bli ett komplement till och utbyggnad av sysselsättningsriktlinjerna. 64 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 4.4Kommissionens förslag avseende strukturfonderna och socialfonden för åren 2000–2006 Agenda 2000 är kommissionens plan för att öka tillväxten, konkurrens- kraften och sysselsättningen i EU. Den skall modernisera politiken på vissa nyckelområden för att förbereda en framtida utvidgning österut. som en östutvidgning förbereds har kommissionen för avsikt att inrikta den inre politiken mer bestämt mot ekonomiska och sociala mål. Inom Agenda 2000 ingår också att kommissionen fortsätter reformera institutionerna och ser över sin egen organisation och verk- samhet. De skall också utveckla en inre politik för tillväxt, sysselsättning och livskvalitet och slå vakt om den ekonomiska och sociala sammanhållningen genom bättre fungerande strukturfonder. Enligt kommissionens förslag skall anslaget för strukturfonderna under perio- den –2006 uppgå till totalt priser. Nedan redovisas kommissionens ursprungliga förslag till allmän förordning om strukturfonderna (gemensam för samtliga fonder) och till socialfondsförordning för programperioden –2006. Förslaget är föremål för förhandling mellan medlemsländerna, kommissionen och , och de förordningar som slutligen antas kommer att skilja sig från det ursprungliga förslaget på vissa punkter. De förändringar som det finns enighet om fram kommer att behandlas under avsnitt 4.5. Koncentration är ett återkommande tema i förändringen av strukturfon- derna och avser såväl geografisk och befolkningsmässig som ekonomisk och innehållsmässig avgränsning. Ett uttryck för detta är att struktur- fonderna förväntas bli mer effektiva och synliga genom att de sju nuvarande målområdena minskas till tre. De tre nya målområdena förväntas bli följande: Mål 1: Främja utveckling och strukturell anpassning i områden med eftersläpande utveckling. Kommissionens förslag av mål 1 omfattar regioner med en BNP per capita av gemenskapens genomsnitt, dagens mål 6- områden och de mest avlägset belägna regionerna (de franska utom- europeiska departementen, , och ) En övergångsfas kommer att införas för de regioner som i EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 65 dag har mål 1-status, men vars levnadsstandard har ökat så mycket att den överstiger gränsen på . Mål 1-stöd kommer att beviljas av alla strukturfonder och kommer att utgöra ca två tredjedelar av det totala stödet. Mål 2: Stödja ekonomiska och sociala omställningar i områden med strukturella svårigheter. Detta mål koncentreras på ekonomisk och social omställning och bygger vidare på de nuvarande mål 2 och mål 5b. De regioner som blir aktuella här skall särskilt innefatta områden som genomgår socio-eko- nomiska förändringar inom industri- och tjänstesektorn, landsbygdsom- råden på tillbakagång, problemfyllda storstadsområden samt krisdrab- bade områden som är beroende av fiske. En övergångsperiod kommer att införas för de regioner som är stödberättigade för mål 2 och mål 5b men som inte kommer att vara det enligt de nya mål 2- kriterierna. Mål 2 kommer att finansieras av Europeiska socialfonden (ESF), Regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska utveck- lings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ). Mål 3: Stödja anpassning och modernisering av politiken och sys- temen i fråga om utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning, särskilt sådana insatser som görs inom ramen för den europeiska syssel- sättningsstrategin och de årliga riktlinjerna för sysselsättningen. Det nya mål 3 kommer till stor del att innefatta och utveckla de uppgifter som nuvarande mål 3 och mål 4 har. Under detta mål föreslår kommissionen att stöd skall ges utanför de geografiska områden som omfattas av mål 1 och mål 2. I de regioner som omfattas av mål 1 och mål 2 är avsikten att det nationella mål 3-programmet skall utgöra en referensram för insatser som syftar till utveckling av mänskliga resurser. Inom varje region kommer det på så sätt endast att finnas ett enda program. EU-medlen för mål 3 kommer enbart att finansieras ur socialfonden. Sammanställning av vilka fonder de olika målen finansieras av Gemenskapsinitiativen: Kommissionen föreslår även att antalet gemen- skapsinitiativ skall minskas till tre som skall vara knutna till varsitt mål och varsin fond. Insatsområdena för gemenskapsinitiativen kommer därför att kunna utvidgas till andra fonders områden i den utsträckning som behövs för att genomföra åtgärden. 66 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 och garantifonden för jordbruket (EUGFJ-u) kommer gemenskaps- initiativet Leader att finnas för att främja landsbygdsutveckling. Under Regionala utvecklingsfonden (ERUF) kommer det nya Interreg att verka vars tema är gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete som syftar till att stimulera en harmonisk och balanserad regional utveckling i hela EU. Socialfondens gemenskapsinitiativ går i förordningstexterna under arbetsnamnet Equal, men det har bytt arbetsnamn till Access. Access skall verka för transnationellt samarbete för att finna nya metoder i kampen mot diskriminering och orättvisor av alla slag när det gäller att komma in på arbetsmarknaden. som gemenskapsinitiativen blir färre minskas även anslagen till gemen- skapsinitiativ från till av den totala budgeten. För den nya programperioden föreslår kommissionen att medlemssta- terna skall få mer att säga till om gällande strukturfondsåtgärderna. Kommissionen och varje medlemsland skall komma överens om ramarna och de stora dragen i respektive strukturfondsprogram medan ansvaret för detaljutformningen skall ligga hos medlemslandet. I detta sammanhang betonas att de nationella partnerskapen utvidgas till att omfatta regionala och lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer. Kommissionen framhåller i sammanhanget de goda resultat som områdespakterna för sysselsättning inneburit. Kommissionen föreslår också en tydligare ansvarsfördelning mellan kommissionen och medlemsländerna. Det nuvarande systemet för kon- troll och styrning av fonderna är enligt kommissionen alltför omfattande och har bl.a. lett till förseningar med utbetalningar. Villkoren för utbetalningar föreslås därför bli enklare och tydligare. För varje EU-program skall medlemsstaterna utse en förvaltnings- myndighet vars uppgift består i själva genomförandet av programmet. Myndigheten skall förvalta och övervaka programmet och ansvara för att utvärderingar, lägesrapporter och slutrapporter skickas till kommis- sionen. Den ansvarar för att EU-politiken följs och att skyldigheterna fullgörs i fråga om information och offentliggörande samt att de olika parterna fullgör sina förpliktelser. Myndigheten skall även skriva det kompletterande dokumentet till SPD:n (se kap. Under nästkommande period skall programmens övervaknings- kommittéer få en större och mer betydelsefull roll. Kommissionens för- slag innebär att företrädare för den nya förvaltningsmyndigheten skall vara ordförande i övervakningskommittén (se dock avsnitt 4.5.3 om EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 67 aktuellt förhandlingsläge). Företrädare för de myndigheter som deltar i programmens finansiering skall ha rösträtt när beslut fattas, övriga parter och kommissionen skall endast ha en rådgivande funktion. skall även godkänna de kompletterande program- planeringarna innan de översänds till kommissionen och godkänna alla ändringar i såväl programmet som de kompletterande programplane- ringarna. 4.4.3Förbättrad effektivitet och kontroll Förutom en tydligare ansvarsfördelning och decentralisering av besluten föreslår kommissionen också en tydligare definition av kostnader och mer omfattande användning av nya typer av stöd t.ex. återbetal- ningspliktiga bidrag, räntesubventioner m.m. i syfte att förbättra effek- tiviteten. Ett nytt förenklat och effektivare system för finansiell förvalt- ning föreslås där sambandet mellan åtagande och utbetalning skall upphävas. I stället skall årliga åtaganden ske automatiskt och medel som inte används ha möjlighet att frigöras. Utbetalningssystemet skall följas av ett förenklat schablonmässigt indexeringsförfarande i gemenskapens budget före programplaneringen. Kommissionen föreslår även att en prestationsreserv införs i syfte att öka effektiviteten i användningen av strukturfondsmedel. Presta- tionsreserven som skall utgöra av den totala strukturfonds- budgeten utbetalas efter halva perioden som belöning till de medlems- länder som effektivt använt sina fondmedel i enlighet med riktlinjerna. Kommissionens förslag innebär att medel som ej är använda av vissa medlemsländer skall efter halva tiden omfördelas till andra länder. 68 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 Översikt över sysselsättningsriktlinjernas fyra pelare och socialfondens fem huvudteman. Lokal utveckling och lokala initiativ kvinnor och män. och pakter för sysselsättningen. Stödja skapandet av arbetstillfällen. Åtgärder för att utnyttja möjlig- Integrering av ungdomar i arbetslivet. heterna att skapa arbetstillfällen på lokal nivå inom samhällsekonomin så att färre avbryter skolgången. och på nya områden där behoven Integrering av personer som återvänder till ännu inte tillgodosetts på arbets- Främja social integrering gällande Lokal utveckling och lokala initiativ möjligheterna att komma in på arbets- och pakter för sysselsättningen. Att inom politiken för livslångt lärande utveckla utbildningssystemet så att det främjar och upprätthåller anställ- Säkerställa att skolsystemet ger de unga förmåga att anpassa sig till för- ändringar och kvalifikationer som mot- svarar arbetsmarknadens behov (bl.a. genom lärlingsutbildning). Avtal med arbetsmarknadens parter för att förbättra möjligheterna till livslångt System som gynnar arbetstagare som Lokal utveckling och lokala initiativ och är kompetenta, kvalificerade och kan pakter för sysselsättningen. System som gynnar arbetstagare som är Stödja skapandet av arbetstillfällen. kompetenta, kvalificerade och kan Främja de mänskliga resurserna inom forskning, vetenskap och teknologi. möjligheter när det gäller att skapa Främja de mänskliga resurserna inom forskning, vetenskap och teknologi. Öka kvinnors deltagande på arbets- Möjligheter till utveckling i yrkeslivet, till nya arbetstillfällen och till att grunda eget Minska horisontell och vertikal segregering EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 69 Stödja skapandet av arbetstillfällen. Integrering av personer som återvänder till System som gynnar arbetstagare som arbetslivet och utredning av hur hinder mot är kompetenta, kvalificerade och kan återinträde gradvis skall kunna avlägsnas. Främja lika möjligheter för alla att komma in på arbetsmarknaden. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt de problem som personer med funktionshinder har att delta i Att inom politiken för livslångt lärande Att inom politiken för livslångt lärande utveckla utbildningssystemet så att det utveckla utbildningssystemet så att det System som gynnar arbetstagare som är kompetenta, kvalificerade möjligheter när det gäller att skapa och kan anpassa sig. Främja nyskapande och anpass- Främja de mänskliga resurserna inom ningsförmåga när det gäller forskning, vetenskap och teknologi. möjligheter när det gäller att skapa Minska horisontell och vertikal Öka kvinnors deltagande på segregering på arbetsmarknaden. Öka möjligheterna till vårdtjänster på områden där behoven inte tillgodoses. Möjligheter till utveckling i yrkeslivet, till nya arbetstillfällen och till att grunda egna Minska horisontell och vertikal segregering 70 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3