sou · GNB3147 · 2000-01-01 00:00:00 — är möjligheterna till förverkande enligt denna paragraf inskränkta till att gälla det fordon som har använts vid brottet. Ändring- arna i första stycket innebär att det blir möjligt att förverka även annan egendom som använts som hjälpmedel vid brott enligt trafikbrottslagen. I linje med de ändringar som föreslås i 36 kap. 2 § BrB och flera special- straffrättsliga förverkandebestämmelser har vidare i ett nytt andra stycke öppnats en möjlighet att låta en förverkandeförklaring träffa även egen- dom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid sådant brott. En förutsättning för ett sådant förverkande är att brottet i fråga har kommit Beträffande sistnämnda ändring kan hänvisas till vad som anförts i författningskommentaren i anslutning till de föreslagna änd- ringarna i 36 kap. 2 § BrB. Ändringarna i förevarande paragraf torde få praktisk betydelse främst i fråga om utrustning för trimning av mopeder och liknande. 12.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Angående beslag av egendom som avses i 1 § skall vad i allmänhet är stadgat om beslag i brottmål äga motsvarande tillämpning, med följande avvikelser: Beslagtagen egendom må bevisligen förstöras om dess värde är ringa eller egendomens förstörande eljest måste anses försvarligt. I annat fall må egendomen försäljas, spritdrycker, vin, starköl och öl till den som är berättigad att tillverka eller att bedriva partihandel med sådana varor en- ligt alkohollagen (1994:1738) och annan egendom på sätt som med hän- syn till egendomens beskaffenhet finnes lämpligt. Belopp, som erhållits vid försäljning av beslagtagen egendom, tillfaller kronan. Beslut om förstörande eller försäljning meddelas av undersökningsle- daren eller åklagaren. I fall som avses i 23 kap. 22 § första stycket första punkten får sådant beslut meddelas även av polismyn- digheten. Har polisman enligt 3 § fjärde stycket lagen (1986:1009) om förfa- randet i vissa fall vid förverkande m.m. beslutat om förverkande av egendom som avses i 1 §, får han även besluta om förstörande av egendomen. Går beslag åter och är egendomen jämlikt denna paragraf förstörd eller såld, skall ersättning av allmänna medel utgå med belopp, som mot- svarar egendomens pris vid försäljning till allmänheten eller eljest finnes skäligt. Beslut om ersättning meddelas av åklagaren. Är den som drab- bats av beslaget missnöjd med beslut om ersättning, äge han inom en månad från det han erhöll del av beslutet påkalla rättens prövning därav. Ansökan härom göres vid den domstol, som ägt upptaga fråga om besla- gets bestånd. Ersättning utbetalas av efter framställning av åklagaren. 2.Om polisman verkställer beslag och förelägger förverkande av den beslagtagna egendomen i föreläggande av ordningsbot, skall anmälan om beslaget göras hos polismyndigheten. 3.Ifråga om sådana drycker som avses i 1 § tredje stycket och som förtärs eller förvaras i strid med villkor enligt 2 kap. 16 § andra stycket första meningen eller med 2 kap. 18 § eller med 4 kap. 4 § ordningslagen (1993:1617) eller med 25 a § järnvägssäkerhetslagen (1990:1157) har den som tjänstgör som ordningsvakt vid en allmän sammankomst eller offentlig tillställning eller inom ett trafikföretags område eller dess färd- medel eller som befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg samma rätt att ta egendomen i beslag som enligt rättegångsbal- ken tillkommer polisman. Ordningsvakt eller befattningshavare i säkerhets- eller ordningstjänst vid järnväg som har verkställt beslag skall skyndsamt anmäla detta till polismyndigheten och överlämna den beslagtagna egendomen. Enligt 3 § fjärde stycket lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. kan polisman under vissa förutsättningar besluta om förverkande av beslagtagen egendomen. Ändringen i förevarande pa- ragraf, som har behandlats i den allmänna motiveringen under avsnitt 8.5, innebär att polisman, som med stöd av den nämnda bestämmel- sen lag beslutar om förverkande av al koholhaltiga drycker el- ler andra berusningsmedel, får befogenhet att även besluta att egendo- men skall förstöras. 12.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling Döms någon för varusmuggling som är att anse som grov, skall värdet av hans egendom på yrkande av åklagaren förklaras förverkat även när det inte följer av vad som annars är föreskrivet, om det är sanno- likt att egendomen härrör från brottslig verksamhet eller att dess värde annars motsvarar utbyte av sådan verksamhet. Vad som har sagts i första stycket gäller ej, om förverkande är oskäligt. Vid prövning av fråga om förverkande enligt första stycket skall be- stämmelserna i 4 kap. 18 och 19 §§ utsökningsbalken äga motsvarande tillämpning. Härvid skall vad som där sägs om gäldenär i stället avse den mot vilken talan om förverkande förs. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om utvidgat förverkande på grund av grov varusmuggling. Se vidare kommentaren till 36 kap. 1 a § BrB. 12.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk Den som vidtager åtgärd som innebär intrång eller överträdelse varom i 53 § sägs är skyldig att, såvitt det finnes skäligt, mot lösen avstå egen- dom med avseende på vilken intrång eller överträdelse föreligger till upphovsmannen eller hans rättsinnehavare. Detsamma gäller i fråga om trycksats, kliché, form och liknande hjälpmedel, som kan användas en- dast för framställning av egendom som har sagts. I stället för att förordna om inlösen enligt första stycket får rätten, på yrkande av upphovsmannen eller hans rättsinnehavare, efter vad som finnes skäligt föreskriva, att egendom som där avses skall förstöras eller på visst sätt ändras eller att andra åtgärder skall vidtagas med den till fö- SOU 1999:147 Författningskommentar 261 rebyggande av missbruk. Sådan talan får väckas även av åklagare, om det är påkallat ur allmän synpunkt. som här avses skall inte meddelas, om förverkande eller åtgärd till förebyggande av missbruk skall beslutas enligt . Bestämmelserna i första och andra styckena gäller ej mot den som i god tro förvärvat egendomen eller särskild rätt till den och ej heller om det olagliga förfarandet bestått i utförande av byggnadsverk. Har annat föremål än som avses i första stycket använts som hjälp- medel vid sådan framställning av exemplar av verk som utgör brott en- ligt denna lag, får föremålet eller dess värde förklaras förverkat, om det är påkallat till förebyggande av brott eller annars särskilda skäl förelig- ger. Vad som har sagts skall tillämpas också i fråga om föremål, som har använts vid försök till brott som avses här, eller som omfattas av åt- gärd som utgör förberedelse till sådant brott. Fjärde stycket gäller även i fråga om ett föremål som varit avsett att användas som hjälpmedel vid brott som där sägs, om brottet har full- bordats eller kommit till straffbart försök eller straffbar förberedelse. Paragrafen innehåller bestämmelser om åtgärder mot olagligt framställda exemplar av verk som skyddas enligt upphovsrättslagen och mot föremål som använts som hjälpmedel vid intrång i upphovsrätten eller försök el- ler förberedelse därtill. I fråga om vissa typer av hjälpmedel - trycksats, kliché, form och liknande, som kan användas endast för framställning av olagliga exemplar av visst skyddat verk - gäller särskilda regler om inlö- sen eller föreskrift om säkerhetsåtgärder. Andra föremål, som har an- vänts som hjälpmedel vid framställning som utgör brott enligt upphovs- rättslagen eller försök eller förberedelse till sådant brott, kan enligt fjärde stycket förklaras förverkade. Alternativt kan i stället föremålets värde förklaras förverkat. I ett nytt femte stycke föreskrivs att bestämmelserna i fjärde stycket skall gälla även i fråga om föremål som varit avsedda att användas vid sådant brott mot upphovsrättslagen som avses i fjärde stycket. En förut- sättning för förverkande av sådana föremål är dock enligt den föreslagna bestämmelsen att ett brott har förövats. Det fordras alltså att brottet fullbordats eller att ett straffbart försök eller straffbar förberedelse kommit till stånd. Ändringen skall ses mot bakgrund av den gemensamma åtgärd som EU antagit avseende bl.a. förverkande av hjälpmedel och av brott (se den allmänna motiveringen, avsnitt 9.2). 12.8Förslaget till lag om ändring i narko- tikastrafflagen (1968:64) Narkotika som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkat, om det ej är up- penbart obilligt. Detsamma gäller förlag för sådant brott eller dess vär- de, om förlaget mottagits och mottagandet utgör brott enligt denna lag. Egendom som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller egendomens värde får förklaras förverkat, om det är påkallat till före- byggande av brott eller annars särskilda skäl föreligger. Detsamma gäl- ler egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt denna lag, om brottet har fullbordats eller kommit till straffbart försök eller straffbar förberedelse eller stämpling, samt egendom med vilken har tagits befattning som utgör sådant brott. Påträffas injektionssprutor eller kanyler, som kan användas för in- sprutning i människokroppen, eller andra föremål, som är särskilt ägna- de att användas för missbruk av eller annan befattning med narkotika, hos någon som har begått brott enligt denna lag eller i ett utrymme som disponeras av honom eller i förbindelse med narkotika som har varit fö- remål för brott enligt denna lag, skall föremålen, oavsett vem de tillhör, förklaras förverkade, om det ej är uppenbart ob illigt. I paragrafen finns bestämmelser om förverkande vid brott enligt narkoti- kastrafflagen. I första stycket har uttrycket bytts ut mot utbyte. Ändringen, som har behandlats i den allmänna motiveringen under kapi- tel 7, innebär att terminologin i nu aktuellt hänseende blir enhetlig i nar- kotikastrafflagen och i BrB och att de preciseringar av begreppet utbyte av brott som föreslås införda i 36 kap. 1 § andra stycket BrB blir avgö- rande för i vilken utsträckning förverkande kan ske även enligt föreva- rande paragraf. Genom ett tillägg i andra stycket har möjligheterna till förverkande vidgats till att omfatta även egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott mot narkotikastrafflagen. En förutsättning för att egendomen i fråga skall kunna förverkas är dock att ett sådant brott har förövats. Ändringen, som innebär att regleringen bringas i överensstäm- melse med Förverkandekonventionens bestämmelser, är föranledd av den gemensamma åtgärd som EU antagit avseende bl.a. förverkande av hjälpmedel och av brott (se den allmänna motiveringen, avsnitt 9.2). Döms någon för brott som avses i 1 – 3 a §§, skall värdet av hans egendom på yrkande av åklagaren förklaras förverkat även när det inte följer av vad som annars är föreskrivet, om det är sannolikt att egen- domen härrör från brottslig verksamhet eller att dess värde annars motsvarar utbyte av sådan verksamhet. Vad som har sagts i första stycket gäller ej, om förverkande är oskäligt. Vid prövning av fråga om förverkande enligt första stycket skall be- stämmelserna i 4 kap. 18 och 19 §§ utsökningsbalken äga motsvarande tillämpning. Härvid skall vad som där sägs om gäldenär i stället avse den mot vilken talan om förverkande förs. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om utvidgat förverkande på grund av narkotikabrott, narkotikabrott som är att anse som ringa, grovt narkotikabrott eller vårdslöshet med narkotika. Se vidare kom- mentaren till 36 kap. 1 a § BrB. 12.9Förslaget till lag om ändring i skatte- brottslagen (1971:79) Döms någon för grovt skattebrott, skall värdet av hans egendom på yr- kande av åklagaren förklaras förverkat även när det inte följer av vad som annars är föreskrivet, om det är sannolikt att egendomen härrör från brottslig verksamhet eller att dess värde annars motsvarar utbyte av sådan verksamhet. Vad som har sagts i första stycket gäller ej, om förverkande är oskäligt . Vid prövning av fråga om förverkande enligt första stycket skall be- stämmelserna i 4 kap. 18 och 19 §§ utsökningsbalken äga motsvarande tillämpning. Härvid skall vad som där sägs om gäldenär i stället avse den mot vilken talan om förverkande förs. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om utvidgat förverkande på grund av grovt skattebrott. Se vidare kommentaren till 36 kap. 1 a § BrB. 12.10Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Egendom som inte har sålts enligt 4 § eller oskadliggjorts enligt 5 § skall säljas genom den förvarande myndighetens försorg. Kan egendo- men inte säljas, får den förstöras. Paragrafen innehåller regler om försäljning av egendom som har tillfallit staten genom förverkande eller enligt lagen (1938:121) om hitte gods eller som har tagits i förvar enligt lagen (1974:1065) om visst stöl dgods m.m. anges att sådan egendom, om den inte redan har sålts el- ler oskadliggjorts enligt 4 respektive 5 §, i första hand skall säljas av myndighet eller bolag som regeringen bestämmer. I förordningen (1979:536) om försäljning av förverkad ege ndom och hittegods m.m. fö- reskrivs att egendomen skall säljas av Allmaterial i . Detta bolag försattes emellertid 1992. Ändringen, som har behandlats i den allmänna motiveringen under avsnitt 8.3, innebär att all försäljning av egendom som omfattas av denna lag skall ske genom den förvarande myndighetens försorg. 12.11Förslaget till lag om ändring i sekretess- lagen (1980:100) Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till 1.förundersökning i brottmål, 2.angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål el- ler i annan verksamhet för att förebygga brott, 3.verksamhet som rör utredning i frågor om näringsförbud, 4.åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppda- ga, utreda eller beivra brott, 5.Finansinspektionens verksamhet som rör övervakning enligt insider- lagen (1990:1342) eller efterlevnaden av 7 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, eller 6.särskild ekonomisk undersökning enligt bestämmelserna i 23 a kap. , om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. För uppgift som hänför sig till sådan underrättelseverksamhet som avses i 3 § polisdatalagen (1998:622) eller som i annat fall hänför sig till Säkerhetspolisens verksamhet för att förebygga eller avslöja brott mot rikets säkerhet eller förebygga terrorism gäller sekretess, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att syftet med beslutade eller förutsed- da åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Det- samma gäller uppgift som hänför sig till sådan underrättelseverksamhet som avses i 2 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar. Sekretessen enligt första och andra styckena gäller i annan verksam- het hos myndighet för att biträda åklagarmyndighet, polismyndighet, skattemyndighet, eller med att uppdaga, ut- reda eller beivra brott samt hos tillsynsmyndighet i konkurs och inom exekutionsväsendet för uppgift som angår misstanke om att en gäldenär har begått brott som avses i 11 kap. eller annat brott som har samband med gäldenärens näringsverksamhet. I fråga om uppgift i allmän handling som hänför sig till sådan under- rättelseverksamhet som avses i andra stycket gäller sekretessen i högst . I fråga om uppgift i allmän handling i övrigt gäller sekretessen i högst . I denna paragraf finns bestämmelser till skydd för det allmännas brotts- förebyggande och brottsbeivrande verksamhet. Ändringen innebär att i dessa hänseenden samma regler kommer att gälla för uppgifter som hän- för sig till särskild ekonomisk undersökning som för uppgifter som hän- för sig till förundersökning i brottmål. Sekretess gäller för uppgift om enskilds personliga och e konomiska för- hållanden, om inte annat följer av 18 § 1.i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 2.i angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, 3.angelägenhet som avser registerkontroll och särskild personutredning enligt säkerhetsskyddslagen ( 1996:627), 4.åklagarmyndighets, polismyndighets, skattemyndighets, Statens kri- minaltekniska laboratoriums, eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, 5.i Statens biografbyrås verksamhet att biträda Justitiekanslern, allmän åklagare eller polismyndighet i brottmål, 6.i register som förs av enligt polisdatalagen (1998:622) eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 7.i register som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister, 8.i register som förs av enligt lagen (199:90) om be- handling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar eller som annars behandlas där med stöd av samma lag, 9.i utredning enligt bestämmelserna om särskild ekonomisk under- sökning i 23 a kap. , om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde el- ler någon honom närstående lider skada eller men. Sekretess gäller i verksamhet, som avses i första stycket, för anmälan eller utsaga från enskild, om det kan antas att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till enskild enligt vad som föreskrivs i den särskilda lagstiftningen om unga lagöverträdare och i säkerhetsskyddslagen ( 1996:627) samt i förordning som har stöd i den- na lag. Utan hinder av sekretessen får uppgift vidare lämnas ut enligt vad som föreskrivs i lagen (1998:621) om misstankeregister, polisdata- lagen (1998:622) och lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid skattemyndigheters medverkan i brottsutredningar samt i förordning- ar som har stöd i dessa lagar. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio Sekretessen enligt 17 § första stycket gäller inte 1.beslut huruvida åtal skall väckas, beslut om att förundersökning inte skall inledas samt beslut om att förundersökning skall läggas ned, 2.uppgift i ärende om strafföreläggande eller föreläggande av ordnings- bot, 3.uppgift som avser omhändertagande enligt 13 § andra stycket polis- lagen (1984:387), 4.beslut huruvida talan skall väckas om förverkande enligt 36 kap. 1 a eller 5 a § , 11 § lagen (1960:418) om straff för va- rusmuggling, 6 a § narkotikastrafflagen (1968:64) eller 18 § skat- SOU 1999:147 Författningskommentar 267 tebrottslagen (1971:69), beslut om att särskild ekonomisk under- sökning skall inledas samt beslut om att sådan undersökning skall läggas ned. Sekretessen enligt 17 § första stycket upphör att gälla, om uppgiften lämnas till domstol med anledning av åtal eller talan om sådant förver- kande som avses i första stycket 4 , såvida inte sekretess för uppgiften skall gälla hos domstolen enligt 16 §, eller uppgiften uppenbarligen sak- nar betydelse i målet eller finns i handling som har erhållits från annan myndighet där sekretess gäller för uppgiften. I dessa paragrafer finns regler om sekretess beträffande förundersökning m.m. till skydd för enskilds intressen. Ändringarna innebär att motsva- rande regler som beträffande förundersökning och åtal kommer att gälla i fråga om särskild ekonomisk undersökning och talan om utvidgat för- verkande. Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i 1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1.förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligt förfarande vid myn- digheten mot någon rörande hans deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer, 2. omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där uppgiften fö- rekommer, eller 3.tillsyn över eller revision hos den myndighet där uppgiften förekom- mer. Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt eller skriftligt ytt- rande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver förunder- sökning i brottmål eller särskild ekonomisk undersökning . Sekretess hindrar inte att uppgift om enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Uppgift hos myndighet som bedriver televerksamhet om enskilds telefonnummer får dock, om den enskilde hos myndigheten begärt att abonnemanget skall hållas hem- ligt och uppgiften omfattas av sekretess enligt 9 kap. 8 § tredje stycket, lämnas ut endast om den myndighet som begär uppgiften finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl. Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott läm- nas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. Sekretess hindrar inte heller att annan uppgift som kan antas ha betydelse för en särskild ekonomisk undersökning lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. För uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 - 6 och 34 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 4 eller 7 §, 8 § första el- ler andra stycket eller 9 § andra stycket gäller vad som föreskrivs i fjärde stycket endast såvitt angår misstanke om brott för vilket inte är föreskri- vet lindrigare straff än fängelse . Dock hindrar sekretess enligt 7 kap. 1, 4 eller 34 § inte att uppgift som angår misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. mot någon som inte har fyllt läm- nas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. Tredje och fjärde styckena gäller inte uppgift som omfattas av sekre- tess enligt 9 kap. 9 § första stycket. Sekretess enligt 7 kap. 1 § och 4 § första och tredje styckena hindrar inte att uppgift om enskild, som inte fyllt eller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösningsmedel, eller närstå- ende till denne lämnas från myndighet inom hälso- och sjukvården och till annan sådan myndighet, om det behövs för att den en- skilde skall få nödvändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gäller ifråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller närstående till henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd för det vän- tade barnet. I paragrafen regleras uppgiftslämnande i en rad olika situationer. Regle- ringen innebär begränsningar i den sekretess som annars gäller enligt 1 - Genom en ändring i andra stycket har klargjorts att sekretess inte hindrar att sakkunnig lämnar uppgifter till polisen eller åklagarm yndig- heten under en särskild ekonomisk undersökning. I fjärde stycket finns en bestämmelse om myndighets rätt att lämna uppgifter som angår misstanke om brott till åklagar- eller polism yndig- het eller till någon annan myndighet som har att ingripa mot brottet. Ett sådant uppgiftslämnande är enligt bestämmelsen t illåtet om brottet kan antas föranleda annan påföljd än böter. I femte och sjätte styckena görs vissa undantag från den generella be- stämmelsen i fjärde stycket. Femte styckets första mening avser uppgif- ter som omfattas av särskilt sträng sekretess enligt vissa bestämmelser i sekretesslagen. Sådana uppgifter får lämnas endast om de angår miss- tanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Undantagen avser sådan sekretess där inte heller den s.k. general- SOU 1999:147 Författningskommentar 269 klausulen i 3 § är tillämplig.