sou · GNB316d3 · 2000-01-01 00:00:00 — Utöver vad som följer av 5 kap. 1 § får rätten besluta att förhandlingen skall hållas inom stängda dörrar, om det kan antas att det vid förhandlingen kommer fram uppgifter, för vilka hos domstolen gäller sekretess som anges i sekretesslagen (1980:100). Förhandling vid förvaltningsmyndighet skall ske enligt bestämmel- serna om muntlig förhandling i förvaltningsprocesslagen (1971:291) i tillämpliga delar. 15 § För inställelsen vid förhandlingen skall utlänningen få ersättning av allmänna medel för resa och uppehälle, om det bedöms skäligt med hänsyn till hans ekonomiska förhållanden, den tid han har vistats i Sve- rige samt övriga omständigheter. Förskott får beviljas på ersättningen. Andra personer som på kallelse har inställt sig vid förhandlingen för att höras har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för kostnad och tidsspillan med anledning av inställelsen. Förskott får beviljas på ersättning för resa och uppehälle. Ersättning och förskott beslutas av den myndighet eller domstol som håller förhandlingen. Närmare bestämmelser om ersättning och förskott meddelas av regeringen. Verkställighet av beslut om förvar 16 § svarar för att ett beslut om förvar verkställs. Lag (1997:432). 17 § På begäran av eller den myndighet som annars har fattat ett beslut om förvar skall polismyndigheten lämna biträde för att genomföra beslutet. Om begär det, skall polismyndigheten även lämna biträde för att ombesörja förflyttning av en utlänning som hålls i förvar. Lag (1997:432). Behandlingen av utlänningar som hålls i förvar 18 § Utlänningar som hålls i förvar skall behandlas humant och deras värdighet skall respekteras. Lag (1997:432). 19 § Utlänningar som hålls i förvar enligt denna lag skall vistas i lokaler som har ordnats särskilt för dem (förvarslokaler). har ansvaret för förvarslokalerna och för behandlingen av de utlänningar som vistas där. får besluta att en utlänning som hålls i förvar skall placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest, om 1.utlänningen har utvisats på grund av brott enligt 4 kap. 7 §, 2.utlänningen hålls avskild enligt 22 § och av säkerhetsskäl inte kan vistas i en förvarslokal, eller 3.det annars finns synnerliga skäl. Ett barn som hålls i förvar får inte placeras i kriminal- vårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Lag (1997:432). 20 § För de utlänningar som skall vistas i förvarslokal enligt 19 § första stycket gäller bestämmelserna i 21–31 §§. För utlänningar som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest enligt 19 § andra stycket gäller i stället lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. i tillämpliga delar. Sådana utlänningar skall därutöver beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. Lag (1997:432). 21 § En utlänning som hålls i förvar får hindras att lämna förvarsloka - len och i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som krävs för att ändamålet med förvar tillgodoses eller som är nödvändig för ordningen och säkerheten i lokalen. Begränsning av rörelsefriheten får också ske, om utlänningen utgör en allvarlig fara för sig själv eller andra. Verksamhet som rör förvar skall utformas på ett sätt som innebär minsta möjliga intrång i den enskildes integritet och rättigheter.Lag (1997:432). 22 § En utlänning som hålls i förvar och har fyllt får hållas avskild från andra som tagits i förvar, om det är nödvändigt för ord- ningen och säkerheten i lokalen eller om utlänningen utgör en allvarlig fara för sig själv eller andra. Beslut om att hålla någon avskild fattas av . Beslutet skall omprövas så ofta det finns anledning till det, dock minst . En utlänning som hålls avskild därför att utlänningen utgör en fara för sig själv skall undersökas av läkare så snart det kan ske. (1997:432). 23 § Utlänningar som hålls i förvar skall ges tillfälle till aktiviteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus. Lag (1997:432). 24 § Om det inte i ett särskilt fall möter hinder med hänsyn till för- varsverksamhetens bedrivande, skall en utlänning som hålls i förvar ges möjlighet att ta emot besök och på annat sätt ha kontakt med personer utanför lokalen. Om det är nödvändigt med hänsyn till säkerheten, får ett besök övervakas. Ett besök av ett offentligt biträde eller en advokat får över- vakas endast om biträdet eller advokaten själv begär det. (1997:432). 25 § En utlänning som hålls i förvar får inte utan tillstånd inneha alko- holhaltiga drycker eller andra berusningsmedel eller något annat som kan skada någon eller vara till men för ordningen inom lokalen. (1997:432). 26 § Om det finns skälig misstanke att en utlänning som hålls i förvar bär på sig något som utlänningen inte får inneha enligt 25 § eller enligt narkotikastrafflagen (1968:64), får utlänningen kroppsvisiteras för kontroll av detta. Kroppsvisitation får inte göras mer ingående än vad som krävs med hänsyn till ändamålet med åtgärden. All den hänsyn som omständighe- terna medger skall iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara. Kvinnor får inte kroppsvisiteras av eller i närvaro av andra män än läkare eller legitimerade sjuksköterskor. Om en visitation enbart innebär att föremål som en kvinna har med sig undersöks, får den dock genomföras och bevittnas av en man.Lag (1997:432). 27 § En utlänning som hålls i förvar får inte ta emot en försändelse utan föregående undersökning, om det finns skälig misstanke att försändelsen innehåller sådan egendom som inte får innehas enligt 25 § eller enligt narkotikastrafflagen (1968:64). Om utlänningen inte medger att försändelsen öppnas i hans eller hennes närvaro, skall försändelsen tas om hand för utlänningens räkning, men den får inte öppnas. En undersökning får inte avse det skriftliga innehållet i brev eller andra skriftliga handlingar. Försändelser från offentliga biträden, advo- kater, internationella organ som har behörighet att ta emot klagomål från enskilda eller från flyktingkommissarie får aldrig undersökas. Lag (1997:432). 28 § Påträffas inom en förvarslokal eller hos en utlänning som hålls i förvar egendom som inte får innehas enligt 25 § eller enligt narkotika- strafflagen (1968:64), får egendomen tas om hand. Kan det antas att en utlänning genom att inneha eller ta emot egen- dom enligt första stycket gjort sig skyldig till brott eller saknas känd ägare, skall egendomen skyndsamt överlämnas till polisen. I annat fall skall egendomen tas om hand för utlänningens räkning. Lag (1997:432). 29 § Egendom som har tagits om hand enligt 27 § andra stycket eller 28 § tredje stycket skall återlämnas till utlänningen när förvarsbeslutet har upphört att gälla. Lag (1997:432). 30 § En utlänning som hålls i förvar har rätt att få sådan dagersättning och särskilt bidrag som avses i 17 och 18 §§ lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl.Lag (1997:432). 31 § En utlänning som hålls i förvar skall ha tillgång till hälso- och sjukvård i samma omfattning som den som ansökt om uppehållstillstånd enligt 3 kap. 2 eller 3 §§ även om utlänningen inte har ansökt om ett sådant tillstånd. Om en utlänning som hålls i förvar behöver sjukhusvård under för- varstiden, skall utlänningen ges tillfälle till sådan vård. Verksamhetschefen för den sjukhusenhet där utlänningen vårdas skall se till att eller den som förestår förvarslokalen genast underrättas, om utlänningen önskar lämna eller redan har lämnat sjukhuset. Lag (1997:432). 1 § Beslut av förvaltningsmyndigheter i ärenden enligt denna lag får överklagas endast om det anges i detta kapitel. Regeringen får pröva ansökningar om upphävande av en avvisning eller en utvisning endast i de fall som anges i detta kapitel. Beslut om avvisning och utvisning 2 § En polismyndighets beslut om avvisning får av utlänningen över- klagas till . 3 § Statens invandrarverks beslut i fråga om avvisning eller utvisning samt om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd eller om återkalelse av ett uppehållstillstånd får av utlänningen överklagas till . beslut i fråga om arbetstillstånd eller återkallelse av arbetstillstånd får av utlänningen överklagas till nämnden under förutsättning att frågan om tillstånd har behandlats i samband med ett beslut i fråga om avvisning eller utvisning. består av ordförande och övriga ledamöter till det antal regeringen bestämmer. För ordförande skall finnas ersättare. Ledamöter och ersättare för ordförande utses av regeringen. Ordförande och ersättare för ordförande skall vara jurister och ha erfarenhet av tjänstgöring som domare eller annan likvärdig erfarenhet. Lag (1996:1379). Beslut om flyktingförklaring och resedokument 4 § Statens invandrarverks beslut om flyktingförklaring eller resedo- kument samt återkallelse av flyktingförklaring får av utlänningen över- klagas till Utlänningsnämnden.Lag (1991:1573). Beslut vid sidan av beslut om avvisning eller utvisning 5 § När eller fattar beslut i ett överklagat ärende om avvisning eller utvisning, får beslut fattas också i fråga om uppehållstillstånd även om denna fråga inte har tagits upp av utlänningen. får vid prövning av ett beslut om avvisning eller utvisning besluta att utlänningen skall förbjudas att återvända till , även om lägre instans inte har meddelat ett sådant förbud. och får vid prövning av ett beslut om avvisning eller utvisning meddela sådant beslut angående barn som står under utlänningens vårdnad, även om lägre instans inte har prövat denna fråga. I ärenden hos gäller detta dock inte om det för barnet har åberopats sådana omständigheter som avses i 3 kap. 1 §, såvida det inte är uppen- bart att det inte finns grund för asyl. Lag (1991:1573). Beslut att omhänderta biljett 6 § Statens invandrarverks eller en polismyndighets beslut om att omhänderta en biljett får av utlänningen överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. (1995:74). 7 § Beslut av en polismyndighet, av eller av om förvar får av utlänningen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut om förvar får överklagas utan samband med ärendet i övrigt och utan begränsning till . Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Om ett beslut om förvar har fattats av det statsråd som har till upp- gift att föredra ärenden enligt denna lag, prövar Regeringsrätten på framställning av utlänningen, om åtgärden skall bestå.Lag (1995:74). 7 a § Statens invandrarverks beslut i särskilda fall enligt 6 kap. 19 och 21–31 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. (1997:432). Dom eller beslut om utvisning på grund av brott 8 § En dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott får överkla- gas enligt vad som gäller om överklagande av allmän domstols dom eller beslut i brottmål. Beslut om ersättning m.m. 9 § En förvaltningsmyndighets beslut 1.om ersättning i ett ärende som handläggs enligt denna lag, 2.att avvisa ombud eller biträde, eller 3.i en jävsfråga, får överklagas utan samband med ärendet i övrigt. Beslut om ersättning överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. (1995:74). 10 § har upphävts genom lag (1995:773). Överlämnande av ärenden till regeringen 11 § får med eget yttrande överlämna ett ärende till , om ärendet på grund av familje- anknytning eller någon annan liknande orsak har samband med ett ärende enligt denna lag som prövas av nämnden. eller får med eget yttrande överlämna ett ärende till regeringen för avgörande om ärendet inte avser en ansökan enligt 2 kap. 5 b § och om 1.ärendet på grund av familjeanknytning eller någon annan liknande orsak har samband med ett ärende enligt denna lag som prövas av regeringen, 2.ärendet bedöms ha sådan betydelse för rikets säkerhet eller annars för allmän säkerhet eller för rikets förhållande till främmande makt eller mellanfolklig organisation att regeringen bör pröva ärendet, 3.det bedöms vara av särskild vikt för ledning av denna lags till- lämpning att regeringen avgör ett ärende som kan antas få betydelse för frågan om uppehållstillstånd för en grupp utlänningar som åberopar huvudsakligen samma skäl till stöd för sin ansökan om uppehållstill- stånd, eller 4.det i andra fall än som anges i punkt 3 bedöms vara av synnerlig vikt för ledning av denna lags tillämpning att regeringen prövar ett ärende. När Invandrarverket överlämnar ett ärende till regeringen skall verket först sända ärendet till . Nämnden skall med eget yttrande skyndsamt vidarebefordra ärendet till regeringen. Av nämndens yttrande skall framgå vilken uppfattning nämnden har i sakfrågan samt om ärendet bör avgöras av regeringen. Det som sägs i detta stycke gäller dock endast för de ärenden där ett beslut av hade kunnat överklagas till nämnden. Vad som i 5 § föreskrivs om och gäller också regeringen, när den avgör ett överlämnat ärende. (1996:1379). 12 § En utlänning som har rätt att överklaga ett beslut om avvisning eller en dom eller ett beslut om utvisning kan förklara att han avstår från att överklaga beslutet eller domen i den delen (nöjdförklaring). 13 § Nöjdförklaring avges inför 1.den myndighet som har meddelat beslutet eller domen, 2.polismyndighet som inte har meddelat beslutet, eller 3.chefen för en kriminalvårdsanstalt eller chefen för ett häkte eller någon annan tjänsteman där som har förordnats att ta emot sådan för- . Nöjdförklaringen får dock avges inför en annan myndighet än den som har meddelat beslutet eller domen bara i vittnes närvaro och om den som tar emot förklaringen har tillgång till en utskrift av beslutet eller domen eller ett bevis om vad avgörandet innehåller.Lag (1990:1040). 14 § En nöjdförklaring kan inte återtas. Om utlänningen har överklagat beslutet eller domen när nöjdförklaringen avges, skall hans överklagande i fråga om avvisning eller utvisning anses återkallat genom nöjd- förklaringen. Om utlänningen ansökt om uppehållstillstånd, arbetstill- stånd, resedokument, flyktingförklaring eller främlingspass skall ansökningen anses återkallad genom nöjdförklaringen. Upphävande av avvisnings- och utvisningsbeslut i vissa fall 15 § Om efter omprövning beviljar en utlänning uppehållstillstånd, får verket upphäva ett beslut om avvisning eller utvisning. Meddelar Invandrarverket ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd utan att upphäva beslutet om avvisning eller utvisning, får detta inte verkställas medan tillståndet gäller. Motsvarande gäller om på grund av en ny ansökan beviljar en utlänning uppehållstillstånd. får dock inte upphäva en domstols dom eller beslut om utvisning eller meddela uppehållstillstånd för den som har utvisats genom en sådan dom eller ett sådant beslut.Lag (1994:138). 16 § Om regeringen finner att en dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott inte kan verkställas eller om det annars finns särskilda skäl för att beslutet inte längre skall gälla, får regeringen upphäva avgö- randet helt eller delvis. Därvid får regeringen fatta beslut också i fråga om uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Om domen eller beslutet om utvisning inte upphävs kan, i fall som avses i första stycket, ett tidsbegränsat uppehållstillstånd och arbetstill- stånd meddelas av regeringen. Utvisningsbeslutet får inte verkställas medan tillståndet gäller. Lag (1991:1573). 17 § Ansökan om uppehållstillstånd enligt 2 kap. 5 b § ges in till och prövas av . Lag (1995:773). 18 § Har en utlänning lämnat oriktig uppgift om sitt namn, sin natio- nalitet eller annan omständighet av betydelse för hans identitet och har uppgiften tagits in i en myndighets beslut, får myndigheten besluta om rättelse. Lag (1995:773). Risk för dödsstraff, kroppsstraff eller tortyr 1 § En avvisning eller en utvisning får aldrig verkställas till ett land om det finns skälig anledning att tro att utlänningen där skulle vara i fara att straffas med döden eller med kroppsstraff eller att utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och inte heller till ett land där han inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där han skulle vara i sådan fara. Lag (1996:1379). 2 § När en avvisning eller en utvisning skall verkställas, får utlänningen inte sändas till ett land där han riskerar att utsättas för förföljelse och inte heller till ett land där han inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där han löper risk för förföljelse. En utlänning får dock sändas till ett land som avses i första stycket, om det inte går att sända honom till något annat land och utlänningen genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta honom stanna i . Detta gäller inte om den förföljelse som hotar honom i det andra landet innebär fara för hans liv eller annars är av särskilt svår beskaffenhet. Likaså får utlänningen sändas till ett land som avses i första stycket, om han har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för säkerhet och det finns anledning att anta att han skulle fortsätta sådan verksamhet här och han inte kan sändas till något annat land. 3 § har upphävts genom lag (1996:1379). 4 § En utlänning som avses i 3 kap. 3 § första stycket 2 får inte sändas till sitt hemland eller till ett land, där han riskerar att sändas vidare till hemlandet, om han har synnerliga skäl mot detta.Lag (1996:1379). Vart verkställigheten skall ske 5 § Om det inte finns hinder mot verkställigheten enligt 1–4 §§, skall en utlänning som avvisas eller utvisas sändas till sitt hemland eller, om möjligt, till det land från vilket han kom till . Kan verkställig- heten inte genomföras på det sätt som anges i första stycket eller finns det andra särskilda skäl, får utlänningen i stället sändas till något annat land. 6 § Om en utlänning som har kommit till med ett fartyg eller ett luftfartyg avvisas därför att han saknar pass eller de tillstånd som krävs för att resa in i landet eller medel för sin hemresa, får han föras tillbaka till detta eller sättas ombord på ett annat fartyg eller luftfartyg med samma ägare eller brukare (transportören). Om det är nödvändigt att bevakningspersonal följer med skall även den ges plats på fartyget eller luftfartyget. Vägrar befälhavaren på fartyget eller luftfartyget att ta emot utlän- ningen eller bevakningspersonalen, får polismyndigheten förelägga honom vite. Första stycket gäller inte om fartyget eller luftfartyget skall avgå till ett land dit utlänningen inte får sändas enligt 1–4 §§. Verkställighet av icke lagakraftvunna beslut 7 § En polismyndighets beslut om avvisning skall verkställas även om det har överklagats. Statens invandrarverks beslut om avvisning eller utvisning får verk- ställas fastän beslutet inte har vunnit laga kraft, om utlänningen har avgett nöjdförklaring. Verkställighet får också ske om utlänningen har avgett nöjdförklaring beträffande en domstols dom eller beslut om utvisning på grund av brott och åklagaren medger det. Ett beslut om avvisning eller utvisning får dock inte verkställas förrän en ådömd fängelsepåföljd har avtjänats eller verkställigheten av den har flyttats över till ett annat land. Har allmänt åtal väckts mot utlänningen får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas förrän åtalet har prövats slutligt, såvida inte åtalet läggs ned. (1995:773). 8 § får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (omedelbar verk- ställighet), om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. Beslut om omedelbar verkställighet får meddelas senare än efter den första ansökan om uppehållstillstånd efter ankomsten till landet bara om synnerliga skäl talar för detta. Lag (1996:1379). Avbrytande av verkställigheten (inhibition) 9 § Om en utlänning har överklagat ett beslut om avvisning med för- ordnande om omedelbar verkställighet enligt 8 §, skall Statens invand- rarverk pröva om verkställigheten av beslutet tills vidare skall avbrytas (inhibition). I samband med omprövning av ett avvisningsbeslut med ett sådant förordnande skall pröva om inhibition skall meddelas. 10 § Vid prövning av en ansökan om uppehållstillstånd från en utlän- ning som skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har vunnit laga kraft, får besluta om inhibition av det tidigare meddelade beslutet. Regeringen får, vid prövning av en fråga om upphävande av en domstols dom eller beslut om utvisning, besluta om inhibition av det tidigare meddelade beslutet. Om det i andra fall finns särskilda skäl till det får besluta om inhibition.Lag (1994:138). 10 a § Om ett internationellt organ som har rätt att pröva klagomål från enskilda riktar en begäran till om inhibition av ett avvisnings- beslut eller ett utvisningsbeslut, skall inhibition meddelas om inte syn- nerliga skäl talar mot detta. Lag (1996:1379). 11 § Beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas av om inte annat sägs i andra eller tredje stycket. 1.polismyndighets beslut om avvisning, 2.domstols dom eller beslut om utvisning enligt 4 kap. 7§, 3. beslut om avvisning eller utvisning i ärenden där frågor om rikets säkerhet eller allmän säkerhet prövats, om regeringen eller bestämmer det. får lämna över ett avvisnings- eller utvisningsärende till polismyndigheten för verkställighet enligt de förutsättningar som anges i 8 kap. 17 §. Lag (1998:1567). 12 § En polismyndighets beslut om avvisning, Statens invandrarverks beslut om avvisning med förordnande om omedelbar verkställighet samt domstols dom eller beslut om utvisning skall verkställas möjligt. I andra fall än som avses i första stycket, skall en utlänning som har avvisats lämna landet och en utlänning som har utvisats lämna landet efter det att beslutet vann laga kraft, om inte annat bestäms i beslutet. Om utlänningen inte lämnar landet inom den föreskrivna tiden eller det med säkerhet måste antas att han inte har för avsikt att frivilligt lämna landet , skall beslutet verkställas så snart det kan ske av den myndighet som enligt 11§ är ansvarig för verkställigheten. Lag (1998:1567). Underrättelse om hinder mot verkställighet 13 § Om en verkställande polismyndighet finner att verkställigheten inte kan genomföras eller att ytterligare besked behövs, skall myndigheten underrätta om detta. får i ett sådant fall besluta i fråga om verkställigheten eller vidta de åtgärder i övrigt som behövs. Om verkställigheten avser en dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott, skall skyndsamt överlämna ärendet till regeringen för prövning om verkställigheten inte kan genomföras.Lag (1998:1567). När ett beslut skall anses verkställt 14 § Ett beslut om avvisning eller utvisning skall anses verkställt, om utlänningen har lämnat landet och beslutet har vunnit laga kraft. 15 § Ett beslut om avvisning eller utvisning, som inte har meddelats av allmän domstol, upphör att gälla, om det inte har verkställts från det att beslutet vann laga kraft. Om en utlänning inte har kunnat anträffas för verkställighet av ett beslut enligt första stycket inom fyraårstiden, och frågan om verkstäl- lighet fortfarande får ske kommer upp därefter, skall beslutet anses verkställt enligt 14 § inom fyraårstiden, om inte annat visas. 16 § Om en utlänning som har avvisats eller utvisats med förbud att återvända ändå återkommer till utan att ha fått särskilt tillstånd till ett kort besök här enligt 4 kap. 15 § eller stannar kvar här efter det att giltighetstiden för ett sådant särskilt tillstånd har gått ut, skall beslu- tet verkställas på nytt. 17 § får lämna över ett avvisnings- eller utvisningsärende för verkställighet till polismyndigheten, om den som skall avvisas eller utvisas håller sig undan och inte kan anträffas utan polismyndighetens medverkan eller om det kan antas att tvång kommer att behövas för att genomföra verkställigheten. Lag (1998:1567). Utlänningens ansvar för resekostnader