sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Den kvinna som har arbetat som butikschef och arbetar som timanställd inom handeln anser att arbetsgivaravgifterna gör att man som arbetsgivare gärna vill ha deltidsarbetande. Hon tror att mins- kade arbetsgivaravgifter skulle kunna leda till fler heltidsarbeten på orten. Hon menar att man på så sätt skulle få bort en hel del handel längs gränsen som bedrivs av tvivelaktiga företag. Arbetsförmedlarna anser att man som arbetstagare borde ställa mer krav på arbetsgivaren. Har de sagt att en deltidsanställning kan bli en heltid ska man inte nöja sig med att det bara blir en deltidsanställning. Man upplever från arbetsförmedlingen att det tyvärr är svårt att göra något för de deltidsarbetslösa. Möjligheten att dryga ut arbetstiden med hjälp av resursarbete kommer att försvinna vid utgången av 1999. Man hoppas istället att arbetsgivarna ska söka fler heltidsanställda om man märker att man måste låta personalen arbeta mer för att de ska stanna kvar på arbetsplatsen. Inom vården kommer det att behövas nya modeller för arbete , säger arbetsgivaren. Han tycker att man skulle gå mer emot en årsarbetstid och att man skulle kunna ha någon form av poängsätt- ning av arbetstiden. Han vill inte att man ska behöva låsa upp sig mot scheman på samma sätt som man gör . Han anser att det skulle vara bättre om de anställda fick ett större ansvar kring schemaläggning och att de därmed skulle få mer valfrihet och möjlighet till meningsfull fritid. Detta skulle också ge honom som arbetsgivare större möjligheter till rekrytering. Arbetsgivaren inom handeln ser gärna att fler personer arbetar deltid hos henne. Hon vill att man ska jobba för att på så sätt få ta del i alla moment som finns inom handeln. Fortsätter norrmännen att handla som , kan jag nog höja några deltidsanställda, säger hon. Hon tror också på ett utökat samarbete med arbetsförmed- lingen när det gäller anordnande av utbildningar. Hon ökar för närva- rande ansvaret hos de deltidsanställda och hon påpekar att det skulle kunna behövas någon form av utbildning för en del för att klara det. Hon anser att arbetsförmedlingen borde kunna erbjuda utbildning som alternativ till att stämpla och inte göra något. Den typiske deltidsarbetaren i är en kvinna i olika åldrar. Deltidsarbetslösheten förekommer också bland de som är . Hon har inte högre utbildning än treårigt gymnasium. Man arbetar rela- tivt korta arbetstider och det är vanligt med säsongsanställningar och timanställningar. Handeln är av mycket stor betydelse på grund av närheten till . Även för hotell och restaurangbranschen utgör norrmännen en viktig kundkrets. har konsumtionen från denna grupp lett till ett uppsving inom respektive bransch. Man är optimistisk och tror att den kommer att öka ytterligare . Detta kommer sannolikt att påverka jobben inom dessa sektorer så till vida att möjligheten till heltidsanställningar ökar. Inom vården ser det däremot mer pessimistiskt ut även om arbetsgivaren har för avsikt att höja de som arbetar de allra kortaste tiden. Arbetsförmedlarna ser inte att det finns några egentliga ekonomiskt hållbara alternativ på orten. Inom vården har man gjort stora resursindragningar. Detta har fört med sig att det har blivit svårt för unga att komma in på arbetsplatserna på annat sätt än som timvikarier. Arbetsgivarna ser det som nödvändigt att ha deltidsanställda. Man har schemalagda arbetstider och menar att det inte skulle fungera med heltidsanställda. Dock har man inom vården upplevt att det har blivit svårare att rekrytera och behålla personal på de allra kortast tjänsterna, varför man har för avsikt att höja dem. Samtliga av de intervjuade kvinnorna uppger att de vill jobba mer. Arbetsgivaren inom handeln upplever också att man vill göra det, medan arbetsgivaren inom vården inte håller med om det. Han menar att många anser att det är för tungt att arbeta heltid inom vården. Helst av allt vill man arbeta kvar på den arbetsplats som man är på . För att arbeta mer kan några av kvinnorna tänka sig att vidareutbilda sig. Detta intresse uppger även arbetsgivaren inom vården att det finns. Pendla ser man som en möjlighet, och man kan tänka sig att pendla både till och inom . Flytta är däremot inte aktuellt för någon av deltidsarbetande i . är residensstad i län. kommun har närmare 122 000 invånare varav 93 000 i tätort. Antalet förvärvs- arbetande uppgår till knapp 55 000 personer. Av de förvärvsarbetande är kvinnor. Den offentliga förvaltningen är stor och vården och omsorg samt utbildning är också stor jämfört med rikets medeltal. Antalet sysselsatta inom vården och omsorgen har minskat kraftigt på grund av stora neddragningar, men även flera andra sektorer har minskat. Detta har gjort att andelen kvinnor bland de sys- selsatta har minskat en aning. Av de deltidsarbetande som intervjuats i är samtliga utom en kvinnor. De är och en majoritet har vuxna barn. Två kvinnor arbetar inom vården, mannen och en kvinna arbetar inom handeln och den femte kvinnan arbetar inom restaurangbranschen. Alla utom en av de intervjuade är sammanboende. De deltidsarbetande har praktisk gymnasieutbildning som den högsta utbildningen, exempelvis omvårdnadsutbildning eller handel och admi- nistrationsutbildning. Två arbetsförmedlare har intervjuats, varav en jobbar mot vården och omsorgen och den andre mot handel. Man jobbar i genomsnitt med 250 personer per handläggare men de som har kontakter med arbetsgivare har ett lägre antal. Enligt arbetsförmedlarna är minst en fjärdedel av de som är inskrivna vid förmedlingen personer som arbetar deltid men som söker mer arbete. Arbetsgivarrepresentanterna kom från restaurang och konferens- branschen, från handeln och från vården och omsorgen. Arbetsgivarna söker till stor del personal som kan jobba på obe- kväma arbetstider. Detta är dock de sökande inte intresserade av. finns en förklaring till att man inte vill jobba sådana arbetstider, för ensamstående med barn blir det nämligen problem med barnpassning. På orten har man två nattdagis men det räcker inte till och folk står i kö för det. Enligt arbetsförmedlarna är den typiske deltidsarbetaren en kvinna som har barn (vilket gör att hon är ovillig till att arbeta natt) och hon är sammanboende. På restaurang- och konferensanläggningen finns två kategorier av deltidsanställda, dels ungdomar i 20- som har jobbet som ett extraknäck, dels kvinnor som har det som sin huvudsakliga syssel- sättning och som för det mesta är . Inom handeln beskriver man den typiske deltidsarbetaren som en kvinna med familj, antingen har hon små barn eller barn som precis har flyttat hemifrån. Även inom vården och omsorgen är den typiske deltidsarbetaren en kvinna, men man har en något högre genomsnittsålder, bland annat på grund av nedskärningar som har gjort att de unga blivit uppsagda i enighet med turordningsprinciperna. Kvinnan är vanligen mellan 40 och Enligt arbetsförmedlarna har den typiske deltidsarbetaren maximalt en tvåårig gymnasieutbildning. Även arbetsgivarna uppger att den typiske deltidsarbetaren har högst gymnasieutbildning, förutom då det gäller ungdomar som extraknäcker och också studerar. Två av de intervjuade är fast anställda, två har vikariat och en är timan- ställd. Anställningsformerna varierar mellan olika arbetsgivare. På restau- rang- och konferensanläggningen har man en mycket liten trupp av fasta anställda (både hel och deltidsanställda). Man har utöver det ett hundratal timanställda som man kallar in vid behov. Arbetsgivaren inom handeln har dryga av personalen som deltidsanställd. De flesta är fast anställda men man har också timanställda som kan kallas in vid behov. Representanten för vården arbetar med en vikariepool där alla är fast anställda och de flesta jobbar heltid. Inom vården överlag påpekar han dock att en majoritet har deltidsanställningar. Arbetstiden varierar men ligger vanligen kring . Kvinnan som är timanställd jobbar vid behov och detta är mycket ojämnt, berättar hon. Hon upplever dock att det har blivit lättare att arbeta mer eftersom restaurang och konferensanläggningen som hon jobbar på går bra. Arbetstiderna varierar också, hon arbetar helt enkelt när kunden efterfrågar det och det kan handla såväl om dagar, kvällar som säger hon. För dem som jobbar inom handeln är arbetstiden schemalagd , kvällar och . De deltidsanställda är av uppfattningen att arbetsgivaren vill ha det så för att man ska kunna lägga schema. Inom vården jobbar man också schemalagt. En av de deltidsarbetande tycker att det är synd att schemat gör att hon arbetar så oregelbundet. Detta gör att hon har svårt att kunna ta något extrajobb vid sidan om och på så sätt fylla upp till heltid. En kvinna som arbetar inom vården berättar att hon blev uppsagd när man drog in på resurserna inom sjukvården. jobbar hon som vikarie på en deltidstjänst. arbetade hon heltid i samma yrke. Hon upplever att det blir lite paradoxalt att hon har sagts upp och sedan kallas in som vikarie och dessutom erbjuds att jobba mertid i stor omfattning. Samtliga arbetsgivare har schemaläggning och anställda som jobbar både och . Inom vården arbetar man också . Man har chanser till att arbeta mertid men detta är väldigt beroende av säsong. får man ju chans att jobba mer under de tider när alla andra är lediga och man själv gärna skulle vilja vara det, säger mannen som jobbar i butik och fortsätter det är ju främst , sommaren och som det behövs extrapersonal inom handeln. Hur ser arbetsplatserna ut med avseende på heltidare och deltidare? Samtliga personer, utom en, arbetar på arbetsplatser där en majoritet av de anställda också arbetar deltid. Den person som har flera heltidare i sin arbetsgrupp arbetar som undersköterska på och har många sjuksköterskor i sin arbetsgrupp. 5.4Intresset för att arbeta mer Hur mycket vill man jobba Intrycket efter intervjuerna är att de deltidsarbetande inte främst efter- strävar att arbeta . Det man vill ha är en trygghet i tjänsten på så sätt att man gärna har en heltidstjänst i botten men jobbar , för att kunna välja att jobba mer om man känner att man kan och om det behövs för ekonomin. Mannen är dock helt inne på att jobba heltid, han tycker inte att deltid är något egentligt alternativ. De som inte har fasta arbeten vill främst ha ett fast arbete. En kvinna talar om att hon gärna jobbar kvällar och eftersom sambon då kan ta hand om barnen. Hon säger att det är svårt att ordna barnomsorg annars, och påpekar att det är extra svårt för dem som inte har någon anhörig som kan hjälpa till med barnomsorg om de vill jobba kvällar och . Många förefaller vara negativt inställda till att arbeta nattpass inom vården. Samtliga arbetsgivare poängterar att det finns både de som vill arbeta mer och de som vill arbeta i samma omfattning som man nu gör. Man upplever att personalen är dålig på att tala om att de vill jobba mer. Lätt eller svårt att motivera folk att söka deltidsarbete Arbetsförmedlarna upplever inte att det är svårt att motivera arbets- sökande som har att stämpla upp till heltid att ta ett del- tidsjobb. De som inte har det är dock mer negativa. Man menar att det krävs övertalning för att få en arbetslös att ta ett deltids- arbete. Detta gäller i synnerhet män. Man använder sig av argumentet att en deltid är ett sätt att få in foten på arbetsmarknaden för att få arbetssökande att ta ett deltidsjobb. Ekonomiskt hållbara alternativ på orten Arbetsförmedlarna anser inte att det finns några egentliga ekonomiskt hållbara alternativ till deltidsarbetslöshet inom de berörda branscherna. Även om en person lyckas komma upp i en heltidstjänst så är det ju alltid någon annan som kommer in på en deltid. Man har inte kunnat erbjuda några deltidsstudier, varken i eller på högskolan. Inte heller har det funnits några arbetsmarknadsåtgärder som har riktat sig till denna grupp. Inkomstens betydelse för de deltidsanställda De kvinnor som är sammanboende bedömer inte sin inkomst som avgö- rande för hur hushållet ska klara sig. Det gör däremot den deltidsarbe- tande mannen och naturligtvis också den ensamstående kvinnan. Varför vill man jobba mer? Den främsta anledningen till att de deltidsanställda vill arbeta mer är ekonomin. Man ser inte bara ekonomin på kort sikt. Man har också börjat att oroa sig för hur pensionen ska bli om man bara jobbar deltid. En kvinna poängterar också att hon tycker att det är viktigt rent socialt att jobba. Jag trivs med att möta kunder, säger hon. Hon fortsätter, det handlar ju också om framtiden, jag tror att det är bra att kunna visa att man har haft ett heltidsjobb om man vill söka något annat. Arbetsgivarnas upplevelse är samstämmig, man anser att de flesta vill jobba mer av ekonomiska orsaker. Här påpekar representanten för handeln att de som jobbar deltid där har en helt acceptabel lön eftersom man har mycket förmånliga OB-tillägg. 5.6Lönar det sig? Samtliga deltidsanställda anser att det lönar sig att jobba mer. Ett argu- ment är att de har stora barn vilket gör att de inte har utgifter för barn- omsorg. Flera tror dock inte att det skulle vara lika lönsamt att jobba mer om man hade små barn eftersom utgifterna för barnomsorgen då skulle öka. En kvinna säger att nu när barnen är stora har hon ju inte några extra utgifter för att jobba mer och hon har inte heller bidrag som kan dras in om hon skulle jobba mer. Den lön jag får ut kan jag helt enkelt stoppa i plånboken, även om den har beskattats, säger hon. Att man har något som man kan dryga ut ekonomin med är mycket ovanligt. Mannen säger att man måste ha många kontakter och att man helst ska vara hantverkare. Arbetsförmedlarna anser att deltidsarbetslöshet är ett mångfacetterad problem. Som läget är nu finns en stor efterfrågan på deltidsanställda och timanställda och i och med arbetsmarknadsläget har det varit möjligt för arbetsgivare att få personal som jobbar så. Arbetsförmedlaren som ansvarar för vård och omsorg tror att detta eventuellt kan upphöra när behovet av arbetskraft ökar, medan arbetsförmedlaren med ansvar för handel snarare tror att deltiderna där kommer att bli fler. Om deltidsarbete var ett genomgångsarbete tycker man inte att det skulle vara några problem behäftade med deltid. Men som det är nu finns det ju personer som hela sitt liv jobbar mindre än de vill, säger de. Man är tämligen negativ till reglerna om att man får stämpla upp till heltid. På något sätt anser man att detta ger sken av att man kan jobba t.ex. men få en lön som motsvarar en högre tjänst. Man upplever att en del deltidsarbetslösa vill ha mer pengar men inte jobba så Dock tror man att det är nödvändigt att ha något system för dem som vill jobba heltid men inte får ett sånt jobb, särskilt på orter där det inte går att få annat och inom yrken där det inte går att få annat. Arbetsgivarna inom restaurang och handeln anser att deltidsanställda och timanställda är en förutsättning för verksamheten. Man har stor variation över säsong och inom handeln även över veckan. Arbetsgivaren från restaurang- och konferensbranschen säger att man skulle kunna tänka sig att ha fler fasta heltidsanställda men att man inte har vågat anställa så ännu eftersom man inte vet om den konjunkturuppgång som gynnat branschen kommer att fortsätta. Arbetsgivaren från handeln skulle helst vilja ha fler deltidsanställda än . Det skulle, enligt honom, göra att det var lättare att lägga kassascheman. De deltidsarbetande verkar tycka att samarbetet fungerar bra inom respektive arbetsgrupp. Till stor del förklaras det av att man arbetar på arbetsplatser där en majoritet arbetar under liknade förhållanden. En kvinna som arbetar inom vården berättar att det är svårt att komma in i en arbetsgrupp om man bara jobbar kortare tider och värst upplever hon att det är om man jobbar natt. Gemenskap tycker de anställda också att de har. Alla jobbar dock på större arbetsplatser, vilket innebär att det alltid finns andra som arbetar samma tider. Från arbetsgivarnas sida ser man inte heller några större problem vad gäller gemenskap och samarbete, i alla fall inte när det gäller de som jobbar eller mer. Arbetsgivaren från vården medger dock att det kan bli en del mindre konflikter och tråkig stämning som har sin grund i att någon jobbar deltid. Man hör ibland när det är extra tungt att heltidsarbetande gnäller över att deltidsarbetande aldrig är där och man säger att de inte tar del av det tunga jobbet, berättar arbetsgivaren. Detta ser han som något som talar emot deltidsanställningar. Problem uppstår när det gäller information, säger de deltidsarbetande. Detta upplever såväl de som arbetar inom vården som de som arbetar inom handeln och restaurangbranschen. En kvinna som arbetar inom handeln påpekar att det är extra olyckligt när man missar facklig infor- mation för att man inte jobbar under . En risk med bristen på information, säger mannen, är att det är lätt att det uppstår rykten. Även inom vården är informationen ett problem för dem som jobbar deltid. Detta är särskilt allvarligt när det handlar om information om patienter säger en av kvinnorna. Arbetsgivarna upplever inte att det finns några direkta brister när det gäller informationen. Engagemanget i arbetet är stort bland de deltidsarbetande. Den kvinna som är timanställd säger att man nog måste vara mer engagerad i sitt jobb som timanställd eftersom man inte har något att falla tillbaka på, utan måste se till att man får nya påhugg. Arbetsgivarna upplever inte att det är några skillnader i engagemang vad gäller deltidsarbetande och heltidsarbetande. Arbetsgivaren från restaurang- och konferensbranschen påpekar att det generellt bland timanställda nog finns ett lägre engagemang, men det leder i sin tur att dessa inte blir kontaktade nästa gång man har behov av timanställda. Arbetsgivaren från handel ser inte heller några egentliga skillnader i engagemang, men eftersom det är så att de som jobbar heltid arbetar på mer ansvarsfyllda positioner skulle man kunna tror det vid en första anblick. Han är dock övertygad om att engagemanget inte beror på om man jobbar deltid eller heltid, utan snarare på vad man jobbar med och vilken position man har. Arbetsgivaren inom vården lutar snarare åt att deltidsanställda är mer engagerade än heltidsanställda. Han menar att de beror på att de orkar mer. Dock anser han att det är synnerligen olyckligt att man ska behöva jobba deltid för att orka med att vara engagerad i sitt jobb. Arbetsförmedlarna uppger att de främst ägnar tid åt de som är helt arbetslösa. De som är deltidsarbetslösa kommer på undantag säger man, de har ju i alla fall något jobb, menar man. Man upplever också att deltidarna är en tung grupp att jobba med, de är svåra att få tag i eftersom man inte vet när de jobbar. De anser att man skulle behöva betydligt mer tid för att kunna hjälpa dem till mer arbete. Man upplever inte några skillnader i satsningar på deltidsanställda och heltidsanställda från arbetsgivarnas sida. De deltidsarbetande har inga synpunkter på arbetsmiljön som gäller skillnader för deltidare och heltidare. Inom vården antyder man dock att det är för tungt att arbeta heltid. Man orkar inte vara på topp med patienterna på heltid, säger en kvinna som arbetar inom demensvården. Inte heller arbetsgivarna ser några direkta skillnader i arbetsmiljö som just beror på att man jobbar deltid respektive heltid. När det gäller timanställda är det dock så att de alltid kallas in vid behov vilket med automatik för med sig att jobbet är stressigt. I handeln har man främst deltidsanställda inom kassalinjen och då det är ett monotont och slitsamt yrke kan man säga att många deltidsanställda har en sämre arbetsmiljö än övriga inom handeln, uppger arbetsgivaren från den branschen. 5.9Deltidsarbete som ett sätt att få in foten på arbetsmarknaden och arbetsplatsen Inom handeln anser de deltidsarbetande absolut att deltids- eller timan- ställning är ett sätt att komma in på en arbetsplats. Dock upplever man att det är svårt att få en heltid, dels för att det finns många andra del- tidare att konkurrera med, dels för att de inte tror att arbetsgivaren vill ha heltidsanställda. Även inom restaurangbranschen är det nödvändigt att börja som timanställda anser kvinnan som jobbar där, men hon tror att det är mycket svårt att få en heltidsanställning inom branschen. Inom vården verkar man ha en mer negativ syn på deltids- och timanställning som ett sätt att komma in på arbetsmarknaden. En kvinna säger att deltiden aldrig blir mer än en deltid och den andra kvinnan säger att det förr absolut var ett sätt att komma in på en arbetsplats för att sedan kunna gå upp i arbetstid, men att det inte är så längre med alla nedskärningar. Hon berättar att hon själv har sökt heltid och det har inte givit något resultat . Arbetsförmedlarna använder sig av argumentet att deltiden är ett sätt att få in foten på arbetsmarknaden. De säger vidare att man vet ju inte vad som hade hänt om de arbetslösa inte tagit deltidsjobbet, antagligen hade de inte fått ett heltidsjobb utan snarare hade de varit helt arbetslösa, tror man. Arbetsförmedlarna upplever att det såväl inom handeln som inom vård och omsorg närmast är omöjligt att komma in på en heltidstjänst. Man måste börja i någon ände, säger man. I restaurangbranschen kommer man aldrig att kunna få heltidsjobb tror man, utan man måste lära sig att kombinera olika arbeten. Arbetsgivarna anser absolut att deltids- och timanställning är ett sätt att komma in på en arbetsplats och att komma in på arbetsmarknaden överhuvudtaget. Att det ska kunna bli en heltidsanställning är inget som man kan lova, arbetsgivaren inom restaurang och konferensanläggningen säger att om man gör ett bra jobb får man komma tillbaka men man kan aldrig räkna med att få en fast anställning på heltid här. Arbetsgivaren inom handeln säger att det är ett krav att man jobbar och vid behov innan man överhuvudtaget kan komma i fråga för en fast anställning. Vikariepoolen inom vården fungerar ofta på så sätt att man kan söka en tjänst när den blir ledig. De som arbetar inom vården verkar ha betydligt större möjligheter till kompetensutveckling än de som jobbar inom handeln och inom restau- rangbranschen. De som arbetar inom vården upplever inte att det görs något åtskillnad på deltidare och heltidare. Däremot upplever de inte det som helt problemfritt. En kvinna säger att hon tycker att det är synd att det nu verkar som om utbildning går före patienternas väl och båda är överens om att det blir mycket slitigt för dem som är kvar. Detta kan få en att avstå från kompetensutveckling, säger de. Arbetsgivarna anser inte att man behandlar deltids- och heltids- anställda olika när det gäller möjligheter till kompetensutveckling. Även här säger dock arbetsgivaren inom handeln att det finns skillnader, men att dessa skillnader snarare beror på i vilken position de som jobbar deltid är än att de just arbetar deltid. Överlag verkar inställningen till vidareutbildning vara negativ bland de deltidsarbetande. Man verkar klamra sig fast vid hoppet om att man ska få en fast anställning på heltid om man är kvar på den nuvarande arbetsplatsen. Om man ska sätta sig vid skolbänken igen krävs det att man är garanterad ett jobb är det intryck som ges. Några upplever också hinder i form av de oregelbundna arbetstiderna som gör att det kan vara svårt att gå en kurs som man jobbar. En kurs går ju oftast säger en kvinna och då kanske jag jobbar . Många har också invändningar som har med åldern att göra. Jag tycker att det känns svårt att studera när man är i min ålder, säger en av kvinnorna som arbetar inom vården. Arbetsgivarna upplever inte något större intresse bland deltids- anställda när det gäller utbildning. Arbetsgivaren inom handeln har gjort en inventering för att kontrollera intresset för utbildning och visst fanns det ett intresse för att utbilda sig men han upplevde inte att man ville att det skulle kunna leda till något annat jobb inom butiken. Snarare var man nöjd med det arbeta man hade och man visade inte på ambitioner att gå vidare.