sou · GNB3132d4 · 2000-01-01 00:00:00 — Ungdomarna, politiken och valet De två närmast föregående uppsatserna i denna volym presenterar en rad generella utvecklingstrender avseende olika väljargrupper. Nedan skall vi titta lite närmare på en av de grupper där särskilt stora förändringar i synen på valen och det politiska systemet tycks vara för handen, nämligen ungdomsgruppen. Vi skall försöka tränga bakom de siffror som presenterats i syfte att nå en djupare förståelse för hur dagens ungdomar tänker. Flera undersökningar har påvisat en minskad parti- trohet och ökad rörlighet i valmanskåren. Denna rörlighet gäller i särskilt hög grad inom ungdomsgrupperna (se t.ex. 1998). Det tycks vara lätt att byta häst. I föregående uppsats påvi- sades också att föreställningen om valdeltagande som en medbor- gerlig plikt är lika stark. Kanske är det minskade valdel- tagandet inom t.ex. ungdomsgruppen en effekt av att rörligheten mellan olika politiska alternativ nu börjar utsträckas till en rörlighet även in och ut ur valmanskåren? Om att rösta inte är så stark och inget av de politiska alternativen attraherar, ja då kanske man stannar hemma på valdagen? Att rösta blir ett val i sig och ingen självklarhet. Om detta är fallet kan vi förvänta allt starkare kortsiktiga fluktuationer i valdeltagandet . Vad är det då som ligger bakom en ökad rörlighet och ett mins- kat valdeltagande inom just ungdomsgruppen? En del menar att ungdomar av är ointresserade och okunniga om politiska ske- enden. Beror det kanske på en stark fokusering på det egna självet, på den egocentrerade samtiden? Är det så att ungdomar av bara bryr sig om sig själva och sina närmaste? Andra menar dock att ungdomar av är såväl kunniga som kritiska och självständigt tänkande. Är det i så fall så att somliga avvisar politiken därför att det politiska systemet inte tillgodoser krav och förväntningar från UNGDOMARNA, VALET OCH POLITIKEN sådana kunniga och kritiskt reflexiva medborgare? Detta är några exempel på frågeställningar som behandlas nedan. Syftet med denna undersökning var alltså att nå fördjupade kunska- per om ungdomars motiv till att delta eller inte delta i det senaste valet. Mot bakgrund av olika statistiska undersökningar kring gene- rella attityd- och åsiktsmönster ville jag tränga lite djupare och nå en mer sammanhängande bild av hur ungdomar tänker kring valet, den offentliga politiska debatten och de politiska institutionerna i all- mänhet. Vilket intresse hyser de för politiken? Hur engagerade och insatta är de i olika samhällsskeenden? Vilka incitament styr val- handlingen? Ungdomar är inte den enda grupp i samhället där valdeltagandet har minskat. Det hade naturligtvis varit av intresse att undersöka även andra grupper. Kvalitativa studier av det slag som här genomförts förutsätter dock ett begränsat urval. Stora urvalspopulationer ger sämre möjlighet till tolkning och förståelse av motiven hos enskilda individer. Alltför stor variation i fråga om s.k. bakgrundsfaktorer hos individerna i urvalet försvårar dessutom möjligheterna att upp- täcka gemensamma drag i motivbilden. Här har fokuserats på grup- pen 19–, dvs. ungdomar som i valet var berättigade att rösta för första eller . Det finns flera motiv till att fo- kusera på yngre väljare. Flera studier visar att denna grupp (åtmins- tone delar av den) tenderar att vända de etablerade partierna ryggen, att de i stället engagerar sig i andra typer av kollektiva rörelser och/eller i mer individualiserade former av problemlösning och aktivitet (se t.ex. 1998). Svårigheterna att engagera och in- tressera ungdomar i politiken var också ett problem som togs upp i många sammanhang under valrörelsen. De yngre väljarna kan också förväntas vara en stark värdemätare på de förändringar som sker i medborgarnas relationer till de politiska institutionerna i termer av förtroende, legitimitet och engagemang (Inglehart 1990, 1999). De viktigaste motiven för att välja en kvalitativ forskningsansats i detta sammanhang är att öppna upp för en djupare förståelse av såväl helhet som nyanser, komplexitet och ambivalenser i motivbilden hos ungdomarna. Metoden här bygger på relativt öppna, tematiskt strukturerade intervjuer. Målet är att intervjun skall löpa som ett slags konversation med ett syfte (Burgess 1984, 1997). Detta ger en större möjlighet för upptäckt av företeelser man inte räknat med i jämförelse med av forskaren redan förutbestämda klart formulerade svarsalternativ att instämma i eller avvisa. En sådan kvalitativ metod kan därmed vara ett värdefullt komplement till mer generella och kvantitativa undersökningar av attityder och opinio- ner. Resultaten medger dock ej generaliseringar till större popula- tioner av typen så och så många procent anser.... Det är generali- serbart endast i förhållande till teoretiska satser och antaganden, inte till populationer (Yin 1989:21). Detta betyder att det kan bidra till utvecklandet av teorier kring, i detta fall, orsaker bakom ett sjunkande valdeltagande. I nästa led kan dessa teorier eller delar av dem prövas i såväl kvantitativa som nya kvalitativa undersökningar. Intervjufrågorna i denna undersökning täcker ett brett område. Exempel på teman som avhandlats förutom politik och val är allmänt samhällsintresse, arbete och utbildning, framtiden, fritiden samt de tillhörigheter man känner och gemenskaper man deltar i. Intervjuerna har genomförts med hjälp av bandspelare och sedan skrivits ut i sin helhet. Vissa smärre korrigeringar från talspråket har då skett för att göra dem mer läsbara och presentabla i citatform. Samtliga ungdomar har erbjudits att läsa igenom och korrigera even- tuella fel i intervjutexten. Endast ett par uttryckte intresse av detta. Några önskemål om korrigeringar har ej framkommit. I syfte att skydda de intervjuades identitet har vissa rena faktauppgifter änd- rats, såsom egennamn, ortsnam etc. De intervjuade har valts ut enligt principen om ett riktat, teoretiskt urval (1990). Konkret innebär detta att man väljer ut intervjupersoner vilka är olika varandra i fråga om vissa viktiga aspekter. Det kan t.ex. röra sig om olikheter i fråga om kön, bak- grund, nuvarande sysselsättning och utbildningskompetens. Det handlar om att ta hänsyn till avvikelser och kontraster kring det undersökta fenomenet. Vad är gemensamt trots olikheterna och vad UNGDOMARNA, VALET OCH POLITIKEN är specifikt i förhållande till dem? Det absoluta antalet som skall intervjuas är inte på förhand bestämt med en metod som denna. Det handlar om att täcka in de viktiga aspekter som utkristalliseras, ofta dyker nya upp under själva fältarbetet, och att ta in en tillräcklig mängd information för att genomföra en väl grundad analys av pro- blemområdet. I huvudsak har ungdomarna i denna undersökning valts ut med hjälp av tjänstemän inom några viktiga verksamheter. Några har dessutom valts ut genom den s.k. snöbollsmetoden. Man frågar helt enkelt under intervjuerna om respondenten känner någon, i detta fall icke-röstare, som kan tänkas låta sig intervjuas. Sammanlagt sjutton ungdomar (åtta av dem kvinnor), intervjua- des mars–. Sju av ungdomarna var vid till- fället första- eller andraårsstudenter vid . Fem av dessa sju studerade vid olika tekniskt inriktade linjer, de övriga två studerade företagsekonomi. Urvalet skedde främst utifrån stude- randeregister och med hjälp av studie- och yrkesvägledningen (en dock via snöbollsmetoden, se nedan). Fyra ungdomar (två kvinnor), valdes ut bland personer i arbetsmarknadsåtgärd vid en kommunalt driven sysselsättningsverkstad. Fyra ungdomar (två kvinnor), valdes ut via Ungdomsslussen (administrerar praktikplatser för arbetslös ungdom). Dessa befann sig därmed också, eller var på väg in i, en arbetsmarknadsåtgärd. Tre ungdomar slutligen, nåddes via snö- bollsmetoden. Två av dessa, en manlig teknikstuderande och en manlig arbetslös, valdes i egenskap av icke-röstare. Den sista, en kvinna, arbetade som barnskötare. Hon var den enda i materialet som hade ett reguljärt arbete. I citaten nedan benämns samtliga av de intervjuade i arbetsmarknadsåtgärd som arbetslösa. Ursprungligen hade jag som målsättning att intervjua fler ung- domar som är etablerade i arbetslivet. Att nå sådana visade sig komplicerat. Tid och resurser räckte inte till. Här finns därför en möjlig skevhet i materialet. Det är inte orimligt att anta att man skulle ha kunnat upptäcka en del andra typer av förhållningssätt bland sådana ungdomar. Detta eftersom de har en fast förankring i arbetslivet och därför eventuellt annorlunda framtidsperspektiv. Det totala antalet ungdomar i denna situation kan dock inte för- väntas vara särskilt stort på grund av rådande arbetsmarknadsför- hållanden och höjda utbildningskrav. Vare sig första eller andra generationens invandrare finns repre- senterade i denna undersökning. Detta är resultatet av ett medvetet val från min sida. Den främsta orsaken till detta är att man på goda grunder kan anta att problematiken kring politik och val här skiljer sig avsevärt från övriga grupper. Detta kräver separata undersök- ningar specifikt inriktade på denna målgrupp. Sådana pågår också . Åtta av de sjutton ungdomarna som intervjuades deltog ej i valet . I ett fall handlade det dock om ren tillfällighet. Röstkortet hade försvunnit i en flytt. Denne person röstade i det föregående valet. Han tillhör dessutom en av de mest politiskt intresserade i materialet. Jag räknar därför in honom bland de röstande. Av samt- liga intervjuade var tio förstagångsväljare vid valet 98. Nio av ung- domarna kommer från mellanstora städer, mestadels . Sju kommer från småorter, mestadels kransorter till . En, slut- ligen, kommer från . Tio av ungdomarna kommer från arbetarmiljö. Fyra kommer från tjänstemannamiljö. En kommer från ett akademikerhem och två från småföretagarmiljö (ej jord- bruk). En intressant sak med urvalet är kanske att så få ungdomar kommer från storstadsmiljö. Många undersökningar har tidigare genomförts av ungdomar och ungdomskulturer just i storstadsmil- jöer. Ungdomar i storstadsmiljöer kan av flera skäl betraktas som förelöpare i jämförelse med andra ungdomar. Förändringar i ung- domskulturer och åsiktsmönster framträder ofta först här (1999). Att i stället fokusera på ungdomar på landsorten har sin poäng. Det kan tänkas ge en mer rättvisande bild av ungdomsgrup- pen i gemen. Här är de trendigaste ungdomskulturerna färre samti- digt som ungdomar präglade av mer traditionellt och konservativt tänkande rimligen är fler (Fornäs 1994:14). I redovisningen nedan skall jag först utförligt beskriva resonemang- et hos några ungdomar som jag anser representerar olika motivtyper bakom icke-röstning. Denna mycket berättande början tjänar också förhoppningsvis syftet att hjälpa läsaren in i ungdomarnas tanke- värld. Efter detta kommer jag att referera och diskutera olika teman i de åsiktsmönster som förekommer inom hela undersökningsgrup- pen. Ofta är åsiktsskillnaderna mycket marginella mellan de som deltog och de som inte deltog i valet. Jag kommer dock att efter varje citat ange huruvida det kommer från en röstande eller icke- röstande. Diskussion kring olika teorier och forskningsresultat med anknytning till den här aktuella problematiken förekommer på olika ställen i texten. Främst sker den dock i de senare delarna i samband med diskussionen kring möjliga förklaringar bakom åsiktsmönstren. UNGDOMARNA, VALET OCH POLITIKEN Fyra som inte röstade En typologisering av motiv Om man låter människor själva utveckla sin syn på orsakerna bakom en viss handling erhåller man vanligen ganska stora individuella variationer. Varje enskilt fall är unikt. Varje individ har sin egen historia. Detta gäller naturligtvis också de icke-röstande i denna undersökning. Icke desto mindre anser jag mig kunna härleda tre huvudtyper av resonemang som vart och ett pekar mot sin egen specifika typ av bakomliggande motiv.1 Dessa har jag valt att kalla protest, liknöjdhet och ambivalens. Nedan skall de beskrivas närmare utifrån fyra konkreta personberättelser, en för var och en av de två första och två för den sistnämnda, som i analysen här framstår som särskilt intressant. är och ensamstående. Han kommer från en arbetarfa- milj på en mindre bruksort. Musik är stora intresse. Valet av musikestetiskt gymnasieprogram var också det som förde honom till . Efter gymnasiet gick han arbetslös . Därefter fick han ett halvårs praktikplats på en musikstudio. Praktiken går ut varför han nu snart åter är arbetslös. bor i egen lägenhet. Hyran tar nästan hälften av arbets- löshetsersättningen. Han understryker dock lite stolt att han klarar sig utan både socialen och bostadsbidrag. Lite extrainkomster får han ibland genom helgjobb i musikstudion. livsfilosofi är nästan extremt individualistisk. Han betonar starkt detta med att förverkliga sina egna drömmar och behov. Det viktigaste i livet är: själslig harmoni, att man mår bra och känner att det är OK att man går dit man vill, skiter i vad alla andra säger oavsett hur sjukt det än verkar, jag tror det, göra det man vill, skjuta bort alla andra som är i vägen. Väljer man att gå nån annans väg är man ute på farlig mark. Det går inte att inordna sig, att arbeta med något som inte intresse- rar, att följa fasta tider osv. Musiken är livsintresset och får han ar- beta med den kan han arbeta hur mycket som helst. Att tjäna pengar är oviktigt: Skiter jag fullständigt i, bara jag har en macka på bordet på morron så klagar jag inte. Jag förstår mig absolut inte på dom här materialisterna som bara jagar... 2 är politiskt medveten. Han utgår från en ganska personligt präglad ideologi, med utvecklade, ibland dock lite motsägelsefulla, åsikter om det mesta. Han säger sig följa med i nyhetsflödet men intresserar sig bara för det väsentliga; att människor skall få ha sin fria vilja och inte fara illa. Han har även erfarenhet av politiskt en- gagemang. Hade ett mörkt år i ett ungdomsförbund till vänster men avvisar nu alla former av politiskt engagemang. Han undviker också allt umgänge med politiskt engagerade; musiker är de enda folk man kan förstå sig på. Någon särskild grupp anser han sig inte tillhöra; frilansande stil har jag. skulle ha röstat . Han menar att han avstod som ren protest. Politiken och det politiska systemet är bara till för eliten. Denna i sin tur bryr sig bara om vuxenvärlden och alla de väletablerade med 23 000 efter skatt, barn och .... Avståndet är stort till grupper som ungdomar, arbetslösa och studenter. Ingen lyssnar på ungdomen, bara förekomsten av politiska ungdomsförbund avslöjar skevheten: Vi är väl lika stor del av samhället som dom som är runt fyrtio? Jag menar varför ska vi vara här borta och dom där borta, dom sitter i Riksdan varför måste vi sitta i en nedgången källarlokal och tycka och skicka motioner hit och dit, vi borde fan få vara med där och lik- som....det är gubb- och kärringstyrt om man får säga så. Elitsamhället har gått för långt, de som styr har avlägsnat sig alltför mycket. Ett fåtal personer har för mycket makt och de är svåra att avsätta. Det är dessutom för få folkliga val. På frågan om det är vik- tigt att vara med och påverka: Ja absolut, det är ju ett samhälle liksom, det skall ju inte vara central- styrt, det skall ju vara en stor integrerad smet som påverkar varann lik- som till allas bästa. sitter dom där och styr, demokrati inom jätte- parentes. Det är ingen demokrati i det här, det är liksom... envålds- härskare. Man kan få välja dom men... sen när dom börjar göra konto- kortsaffärer då har man inget... hade det varit liksom hade man fått be- stämma skulle dom inte få en andra chans. Det är bara liksom att ja du har misskött dig – ut!, det är ju landet dom bollar med, folket. UNGDOMARNA, VALET OCH POLITIKEN blir mycket upphetsad och engagerad när han kommer in på politiska frågor. Det lyssnas för lite i politiken. Man borde verkligen försöka komma samman och lösa de gemensamma problemen. Sam- tidigt är det otydligt kring olikheter i sakpolitiken, det käbblas om oväsentligheter. Han är pessimistisk om utvecklingen. Det som är positivt är dock att folk inte böjer sig utan vidare för aukto- riteter. Nej men det kan ju kanske bero på dem själva (politikerna, min anm.), att dom liksom missköter sig så in i helvete, liksom man kan se det som här också, var det ju helt andra förutsättningar och då såg man ju upp till politiker på ett helt annat sätt än . Man hade ju respekt för staten , jag känner ingen som är i min ålder som tycker att staten kan man lita på, utan det är åt helvete med snutar och pack och sossar, arbetsförmedlingskärringar, liksom dom missköter allt så kopiöst att det går liksom inte att tro på dom, och sen tycker dom att nej men gå och rösta liksom.... Att inte rösta var dock från början inte ett självklart val. Jag var faktiskt på väg, , jag skiter egentligen i det full- komligt för att var det än landar så är det dåligt, det känns lite bättre att stå utanför och kunna säga att jag har inte med den här skiten att göra liksom, jag vill inte vara med... så kände jag det. Hos ser vi en djup misstro för att inte säga förakt mot det som han uppfattar som samhällseliten och politikerna. Han ser ett politiskt system där stora samhällsgrupper lämnas utanför. Han ser korruption, mygel och meningslöst käbbel där han i stället skulle vilja se respekt för folkviljan, lyhördhet och en sann vilja att skapa ett bra samhälle för alla grupper. Detta får till följd att han vänder politiken ryggen. De demokratiska principerna som sådana tror han på. Alternativet att rösta blankt för att markera detta var han inte riktigt klar över. Hur den negativa utvecklingen skall kunna vändas har han ingen klar uppfattning om. Han säger sig strunta i det och gå sina egna vägar. Engagemanget och de utförliga åsikterna i olika frågor talar dock ett annat språk. Den motivtyp det här handlar om är alltså ett medvetet grundat avståndstagande från dagens etablerade partipolitik. Det handlar om relativt övertänkta åsikter. Man motiverar sitt ställningstagande uti- från en någorlunda principiell hållning. Här kan vi tänka oss dels olika former av s.k. extrema ideologier såväl till höger som vänster, dels sådana som, i likhet med , är mer personligt utmejslade och inte direkt kan relateras till specifika kollektiva rörelser. är det enda exemplet bland de intervjuade på en i politisk medvetenhet grundad protest som orsak till röstskolk. Flera andra i materialet har en liknande grad av medvetenhet. Flera delar också många av hans åsikter. I de fallen leder det dock inte till icke-röst- ning. De markerar i stället sin starka uppslutning bakom själva prin- cipen om att rösta. Som visats ovan fanns en sådan tilltro även hos . Han kunde lika gärna ha röstat blankt. Kanske han gör det nästa gång. är och förstaårsstudent på en teknisk linje vid univer- sitetet. Han har tidigare gått naturinriktat gymnasium och gjort lumpen. Han kommer från ett tjänstemannahem och är uppvuxen i . har inga särskilda fritidsintressen, skolan och kamratumgänget tar det mesta. Han har inga särskilda framtidsvi- sioner; det är väl utbildning, jobb och familj sen får man se.... De egna framtidsmöjligheterna bedömer han som goda. följer inte med i politik och samhällsdebatt, bläddrar på sin höjd genom dagstidningen och läser ibland lokalnyheterna. Han är inte intresserad helt enkelt. Politik diskuteras inte heller i hans omgivning, vare sig hemma eller i kompiskretsen; det är så trå- kigt..... Om synen på politiskt engagemang; ...att håller någon på med sånt, blir han också lite betraktad som snobb. ....eller lite så- där, jag vet inte, överambitiös, det är ingen som håller på med det. Inte ens i valrörelsen diskuterade man: Ja det kanske fanns nån sådär som slängde ur sig nån kommentar och ville börja diskussion, men dom vart ju nerhuggna direkt, fick nån spydig kommentar. Så här säger på frågan om varför han inte röstade: Den konkreta förklaringen var ju att jag var nere i då, men det kanske inte är någon bra ursäkt... och sen så det vanliga liksom att min röst spelar ändå ingen roll, hade det varit tio personer som röstade lika, eller hundra då kanske, men inte tusen och inte 8 miljoner. F. Det är ingen protest i alla fall, att jag går inte och röstar för att jag tycker dom är för jävliga utan mer liksom att so what? Nej precis, det är ingen som bryr sig om att jag inte går och röstar, liksom jag personligen, utom kanske du som kommer att göra en undersökning, det är ingen som kommer från regeringen och.... UNGDOMARNA, VALET OCH POLITIKEN känner ingen politisk tillhörighet åt något håll: Nej jag har inte så mycket åsikter över huvud taget. Jag är inte insatt i vad dom håller på med egentligen, vad dom vill. Politik är trist, han själv har det bra och det spelar ingen roll om man engagerar sig eller inte. Det hela rullar på ändå. Politiken berör inte och den egna rösten är ändå meningslös för den gör varken till eller från. Det spelar dessutom inte någon roll vem som sitter vid rodret, skillnaderna är ju så små. Om troliga generella orsaker bakom minskat valdeltagande: Nä det är väl minskat förtroende och sen tycker jag, då fanns det liksom kommunister och kapitalister och så, men är det moderater och socialdemokrater och kanske folkpartister men dom ligger ändå ganska nära, så finns det några extrem...nazister och, det är inga tydliga skillnader. F. Det är inga klara ideologier som man måste ta ställning till? Nej och då spelar det ingen större roll om då socialdemokraterna eller styr eftersom dom har ungefär samma syn, det kanske dom inte har, nu är inte jag så insatt men det är den bild jag har. När vi kommer in på mer allmänna frågeställningar ger uttryck för en rad vanliga åsikter om politiker inom ungdomsgrup- pen, t.ex. att de talar obegripligt och mycket strunt. Känslan man får är dock att eventuell misstro och kritik mot politikernas sätt att vara inte är huvudorsaken till röstskolket. Han (och hans kompisar) är helt enkelt inte intresserade. De har det ganska bra och ser inte att politiken på något sätt påverkar tillvaron. De ser inte heller att det skulle kunna bli skillnader vid regimskifte. En röst mer eller mindre spelar dessutom ingen roll. säger att han kanske skulle ändra inställning om tillvaron och samhällsmotsättningarna hårdnar. Tre särskilt väsentliga drag kan spåras i liknöjdheten som mo- tivtyp. För det första att man tycker att man har det ganska bra i sin tillvaro. Inget särskilt behöver ändras och hälsan tiger still. För det andra är politiken ointressant, den berör inte en själv och ens verklighet. För det tredje är valdeltagande meningslöst. Med sin egen röst kan man ändå inte påverka, den försvinner i den stora mängden. Förutom finns en till i materialet som i viss mån an- knyter till nämnda motivbild. Denne person besitter emellertid en betydligt högre grad av kunskap om samhällsfrågor. Bilden här är dessutom betydligt mer splittrad. Egentligen skäms han lite för sin egen lathet, man borde nog ha intresserat sig mer och satt sig in i frågorna.... Denna motivtyp framstår som den mest intressanta i materialet och den där förklaringar till ett minskat valdeltagande troligen främst bör sökas. Jag har valt att med ett samlande ord kalla den ambiva- lens. Kanske ledorden osäkerhet, avståndskänsla och misstro inne- bär en konkretisering inför nedanstående läsning. För att åskådlig- göra motivtypen skall jag återge två personers motivresonemang här. är , ensamstående och bosatt i en liten lägenhet i . Hon kommer från en av kransorter där föräldrarna driver ett litet företag. gick ut samhällsve- tenskapligt gymnasieprogram våren 98. av arbetslöshet fick hon praktikplats på en skola. Hon går på Komvux för att läsa upp vissa betyg. Målet är att komma in på uni- versitetet. Fritiden ägnar åt kamratumgänge och kampsportträning. läser hon mycket skönlitteratur. Hennes umgänge är blandat. Även om hon umgås mycket med syntare och svartrockare så vill hon inte räkna sig själv till någon särskild ungdomsgrupp. säger sig ha ett visst intresse för samhällsfrågor.