sou · GNB33 · 2000-01-01 00:00:00 — har dock till- lämpat ett av producentorganisationerna fastställt återtagspris som legat närmare +10 % av gemensamma återtagspriset. I har producentorganisationernas återtagspris legat ungefär i nivå med det gemensamma återtagspriset. I förekommer inte återtag. De skilda salgslagen fast- ställer emellertid ett minstapris under vilket fisk inte får försäljas. Genom salgslagens agerande på marknaden samt deras inflytande i frågor rörande beståndsvård, beståndsutveckling, m.m. undviks överskott. Fiskarena kan således räkna med att i allmänhet få av- sättning av fisken. De tillförsäkras därigenom, i likhet med svenska och danska fiskare, skäliga inkomster. Skillnaden består i att svens- ka och danska fiskare alltid garanteras avsättning av sin fångst. Stödet till återtagen i och är rent bidrag. I finns emellertid ett stöd inom marknadsområdet som inte förekom- mer i och . Vid tillfällen med fångsttoppar av vissa arter kan beredningsindustrin i de norra delarna av landet inte alltid ta hand om de alltför stora fångstmängderna. Efter förhandlingar mellan och Fiskarlag anvisas därför medel till transportstöd. Stödet har en regional profil eftersom det huvudsakligen används till transporter av fisk från de nordligaste fylkena till beredningsindustrin söderöver. Härigenom tillvaratas en värdefull resurs på ett ekonomiskt riktigt sätt och beredningsindust- rin kan utnyttjas mer effektivt. Transportstödet uppgick till . Denna förmån för norsk fiske- rinäring får anses väl uppväga de fördelar som svenska och danska fiskare har genom marknadsordningens regler om återtag. Det kan i sammanhanget framhållas att återtagen i har minskat kraf- tigt och uppgick till ca . Enligt utredningens uppfattning bör en jämförelse i första hand ske mellan EU-länderna och . Utredningen kon- staterar därvid att förutsättningarna och villkoren för fiskarena att få stöd enligt struktur- resp. marknadsordningen är likartade. Vissa variationer i tillämpningen finns dock. Dessa olikheter är emellertid inte av den storleksordningen att de kan anses ändra konkurrenssi- tuationen. omfattas inte av EU:s struktur- resp. marknads- ordningar. På strukturområdet kan fiskarena få stöd på i stort samma vill- kor som fiskare i och . Bidragssatserna är dock lägre men andra stödmöjligheter som väger upp detta förhållande står till näringens förfogande. Bidrag vid skrotning är under vissa förutsättningar förmånligare i än i de övriga länderna. Med hänsyn tagen till de geografiska förhållandena har man i valt att inom marknadsområdet satsa på transportstöd till fördel för både yrkesfisket och beredningsindustrin. Nivån på stöden på struktur- och marknadsområdena är delvis olika mellan länderna. Stödens inriktning skiljer sig emellertid inte nämnvärt mellan de tre länderna. På struktur- och marknadsområ- dena har svenska yrkesfiskare enligt utredningens uppfattning lik- värdiga villkor i vid bemärkelse med fiskarena i våra grannländer. I de tre länderna omfattas yrkesfiskarna av arbetslöshetsförsäk- ring. Vid en jämförelse av ländernas försäkringssystem på fiskeom- rådet finner man vissa skillnader i såväl förmåner som finansiering. Arbetslöshetsförsäkringen utgör en del av ländernas sociala skydds- nät med skilda filosofier bakom systemens uppbyggnad. En jämfö- relse i detta fall mellan länderna som skulle leda till slutsatsen att ett lands system kan påstås vara mer förmånligt än ett annat lands är omöjlig att göra på ett rättvisande sätt. Utredningen delar även Statskontorets bedömning att arbetslöshetsförsäkringen inte strider mot . Utredningen anser därför att arbetslös- hetsförsäkringen från konkurrenssynpunkt inte har någon betydelse. Utredningen har också studerat skillnaderna i möjligheterna att skattemässigt resultatreglera mellan olika beskattningsår. Utred- ningen har funnit att skillnaderna mellan länderna inte är av den storleksordning att de föranleder något förslag. De skäl utredningen funnit för åtgärder är inte heller speciella för fisket. Möjligheter till resultatreglering finns, om än krångliga och komplexa. En förenk- ling i dessa regelkomplex bör utredas inom den kommitté som över- väger frågor rörande förenklingar i företagsbeskattningen. Utredningens genomgång pekar mot att konkurrenssituationen i två avseenden påverkas. Det gäller i fråga om yrkesfiskaravdrag och skattefrågor vid byte av fartyg. I det följande redovisar utredningen sina förslag i dessa avseen- den. Utredningen har i avsnitt 5.2 redovisat och jämfört yrkesfiskar- avdraget i , och . Utifrån sex olika typfall har villkoren belysts. Vid tillämpningen av respektive lands regler på de sex typfallen har utredningen konstaterat att det norska av- draget nivåmässigt vida överstiger de svenska och danska avdragen. De danska reglerna ger i typfallen klart högre avdrag än de svenska. För att jämställa det svenska avdraget med det danska krävs en icke oväsentlig höjning. Utredningen har diskuterat vilken metod för beräkning av ett förhöjt svenskt avdrag som kan vara enkel för fiskarkåren att hante- ra och som kan vara praktisk för skattemyndigheterna att tillämpa och kontrollera. Den norska metoden har i dessa avseenden bedömts ha klara fördelar. 6.4.2Utredningens förslag om yrkesfiskaravdrag Utredningen föreslår att det nu gällande avdraget för ökade lev- nadskostnader vid fiske ersätts av ett nytt avdrag benämnt yrkesfis- karavdrag. Avdraget bör tillkomma de som deltar i yrkesmässigt fiske från fartyg under minst . Avdraget får utgöra av inkomsten av näringsverksamhet i fisket eller för egenfiskare av redovisat nettoresultat av fisket och vara maximerat till . Därigenom uppnås ett yrkesfiskaravdrag som ger de svenska fiskarena jämförbara villkor med de danska som avdraget är lätt att administrera. Avdraget innefattar ökade levnadskostnader och bör inte ersätta några andra i och för sig avdragsgilla kostnader som en fiskare har för sin inkomst. Avdraget blir med dessa regler enkelt att förstå och tillämpa och dessutom enkelt att administrera och kontrollera för skattemyndigheterna. Underlaget bör i princip vara den s.k. manslotten för partkarlar och nettoresultatet av verk- samheten för ensamfiskare. Båda dessa begrepp är enkla att tolka och lätta att anknyta till fiskarenas redovisning i självdeklarationen. Utredningen har även utrett vid vilken nivå på det föreslagna av- draget man uppnår jämförbara effekter med det danska avdraget. Med hänsyn taget till skatteeffekter och penningvärde bedöms ett avdrag på vara rättvisande. Bedömningen grundas på en jäm- förelse som framgår av följande tabeller. Skatteeffekten nominellt för svenskt avdrag om Skatteeffekten nominellt för danskt avdrag Skatteeffekt nominellt för norskt avdrag Källa: Official ECU exchange rates calculated and published by Commis- Ett mer detaljerat underlag framgår av tabeller i bilaga 2. För att skapa jämförbara förutsättningar med det danska fisket bör också en övre gräns för avdragets storlek gälla. För att få en gräns som står sig bör detta beräknas utifrån en inkomst på , dvs. ett maximalt avdrag på . Omräknat till ecu-kurs ligger förslaget i nivå med det danska maximiavdraget. För att på ett enkelt sätt kunna avgränsa de fiskare som bör komma i fråga för avdraget anser utredningen vidare att ett krav är att fiskaren deltar i yrkesmässigt fiske med fartyg och redovisar inkomsten av fiske som inkomst av näringsverksamhet.. För att komma i åtnjutande av avdraget bör fiskaren vidare ha varit fullt sysselsatt med fiske under sammanlagt minst av året och därvid haft fisket som sin huvudsakliga näring. Vistelse i land med arbete för fisket eller på grund av fiskestopp, sjukdom eller dylikt bör inte medräknas i kvalifikationstiden. Dessa regler är något mer restriktiva än de norska men enklare och lättare att tillämpa. 6.5Skattefrågor vid byte av fartyg Utredningen har i avsnitt 5.3.4 utförligt beskrivit de skatteregler som gäller vid byte av fartyg och har mot bakgrund av beskrivningen funnit att behovet av att skattemässigt kunna resultat- reglera mellan olika beskattningsår är uttalat inom fisket. Detta gäller särskilt vid byte av huvudinventariet i en fiskerirörelse, dvs. Utredningen har därför studerat reglerna i , Dan- mark och i . De danska och norska reglerna har därvid be- dömts ha klara skattemässiga fördelar från periodiseringssynpunkt och som en följd därav även vad gäller finansiering av anskaffning av ersättningsfartyg. Det ligger i sakens natur att lösningen av dessa frågor är väsentlig för självfinansieringen och därmed kapitalan- skaffningen för modernisering av fiskeflottan. Utredningen ser ett klart beskattnings- och finansieringsproblem för svenska fartygsägare jämfört med de två andra länderna. Ofta tvingas den svenske fiskaren att skatta av vinsten eller stora delar av den under pågående verksamhet då fartygsbytet endast är ett byte av huvudinventariet medan förvärvskällan består. I många fall leder beskattningsreglerna också till alltför snabba beslut om ersätt- ningsanskaffningar eller till och med ekonomiskt osunda "mellanlandningar" i tillfälliga objekt. Utredningen ser det därför som ytterst angeläget att den be- gränsning som de svenska skattereglerna medför i möjligheten till självfinansiering i fisket avlägsnas. Av dansk fiskeristatistik från "og " framgår att självfinansieringsgraden var . Samtal med fiskeriav- delningen vid det danska har också bekräftat att det är en medveten politik från departementets sida att fartygen skall vara "fiskarägda". Jämfört med erfarenheten från visar sig den danska egenfinansieringen vara mycket hög. Skattefrågan bedöms här ha bidragande effekt. Utredningen vill i detta sammanhang peka på att regler om upp- skjuten beskattning redan finns, t.ex. i fråga om s.k. skogskonto inom jord- och skogsbruk samt avseende realisationsvinstbeskatt- ning vid fastighetsförsäljning. Utredningen är angelägen om att påpeka att vad som behandlas under detta avsnitt helt rör s.k. periodiseringsfrågor, dvs. inte om en vinst skall beskattats, utan när. Genom att vinsten fonderas eller skrivs av mot nyinvestering leder det till en högre vinst eller en lägre förlust vid den slutliga avvecklingen. 6.5.2Utredningens förslag om resultatutjämning vid fartygsbyte Skattefrågorna vid byte av fartyg inom en bestående förvärvskälla är ett problem som funnits sedan de tidigare s.k. fartygsfonderna upphörde vid utgången av . Det är därför angeläget att någon åtgärd vidtas för att därigenom öka självfinansieringsgraden vid investeringar inom fisket. Utredningen har övervägt tre alternativ till lösning. Det första är ett återinförande av reglerna om fartygfonder. Det andra är att ut- vidga reglerna om ersättningsfonder att även gälla för avyttring av fartyg i "enbåtsrederier". Det tredje alternativet är att i likhet med de danska reglerna tillåta "negativa saldon" för inventarietillgångar. Dessa saldon står då kvar efter försäljningsåret och skall då utjämnas genom ersättningsinvestering. Om så inte sker skall det negativa saldot utjämnas och återföras till beskattning, dvs. redovi- sas som intäkt av näringsverksamhet. Utredningen förordar det tredje alternativet då det visar sig en- kelt från lagstiftningssynpunkt, kontrollsynpunkt och framför allt från företagarens synpunkt. Vidare överensstämmer det helt med reglerna i konkurrentland inom EU, . Det är ock- så intressant att konstatera, att i en i rapportserie ingående rapport (RSV 1998:6) Sambandet mellan redovisning och inkomstbeskattning föreslås att kopplingen mellan räkenskaper och skatteregler bör modifieras. Utredningen föreslår därför att regler införs om möjlighet för yr- kesfiskare att skattemässigt få redovisa negativa saldon på inventa- Negativa saldon skall utjämnas nästkommande år. Förlängning med skall få ske för fartygsanskaffningar. Ett medgivande till förlängning skall kunna förses med krav om garanti för att skatten erläggs. 7Kostnadsbedömning av utredningens förslag Kostnaderna för att genomföra det framlagda förslaget om yrkesfis- karavdrag har beräknats som den för staten minskade skatte- och avgiftsintäkt som följer av att avdraget ökar från nuvarande nivå till den föreslagna. Vid en kostnadsbedömning är det logiskt att bortse från sociala avgifter som är avsedda att direkt svara mot de förmåner som utgår. En lägre avgift motsvaras således av ett lägre underlag på förmåns- sidan. Olika nivåer på ett fiskaravdrag är därför neutralt i detta av- seende då avgiftsuttag och förmåner är att se som ett s.k. nollsum- mespel. De sociala avgifterna har emellertid till och från ansetts utgöra skatt ehuru de inte rubricerats som sådana. Över viss in- komstnivå (7,5 basbelopp) motsvaras ökat underlag för avgiftsde- bitering inte av ökade förmåner. Denna del av de sociala avgifterna är endast aktuell i typfallen 4 och 5 och då på inkomster utöver 7,5 basbelopp. Storleksordningen på inkomstbortfallet i denna del är marginell och beräknas inte överstiga . Utredningen har således valt att göra kostnadsberäkningen utifrån avdragets in- verkan på inkomstskatterna och den del av de sociala avgifterna som debiteras i inkomstlägen där de inte påverkar förmånerna. Tillsammans med och branschen har utredningen bedömt de tidigare berörda typfallen som relevanta för svenskt fis- ke. har en bedömning av antalet yrkesfiskare som omfat- tas av typfallen också gjorts. I typfallen 1, 2, 3 och 6 har marginal- skatteeffekten bedömts till och i typfallen 4 och 5 till i genom- snitt . Av uträkningen i tabellen nedan framgår att kostnaden för en ändring av avdraget till föreslagna av inkomsten skulle kosta det allmänna i uteblivna skatteintäkter. 7.1Kostnader för ändrat avdrag för yrkesfiskare Vid avdrag av inkomsten. Kostnaden kan då beräknas till , varav avrundat utgör inkomstskatter och avser bortfall av sociala avgifter som inte motsvaras av förmåner. Av de totala skatterna utgör av kommunalskatt. Den totala belastningen på statens budget för genomförandet av förslaget stannar därför på . De sociala kostnadernas betydelse vid beräkningen av statens kostnader kan alternativt ses på ett annat sätt. Om bortfallet av so- ciala avgifter skall beaktas i kostnadsberäkningen och beräkningen således göras med tillämpning av de marginella procentsatser som framgår av betänkandet (SOU 1997:178) Enskilda Näringsidkare Översyn av skattereglerna, skulle kostnaderna i stället uppgå till . Denna beräkning leder enligt utredningens uppfattning emellertid till en för hög summa då inte endast skatte- delen utan hela minskningen av de sociala avgifterna tagits med; som framhållits tidigare medför yrkesfiskaravdraget ett minskat underlag för beräkning av de sociala avgifterna. beräkningsalternativen uppgår till varav åtmin- stone en tredjedel är hänförlig till socialavgifter som inte utgör skatt och som i huvudalternativet beräknats till . Det sy- nes därför rimligt att enligt den alternativa bedömningen beräkna statens kostnader i form av minskade skatteintäkter till ett belopp om . Utredningens andra förslag berör resultatutjämning vid fartygs- byte. Förslaget innebär en förskjutning i tiden av skatteuttaget på den vinst som kan ha uppkommit. Någon kostnad för staten genom minskade skatteintäkter uppkommer således inte. Genom den upp- skjutna beskattningen kan staten emellertid göra en ränteförlust. Utredningen bedömer kostnaden till följd av ränteförlusten som marginell. Som tidigare påpekats skaffar sig fartygsägarna denna skattekredit genom att i resultatutjämnande syfte välja andra lösningar, vilka dessutom inte alltid är företagsekonomiskt tillfredsställande. Mot denna bakgrund innebär förslaget i praktiken inte någon inkomstminskning för staten. Sammanfattningsvis bedömer utredningen statens kostnad för genomförandet av förslagen till och vid en al- ternativ kostnadsberäkning till . De förslag som utredningen lägger fram medför inte några utgifts- ökningar. Det av statsmakterna fastlagda utgiftstaket påverkas så- ledes inte. Av direktiven till utredningen framgår emellertid att utredaren skall redovisa konkreta förslag till finansiering för eventuella för- slag som innebär utgiftsökningar eller inkomstminskningar för sta- ten. Som tidigare redovisats innebär förslaget rörande yrkesfis- karavdrag en inkomstminskning för staten om ca 4,1 miljoner kro- nor eller beroende på vilken beräkningsmetod som väljs. Det är endast eventuell belastning på statsbudgeten för vilken finansiering skall redovisas. ansvarar för utgiftsområde 23. Inom ramen för utgiftsområdet anvisas för nära 12 mil- jarder kronor. av utgifterna finansieras från EU- budgeten. De minskade inkomster som utredningens förslag leder till – alternativt – bör kunna finansieras genom omfördelning inom ramen för återstående medel för utgiftsområdet. Utredningen lägger inte fram några detaljerade förslag om hur omfördelningen bör verkställas, men vill peka på följande. Inom miljöersättningsprogrammet erbjuds jordbrukare att göra miljöåtaganden för vilka de kompenseras för den kostnad eller det inkomstbortfall som åtagandet innebär. Anslutningen till vissa åt- gärder inom programmet har inte varit den förväntade. Detta har lett till ett underutnyttjande av anslaget för på näs- tan . De stora anslagsbehållningar som sålunda har skapats bör enligt utredningens mening kunna användas till att täcka den inkomstminskning som ett infört yrkesfiskaravdrag med- för. Belastningen på kommunerna av belopp i den här redovisade storleken får anses rymmas inom ramen för det nya bidrags- och ekonomiska utjämningssystem som infördes . Förslagen syftar till att förstärka yrkesfiskets konkurrenskraft. Som tidigare nämnts utgör yrkesfisket basen för fiskberedningsin- dustrins utveckling. Ett konkurrenskraftig fiske underlättar möjlig- heterna för beredningsindustrin att expandera och därmed öka ex- porten av svenska fiskeprodukter. Detta kommer i sin tur att ge samhället intäkter till betydligt högre belopp än de som följer av de åtgärder som föreslås. 9Redovisning av konsekvenser av utredningens förslag Enligt utredningens direktiv skall konsekvenser för regionalpoliti- ken, jämställdhetspolitiken samt brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet redovisas. Vidare skall utredningens förslag prö- vas vad gäller direktivet om offentliga åtaganden. 9.1Konsekvenser av utredningens förslag för regionalpolitiken Utredningens förslag syftar till att stärka konkurrenskraften för svenskt yrkesfiske som angelägen nyrekrytering till nä- ringen säkras. Yrkesfiske bedrivs utefter hela och skärgårdsområden. Som tidigare nämnts har yrkesfisket satt sin prägel på kust- och skärgårdskulturen, bl.a. genom de sysselsätt- ningseffekter som näringen har, särskilt för beredningsindustrin. Även om beredningsindustrin är mer koncentrerad än primär- produktionen är den också regionalt fördelad, inte minst genom småskalig beredningsindustri. Ett konkurrenskraftigt yrkesfiske, som kan bedrivas under villkor som är jämförbara med omvärldens och därmed säkrar nyrekrytering, skapar möjligheter för bered- ningsindustrins utveckling. Därmed bidrar utredningens förslag till att vidmakthålla och förstärka den regionala balansen. 9.2Konsekvenser av utredningens förslag på jämställdhetspolitiken Kvinnor är klart underrepresenterade i yrkesfisket. Utredningen ser inte att de framlagda förslagen skulle förändra detta förhållande i allmänhet. Den svenska livsmedelsindustrin, inom vilken fiskberedningsin- dustrin ingår, har en stor andel kvinnor sysselsatta. Ett starkt yrkes- fiske kan förväntas bidra till att bibehålla och även utöka antalet sysselsatta inom beredningsindustrin och har därmed positiva ef- fekter på kvinnors möjligheter till försörjning, särskilt i kust- och skärgårdsområdena. 9.3Konsekvenser av utredningens förslag på brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Utredningen har inte funnit att förslagen medför några konsekvenser för brottsligheten eller det brottsförebyggande arbetet. 9.4Prövning av offentliga åtaganden Vid anslutningen till EU valde att fullt ut och ak- tivt delta i den gemensamma fiskeripolitiken. Den gemensamma fiskeripolitiken är en överstatlig politik vars regler blir direkt bin- dande för varje medlemsland. Detta innebär att fiskeripolitiken, till- sammans med den gemensamma jordbrukspolitiken och ett fåtal andra områden, intar en särställning i det europeiska samarbetet. Möjligheterna för ett medlemsland att vidta åtgärder utanför det strängt reglerade politikområdet är således starkt begränsade. Ge- nom medlemskapet i EU har den gemensamma fiskeripolitiken blivit ett offentligt åtagande. Det är en uttalad målsättning från statens sida att det i skall finnas en internationellt konkurrenskraftig primärproduktion och livsmedelsindustri med förutsättningar att expandera. Från samhällsekonomisk synpunkt kan en satsning på yrkesfisket motive- ras med att staten har ett särskilt ansvar för en näring, vars existens är nödvändig med hänsyn till sysselsättningseffekterna men vars möjligheter att verka är starkt reglerade. Enligt promemoria (Ds 1994:23) Motiv för offentliga åtaganden utgör bl.a. konkurrensfrågor ett av motiven för offentliga åtaganden. Huvudansvaret för att förbättra konkur- renskraften ligger givetvis hos det enskilda företaget. De förslag som läggs fram i syfte att stärka yrkesfiskets konkurrenskraft avser emellertid åtgärder som kan verkställas endast av det allmän- na. Mot bakgrund av deltagande i den gemensamma fiske- ripolitiken och den uttalade målsättningen rörande en konkurrens- kraftig primärproduktion och livsmedelsindustri anser utredningen att de framlagda förslagen ligger inom ramen för det offentliga åta- gandet. I övrigt hänvisas till betänkandet (SOU 1998:24) Fiskeri- administrationen i ett EU-perspektiv i vilket en omfattande analys av det offentliga åtagandet redovisas. Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Punkt 29 av anvisningarna till 23 § Den nuvarande bestämmelsen om yrkesfiskares rätt till avdrag för ökade levnadskostnader föreslås slopad. I stället införs (första stycket) ett särskilt yrkesfiskaravdrag. Avdraget syftar i första hand till att ge yrkesfiskarena möjlighet att konkurrera på samma villkor som yrkesfiskare i t.ex. och , där ett sådant avdrag kan göras. I avdraget ryms även utgifter för ökade levnadskost- nader. Det tillkommer fiskare som deltar i yrkesmässigt fiske enligt fiskelagen (1993:787) och som under beskattningsåret gör fiskeresor utanför hemorten under minst . Avdraget medges endast fiskare som redovisar inkomsten av fisket som näringsverksamhet. Anställda fiskare omfattas således inte av avdragsrätten. Denna kategori har heller inte varit berättigad till det nuvarande schablonavdraget för ökade levnadskostnader som yrkesfiskare. I andra–fjärde styckena regleras hur avdraget skall beräknas. Utgångspunkten är att avdrag kan ges med högst av inkomsten av näringsverksamhet till den del inkomsten är hän-förlig till under beskattningsåret bedrivet yrkesmässigt fiske före räntefördelning och att avdraget inte får överstiga . Be- loppsmässigt motsvarar detta ungefär det danska avdragets storlek. Underlaget för yrkesfiskaravdraget utgörs av inkomsten av nä- ringsverksamhet före räntefördelning samt avsättning till perio- diseringsfond och expansionsmedel. Därutöver skall hänsyn tas till bl.a. egenavgifter. Vidare skall inte inventarieförsäljningar beak-tas. Det är inte rimligt att låta en fartygsförsäljning påverka av- dragsberäkningen. Förslaget om yrkesfiskaravdrag måste underställas Europeiska kommissionen för godkännande. Särskilt yttrande av experterna Utredarens uppgift har varit att kartlägga och analysera svenskt yrkesfiskes långsiktiga konkurrensförutsättningar och konkurrensvillkor i den förändrade situation som medlemska- pet i den Europeiska unionen innebär. Kartläggningen har dock i huvudsak begränsats till att i princip avse en jäm- förelse av skattereglerna för yrkesfiskare i , och . Utredaren pekar ut två områden där yrkesfiskar- nas skattemässiga villkor skiljer sig åt i de olika länderna.