sou · GNB311 · 2000-01-01 00:00:00 — De medför specifika former för interaktion med staten eller, mer konkret, med statens suveränitet. Rättsliga innovationer och förändringar sammanfattas ofta under begreppet avreglering och betraktas som självklara. I åtskillig sociologisk forskning används avreglering som ett annat ord för statens minskande betydelse. Dessa rättsliga förändringar innefattar emellertid, enligt min mening, en mer specifik process; en process som tillsammans med de rumsliga förändringar som berörts ovan kan vara tecken på en mer djupgående förändring av suveräniteten och som innebär att den specifika systemiska egenskap som vi kallar suveränitet får ett nytt innehåll och nya lokaliteter. Som exempel har internationellt skiljedomsförfarande i affärs- livet förändrats och institutionaliserats som den främsta avtalsenliga metoden för lösning av transnatio- nella affärskonflikter.6 6 Internationella affärskontrakt inom en lång rad aktiviteter föreskriver vanligen skiljedom för den händelse en konflikt skulle uppstå om tolkningen av kontraktet. (Dezalay and 1995). Huvudskälet som anges för detta är att det innebär att ingen av parterna tvingas underkasta sig den andres domstolsväsende. Sekretessen i skiljeprocessen har också betydelse. Skiljeförfarandet kan vara institutionellt och ske enligt regler för medlingsinstitut som t.ex. International Chamber of Commerce i , , Court of Arbitration m.fl. Skiljeförfarande kan också ske ad hoc, ofta enligt reglerna från FN:s kommission för internationell affärsrätt (UNCITRAL). Medlarna är vanligen tre till antalet; oftast privatpersoner som utsetts av parterna. De agerar som privata domare och håller hearings och fäller domar. Enligt Dezalay och (1995) är skiljeförfarandet en av- lokaliserad och decentraliserad marknad för hantering av interna- affärskonflikter, sammanhållen av mer eller mindre mäk- tiga institutioner och individer som både konkurrerar och kom- pletterar varandra (se också Salacuse 1991). Ett andra exempel på privata regleringssystem utgörs av eller obligationsgradering (bond rating institutes) som kommit att spela en allt viktigare roll i den globala ekonomin.7 hade Moodys och Standard & Poor inga egna analytiker utanför ; 1993 hade de 100 var i , och (1994). Dessa och andra liknande transnationella institutioner och regelverk väcker frågor om förhållandet mellan staters suveränitet och kontrollen över globala ekonomiska processer. Internationellt skiljedomsförfarande är i huvudsak ett privat rättssystem och kreditvärderingsinstitut är privata portvaktssystem. De har, tillsammans med andra liknande institutioner, vuxit fram som betydelsefulla styrmekanismer vars auktoritet inte kommer från staten. De bidrar till att hålla ordning i toppen. Den bilda- de () hantering av tillväxten av dessa privata regelverk och av försöken att skapa övernationella regleringar som är förankrade i stater och mellanstat- liga system, blir därför särskilt viktig. Som Rosenau har noterat, är det just därför att så många processer är transnationella som rege- ringarna blir allt mindre förmögna att hantera vissa av de viktigaste frågor som vårt samhälle står inför; det är inte slutet för suveräni- teten, snarare en förändring av den exklusiva rätten och räck- vidden hos regeringarnas befogenheter.8 7Det finns två institut som dominerar värderingsmarknaden; båda med listor till belopp om 3 biljoner USD. Det handlar om , vanligen kallad Moodys, och , vanligen kallad Standard & Poor. 8Det finns en bredare systemisk process här som måste skiljas från globaliseringens effekter: Den världsomfattande och uppenbarligen växande misstron mot regeringar och byråkratier. (1995) menar att detta bidragit till att lagar fått vissa gemensamma drag; särskilt den DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA Nya normer: konvergens och utformning av standards Många av dessa tämligen abstrakta frågor illustreras tydligt genom arbete som pågår för att skapa nya privata, internationella stan- dards för redovisning och finansiell rapportering. () är ett fristående privat organ som bedrivit en intensiv verksamhet för att skapa enhetliga standards för användning både av näringsliv och regeringar. Kommittén vill att dessa standards ska vara införda . gick Commission med på att ställa sig bakom standards och angav 1998 som det år då internationella redovisningsstandards skulle vara färdiga. Det bör noteras att standards godkändes av alla börser utom de i , och , även om dessa i skrivande stund väntas ansluta sig. En av frågorna för del har varit att man där betraktar sina egna standards som mer stringenta än de nya som föreslås. Brittisk-amerikanska standards har dessutom kommit att bli de facto internationella standards , och resulterat i en oerhörd mängd affärer för företag i och . Den här utvecklingen innehöll incidenter som visade i vilken utsträckning nationella regeringar och företag motsatte sig, eller hade svårt att godta, andra länders standards, för att inte tala om enhetliga internationella standards som de strävade efter. vägrade att överge sitt eget redovisningssystem, som inte uppfyllde kriterierna på transparens som blivit i inter- nationella transaktioner. motstånd mot att införa sådana standards för transparens inom en lång rad affärsverksamheter, och växande betydelsen av individers konstitutionella rättigheter som skydd mot staten och andra organisationer. Det särskilda kännetecknet för konstitutionalism är den grundlagsenliga rättsliga prövningen som också uppstått inom och och i viss mån också i (där det nu finns en aktiv grundlagsdomstol i funktion och där medborgarnas rättigheter fastställts i grundlagen). har utvecklats till att bli en författningsdomstol med jurisdiktion när det gäller mänskliga rättigheter (vilket innebar att författningar och rättig- heter måste införas i ). vägran att fortsätta avregleringen av finanssektorn, var t.o.m. det som hindrade från att bli ett stort internationellt finans- centrum. förblev för japanskt. Den plötsliga omsvängning som tyska företag gjorde, till och med , och deras beslut att använda internationella redovisningsstandards, kom som en chock för finans- minister och för många ledande affärsmän i . Finansministe- riet har dock anmält att man gradvis kommer att införa ett helt batteri av åtgärder för avreglering och transparens. De hårdas- te påtryckningarna för förändringar kommer emellertid från ökande beroende av internationella marknader. Många japanska företag har flyttat produktion utomlands; bland deras största aktieägare finns företag i och och det har blivit allt mer attraktivt att skaffa kapital utomlands. När finans- ministeriet väl hade beslutat att lägga om sin politik, hade vissa japanska företag redan börjat införa redovisningsstandards som ligger närmare den brittisk-amerikanska; för nästan alla internationella transaktioner. Japanska företag som vill bedriva verksamhet utanför inser att om de inte följer brittisk-amerikanska redovisnings- standards kommer de att trängas ut från den globala marknaden. Det har blivit nödvändigt för alla företag som vill arbeta interna- tionellt, oavsett vilket land de kommer ifrån, att antingen anpassa sig till standards som är mest accepterade över världen, eller låta bli att spela på världens finansmarknad. Låntagare på interbankmark- naden, debiterar t.ex. japanska banker högre räntor på grund av deras svårgenomträngliga redovisning och otillfredsställande information om dåliga fordringar; bank sparkades ut ur därför att den dolt förluster . Den enda japanska finansinstitution som finns på aktiebörs, , följer redovisningsstandards som är de mest stringenta i världen och 1996 lånade man upp 2 miljar- der USD med hjälp av en internationellt konvertibel obligation. Fallet är intressant därför att är ett av de mäktiga länderna i världen. Landet har stretat emot, men har slutligen tvingats acceptera de nya normerna efter påtryckningar från de egna företagen. USA-börsen, en annan mäktig aktör, motsatte sig DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA för sin del införande av IASC-standards och insisterade på att få sina egna (eller något som liknade dem) erkända som internationell norm; den kan emellertid mycket väl tvingas acceptera IAS. Även om det här handlar om en värld av privata aktörer och privata standards, spelar nationalstaterna en viktig roll för tillämp- ning och delvis även kontroll av företagens uppförande. Inför en kartläggning av statens roll De globala ekonomiska processernas nya geografi – de strategiska territorierna för ekonomisk globalisering – måste skapas både genom företagsaktörernas praxis, nödvändig infrastruktur (dvs. globala städer) och genom arbete för att utforma nya juridiska regelsystem. Eftersom allt detta, åtminstone delvis, sker inom nationella territorier under nationalstaters kontroll, måste dessa medverka. Att kartlägga denna medverkan med olika national- staters alla särdrag, är en central del av mitt pågående forsknings- projekt (Sassen, under arbete). står det klart för mig att det finns flera olika lokaliteter för medverkan; domstolsbeslut, lagstiftning, förord- ningar, privata bolags beslut. Jag betraktar denna medverkan som ett gränsland där många skärmytslingar sker mellan olika särintres- sen och med många olika resultat i de olika institutionella världarna och nationalstaterna. Där sker också arbetet för att legitimera förändringar, t.ex. när en regering stödjer privatisering av offent- liga företag och avreglerar finansmarknaderna vilket sammantaget de facto, innebär att landets ekonomi öppnas för utländska in- vesteringar. Dessa små och stora juridiska innovationer har åtföljts av vad vi skulle kunna beskriva som ny normativitet, djupt för- ankrad i de globala kapitalmarknadernas nya logik (Sassen 1996, kapitel 2). För att den logiken skulle bli normativ krävdes att nationalstater stödde den och använde den som det riktiga sättet att styra nationell ekonomi. I denna mening har centralbankernas roll kommit att bli avgörande. Även om de förlorat en del av sina makroekonomiska befogenheter, har de nu blivit förmedlande institutioner genom vilka de nya internationella spelreglerna införs i nationella ekonomier. Därifrån kommer också den nya betydelse som fästs vid centralbankernas självständighet i förhållande till regeringarna; en av förutsättningarna för IMF (se Sassen, under arbete). Det är i denna mening som jag hävdar, att framställningar som enbart beskriver nationalstaten som förlorare i betydelse är brist- fälliga. De tar inte hänsyn till denna mycket viktiga dimension och reducerar det som händer till att vara en funktion av begreppsparet globalt-nationellt; det den ena vinner förlorar den andre. Jag be- traktar avreglering inte enbart som en kontrollförlust för staten utan som en avgörande mekanism för hantering av förbindelsen mellan det mellanstatliga samförståndet för främjande av globalise- ringen och det faktum att nationella rättssystem är den största, eller avgörande faktorn för hävdande av avtalsenliga garantier och äganderätt. När man betonar att en stor del av den globala ekonomin materialiseras inom nationella territorier och att den då kräver förändringar i nationella institutionella ramverk, antyds en möjlig tolkning i termer av doktrinen om extraterritorialitet. Vi skulle kunna fråga om den ekonomiska globaliseringens effekter på nationella territorier och statlig suveränitet utgör ytterligare en slags extraterritorialitet, fokuserad på ekonomiska, snarare än mer traditionella politiska faktorer. Om de skulle utgöra ett slags extra- territorialitet skulle de lämna statens suveränitet i stort sett oför- ändrad. Min tolkning (1996: kapitel 1), är att det handlar om en utveckling av ett annat slag, en där statens suveränitet ändras och en där båda kategorierna – exklusiv territorialitet och suveränitet – delvis förändras. kan vi identifiera åtminstone följande, i ett försök till kartläggning av statens roll i de aktuella processerna. DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA Staten garanterar det globala kapitalets rättigheter Det framväxande, ofta påtvingade, samförståndet inom staternas samfund om att främja globalisering har medfört en rad specifika skyldigheter för deltagande stater. Staten förblir den yttersta garanten för det globala kapitalets rättigheter, dvs. för skyddet av kontrakt och äganderätt. Staten har således inkorporerat det globala projektet för sin egen minskade roll i styrningen av ekonomiska transaktioner (Cox 1987; Panitch 1996; 199 ). Företag som bedriver transnationell verksamhet vill säkerställa funktioner som traditionellt utövats av staten i den nationella ekonomin, i synnerhet gäller det garantierna för äganderätt och kontrakt. Staten kan här uppfattas som innehavare av en teknisk- administrativ förmåga som inget annat institutionellt arrangemang besitter. Det handlar dessutom om en förmåga som upp av militär makt och, i vissa stater, av global makt. Denna garanti för kapitalets rättigheter är förankrad i en viss slags stat; i en viss uppfattning om kapitalets rättigheter och i en visst typ av internationellt rättsligt regelsystem. Den är till stor del innesluten i statssystemen i världens mest utvecklade och mäk- tigaste länderna; i västlig syn på kontrakt och äganderätt och i en ny rättsordning som siktar till fortsatt ekonomisk globalisering (t.ex. Trubek et al. 1993; Coombe 1993).9 Staten fortsätter att spela en avgörande roll, men inte längre med ensamrätt, för att 9 Denna dominans antar många former och påverkar inte bara fattigare och svagare länder. T.ex. räknas bland de tio största leveran- törerna av IT-service och industriella ingenjörstjänster i och har en stark, om än inte enastående position inom finans- och försäkrings- tjänster. Landet ser sig emellertid hamna alltmer på efterkälken när det gäller juridiska tjänster och redovisningstjänster eftersom brittisk- amerikansk lag dominerar internationella transaktioner. Utländska företag med kontor i dominerar när det gäller juridisk service till företagen som driver verksamhet från , oavsett om dessa är franska eller utländska. Brittisk-amerikansk lagstiftning dominerar alltmer inom inter- nationell t skiljeförfarande i affärstransaktioner, en institution som bygger på kontinental rättstradition, i synnerhet fransk och schweizisk sådan (Dezalay and 1995). skapa legalitet för nya former av ekonomisk verksamhet (Sassen 1996). Globaliseringen åsidosätter nationella rättssystem Även om statens roll i produktionen av juridiska ramar för ekono- miska operationer är central, är den inte längre vad den varit under tidigare perioder. Ekonomisk globalisering har åtföljts av skapan- det av nya rättssystem och rättspraxis samt av vidgning och för- nyelse av vissa äldre former som åsidosätter nationella rättssystem. Detta är uppenbart genom den växande betydelse som internatio- nellt skiljedomsförfarande fått i affärstransaktioner, och genom mångfalden av institutioner för bedömning och rådgivning som har kommit att bli oumbärliga för den globala ekonomins funktion (Dezalay and 1995; Salacuse 1991, 1994). Territorium och territorialitet skiljs åt Det som allmänt kallas avreglering avser i själva verket ett utom- ordentligt komplicerat system av möten och förhandlingar som, som det bevarar det nationella territoriets integritet i geografisk mening, förändrar den exklusiva territorialiteten, dvs. de nationella och internationella ramverk genom vilka nationellt territorium har institutionaliserats. Diskussionen i föregående avsnitt lyfter fram distinktionen mellan nationellt territorium och nationell territorialitet. Territorium och territorialitet har under stor del av tiden efter i stort sett varit ett och samma, i synnerhet i de mest utvecklade länderna. kan globalisering och avreglering kanske medföra att den överensstäm- melsen börjar glappa. En stor del av avregleringarna har bidragit till att glappet ökar och till att ge det en legitim form i nationella rättssystem. Marknadslogiken får en normativ kraft När det gäller den globala kapitalmarknaden kan vi se att bortom dess råa ekonomiska makt, har marknadens logik kommit att få normativ kraft som påverkar utformningen av nationell ekonomisk DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA politik.10 Vi kan se det i så olika länder som och och, , i länder som och , som länge motstått denna påverkan.11 Mycket av vad som ovan sagts gäller en specifik fråga: Utveck- lingen av nya juridiska regelverk som medlar mellan nationell suveränitet och ekonomiska företag/aktörers gränsöverskridande verksamhet. Men det finns en andra, specifik fråga: det konkreta innehållet i det nya regelverket. Det bidrar till att öka fördelarna för vissa typer av ekonomiska aktörer, på andras bekostnad. När det gäller mer övergripande frågor om styrning, som är centrala i mitt forskningsprojekt, kommer dessa två aspekter till uttryck i två olika dagordningar. 10Det finns ett helt annat område som också berör frågan om suveränitet och territorialitet och som är en del av mitt större forskningsprojekt. Om än på ett annat sätt än den globala kapitalmarknaden, berör de framväxan- de reglerna för internationella mänskliga rättigheterna också national- staternas exklusiva territorialitet och suveränitet. De inför rättigheter som inte är beroende av nationalitet eller av garantier från en stat (1996; Reisman 1990). En nyckelfråga för mig är det faktum att ett sådant internationellt regelverk blir operativt i nationella domstolar. Det blir då ytterligare ett sätt för staten att delta i transnationella projekt och den blir, åtminstone i princip, förändrad genom denna medverkan. Den här utvecklingen kan därför betraktas som ett steg bort från statism men inte nödvändigtvis i meningen bort från staten som nyckelinstitution (se 1992). 11Vi ser tillkomsten av ett ekonomiskt komplex med värderingsdynamik som har egenskaper som klart skiljer sig från andra ekonomiska komplex, vars värderingsdynamik i långt högre grad artikuleras genom statens offentliga ekonomiska funktioner. Det främsta exemplet är tillverkning enligt Fords modell. För Fords modell behövdes staten på ett mycket mer direkt sätt än för dagens globala finansmarknader och avancerade tjänste- företag. Keynsiansk statlig politik spelade en nyckelroll för bildandet av Fords tillverkningskomplex. Samordningen bland ekonomiska makthavare Den ena fokuserar ansträngningarna att skapa användbara system för samordning av, eller ordning bland de mäktiga ekonomiska aktörer som är verksamma globalt. Internationellt skilje- domsförfarande, kreditvärderingsinstitut och nya internationella standards för redovisning och finansiell rapportering kan ses som redskap för att skapa en sådan ordning. Rättvisa och fördelningsfrågor – vem vinner legitimitet? Den andra dagordningen handlar mindre om hur man skapar ord- ning i toppen och mer om rättvisa och fördelningsfrågor inom ramen för ett globalt integrerat ekonomiskt system, där det råder oerhörda skillnader mellan olika företags förmåga att göra vinster och mellan olika hushålls förmåga att skaffa inkomster. Det finns en större, teoretisk/politisk fråga här som handlar om vilka aktörer som vinner legitimiteten för styrning av den globala ekonomin och legitimiteten för att ta över regler och befogenheter som varit förankrade i nationalstaten.12 De strategiska rum som omger globala processer är ofta nationella. De mekanismer genom vilka nya rättsliga former etableras, som är nödvändiga för globaliseringen, utgör ofta delar av nationalstaters institutioner. Infrastrukturen som möjliggör det finansiella kapita- lets hypersnabba rörlighet på global nivå är förlagd till flera natio- nella territorier. Denna partiella förankring av global dynamik i nationella territorier under nationalstaters exklusiva territoriella kontroll, visar att samverkan med nationalstaten är nödvändig. 12 Det väcker också frågan om förutsättningarna för internationell offent- lig lag. Kommer de nya styrsystemen som växer fram och begränsningen av nationalstaternas roll i den globala ekonomin till främjare av avregle- ring, marknader och privatisering, att innebära en nedgång för internatio- nell offentlig rätt? (se Sassen, under arbete). DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA Nationalstaten kan inte vara vare sig åskådare eller passivt offer. Genom en eller annan av sina representationer har den varit tvungen att medverka i upprättandet av nya rättsliga ramar och legitimeringen av de nya reglerna. Under den processen har staten försvagat många av sina befogenheter, i synnerhet på det sociala området, men den har också vunnit ny makt. Detta senare för- hållande är en fråga som kräver ytterligare forskning. Om vi betraktar globalisering och nationalstat på detta sätt, motverkas den förenklade synen på begreppsparet nationellt-globalt liksom uppfattningen att ekonomisk globalisering huvudsakligen utgörs av en rad gränsöverskridande processer på makronivå. Ett sätt att med begrepp beskriva de talrika mötena mellan nationalstaten och införandet av ett globalt ekonomiskt system, är att se dem som en process av begynnande avnationalisering av valda, specialiserade nationella institutionella anordningar. Av- nationaliseringsprocessen kan inte reduceras till ett geografiskt begrepp som det som gällde för generalerna som under tidigare århundraden utkämpade krig för att nationalisera territorier. Det är en avnationalisering av specifika institutionella områden: Man- hattan och är motsvarigheterna till frizoner när det gäller finansiella operationer. Men det betyder inte att som geografiskt område, med alla sina olika aktiviteter, funktioner och regleringar, är en frizon. Det som avnationaliseras är en ytterst specialiserad funktionell eller institutionell sfär, med starka ten- denser till rumslig koncentration till platser som och . Delar av vad vi beskriver som nationellt, därför att det sker inom ett nationellt territorium, har blivit globalt. Och delar av vad vi betraktar som globalt är beroende av nationalstatens administrativa förmåga och av den som källa till legitimitet. är professor i sociologi vid . Hennes senaste böcker heter Globalization and its Discontents (: New Press 1998) och Losing Control? Sovereignty in an of Globalization (, 1996). Hennes bok har blivit översatt till flera språk, bland annat av () 1996 och UTET () 1998. Hon håller på att slutföra arbetet med Immigration Policy in the Global Economy: Crisis to , med stöd av . Hon har påbörjat ett nytt projekt om städer och deras gränsöver- skridande nätverk (Cities and their ) med stöd av . Hon är Fellow of the och medlem av . The Long Twentieth Century. Money, , and the Origins of . Le developpement des fonctions tertiares internationales a et dans les metropoles regionales. Rapport au Ministre. : La Documentation , 1991. The Properties of Culture and the Politics of Possessing Identity: Native Claims in the Cultural Appropriation Controversy. VI, No. 2, 1993, pp. Production, , and World Order: Social Forces in the Making of History. Dezalay, and , . Merchants of as Moral Entrepreneurs: from the Competition for Transnational Business Disputes. and , 29, no. 1, pp. Drache, D. and M. Gertler (eds.). The New Era of : State Policy and Market . : McGill- Queen's University Press, 1991. DET GLOBALA FÖRANKRAT I DET NATIONELLA The Emerging to Democratic Governance, , vol. 86, 1: 46-91. The Development of Underdevelopment. Rights Across Borders: Immigration and the Decline of Citizenship. Knox, . and . (eds). World Cities in a World-System. , UK: . Mazlish, and (eds). Conceptualizing Global History. : Westview Press. (ed). Globalization: Critical Reflections. Yearbook of International Political Economy. Panitch, (1996) Rethinking the Role of the State in an Era of Globalization. In Mittelman (ed) op cit. Reisman, W. . Sovereignty and Human Rights in . 84, no. 4 (October): 866-76. Rosenau, J.N. (1992) Governance, order, and change in world politics, In Rosenau and E.O. Czempiel (eds) Governance without Government: Order and Change in World Politics.