sou · GNB3123 · 2000-01-01 00:00:00 — Likaså har premiärminister lyft fram design med syftet av skapa bilden av som ett progressivt framtidsinriktat land. Detta har givit designområdet kraft och respekt i omvärldens ögon. 8.7Att visa designens växande roll för näringslivet började industrialiseras på allvar . I och med att industrin mekaniserades och elektrifierades kring sekel- skiftet, förändrades och skulle man kunna hävda professionalise- rades verksamheten. Ämnen som industriell organisation, det löpande bandet, industripsykologi men även arbetarskydd och arbetshygien började tillämpas, något som redan skett i . Intressantare i detta sammanhang är att även konsten skulle integreras i produktionen. Idéerna kom från , där Deutscher Werkbund grundats för att sammanföra konst med industri. Samma tankar präglade även det svenska Industriförbun- det, när det bildades . Den stora förebilden var tyska AEG, som 1907 anställt konstnären och arkitekten för att han skulle ta ansvar för företagets hela gestaltning, allt från logo- typen, de elektriskt drivna konsumentprodukterna, katalogerna, förpackningarna till industribyggnaderna. 136 Bakgrund till förslaget om en mötesplats SOU 1999:123 De nya storföretag som växte fram i markerade tidigt sitt intresse för att integrera estetisk sakkunskap. Intresset var ömsesidigt, också konstnärerna och arkitekterna såg industrin som ett medel att förnya och förverkliga estetiska idéer. Att tingen skulle fylla konkreta behov och vara nyttiga var, liksom kraven på standardisering och effektivisering, utgångspunkten för ett mer vetenskapligt förhållningssätt, något som då attraherade konstnärer och arkitekter. Den förmedlande länken mellan industrin och konstnärerna blev i . fördes diskussioner mellan och föreningen. Både , som grundat Deutscher Werkbund, och bjöds in till för att föreläsa, den förstnämnde , den sistnämnde 1914. Samma höst bildade föreningen en förmed- lingsbyrå för att knyta kontakter mellan konstnärer och industri. man i föreningen blev , som trots den nöd och ekonomiska kris som även rådde i under , lyckades få ihop det kapital som krävdes för att finansiera den stora på L iljevachs Konsthall, som öppnat 1916. Tio storindustrier skänkte lika mycket var. Intressant i det sammanhanget är att det inte primärt var dessa industrier som direkt kunde dra nytta av den sociala ambition och konstnärliga omdaning av möbler, bohagsvaror, utveckling av nya eldstäder för arbetarklassen som var utställningens målsättning. Det svenska storföretag som blev en parallell till tyska AEG är ASEA. anställde ASEA arkitekten , som kom att fylla en liknande roll i som den hade i , även om främst fick stå för den arkitek- toniska nydaningen. I blev det framför allt bohagsindustrin, porslinsfabrikerna och glasbruken som insåg vikten av konstnärlig- het i de produkter som tillverkades. Genombrottet för det som vi kallar industridesign kom några decennier . Arkitekten startade till exempel en fabrik, där beslag, fönstervred, dörrhandtag och kläd- hyllor tillverkades. Metallindustrin, kastrull- och bestickprodu- centerna knöt kontakter med silversmederna för att få fram indust- Bakgrund till förslaget om en mötesplats riellt tillverkade produkter. Bilindustrierna, med som en pionjär, kom liksom tidigt att inrätta ritkontor med anställda designer. , Husqvarna och andra spistillverkare vände sig till formgivare för att få hjälp. När plastindustrier började växa fram efter anlitade också dessa industridesigner. AGA, , och byggde på 1950- och upp egna desi gnkontor, vilka vid sidan av de få designkonsultkontor som då fanns bidrog till en ökad professio- nalism. På så sätt utvecklades kunskaper om ergonomi på , om human på ASEA, om varornas attraktions- värde hos . Designen skulle utgå från människans behov och fysiska förmåga. Det var också de stora industriföretagen och som tog initiativ till att införa kurser i design på , med ämnen som var nödvändiga för att indust- rin skulle få tillgång till de professionella industridesigner som den behövde: Material, materialegenskaper, formnings-, bearbetnings-, ytbehandlingsmetoder, ritningsregler, perspektivlära, statistik, pro- duktanalys och produktplanering. Att design är ett sätt att profilera ett företag blev allt mer uppenbart . För att kunna konkurrera måste företagen ha en identitet som kunde uppfattas av omvärlden. Även här kom både industridesigner, grafiska designer och möbel- arkitekter in. En föregångare inom detta område var , där och kom att skapa ett koncept som genomsyrade hela företagets identitet. Designmanualer, designprogram och design managementprogram var några medel som användes i det arbetet. Men också för nya uppfinningar som medicinsk utrustning, sportredskap och andra fritidsprodukter hänger framgångarna i hög grad samman med utformningen. Tillverkningsindustrin kan inte längre klara sig utan industridesigner. Även för företagens identitet spelar designen inredningen, den grafiska utformningen, produkt- designen en stor betydelse. Det gäller alla slags företag bohags- och matproducenter, tjänsteföretag lika väl som försäkringsbolag, 138 Bakgrund till förslaget om en mötesplats banker och resebyråer, etc. Om man skall kunna särskilja sig från andra måste man ha en avläsbar identitet. Identitet handlar om självuppfattning: om vem man är och vem man vill vara, vilka av alla de egenskaper man har som man vill framhålla och odla och vad man tycker är viktigt. Det gäller för individer likaväl som för producenter och företag av alla slag. Många av de industrier som gått i bräschen, när det gäller att använda och integrera design på intressanta och effektiva sätt, är de tekniskt och materialmässigt innovativa industrierna. har allt fler företag insett värdet av design. RFSU-Rehab, som blivit världsledande på hjälpmedel för rörelsehindrade, har liksom program med verktyg och Baby genomtänkta artiklar för späd- och småbarn belönats med designpriser världen över. Det är bara några exempel på företag, som fått framgångar just genom sin design. För de små- och medelstora industrier, som skall konkurrera på en världsmarknad, blir det livsviktigt att synas, att ha en identitet. Företagens satsningar på egna designavdelningar eller design- konsulter skall ses utifrån det faktum att när materialåtgången minskar, materialen blir allt billigare och när själva tekniken i stort sett är identisk i apparater, fordon och andra produkter, är det framför allt med gestaltning och kvalitet som man konkurrerar. Vad designer och formgivare bland annat gör är att öka föräd- lingsvärdet på material, teknologi och form. Dessa yrkesgr upper gör tingen mer värda, både kulturellt och ekonomiskt. Genom att föremål blir användbarare, vackrare och/eller intressantare, bättre för miljön och enklare att hantera, blir de också attraktivare och därmed begärligare. En mötesplats för design, där företagens ambitioner inom designområdet kan belysas ur många olika slags aspekter skulle självklart gagna och stimulera designutvecklingen. Här kan företag och industrier möta en publik, inspireras och få kontakter. Bakgrund till förslaget om en mötesplats 8.8En designarenas betydelse för stadsmiljön Kulturinstitutionerna i en stad har en större betydelse för den eko- nomiska utvecklingen och för stadsbilden än man kanske vanligtvis inser. Om kulturinstitutionerna dessutom befinner sig i arki- tektoniskt intressanta byggnader, har de också ett estetiskt värde för stadsmiljön. Det var man starkt medveten om när man till exempel planerade städernas utb yggnad. Det är inte en slump att man lade ned så mycket kraft på att skapa vackra museer, teatrar och . Det är heller ingen slump att så många storstäder runt om i världen vinnlagt sig om att just b ygga arkitektoniskt intressanta museer i stadskärnorna för att vitalisera dessa. Museer genererar andra verksamheter, stimulerar utveck- lingen av butiker, kaféer, restauranger och hotell. Staden i har till exempel upplevt en ekonomisk expansion tack vare den skulpturalt nydanande museibyggnad, som ritades av och som är en filial till i . I anses kulturinstitutioner som museer och gallerier utgöra den tredje viktigaste inkomstkällan just genom sitt attrak- tionsvärde och all den indirekta ekonomiska utveckling som de bidrar till. I kvarteren kring i har en rad design- butiker och gallerier samlats. En liknande utveckling skulle kunna ske på andra platser, där mötesplatser för form- och design inrättas. Förutsättningen är man väljer en omgivning där det finns utrymme och möjlighet för designgallerier, restauranger, kaféer och designbutiker att etablera sig. 140 Bakgrund till förslaget om en mötesplats har en rad nya högskoleutbildningar med designinriktningar kommit till. De formgivningsutbildningar som funnits i blev högskolor, såsom i och HDK i . Utbildningarna har professionaliserats, fördjupats och förbättras. Denna utveckling svarar mot ett växande behov från samhälle Den fokusering på design som vi sedan några decennier tillbaka upplever i är inget unikt för vårt land. Världen över expanderar antalet designutbildningar och intresset för att använda designens förmåga att uttrycka en identitet och förstärka profilen hos alla typer av verksamheter. En mötesplats som utvecklar kunskaper kring designområdet skulle kunna fylla en viktig uppgift genom lyfta fram väsentliga frågor, både i sina egna lokaler och i andra museisammanhang. Där skulle också en rad olika aspekter kunna förtydligas, när det gäller gestaltningen av alla de byggstenar, ingredienser och system, som tillsammans skapar den formade miljön. Det kan till exempel vara material- och teknikval, tillverkningsmetoder, resurshantering, bruksaspekter, anpassning mellan människa och miljö, tillgänglighet, användarnas estetiska behov av form, färg, doft, ljud samt påverkan på omgivning och framtid. Det handlar om att synliggöra formens betydelse, men även att visa alternativ och fånga upp människors krav på och förhoppningar om nya lösningar på nutida och framtida behov. Det finns en rad institutioner med beröring till designområdet: museer, utbildningar, bransch- och designorganisationer och före- tag. Vid mina kontakter med dem har det framkommit en stark efterfrågan på ett forum för stärkt och fördjupad samverkan. Intresset för samverkan finns, men det skulle uppskattas om någon kunde ta initiativ till kontakter och till ett mer kontinuerligt samarbete. Det saknas dessutom en institution som kan ge forskare och studenter tillgång till föremål satta i sina olika sam- manhang, en mot- och samarbetspart för forskare, designer, konst- hantverkare och museipersonal att diskutera med och utveckla Bakgrund till förslaget om en mötesplats kunskap tillsammans med, lokaler där designer, formgivare, konst- hantverkare, företag och branschorganisationer kan mötas och möta allmänheten samt exponera och belysa sina föremål ur ett designhistoriskt och designteoretiskt perspektiv. Med en institution med en tydlig inriktning blir det enklare för den som är intresserad av samarbete. Vidare skulle en institution som har till uppgift att initiera samarbete kunna agera motor för att få till stånd fruktbara utställningsprojekt tillsammans med dem som önskat så men själva inte förmått ta initiativet. Ett litet antal befintliga institutioner inom design- och form- området finns, men ingen av dem kan ikläda sig ett omfattande samordnande ansvar för utställningar och en museipedagogisk utveckling av designområdet. Det finns en rad behov som kräver långtgående samarbete och som inte kan av de befintliga institutionerna. Kontinuitet och långsiktig kunskapsuppb yggnad är, liksom samordning av kontakterna med omvärlden, nödvändiga för att klara stora internationella utställningar och andra omfattande utställningsprojekt. För utbyte med utländska specialister inom dessa områden och med andra intresserade från andra länder, skulle det också behövas en institution som kunde vara en mot- och samarbetspart när det gäller utställningar, konferenser, bokprojekt, etc. Den ökande internationaliseringen ställer nya krav på starkare nationella och regionala institutioner. Design och formgivning betraktas och behandlas alltför ofta som ytliga trendfenomen. Fördjupning och kontinuitet är nödvändiga för att ett område ska överleva i längden och också klara motvind då området inte har så hög prioritet. Det behövs en verksamhet som kan vidga kunskaperna om det historiska perspektivet, kritiskt diskutera design ur en rad olika aspekter, visa hur designen påverkar vår framtid samt bidra till utvecklingen av den teoretiska forskningen om design. Det finns inom olika designorganisationer, vilket också har framgått i mina kontakter med dem och i de enkätsvar utredningen tagit emot, en stark önskan att designområdet skall få en gedigen, nationell platt- form. 142 Bakgrund till förslaget om en mötesplats 9Förslag till mötesplats för form och design Jag föreslår en ny institution som genom utställningar och kun- skapsuppbyggnad skall främja form- och designområdet 1. Utställningarna bör skapas i samverkan med andra parter som museer och arkiv, universitet och högskolor, näringsliv samt designfrämjande organisationer. Utställningarna skall kunna visas på olika platser i hela landet. Institutionen skall inte ha några egna föremålssamlingar. Verksamheten skall fungera som ett och själv bedriva samt stimulera andra till forskning och dokumentation inom designområdet inför utställ- ningar och som underlag för läromedel. Institutionen skall ha ett bildarkiv och ett bibliotek inom design. Jag föreslår en ny institution som i utställningar visar den historiska utvecklingen, samtida tendenser och framtidsscenarier inom designområdet och därigenom bidrar till en ökning av intresset för området. Den skall också vara en plats där företag, institutioner och andra organ inom designområdet kan vara med och skapa pro- filerande utställningar. Institutionen skall vara en mötesplats och 1 Med form- och designområdet omfattar jag alla de delområden som beskrivs i avsnittet Begrepp inom designområdet. I texten används oftast endast begreppet designområdet som samlande beteckning för alla delområdena. 144 Förslag till mötesplats för form och design ett , där man belyser, granskar, debatterar och skapar medvetenhet om design. Verksamheten skall behandla föremålen i sig, hur de påverkar vår fysiska miljö, men också beskriva de designprocesser där föremålen tas fram. I den fortsatta beskrivningen kommer ordet mötesplatsen att användas som beteckning för den föreslagna verksamheten. Mötesplatsens målgrupp skall framför allt vara allmänheten. Men verksamheten skall även vända sig till näringsliv, grund- och gymnasieskola, universitet och högskola, samt bransch- och intres- seorganisationer med beröring till området. Verksamheten bör inte vara begränsad till en viss tidsepok inom designområdet. Många delområdens utveckling spänner över flera decennier och sekler. Ett historiskt perspektiv kan därför vara viktigt för att förstå olika designfrågor i vår samtid. Perspektivet historia-nutid-framtid behövs för att bidra till reflektion och insikter. Genom historien kan vi bättre förstå varför utvecklingen blivit den den blivit och få lärdomar om hur man kan förhålla sig till framtiden. Mötesplatsen skall inte ha några permanenta utställningar utan arbeta med tillfälliga utställningar och spegla det stora och snabbt föränderliga designområdet. Detta gör att mötesplatsen blir ett ställe där det alltid finns något nytt att se och ta intryck av. Här bör dessutom finnas barnverksamhet och andra aktiviteter där besökarna själva kan delta. Utställningarna som skapas skall även erbjudas museer och andra institutioner runt om i landet, men också kunna visas internationellt. Likaså skall mötesplatsen kunna ta emot utställningar som har skapats av andra aktörer såväl i som utomlands. Mötesplatsen skall inte bygga upp några egna föremålssam- lingar. När den nya institutionen skapar utställningar skall den låna in föremål från museer, företag, privatpersoner och andra. Till skillnad från ett museum, där inköp, vård och förvaring av föremål tar en stor del av de personella och ekonomiska resurserna i anspråk, skall den här institutionen fokusera sig på utställnings- verksamhet och på att bli ett inom form och design. Förslag till mötesplats för form och design Utställningarna skall även vara medel för att stimulera kun- skapsuppbyggnad inom form- och designområdet, såväl bland allmänhet som bland studenter, näringsliv med flera. Kunskaps- uppbyggnad hos dem som deltar i framtagandet av utställningarna kan ske genom dokumentations- och forskningsprogram som genomförs inför utställningarna. Avsikten med dokumentations- och forskningsprogrammen är att utveckla ny kunskap inom design- området och åstadkomma ett värdefullt underlag för utställ- ningarnas innehåll. Dessutom bör utställningskataloger och annat pedagogiskt material, som tas fram i anslutning till utställningarna, kunna användas för kompetensutveckling och i undervisning. Den kunskap som genereras genom institutionens verksamhet bör också kunna användas som underlag för läromedel för utbildnings- institutioner på såväl grundskolenivå som inom högskolan. Mötesplatsen skall ha ett bildarkiv och ett bibliotek inom design, som ett stöd för arbetet med utställningar, men som genom digitalisering också blir tillgängligt regionalt, nationellt och inter- nationellt. Mötesplatsen skall vara ett utställnings- och inom designområdet. Verksamheten bygger på tillfälliga utställningar, som skapas tillsammans med andra parter. Dessa andra parter kan vara museer och arkiv, universitet och högskola, företag eller designfrämjande organisationer. Mötesplatsen skall ha personal med kompetens inom främst design och inom produktion av utställningar. Där skall även finnas kompetens inom utställningspedagogik, samt personal som kan göra utställningskataloger och andra skrifter. Man skall dessutom samverka med annan expertis. Det kan vara samverkan med exem- pelvis framtidsforskare, teknikhistoriker, konstvetare eller pro- duktutvecklare, när mötesplatsen skall spegla och öka medvetenhet om design som en viktig fråga för tillväxt och samhällsutveckling. Mötesplatsen är tänkt att bli en motor för samverkan inom museiområdet och med berörda parter som finns utanför musei- 146 Förslag till mötesplats för form och design SOU 1999:123 Designområdet i dess vidaste mening är ett utmärkt ämne att samverka kring, eftersom det kan sägas vara en aspekt av allt det människan skapat. För att främja samarbetet när det gäller utställningsverksamheten skall mötesplatsen ha ett råd, där repre- sentanter för bland annat några av museerna inom området ingår 2. Vid samverkan med andra institutioner skall mötesplatsen delta med kunskap om designområdet. De andra parterna bidrar med kompletterande kompetenser inom näraliggande sak- och kun- skapsområden, produktion av vandringsutställningar och musei- pedagogik. Samverkan kan ske genom medverkan i mötesplatsens utställningsprojekt, exempelvis genom att personal från andra institutioner ges möjlighet att verka vid mötesplatsen . Liknande möjligheter finns exempelvis i och vid i . Där finns ett system med curators in , vilket innebär att intendenter från andra museer arbetar på Tate . För mötesplatsen skulle ett liknande system betyda ett kom- petensstöd, när större utställningsprojekt skall genomföras. För andra museer ger det möjlighet till kompetensutveckling av perso- nal, nya impulser för den egna verksamheten och inte minst ska- pande av personkontakter. Formerna för samverkan bestäms i varje enskilt projekt, beroende på vilka kompetenser som behövs för respektive utställning. Utöver detta sker samverkan genom att mötesplatsen lånar föremål från museer. Till detta återkommer jag under avsnittet Samlingar. Det är av stor vikt att mötesplatsens utställningar kommer hela landet till del. De bör göras tillgängliga för besökare inte bara i den region där mötesplatsen placeras, utan även i andra regioner. Utställningar som skapas av mötesplatsen skall därför även erbju- das andra utställningsinstitutioner. Prioritet bör främst ges åt institutioner som ligger i andra delar av landet än där mötesplatsen etableras. På så sätt garanteras att verksamheten får en bred natio- nell räckvidd. Det får emellertid inte hindra att parter inom samma region som mötesplatsen kan komma ifråga. Jag syftar på bibliotek och andra privata och offentliga institutioner, där mindre utställ- 2 Rådet är närmare beskrivet i avsnittet Mötesplatsens ledning och råd. SOU 1999:123 Förslag till mötesplats för form och design 147 ningar kan visas. För att stimulera nationell spridning av utställningar om design föreslås ett särskilt utställningsbidrag till dem som visar mötesplatsens utställningar 3. Institutionen behöver inte själv bygga upp resurser för att genomföra vandringsutställningar. Istället bör samverkan ske med annan utställningsproducent som deltar i uppb yggandet av en utställning och tar över ansvaret när den skall börja turnera efter att ha visats på mötesplatsen. Bland annat bör det vara möjligt att skapa mindre utställningar för lokaler som inte tillåter större utställningar. Sakkunskap om turnérbara utställningar bör alltså finnas med från början i varje utställningsproduktion, för att säkerställa att de utställningar som skapas är anpassade för att kunna användas som vandringsutställningar. Vilken utställningsproducent som anlitas bör avgöras för varje enskilt projekt. Jag ser Riksutställningar som en av flera naturliga parter att samverka med. De besitter en stor kunskap om utställningsmediet och om turnérbara utställningar. Form, gestaltning och byggd miljö är dessutom ett av Riksutställ- ningars fyra fokusområden. Utbyte med utlandet är väsentligt. Mötesplatsens utställningar skall därför kunna visas på designmuseer, designcentra och liknande institutioner i andra länder. Mötesplatsen skall även kunna visa utställningar producerade i andra länder. I det sammanhanget är det naturligt med ett nära samarbete med . Institutets uppgift är bland annat att sprida kännedom i utlandet om svenskt samhälls- och kulturliv, om svensk utbildning och forskning, samt att främja kultur- och erfarenhetsutbyte med utlandet och verka för utbyte inom utbildning och forskning med andra länder. På uppdrag av regeringen (prop. 1997/98:117) har redovisat vid vilka internationella designsammanhang som bör vara representerat. Förslagen rör huvudsakligen utställningar utomlands. Utan att ta ställning till Svenska Institutets förslag menar jag att mötesplatsen bör vara en resurs för att producera sådana utställningar. 3 Det är närmare beskrivet nedan i avsnittet Särskilt utställningsbidrag. 148 Förslag till mötesplats för form och design Företag skall kunna ta initiativ till utställningar som skapas till- sammans med mötesplatsen och visas där. Dessa utställningar skall liksom övriga utställningar vid mötesplatsen ha ett allmänintresse och kunna genomföras med högt ställda krav på kvalitet. Utgångs- punkten är att utställningar som handlar om ett specifikt företags produkter och tjänster skall bekostas av det aktuella företaget. Den typ av utställningsverksamhet jag föreslår har stort stöd i svaren på utredningens enkät. Särskilt utbildningsinstitutionerna och yrkesorganisationerna efterfrågar bättre möjligheter att föra ut och exponera design tydligare mot framför allt beställare och kon- sumenter. Dessutom vill flera utbildningsinstitutioner ha möjlighet till fördjupning inom området genom tillgång till åskådningsmate- rial. Föremålssamlingar finns redan på museer, hos företag och hos privatpersoner. De svenska museisamlingarna innehåller en stor mängd föremål som samlats utifrån ett form- och designperspektiv, men de innehåller dessutom långt fler föremål som samlats in med helt andra motiv. Även om designaspekter inte varit utgångspunkten för dessa förvärv, kan föremålen belysas ur ett form- och designperspektiv och därmed ingå i utställningar om design.