sou · GNB351d3 · 2000-01-01 00:00:00 — En afrikansk kvinna skriver i enkäten: "Om mina vänner från mitt hemland skulle veta att jag hade hiv skulle de aldrig vela träffa mig igen och jag skulle aldrig få en man...". Troligt smittotillfälle och smittväg I vilken utsträckning är det egna smittotillfället, och därmed också smittväg, känt för en person med hiv? Klinisk erfarenhet samt annan forskning (Westrell, 1997) visar att de flesta hiv-positiva inte känner till när de blev smittade. I en undersökning bland hiv-positiva homosexuella män i , var det endast drygt en tredjedel, , som kunde ange exakt smittotillfälle (Westrell, 1997). I föreliggande studie är motsvarande andel något större. 37/91, , säger sig veta exakt vid vilket tillfälle de blev smittade, 20/63 män, varav 2 invandrare, och 17/28 kvinnor, varav 4 invandrare. I en uppföljande fråga får patienterna markera på vilket sätt de tror sig ha blivit smittade. "Tror Du att Du blev smittad genom...", varvid ett antal olika smittvägar finns angivna. Fler än ett alternativ kunde markeras. Bland de KHWHURVH[XHOOD, 40 stycken, uppger 30 av dem att de tror sig ha blivit smittade genom vaginalsex. Ingen av dem har angett någon annan trolig smittväg. 6 personer tror att de blivit smittade då de delat spruta med annan missbrukare, 3 av dem har även angett munsex som trolig smittväg. 3 säger sig ha blivit smittade då de fick en blodtransfu- sion. 5 patienter som angett en trolig smittväg har även markerat att de inte vet när de kan ha blivit smittade. Hos de 9 män som uppger sig vara ELVH[XHOOD, verkar mottagande analsex vara den vanligaste smittvägen, vilket 5 stycken har angett. En man tror sig ha blivit smittad genom vaginalsex. En man har skrivit att han blev smittad via ett blodpreparat och 2 män har angett att de inte vet när de kan ha blivit smittade. Bland de KRPRVH[XHOOD, 33 män och 1 kvinna, är det 31 män som uppger att de troligen blivit smittade vid någon typ av analsex. De flesta har markerat att de kunnat få hiv både som mottagande och inträngande part. 8/31 män har även angett att de kan ha blivit smittade vid munsex, varav 6 stycken uppger att de tog sperma i munnen. 1 man som angett munsex som trolig smittväg har även markerat att han kan ha blivit smittad då han delat spruta. En man har som den enda troliga smittvägen markerat mottagande munsex, då han också tog sperma i munnen. 6 män har, en del av dem tillsammans med ett eller flera andra alternativ, även kryssat i att de inte vet när de kan ha blivit smittade. Den homosexuella kvinnan uppger att hon tror sig ha blivit smittad via munsex. Sexuell livsstil och sexuellt beteende Hur beskriver patienterna sin nuvarande, "under den senaste månaden", sexuella livsstil? Samtliga patienter utom en har svarat på frågan. - 40 stycken, , (33 män, varav 19 är homosexuella. 12 invandrare, varav är 8 män och 4 kvinnor) uppger att GH LQWH KDU QnJUD VH[XHOOD NRQWDNWHU. - 40 stycken, , XSSJHU DWW GH KDU HQ IDVW SDUWQHU RFK LQJD VH[X |U I|UKnOODQGHW. 20 stycken är kvinnor, varav 7 är 10/20 har en partner som också är hiv-positiv. 8/40 är homosexuella män, varav en man lever med en hiv-positiv partner. 12/40 är heterosexuella män, varav 3 är invandrare. 4/12 har en partner som är hiv-positiv. 35/40 har uppgett vilken typ av sex de har. Det stora flertalet beskri- ver att de har någon typ av inträngande sex med kondom, vaginal-, anal- och/eller oralsex. Tre homosexuella män uppger att de enbart har ömsesidig onani med sin negativa partner. Ett par kvinnor uppger att de är mottagande part vid oralsex med sin hiv-negativa man, och att de då inte använder kondom. Däremot har de kondom vid vaginalsex. da som uppger s.k. osäker sex, dvs. sex utan kondom, är de som har en hiv-positiv partner. - 3 patienter, , samtliga homosexuella män, uppger att GH KDU HQ IDVW SDUWQHU RFK LEODQG WLOOIlOOLJD VH[XHOOD NRQWDNWHU YLG VLGDQ RP. av männen har en partner som också är hiv-positiv, men anger att han inte har sex med denne. Däremot har han ibland tillfälliga sexuella kon- takter, då han oftast inte har kondom när han är mottagande part vid anal- och/eller oralsex. Av de två andra männen uppger en att han inte har sex med sin fasta partner och den andra beskriver att han endast har ömsesidig onani med sin partner. Båda uppger att de har "säkrare sex" vid tillfälliga sexuella kontakter. - 7 patienter, , samtliga män, KDU LQJHQ IDVW SDUWQHU PHQ HQ HOOHU IOHUD WLOOIlOOLJD VH[SDUWQHU. 4/7 är homosexuella, 1 är bisexuell och 2 är Ingen av dem är invandrare. Samtliga uppger att de har någon typ av inträngande sex med kondom. Det är 86 av patienterna som svarat på frågan om de har ändrat sitt sexuella beteende sedan de fick veta att de är hiv-positiva. 73 av dem, , uppger att de har ändrat sitt sexuella beteende. 20 är kvinnor, varav 8 är invandrare. 53 är män, varav 30 är homosexuella och 8 bi- sexuella. 9 av männen är invandrare. 13 personer uppger att de inte har ändrat sitt sexuella beteende efter det att de fått sitt hiv-besked. 6/13 är män, varav 2 homosexuella. 7/13 är kvinnor. Nästan samtliga har kommenterat på vilket sätt de ändrat, eller icke ändrat, sitt sexuella beteende. Oavsett kön och sexuell orientering tycks de vanligaste förändringarna vara att man KHOW VOXWDW DWW KD VH[ PHG DQGUD HOOHU DWW PDQ E|UMDW DQYlQGD NRQGRP YLG VH[XHOO NRQWDNW. beskriver hur de efter hiv-beskedet levde i "celi- bat", men åter börjat att söka sexuella kontakter. I det samman- hanget är det många som beskriver att detta upplevs som mycket svårt, med anledning av den s.k. informationsplikten. "Jag har mycket sällan sex längre då jag inte orkar gå igenom den jobbiga processen med att berätta om min hiv för en partner", beskriver en homosexuell man sin situation. "Sex har blivit svårt, det är jobbigt att berätta för någon att man är smittad, vilket gör att man låter hellre bli att ha sex", säger en annan homosexuell man som enbart har "tillfälliga säkrare sexuella kontakter". En kvinna som lever med sin make uppger att hon numer "aldrig har tillfälliga sexuella kontakter, eftersom jag inte klarar av att berätta om min hiv". Bland de som börjat använda kondom, kan föl- jande kommentar sägas vara representativ – "Använder kondom, mer återhållsam, försiktig, kontrollerad vid sex av rädsla för att smitta min partner", sagt av kvinna som lever med en hiv-negativ man. En utländsk kvinna beskriver att efter beskedet använder hennes hiv- negativa man dubbla kondomer vid vaginalsex, och dessutom använder båda parter glidmedel, vilket de inte hade tidigare. "Sexlivet har blivit mer spänt, romantiken och spänningen har minskat" säger en kvinna som lever med en hiv-positiv man. En homosexuell man säger – "Jag får det inte att fungera, dvs. Har heller ingen större lust, egentligen ingen alls". Att en förändring också kan vara till det positiva, kan följande kommentarer vara ett uttryck för. "Till skillnad från förr så har jag ett sexliv , då jag lever med en hiv-negativ man och inte missbrukar längre". "Jag har numer bara sex med min fru, och det är bra", säger en man som lever med en kvinna som är hiv-negativ. Några som inte ändrat sitt sexuella beteende lever med en hiv-posi- tiv partner, och uppger att de därför inte ser någon anledning till för- ändring. Andra har valt att kommentera sin icke förändring på följande sätt. "Jag har praktiserat safe sex , med undan- tag av anonymt sex under alkoholpåverkan vid ett fåtal tillfällen 90–93", säger en homosexuell man. En utländsk kvinna skriver – "Jag hade ingen sexlust efter beskedet, men är det normalt igen". "Jag lever i en trygg relation sedan mitt hiv-besked", sä- ger en kvinna som uppger att hon har samlag utan kondom med sin hiv- negativa man. Tillfredsställd med nuvarande sexliv? Det är 82/91 patienter som svarat på frågan "Hur upplever Du Ditt nu- varande sexualliv vara?" Fyra svarsalternativ fanns att välja på, Till- fredsställande, Ganska tillfredsställande, Ganska otillfredsställande och Patienterna kan delas upp i två nästan lika stora grupper, där den något större består av dem som uppger sig vara RWLOO IUHGVVWlOOGD eller JDQVND RWLOOIUHGVVWlOOGD med sitt sexualliv. vara så att ju längre man känt till sin hiv-infektion desto mer otillfreds- ställd är man med sitt sexualliv. När det gäller grad av tillfredsställelse råder det ingen signifikant skillnad mellan kön, sexuell orientering och om man är invandrare eller svensk. De patienter som har en partner som också är hiv-positiv är i högre grad tillfredsställda med sitt sexual- liv än de med en hiv-negativ partner eller de som inte har någon partner alls. 67/91, , patienter beskriver att upplevelsen av hur man har det sexuellt, dvs. graden av tillfredsställelse, är påverkad av hiv. Ett fåtal av dem har lämnat en skriftlig kommentar, och så gott som samtliga be- skriver den negativa påverkan hiv haft. Återigen framkommer svårig- heter med den s.k. informationsplikten, vilken flera lämnar kommen- tarer om även i övriga delar av enkäten. En heterosexuell man skriver följande – "Jag har haft flera möjligheter till tillfälliga samlag, vilket varit frestande. Men eftersom jag anser att min sexpartner själv måste ta ställning till om hon vill ha sex med en hiv-sjuk, måste man ju berät- ta. Det vill jag inte. Hur stor är chansen att en tjej vill ha sex med en hiv-sjuk?" "Känns svårt att söka sexpartner eftersom jag blivit avvisad när jag upplyst om att jag är hiv-positiv", säger en homosexuell man. En kvinna säger – "Jag har f.n. ingen sexpartner, att ta kontakt försvå- ras av hiv". Andra kommenterar själva upplevelsen av att ha sex, som t.ex. kvinnan som uttrycker följande – "Jag saknar mun mot könsorgan och saknar känslan av en naken penis". En annan kvinna säger att "min smitta hämmar mitt sexliv av rädsla för att smitta min partner...". En homosexuell man skriver att han "blivit mer försiktig, sex har blivit tråkigt och mindre viktigt...". En afrikansk man uppger – "You can never enjoy your partner the way a man and woman ought to...". En kvinna som blivit smittad av sin man skriver – "Lusten har minskat och någonstans är det lite äckligt...". En enstaka kommentar av en homo- sexuell man vittnar om att hiv medfört en positivare upplevelse av sexuallivet: "Jag har fått en annan närvaro, känner en mer medveten närhet till min sexualitet". Att misslyckas med kondom I den mån de tillfrågade patienterna brukar använda kondom då de har sex, vad har de för erfarenhet av att kondomen gått sönder eller glidit av? Av de 66 patienter som svarat på frågan uppger de flesta att de aldrig misslyckats vid kondomanvändning, oavsett kön, sexuell oriente- ring eller sexuell teknik. De sex personer som uppgivit misslyckande med kondom QnJRQ JnQJ vid analsex är samtliga homo- eller bisexu- ella män. 18 personer har svarat att de har misslyckats QnJRQ JnQJ vid vaginalsex, 11 kvinnor och 7 män. 1 man och 1 kvinna, båda hetero- sexuella, uppger att de RIWD misslyckats med kondom. Återkommande bland de fåtal som valt att lämna en kommentar, är att de antingen anser att kondomen haft för dålig kvalité eller att den använts på ett felaktigt sätt. "Kondomtillverkaren gör dåliga kondo- mer", "Kondomen gick sönder därför att den var för liten", "Vi var för ivriga och många, kondomer alltså, är för små", "Dålig kvalité eller att kådisen var för gammal", "För lite glidmedel", "Fel på kondomen eller att den blev fel påsatt". Vem talar man med om ett sexuellt problem och var får man psykosocialt stöd? Att WDOD om sitt sexliv är för de flesta personer ingen självklarhet. Det är kanske få saker i livet som berör människan så djupt, och därför finns risken att man i ett samtal kan känna sig utlämnad och blottlagd. Det är av stor vikt att en patient som tar upp ett sexuellt problem be- möts med respekt och förståelse, likväl en öppenhet. Detta gäller inte minst för personer med hiv, vilka inte sällan kan uppleva sin sexualitet som stigmatiserande, just med anledning av hiv. Därav desto större an- ledning till att hiv-positiva personer bereds möjlighet att diskutera sin sexualitet och sitt sexuella beteende. För en person med hiv kan ett sexuellt problem dessutom innebära att man t.ex. inte följt de förhåll- ningsregler man fått av sin behandlande läkare. Kan detta innebära ytterligare svårigheter och hinder för en diskussion om ett eventuellt sexuellt problem? Det här utgjorde bakgrunden till att det i enkäten ställdes en fråga om var patienterna i förekommande fall fann stöd i ett eventuellt problem relaterat till sitt sexuella beteende. Men det behöver naturligtvis inte bara vara patienterna som kan ha svårt att tala om sex med t.ex. sin läkare. Inom all typ av svensk vårdut- bildning i föreligger stora brister vad gäller undervisning i grundläggande klinisk sexologi. Mot den bakgrunden kan man eventu- ellt också förstå vilka svårigheter det kan finnas hos personalen när det gäller att prata med patienterna om sex. 29 patienter, 8 kvinnor och 21 män, ansåg sig KD KDIW någon typ av hiv-relaterat sexuellt problem, efter det att de fick sitt hiv-besked. Bort- sett från en enstaka person, uppgav ungefär hälften att de hade kunnat prata med sin behandlande läkare, de övriga med sin kurator. Ett par patienter hade pratat både med sin läkare och kurator. Några personer sade sig också ha pratat med, förutom läkare och/eller kurator, även an- nan sjukvårdspersonal. Kommentarerna vittnar oftast om en positiv erfarenhet patienterna har av att ha pratat med någon om sitt problem. Några har bara skrivit "bra" eller"ok". "Bra, konstruktivt", säger en homosexuell man som talat med sin läkare. En annan homosexuell man uppger: "Jag har som jag varit smittad kunnat diskutera problematiken utan förbehåll". En heterosexuell man som är mycket nöjd med sin behandlingskontakt på mottagning 3, skriver följande: "Personalen på ligger högt ovan landstingssnittet. De inger förtroende". "Bra att prata med en doktor men bättre med en kurator...", skriver en afrikansk kvinna. "Det kändes pinsamt, det är så privat och intimt" skriver en man som talat med sin läkare. En bisexuell man som uppger att han haft problem, men inte kunnat diskutera detta med någon på mottagningen, skriver: "Jag har inte vågat öppna mig till- En heterosexuell man som säger sig vara mycket nöjd med sin läkare men "det sexuella problemet berördes mycket ytligt...". Om man VNXOOH få ett problem relaterat antingen till det sexuella beteendet eller till förhållningsreglerna som givits enligt SmL, ställdes frågan med vem eller vilka patienten skulle kunna tänkas prata– sin behandlande läkare, sin kurator eller annan sjukvårdspersonal? 64 pati- enter kunde tänka sig tala med sin behandlande läkare, 35 med sin ku- rator och 17 med annan sjukvårdspersonal. 32 stycken kunde tänka sig tala med EnGH sin läkare och kurator eller annan sjukvårdspersonal. 10 patienter, 8 män och 2 kvinnor, har angett att de inte kan tänka sig att tala med någon av ovanstående yrkeskategorier. En afrikansk man säger att språksvårigheter hindrar honom från att prata med sin läkare. En kvinna lämnar följande kommentar till att hon inte anser sig kunna vända sig till sin läkare – "inte har väl doktorn tid med sånt". En homosexuell man säger – "kan och vill inte prata p.g.a. lagen och smitt- skyddsläkaren". Några andra anger att de hellre talar med sin partner om ett eventuellt sexuellt problem eller att de "inte ser någon anledning och prata, vad ska doktorn eller kuratorn göra åt mina problem". Det är endast 16 patienter som uppger att de, förutom från mottag- ning 3, får psykosocialt stöd från annan mottagning eller frivilligorga- nisation. De organisationer och mottagningar som nämns är Stiftelsen –Röda Korset, Ph-center, Familjesociala mottagningen på , Metadonmottagningen, Posithiva Gruppen, Spiral- projektet, Toxikomanimottagningen. Bruket av alkohol och andra droger vid sexuell kontakt Det är 30 patienter som uppger att de under den senaste månaden druckit alkohol i samband med att de haft sex. 7 av dem säger att alko- holen hade någon typ av inverkan på vilken typ av sex de hade, 3 anger en positiv inverkan och 4 anger en negativ inverkan. Det är 4 patienter som uppger att de under den senaste månaden i samband med att de haft sexuell kontakt, tagit någon annan drog, t.ex. extacy, amfetamin, kokain, LSD. "Amfetamin ökar sexlusten" säger en man. En man uppger att han använt poppers – "Man gör ju allt, släpper alla hämningar, och det gäller både vid alkohol och poppers". SOU 1999:51 %LODJD 167 Enligt SmL är varje person som känner till sin hiv-infektion skyldig att informera sin sexualpartner om sin hiv-status. Klinisk erfarenhet samt forskning (Westrell, 1997) visar att många hiv-positiva upplever den s.k. informationsplikten som ett hinder, när det gäller att söka sexuell kontakt. Många tycks ha erfarenhet av att ha blivit avvisade och blivit bemötta med fördomar då de för en presumtiv sexualpartner berättat om sin hiv-infektion. I enkäten får patienterna svara på frågan om det finns situationer där de LQWH VNXOOH NXQQD WlQND VLJ DWW LQIRUPHUD HQ VH[XDOSDUWQHU RP GHQ HJQD KLY LQIHNWLRQHQ. 54 stycken har svarat på den öppet ställda frågan. De flesta har bara svarat -D eller 1HM, några har lämnat en kommentar till sitt svar. 24 personer säger att det finns situationer när de kan tänka sig från- gå informationsplikten. Andelen män, kvinnor och invandrare stämmer överens med motsvarande andel som svarat på enkäten. "Ja, vid safe sex, utan risk för att smitta", "Kanske utomlands" säger två homo- sexuella män. "Ja, om jag kommit tillräckligt långt i ett förspel", uppger en bisexuell man. "Vid sex i parker och på videoklubbar, men jag har alltid säkrare sex", skriver en homosexuell man. En utländsk kvinna säger: "Han kommer att bli rädd för mig, kanske också berätta för andra, och det är inte bra för jag vill leva hemligt med min hiv". "Om man har sex som en lek, då är det inte önskvärt från någon sida att prata överhuvudtaget, det förstör bara leken. Vem pratar om sin snuva när han skall spela poker? ", skriver en heterosexuell man. 30 personer säger sig inte kunna frångå informationsplikten. 13 av dem är kvinnor, vilket är procentuellt fler än motsvarande andel som svarat på enkäten. Någon enstaka har lämnat en kommentar. "Nej, eftersom det är viktigt att informera, men jag är osäker på om det är någon som är hiv-negativ som vill ha samlag med mig som är hiv- positiv", skriver en utländsk man. När det gäller patienternas erfarenheter av att ha berättat om sin hiv- infektion för en sexualpartner, är det 15 stycken som säger sig ha fått en SRVLWLY reaktion, 8 en QHJDWLY och 17 uppger att de varit med om En GH positiva och negativa erfarenheter av att ha berättat. Återigen är det bara ett fåtal som lämnat en skriftlig kommentar till sitt svar. När det gäller dem som fått en positiv reaktion, kan följande kom- mentar av en utländsk kvinna sägas vara representativ. "Jag har fått res- pekt för att jag har berättat, men också ledsnad, ömhet och värme". En annan kvinna säger: "He was very close to me, and he was there for me, thats why we fell in love...". Ytterligare en kvinna kommenterar: "Jag blev i alla fall inte avvisad, han är min nuvarande partner". heterosexuella män säger följande: "Ofta mycket förstående, inget hys- teriskt...", "Sympati". Några patienter som fått erfara en negativ reaktion då de berättat om sin hiv-smitta, uttrycker följande: "Naturligtvis blev han inte glad, han gick och testade sig", säger en utländsk kvinna. "Upprörd- het, rädsla, ängslan, oro, försiktighet, avståndstagande..." är en homo- sexuell mans erfarenhet. Patienter som varit med om både negativa som positiva reaktioner, uttrycker följande: "Alltifrån sorg och ilska till öm- kan", "För det mesta har det inte spelat nån roll men ibland fått av- slag...", "Några har accepterat, andra dragit sig undan och vi har aldrig mer haft kontakt..."säger tre homosexuella män. "Blandade reaktioner, en del blir hysteriska, andra är hur coola som helst...", har en bisexuell man erfarit. Brukar Du fråga en ny sexualpartner om han/hon har hiv? För att få en uppfattning om huruvida hiv-positiva personer själva frå- gar en partner om dennes hiv-status, ställdes i enkäten en fråga om just Det var 8 patienter som svarade att de brukar fråga en sexualpart- ner om dennes hiv-status. Lika många säger att de LEODQG brukar ställa 34 patienter svarar nej på frågan, dvs. de brukar inte fråga en partner om denne är hiv-positiv eller ej. 33 patienter har lämnat en skriftlig kommentar till frågan, varav en del kommentarer inte direkt berör den ställda frågan. Istället tycks det som man återigen har passat på tillfället att berätta i allmänhet om sin situation och sina upplevelser som hiv-positiv. Men flera har kommen- terat hur det var när de själva berättat om sin hiv för en sexpartner, vil- ket de flesta tycks ha en negativ erfarenhet av. Många berättar om att de inte frågar om partners hiv-status, efter- som de själva berättar om sin hiv, "och då blir det naturligt att de berät- tar om sig själva", som en kvinna uttryckte det. "Jag talar om att jag är hiv-positiv, därför frågar jag inte dem", säger en homosexuell man. En heterosexuell man skriver följande: "Vi kommer naturligt in på det eftersom jag alltid berättar om att jag har hiv". "Jag berättar om min hiv-situation och sen är det upp till honom och säga om han är smittad eller ej...", säger en homosexuell man. En utländsk kvinna uppger föl- jande: "Jag frågar inte eftersom jag inte berättar om min egen hiv". Denna kvinna säger sig sällan ha sex, men då det sker ser hon alltid till att kondom används. På annan plats i formuläret säger hon att det skul- le vara omöjligt att berätta eftersom hennes landsmän "snabbt skulle få veta och då skulle jag bli utfryst från gemenskapen och aldrig skulle jag kunna skaffa mig en man...". Två män som inte brukar fråga en bli- vande sexpartner om dennes hiv-status säger följande: "Jag förmodar av någon anledning att de inte har hiv...". "Man skall tänka som om alla var hiv-positiva och använda skydd jämt". Sexuell kontakt – hellre med hiv-positiv än med hiv- negativ partner? Om en person med hiv får välja, föredrar han/hon en hiv-positiv sexuell partner före någon som är hiv-negativ? 30/70 patienter, , uppger att inför en valsituation har partners hiv-status LQJHQ EHW\GHOVH. 23 män, varav 16 är homosexuella, samt 7 kvinnor som uppger detta. 8/30 är invandrare, hälften av dem är kvinnor. Är det så att man bedö- mer andra egenskaper hos en presumtiv sexpartner som viktigare, än 22/70, , säger däremot att om de får välja, föredrar de DOOWLG sexuell kontakt med annan hiv-positiv person. Det är 7 kvinnor, 15 män, varav 7 är homosexuella, som uppger detta. 3/22 är invandrare, 2 kvinnor och 1 man. De kommentarer som förekommer på annan plats i enkäten, angående hur svårt många har med den s.k. informations- plikten, kan eventuellt förklara varför en tredjedel av patienterna före- drar en hiv-positiv sexpartner. 7/70 säger att de QnQ JnQJ föredrar en hiv-positiv sexuell partner före en hiv-negativ, och 11/70 uppger att de DOGULJ gör det. Enligt SmL skall kontaktspårning ske med en person som diagnosti- ceras med hiv. Syftet är att försöka göra en kartläggning av tidigare och nuvarande sexualpartner, för att därigenom förhindra vidare smittsprid- ning. Den hiv-positiva personen uppmanas att uppge namn på sexual- partner, med vilken eller vilka sexuell kontakt förekommit på ett sådant sätt att smitta kan ha överförts. Därefter kontaktas dessa partner och informeras om att de skall söka läkare för rådgivning och eventuell hiv- test. Kontaktspårning utförs oftast av en kurator, på uppdrag av patien- tens behandlande läkare. Det är 87 patienter som svarat på frågan om kontaktspårning. 33 av dem har varit med om kontaktspårning i samband med sin hiv-diagnos. 38 har inte varit med om det och 16 patienter uppger att de inte minns om kontaktspårning utfördes i samband med att de fick sitt hiv-besked.