sou · GNB376 · 2000-01-01 00:00:00 — Graden av demokratisk legitimitet kan inte avläsas i antalet valsedlar, utan bygger på de övertygelser som växer fram ur medborgarnas ömsesidiga överläggningar.19 Diskussionerna i den kommunikativa demokratin leder till beslut, men skapar också identitet och samhörighet i det politiska systemet. Demokratin ses som en fortlöpande dialog om, inte bara konkreta lösningar på olika samhällsproblem, utan också om frågor rörande samhällets grundläggande värderingar och hur vi ska nå fram till gemensamma beslut i ett samhälle som är mångkulturellt och värdepluralistiskt. Huvudstrategin för en stärkt regiondemokrati enligt denna mo- dell blir att skapa platser för samtal och dialog om regionpolitiska frågor. Jag menar att det finns konkreta ansatser i denna riktning i det regionförsök som bedrivs i län (även i de övriga försöks- länen finns ambitioner i denna riktning, men är tydligast i län). I län arbetar det nybildade med en formell kärna bestående av ett fullmäktige (med indirekt valda po- litiker från länets kommuner och landsting) jämte en styrelse. Där- utöver kännetecknas den politiska organisationen av bl.a. följande: Organisationen förändras kontinuerligt efter politiska uppgifter och behov. Huvuddelen av de politiska aktiviteterna bedrivs i projektform och i arbetsgrupper som formeras utifrån de upp- gifter som ska lösas. Det finns ingen permanent fastlagd nämnds- organisation (utöver styrelsen) Förtroendevalda politiker engageras inta bara som beslutsfattare, utan får även arbeta med beredande uppgifter. Det regionpolitiska arbetet ska utgå från den lokala nivån. Regio- nen har en endast en samordnande och kompletterande roll. Styrelsens sammanträden är öppna för allmänheten. Den vidare försöksverksamheten får utvisa hur dessa nya arbetssätt kommer att fungera. Det finns i mitt intervjumaterial några fåtal av kritiska röster som hävdar att dessa demokratiexperiment kan bli till en sorts strukturlöshetens tyranni, där en alltför liten, och utbild- ningsstark, grupp av medborgare förmår ta åt sig alltför mycket in- flytande. I denna del finns alltså en, om än relativt svag, underström av konstitutionalistisk kritik mot risken för att det är de redan re- sursstarka meborgarna som kan komma att ta för sig på ett otill- börligt sätt i regiondemokratins experimentverkstäder. Ambitio- nerna är stora i samtliga försökslän och utifrån de olika förutsätt- ningar som finns i de fyra försökslänen ska det bli spännande att följa demokratifrågornas fortsatta utveckling. Summering – ett vidgat demokratiperspektiv Reformsträvandena att åstadkomma en stärkt regiondemokrati har visat sig vara en problemfylld verksamhet. I svensk regionpolitik har huvudsakligen två typer av demokratimodeller åberopats i 1990-ta- lets reformdebatt. Dels finns en traditionell ådra av målrationalitet och leveransperspektiv på regional utveckling. Regionpolitikens de- mokratiska legitimitet är beroende av vilken grad av måluppfyllelse eller servicenivå politiken levererar. Dels finns en debatt om att komplettera detta leveransperspektiv med en partibaserad och re- presentativ demokrati. Min huvudkritik är att detta är ett allt för snävt perspektiv och kan i stället leda till ökande misstro och fallan- de legitimitet för regionpolitiken. Risken för en sådan legitimitetskris betingas av samhällets ökan- de komplexitet parat med ett ökande behov av att finna gemensam- ma lösningar på olika samhällsproblem. I regionpolitiken har det skett en dramatisk ökning av problembördan vad gäller exempelvis den höga arbetslösheten, växande miljöhot, sjukvårdskris, ökande trafikförsörjningsproblem, avfolkning av glesbygden etc. Parallellt med att dessa problem pockar på uppmärksamheten har vi kunnat notera att regionpolitiken arbetar under en svårartad organisatorisk komplexitet och en ökande pluralism och mångfald av värderingar. Detta gör det sammantaget mycket svårt att enas om gemensamma åtgärder och den partibaserade och representativa demokratimo- dellen är härvidlag otillräcklig. Jag har i ett tidigare delavsnitt talat för att komplettera den re- presentativa demokratin med fler samtalande och kommunikativa inslag i regiondemokratin. Det vore emellertid pretentiöst att skriva ut några detaljerade recept för framtiden. Ett par utgångspunkter dock: Jag tror för det första att regiondemokratin bör utvecklas på grundval av på relativt stabila demokratiska principer. De övergri- pande riktlinjerna för regiondemokratin bör bestämmas av en re- gionfullmäktigeförsamling där medborgarna, direkt eller indirekt, har möjlighet att utkräva politiskt ansvar. Regiondemokratin måste härutöver bygga på öppenhet, rättssäkerhet och på att i princip alla ska kunna deltaga. Den beslutande fullmäktigeförsamlingens vikti- gaste uppgift blir alltså att vaka över att dessa demokratiska princi- per fungerar. En andra utgångspunkt handlar om att satsa på de mångas eller allas deltagande i regiondemokratin. Här är det angeläget att genom- föra experiment med nya informations- och kommunikationsvägar. Det kan vara att öppna nya samtalsplatser för den demokratiska dia- logen. Det kan gälla satsningar på ny informationsteknologi, men också experiment med stormöten och dialogkonferenser inom spe- cifika projektområden. Andra viktiga delar i detta sammanhang gäl- ler mediernas roll och tillskapandet av fora för geografiskt gräns- överskridande samtal. En tredje utgångspunkt berör frågor om att experimentera med formerna för politiskt beslutsfattande, alltifrån initiativ- och bered- ningsarbetet till genomförandet av besluten. Alla politiska processer bör startas förutsättningslöst och med stor öppenhet. Bjud in med- borgare och intressenter på ett tidigt stadium och låt olika politiska aktörer, inte bara tjänstemän, få fungera i beredningsrollen. Det vore spännande att se fler försök, där exempelvis företrädare för de politiska partierna, etc. tog på sig bered- ningsansvaret. Detsamma gäller genomförandefasen. Det vore in- tressant att pröva möjligheterna att skapa projektgrupper och stor- mötesfora i samband med genomförandet av stora infrastruktur- projekt. Jag tror sammantaget att det gjorts alldeles för lite an- strängningar att skapa samtalsfora, där en bred grupp av medborgare bjuds in att förutsättningslöst få vara med att påverka besluts- fattandet. Det finns tekniker och idéer med namn som dialogkon- ferenser, projekt/nätverksgrupper, forskningscirklar, medborgar- paneler, ungdomsparlament etc. som är värda att pröva och utveckla. Vi måste, kort sagt, tänka annorlunda vad avser utformningen av regionpolitikens beslutsprocesser. 5Se SOU 1995:27. 1996/97:36. 7Jag utgår alltså från demokratins verklighet för att därefter relatera till olika demokratiidéer. 8Se inlägg i denna antologi. 9Se programskrift från Kommuner i samverkan. 10I och övertas bl.a. det statliga ansvaret för det regionala utvecklingsarbetet, EU-stöd, infrastrukturplanering av det nya regionfullmäktige, i län är det ett regionförbund (kommuner och landsting som huvudmän) som övertar dessa uppgifter och på är det som övertar detta ansvar från . 11Se m.fl. 1998. 12Jerneck och (1997) har initierat ett forskningsprojekt kallat och – Regionalisering och flernivådemokrati där ett delsyfte är att undersöka flernivåsystemets problematik i de svenska regionförsöken. Se även 1998. 13Jfr Gidlund 1998. 15Inglehart 1997, s. 43. 16Jfr undersökningar av , t.ex. 1996. 17Jfr , m.fl. 1995, s. 16 f. 18Se Montin 1998, s. 16. 19Eriksen 1997, s. 27, se även Räftegård 1998. Analys av den offentliga verksamhetens regionala upp- byggnad. , , T. (1998) Flernivådemokrati. En teoretisk såväl som praktisk utmaning. (1997) Kommunikativt ledarskap. Om styrning av offentliga institutioner. Gidlund, J. (1998) Regionalisering & demokratisk legitimitet. PM skrivet till i län Inglehart, R. (1997) Modernization and Postmodernization. Cultural, Economic, and Political Change in 43 Societies. , M-Sjölin, M. (1997) och . Regionalisering och flernivådemokrati. Presentation av forskningsprojekt. Statsveten- skapliga institutionen, (1999) Regionalisering och internationalisering i . Politik och statsvetenskap i ett epokskifte. Forskning i nr 3. , T- Nomden, K-Petiteville, F. (1998) The Surplus of the Intermediate Level in Europe? Report from the . tion, EIPA, (1996) Fortsatt tveksamhet till regionen, i Nya Landskap, red. (1996) SOM-undersökningen. Montin, S. (1998) Lokala demokratiexperiment, exempel och analyser. , skrift nr 9. 1996/97:36. (red). (1995) Demokrati som dialog. Räftegård, C. (1998) Pratet som demokratiskt verktyg. Om möjlig- heten till en kommunikativ demokrati. Regionala roller, en perspektivstudie. , en region i utveckling. Slutbetänkande av Regionbered- ningen Kommuner i samverkan. Den statliga revisionens roll i den parlamentariska demokratin. Hon har tidigare publicerat Politikermakt eller tjänste- mannavälde i antologin på nära håll (SNS 1997). Hon ingår i två olika forskningsprojekt: Att representera folket: yrkesbana eller sidospår i karriären? och EU:s återverkningar på nordisk demokrati. är biträdande professor i statsvetenskap vid universitet. är professor i statskunskap vid uni- versitet. Han var tidigare innehavare av en till Humanistisk-Sam- hällsvetenskapliga forskningsrådet knuten forskartjänst i politisk filosofi. Han har tidigare bland annat forskat om kommunistisk idéutveckling, korporativism och spelteori, och leder ett större forskningsprojekt () rörande avkorporativisering och lobbyism. är docent i statskunskap och prefekt vid Stats- vetenskapliga institutionen, . Han har tidigare utgett böcker och artiklar om svensk utrikespolitik, regionalpolitik och äganderättsfrågor. Hans senaste bok och demokrati. Den tredje statsmaktens politiska roll i , och Tysk- and är en ingående analys av domstolarnas politiska roll i ledande demokratier. är universitetslektor i statskunskap vid och bedriver forskning inom områden som för- valtningspolitik, regionalpolitik och regional utvecklng. Han är sekreterare i den () med uppgift att utvärdera försöken med en ny regional samhällsorganisation i , , och . är docent i statsvetenskap vid uni- versitet, verksam vid . Han är bl.a. författare till böckerna Regeringen och dess kansli. Samordning och byråkrati i maktens centrum, Det svenska statsskicket, Governing och The Intermediate Level of Governent in Europe ed. är jur. dr och verksam vid vid både som forskare och lärare. dispu- terade med en avhandling i förvaltningsrätt med titeln revision – En rättslig analys och verkar därefter inom flera offentligrättsliga forskningsprojekt. är professor i statsvetenskap med inriktning på offentlig förvaltning vid . Forskningsområden är , fattigvård och förvaltning. är professor i rättshistoria vid . Tyngdpunkten i hans författarskap ligger på stormaktstidens rätts- förhållanden samt på framväxten av den moderna rättsstaten. Modéer har bedrivit forskning om de juridiska yrkesrollernas historia, främst advokaternas och domarnas pro- fessioner. har forskningsintresset alltmer kommit att förskjutas mot jämförande rättskulturforskning (comparative legal history, comparative legal cultures), där ämnet rättshistoria sätts in i ett komparativrättsligt och rättsideologiskt perspektiv. är Modéer engagerad i ett större tvärvetenskapligt pro- jekt om Nordisk rättsvetenskapssyn 1945–1999 samt leder ett do- kumentationsprojekt om svenska domstolsbyggnader –2000. Han är även sysselsatt med att skriva Hovrättens över och historia. är verksam som lektor och forskare vid , . Han blev jur. dr och docent i konsti- tutionell rätt 1996 och har även tjänstgjort vid i 1997-1998. Bland hans skrifter märks förutom doktors- avhandlingen rättighetsskydd – Svensk rätt i ett kom- parativt perspektiv, essäboken Till försvar – två idé- essäer om nationalism, globalisering och betydelsen av värden , boken institutionella maktbalans samt en mängd artiklar om svensk statsrätt och EG-rätt. är professor i civilrätt vid den juridiska fakulteten vid . Hon är där bl.a. ansvarig för forsk- ningsprogrammet Normativ utveckling i den sociala dimensionen. Hennes egen forskning har framför allt gällt arbetsrättens område och då särskilt arbetslivets flexibilisering. är professor i rättshistoria vid och gästforskare vid . Hans intresseområde är framför allt modern rättshistoria, gärna med inriktning mot rättskulturforskning som t.ex. invandrar- kulturers möte med svenska rättsinstitutioner. är adj. professor i kommunalrätt vid uni- versitet och f.d. chefsjurist på . Han har deltagit i åtskilliga utredningar som rör kommunallagstiftningen. dr i statsvetenskap och arbetar som forskare vid offentlig sektor (CEFOS), unviersitet. Maktdelning (SOU 1999:76) Demokrati och medborgarskap (SOU 1999:77) IT i demokratins tjänst XDemokratins trotjänare – lokalt partiarbete förr och nu Marknaden som politisk aktör – svenska hjärtan