sou · GNB331 · 2000-01-01 00:00:00 — Ledamöternas inflytande över samfundets gemensamma angelägenheter utövas genom fullmäktige, valda av ledamöterna och kallade advokatsamfunds fullmäktige. Ett ordinarie fullmäktigemöte hålls årli- gen. Antalet ledamöter uppgår till 56. Fullmäktige väljer dels styrelse för samfundet, kallad advo- katsamfunds styrelse, dels ledamöter av en nämnd, kallad ad- vokatsamfunds disciplinnämnd. Styrelsen består av ordförande, vice ordförande och nio andra ledamöter jämte nio suppleanter. består av ordförande, vice ordförande samt nio andra ledamö- ter. Av ledamöterna i nämnden är tre offentliga representanter, vilka ut- ses av regeringen en i sänder för högst i taget (12 § i stad- garna). Samfundet är indelat i sju avdelningar; Norra avdelningen, Mellersta avdelningen, Stockholmsavdelningen, Östra avdelningen, Västra avdel- ningen, Södra avdelningen och Utlandsavdelningen. Varje avdelning har sin styrelse. Avdelningens angelägenheter avhandlas på avdelningsmöte. är beläget i . Det leds av samfundets generalsekreterare, som är advokat och anställd av samfundet. Totalt arbetade 25 personer vid kansliet vid utgången av . Allmänt advokatmöte skall enligt stadgarna hållas minst . Vid sådant möte tas upp frågor av betydelse för advokaternas organi- sation eller yrkesutövning eller av allmänt juridiskt intresse. har enligt sina stadgar till ändamål ·att till främjande av god rättsvård upprätthålla en rättrådig och yr- kesskicklig advokatkår, ·att följa rättsutvecklingen och verka för att samfundets erfarenhet kommer denna till godo, ·att tillvarata advokaternas allmänna yrkesintressen samt ·att verka för sammanhållning och samförstånd mellan advokaterna. 2.4.2Statistik angående antal ledamöter m.m. Av nedanstående förteckning framgår antal ledamöter i advokatsamfun- det m.m. för åren 1992–1997. Uppgifterna är hämtade från advokatsam- fundets verksamhetsberättelser . 68 Advokatväsendet i .... stadgar skall fastställas av regeringen. De nu gäl- lande stadgarna fastställdes genom Kungl. Maj:ts brev till samfundet (SFS 1963:580). Ändringar i stadgarna har av rege- ringen fastställts (SFS 1997:274). Stadgarna har intagits som bilaga 2 till detta betänkande. Stadgarna finns i sin helhet intagna i den av utgivna matrikeln Förteckning över advokater och advokatbyråer. Stadgarna reglerar verksamhet och anknyter på olika sätt till bestämmelserna i 8 kap. RB. Sålunda innehåller stadgarna på vissa punkter motsvarande regler som i RB (se t.ex. 8 kap. 4 § första stycket RB och 34 § första stycket i stadgarna). Vidare behandlar stad- garna de frågor i vilka det i 8 kap. RB hänvisas till vad som föreskrivs i stadgarna (se t.ex. 8 kap. 2 § första stycket 4 RB och 3 § första stycket 4 i stadgarna). Allmänt kan sägas att stadgarna behandlar dels frågor som rör den offentligrättsliga regleringen av advokatväsendet enligt 8 kap. RB och som därför är av särskilt allmänt intresse, dels frågor som rör advokat- kårens mer interna angelägenheter. Stadgarna innehåller t.ex. såväl be- stämmelser som reglerar det disciplinära förfarandet som bestämmelser som reglerar avgiftsskyldigheten för ledamöterna till samfundet. 2.4.4Advokatsamfundets vägledande regler om god advokatsed I 8 kap. 4 § första stycket RB stadgas att advokat i sin verksamhet red- bart och nitiskt skall utföra de uppdrag som anförtrotts honom och iaktta god advokatsed. Motsvarande bestämmelse finns intagen i 34 § första stycket i stadgarna. Vad som ligger i begreppet god advokatsed har inte närmare preciserats vare sig i RB eller samfundets stadgar. Inom advo- katkåren har det emellertid genom årens lopp utbildats vissa yrkesetiska principer. Prövningen av vad som är förenligt med god advokatsed sker genom den disciplinära verksamheten inom samfundet samt genom väg- ledande uttalanden av styrelsen. antog styrelse vägle- dande regler om god advokatsed. Dessa har omarbetats och kompletterats i olika avseenden. De nuvarande reglerna utfärdades av styrelse . De vägledande reg- lerna om god advokatsed har i sin helhet intagits som bilaga 3 till detta betänkande. Vid reglernas tillkomst framhöll styrelsen att reglerna, som hade till syfte att vara vägledande för samfundets ledamöter, i allt vä- sentligt endast utgjorde en kodifiering av de normer som dittills tilläm- pats och upprätthållits i samfundets disciplinära verksamhet. Styrelsen underströk vidare att reglerna inte på långt när var uttömmande och inte fick uppfattas så att allt som inte uttryckligen var förbjudet skulle vara tillåtet. Å andra sidan innebar reglerna enligt styrelsen inte heller att varje avsteg från dessa nödvändigtvis måste föranleda disciplinär på- följd. Detta var en fråga som enligt styrelsen fick bedömas med hänsyn 70 Advokatväsendet i .... till omständigheterna i det enskilda fallet (BRÅ PM 1979:8 ang. advo- katverksamhet s. 49. Beträffande begreppet god advokatsed se även , God Advokatsed, 1973. Samfundet publicerar i sin tidskrift fortlöpande avgöran- den från samfundets styrelse och disciplinnämnd under rubriken av begreppet god advokatsed. Vilka avgöranden som skall publiceras bestäms av disciplinnämnden. De nationella advokatorganisationerna inom EG bildade en organisation (Conseil des Barreaux de la Communauté Europé- enne) med uppgift att på advokatområdet söka genomföra Romfördra- gets målsättning om fri rörlighet för advokater inom EG. Det svenska har under ett tiotal år varit medlem i CCBE. tillsatte man en särskild med uppgift bl.a. att följa be- handlingen av frågor för betydelse för svenska advokater. Inom ramen för det arbete som bedrivs av CCBE har träffats olika överenskommelser, bl.a. rörande etikfrågor. Etikreglerna har sedan gjorts tillämpliga även mellan och genom avtal mellan och . Dessa etiska regler för gränsöver- skridande verksamhet innehåller med något annorlunda formuleringar i huvudsak samma regler som de svenska. Reglerna finns fogade som bi- laga 4 till detta betänkande. 2.5Om offentlighet och insyn m.m. Offentlighetsprincipen har präglat svensk rättskipning och förvaltning. Den kan sägas innehålla följande beståndsdelar: Om förhandlingsoffentlighet stadgas i 2 kap. 11 § andra stycket i rege- ringsformen (RF). Förhandling vid domstol skall vara offentlig. Vidare har allmänheten rätt att närvara vid sammanträden med beslutande stat- liga och kommunala församlingar [se 2 kap. 4 § riksdagsordningen och 5 kap. 38 § kommunallagen (1991:900)]. Beträffande handlingsoffentlighet finns bestämmelser i tryckfrihets- förordningen (TF). Rätten att ta del av allmänna handlingar är, enligt 2 kap. 1 § TF, avsedd att säkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsi- dig upplysning. Med handling förstås enligt 2 kap. 3 § TF framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på an- nat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Handling är, enligt samma stadgande, allmän om den förvaras hos myndighet och enligt sär- skilda bestämmelser är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. Den som begär att få ta del av allmän handling har rätt att vara ano- nym och behöver inte heller precisera vilka uppgifter i handlingen man vill ha. Sökanden kan ta del av handlingen hos myndigheten (2 kap. 12 § TF), och mot fastställd avgift få en avskrift eller kopia av den (2 kap. 13 § TF). Yttrande- och informationsfriheten (se 2 kap. 1 § 1 och 2 RF) inne- bär dels att varje medborgare gentemot det allmänna åtnjuter frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt ut- trycka tankar, åsikter, och känslor, dels frihet att inhämta och mottaga upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden. Att yttrandefri- het även tillkommer offentliga funktionärer, befrämjar allmänhetens in- syn i myndigheternas verksamhet. Även en befattningshavare i offentlig tjänst har nämligen rätt att lämna upplysningar om sådant som han fått kännedom om i sin tjänsteutövning. I yttrandefriheten ligger dock ingen skyldighet att yttra sig. Informationsfriheten innefattar inte någon rätt för den enskilde att kräva upplysningar av myndigheterna (, , Of- fentlighetsprincipen, 1996, s. 16). En särskilt vidsträckt yttrandefrihet gäller i förhållande till medierna. Beträffande denna s.k. meddelarfrihet finns särskilda bestämmelser (1 kap. 1 § 3 stycket TF och 1 kap. 2 § YGL). Reglerna innebär att det i viss mån är möjligt för befattningshavare i offentlig tjänst att straffritt lämna normalt sekretessbelagda uppgifter för publicering i tryckt skrift eller för offentliggörande i radioprogram, filmer och ljudupptagningar. Rätten att fritt lämna meddelanden till bl.a. nyhetsorganen är dock inte absolut [se 7 kap. 3 § TF och 16 kap. sekretesslagen (1980:100)]. Offentlighetsprincipen omfattar inte alla organ som i någon form utövar verksamhet för det allmänna. En handling är enligt TF allmän endast om den förvaras hos myndighet eller därmed jämställda beslutande försam- lingar och enligt särskilda bestämmelser är att anse som inkommen till eller upprättad hos myndighet. Har förvaltningsuppgift enligt 11 kap. 6 § tredje stycket RF överlämnats till bolag, förening, samfällighet, stiftelse eller enskild individ faller dessa utanför tillämpningsområdet för 2 kap. 72 Advokatväsendet i .... Detta gäller även om organet har anförtrotts uppgifter som innebär myndighetsutövning (SOU 1983:61 s. 72). gäller enligt 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) att of- fentlighetsprincipen och sekretesslagen är tillämpliga hos aktiebolag, handelsbolag, ekonomiska föreningar och stiftelser där kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande. Handlingsoffentlighet hos vissa enskilda rättssubjekt Reglerna om allmänna handlingar gäller inte för enskilda rättssubjekt. Ett sådant subjekt, t.ex. ett aktiebolag, är ingen myndighet, och detta oavsett om staten eller kommun har ett avgörande inflytande över den verksamhet som bolaget bedriver. Inte heller blir ett privaträttsligt sub- jekt myndighet av den anledningen, att det anförtrotts sådan förvalt- ningsuppgift som avses i 11 kap. 6 § RF. I några fall har dock offentlig- hetsprincipen gjorts tillämplig på sådana subjekt. Vad som i TF före- skrivs om rätt att ta del av handlingar hos myndighet skall nämligen i tillämpliga delar gälla också handlingar hos de organ som anges i en bi- laga till sekretesslagen, i den mån handlingarna hör till den verksamhet som nämns i bilagan. De där angivna organen skall vid tillämpningen av sekretesslagen jämställas med myndighet [se 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen (1980:100)]. Det utmärkande för de aktiebolag, stiftelser och föreningar, som alltså underkastats regleringen i TF och sekretessla- gen är, att de för statens räkning fullgör förvaltningsuppgifter, som inne- fattar myndighetsutövning. Som exempel på sådana fristående organ kan nämnas publicus, jordbrukets och fiskets regleringsföreningar, vissa föreningar och stiftelser som fördelar statliga bidrag till kulturella ändamål, samt vissa riksprovplatser, som utför kontroll genom teknisk provning e.d. (, , Offentlighetsprincipen, 1996, s. 51). (SOU 1983:61) föreslog att bl.a. advo- katsamfundet skulle underkastas regleringen i TF. Detta förslag under- kändes dock av regeringen, som menade att det fanns risk för en minskad effektivitet i samfundets tillsyn över advokatkåren om man lät offentlig- hetsprincipen bli gällande hos samfundet (se referat ur prop. 1986/87:151 s. 155 f. under avsnitt 1.4.3). I motiven till ändringar i sekretesslagen (utvidgning av handlingsoffentligheten till vissa enskilda organ) erinrade föredragande statsrådet (prop. 1986/87:151 s. 148 f.) om att handlingsoffentligheten har till huvudsyfte att utgöra en garanti för rättssäkerhet och för effekti- vitet i förvaltningen och i folkstyret. Det kunde med fog hävdas att in- tresset av insyn i offentlig verksamhet gör sig gällande med likartad styrka oavsett den yttre form som valts för verksamheten. innefattade frågan om att utvidga handlingsoffentligheten till enskilda organ med offentliga förvaltningsuppgifter flera principiella och praktis- ka problem vilka sammanhängde med bl.a. de olika skäl som funnits för att låta verksamheten bedrivas i privaträttslig form samt behovet av sek- retesskydd för vissa slag av uppgifter hos de enskilda organen. Med hän- syn till detta borde enligt föredraganden en utvidgning av offentlighets- principens tillämpning utanför myndighetsområdet inriktas på de organ som det från offentlighetssynpunkt framstod som mest angeläget att reglera, nämligen sådana som handhar myndighetsutövning mot enskilda. Vilka organ som skulle omfattas av en sådan utvidgning borde avgöras efter en prövning av de specifika förhållanden som råder på varje särskilt område. Ett skäl för att avstå från att utvidga handlingsoffentligheten till ett visst enskilt organ kunde enligt föredragande statsrådet vara att insy- nen i praktiken skulle kraftigt begränsas eller helt upphävas genom reg- ler om sekretess. Mot denna bakgrund fick regleringen i 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen (1980:100) sin nuvarande utformning. 2.5.2Nuvarande reglering av offentlighet och insyn hos har i enlighet med bestämmelserna i 11 kap. 6 § tredje stycket RF givits vissa statliga förvaltningsuppgifter, som inne- fattar myndighetsutövning. I 8 kap. 6 § RB föreskrivs att advokatsam- fundets styrelse och disciplinnämnd skall utöva tillsyn över advokatvä- sendet och tillse att advokat i sin verksamhet fyller de plikter som åvilar honom. Av 7 § samma kapitel framgår att samfundets organ har befo- genhet att ingripa med disciplinära åtgärder mot advokater, som åsido- sätter sina plikter. Närmare regler om det disciplinära förfarandet åter- finns i samfundets stadgar, som har fastställts av regeringen. Statsmak- terna har således uppdragit åt samfundet att i förhållande till de enskilda personer som är ledamöter av samfundet utöva funktioner, vilka har ka- raktär av myndighetsutövning (se bl.a. uttalande i JuU 1981/82:34 s.7). Trots att samfundets styrelse och disciplinnämnden således fullgör uppgifter som innefattar myndighetsutövning är dessa organ – som framgått av föregående avsnitt – inte någon myndighet i TF:s och sekre- tesslagens mening. Reglerna om allmänna handlingar blir därmed inte tillämpliga hos i ärenden om inträde i samfundet, om disciplinärt ingripande mot en advokat eller om uteslutning ur samfun- det. När handlingar i denna typ av ärenden inkommer till JK och blir de däremot allmänna. I dessa fall gäller emellertid enligt 9 kap. 12 § första stycket sekretesslagen (1980:100) sekretess för uppgift om advokats ekonomiska ställning eller om annans personliga eller eko- 74 Advokatväsendet i .... nomiska förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada eller men om uppgiften röjs. Hos Högsta domstolen gäller emel- lertid också reglerna om offentlighet i domar och andra beslut. Detta innebär bl.a. att beslut i ärenden av det slag som avses i 9 kap. 12 § första stycket sekretesslagen (1980:100) praktiskt taget alltid blir offent- liga (jfr. 12 kap. 4 § samma lag). beslut, liksom beslut av prövningsavdelning av innebörd att ärende inte hänskjutes till nämnden, skall tillställas den le- damot, mot vilken anmärkning framställts, JK och styrelsen. Har ärendet upptagits på grund av anmälan av klient eller annan som berörs av sa- ken, skall även anmälaren få del av beslutet (42 § första stycket stadgar- na). Ett beslut om uteslutning skall, så snart beslutet gått i verkställighet, dessutom delges samfundets ledamöter och rikets allmänna domstolar (44 § stadgarna). Styrelsens beslut om avskrivning av anmälan mot ledamot skall till- ställas anmälaren, ledamoten och JK. I 8 kap. 6 § fjärde stycket RB anges att den som har deltagit i hand- läggningen av ett tillsynsärende hos inte obehörigen får röja vad han fått veta om någons personliga eller ekonomiska för- hållanden. Den krets som omfattas av tystnadsplikten torde vara den- samma som avses i 47 § stadgarna, dvs. ledamöter och suppleanter i styrelsen, ledamöter av disciplinnämnden, generalsekreteraren samt an- nan advokat som hos samfundet medverkat i tillsynsärendet. Tystnads- plikten omfattar alltså inte parterna i ärendet (prop. 1982/83:42 s. 12 och Fitger m.fl., Kommentar till , s. 8:15). Överträdelse av nämnda bestämmelse om tystnadsplikt kan medföra ansvar för brott mot tystnadsplikten enligt 20 kap. 3 § . Den i paragrafen uppställda tystnadsplikten omfattar alla uppgifter som i ärendet kommit fram om de berörda advokaternas och klienternas personliga och ekono- miska förhållanden. Tystnadsplikten enligt 47 § stadgarna avser dock endast sådant som den tystnadspliktige på grund av en advokats skyldig- het att lämna uppgifter och tillhandahålla handlingar erfarit om denne och hans eller hennes verksamhet. Enligt 51 § andra stycket stadgarna får disciplinnämnden bestämma att beslut av nämnden i disciplinärende skall helt eller delvis offentliggö- ras. Föreskriften om tystnadsplikt utgör inte hinder för att samfundet offentliggör disciplinbeslut. Ett sådant offentliggörande anses inte som obehörigt, i varje fall inte om det sker med stöd av bestämmelserna i stadgarna (prop. 1982/83:42 s. 12). I den av samfundet utgivna tidskriften lämnas allmän in- formation om samfundets verksamhet i form av notiser och redogörelser under vissa fasta rubriker. Referat av disciplinärenden intas regelbundet under rubriken av begreppet god advokatsed. som refereras är emellertid anonymiserade genom att uppgifter om namn på klienter, advokater och andra personer utelämnas och ersätts med bokstavsbeteckningar. Även andra uppgifter som kan avslöja personers identitet utesluts. 2.6.1Kraven på kompetens för inträde i Av 8 kap. 2 § första stycket RB framgår vilka krav som ställs på den som vill bli ledamot i samfundet. Till ledamot av får endast den antas som 1.är svensk medborgare eller medborgare i en annan stat inom Europe- iska ekonomiska samarbetsområdet, 2.har hemvist i eller i en annan stat inom Europeiska ekono- 3.har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete, 4.har genomgått för advokatverksamhet erforderlig praktisk och teore- tisk utbildning, 5.har gjort sig känd för redbarhet, och 6.även i övrigt bedöms lämplig att utöva advokatverksamhet. Vad gäller kravet på praktisk och teoretisk utbildning föreskrivs i 3 § första stycket 4 stadgarna följande. Den som vill bli antagen som leda- mot av samfundet måste under efter avlagd examen på till- fredsställande sätt ha utövat praktisk juridisk verksamhet, varvid skall ha ägnats åt att yrkesmässigt tillhandagå allmänheten i rätts- liga angelägenheter, antingen som anställd hos advokat eller på allmän advokatbyrå eller för egen räkning. Den sökande måste vidare vid tiden för ansökningens prövning tillhandagå allmänheten på sådant sätt. Den sökande måste slutligen ha genomgått av samfundet anordnade prepa- randkurser i advokatyrkets etik och teknik. I 8 kap. 2 § andra-fjärde styckena RB föreskrivs vissa undantag och dispensmöjligheter från bestämmelserna i första stycket. Enligt andra stycket får i enskilda fall medge dispens från medbor- garskaps- och hemvistkraven samt kraven på examen och praktik såvitt avser den som är advokat i ett annat land. Den som har genomgått en utbildning som krävs för att bli advokat i en stat inom Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet och som i genomgått ett prov som 76 Advokatväsendet i .... visar att han har tillräckliga kunskaper om den svenska rättsordningen skall enligt tredje stycket anses uppfylla kraven enligt första stycket 3 och 4. Den som blivit auktoriserad som advokat i , , eller i enlighet med där gällande bestämmelser och som därefter under på ett tillfredsställande sätt har tjänstgjort som biträdande jurist på advokatbyrå i skall enligt fjärde stycket anses uppfylla kraven enligt första stycket 3–6. Den som är försatt i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte antas till ledamot. Inte heller får den antas till ledamot som enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. är förbjuden att utöva rådgivningsverksam- het (8 kap. 2 § femte stycket RB). Lagfaren domare i eller befattningshavare vid domstol eller allmän åklagare eller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den som annars är anställd i en stats eller kommuns tjänst eller hos någon annan enskild än advokat, om inte styrelse medger undan- tag. Detta gäller dock inte den som är anställd vid allmän advokatbyrå (8 kap. 2 § sjätte stycket RB). 2.6.2Ansökan om inträde i – förfarandet16 Ansökan om inträde inges till (beträffande ansök- ningsblanketternas utformning, se bilaga 5). Till ansökan skall fogas de handlingar, som sökanden med hänsyn till bestämmelserna om kompe- tenskrav önskar åberopa. Prövningen av ansökan görs av samfundets styrelse (8 kap. 3 § RB). Förutom personuppgifter skall sökanden förete tjänstgöringsintyg el- ler motsvarande avseende samtliga anställningar inom kvalifikationstiden (). Om sökanden tjänstgjort som biträdande jurist hos advokat skall ansökan kompletteras med ett intyg från arbetsgivaren. Detta intyg skall innehålla uppgifter om anställningstid, om anställningen avsett hel- eller deltid, sysselsättningsgrad samt vilka typer av ärenden man arbetat med . Intyget skall vidare innehålla en försäkran från arbetsgivaren om att verksamheten utövats under vederbörlig tillsyn samt att sökanden besitter tillfredsställande kunskaper i advokatetik och 16 Se flesta uppgifterna i detta avsnitt har hämtats från skrift Anvisningar för ansökan om inträde i . Skriften distribueras tillsammans med ansökningsblankett till de personer som ansöker om inträde i samfundet. Anvisningarna finns fogade som bilaga 6 till betänkan- det. Slutligen skall intyget innehålla ett uttalande från arbetsgi- varen om sökandens redbarhet och lämplighet i övrigt. Har sökanden bedrivit egen verksamhet skall registreringsbevis för egen rörelse, revi- sorsintyg som visar att bokföringen uppfyller bokfö- ringsreglemente samt kopior av bokslutshandlingar för varje kvalifika- tionsår inges tillsammans med ansökan. Vid beräkning av kvalifikationstid gäller enligt stadgarna att sökan- den under på tillfredsställande sätt skall ha utövat praktisk juridisk verksamhet. Det finns inte något krav på speciell bredd av den juridiska verksamheten. Sökanden kan sålunda ha ägnat sig åt enbart tämligen ensidig juridisk verksamhet, t.ex. skatte- eller patentjuridik. skall sökanden under ha ägnat sig åt att ha yrkesmässigt tillhandagått allmänheten. Verksamheten skall därvid ha bedrivits på heltid. Till ledning för bedömingen av omfattningen av verksamheten ligger i första hand den omsättning den haft. För att verk- samheten skall anses ha bedrivits yrkesmässigt och på heltid bör sökan- den, enligt den praxis som tillämpar, kunna visa års- inkomster som svarar mot minst 1 000 debite- ringsbara timmar à två tredjedelar av den för rättshjälpen gällande tim- kostnadsnormen (vilken för utgjorde ). För att styrelsen skall kunna bedöma lämpligheten skall sökanden vi- dare i sin ansökan lämna uppgifter om de advokater, domstolar eller andra myndigheter som han haft kontakt med i sin yrkesverksamhet. Detta gäller både tillfälliga och mer djupgående yrkeskontakter. Om sö- kanden hänvisar till domstol där han endast uppträtt tillfälligt skall han ange namnet på vederbörande domare och även målnummer. Om sökan- den inte alls eller endast i begränsad omfattning uppträtt i domstol bör lämpligheten styrkas på annat sätt, exempelvis genom åberopande av myndighetskontakter. För det fall sökanden haft kontakt endast med ett fåtal advokater kan han också referera till kontakter med personer från andra yrkeskategorier, exempelvis bolagsjurister, bankjurister eller auk- toriserade revisorer. Det är sökanden som skall visa att han är lämplig som ledamot av samfundet. Det är från flera synpunkter viktigt att den som avser att utöva advo- katyrket har en ordnad ekonomi.