sou · GNB363d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Här skulle ett nytt vetenskapsområde bidra till ett klargörande av dessa institutioners roll i förhållande till lärarutbildning å ena sidan och till samhällsvete n- skap å den andra sidan. I ytterkanterna av vetenskapsområdet återfinns även institutioner och kunskapsområden som direkt eller indirekt företräder kommunik a- tion och lärande (t.ex. idé och lärdomshistoria, vetenskapsteori, pedag o- gisk filosofi, lingvistik, kognitionsforskning), institutioner som främst arbetar med kommunikation och informationsöverföring (t.ex. media- och informationsteknologiskt orienterade institutioner) samt institutioner som bedriver kultursociologiska och etnologiska studier. I och med att en institution kan ha uppdrag med medel från ett eller flera vetenskapsområden kommer verksamheten vid en institution att kunna ingå i ett eller flera forsknings- och forskarutbildningssamman- hang. Exempelvis kan en etnolog tillhöra det humanistiska-samhälls- vetenskapliga vetenskapsområdet men bedriva forskning inom det medi- cinska yrkesområdet (t.ex. kulturstudier av läkare). Vilka institutioner som kan komma att beröras av ett nytt vetenskapsområde för läraru t- bildning, pedagogisk yrkesverksamhet och lärande i arbetslivet bestäms främst av den lokala utvecklingen och av vilka prioriteringar som sker på institutions- och högskol enivå. vill understryka att tillkomsten av ett nytt vetenskapsområde såväl gör det möjligt att tillvarata befintlig forskning och forskarutbildning inom området som att förutsättningar på allvar skapas för att utveckla nya kunskapsområden och nya forskningsinriktningar i förhållande till lärarutbildningar och ped a- 274 En forskningsstrategi för... Kommittén har i det föregående framhållit lärande i arbetslivet som ett exempel på en sådan inriktning. Det innebär således inte att förkasta de nu existerande verksamheterna utan att til l- skapa möjligheter för att alternativ kan u tvecklas. Om ett nytt vetenskapsområde inrättas kan flera fördelar vinnas: -Ett nytt vetenskapsområde markerar samhällets syn på lärarutbil d- ning som professionsutbildning och skapar förutsättningar för en forskning och forskarutbildning på lärarutbildningens och den peda- gogiska yrkesverksamhetens område. -Ett nytt vetenskapsområde jämställer lärarutbildning med annan un i- versitetsutbildning. -Ett nytt vetenskapsområde gör det möjligt att anslagstekniskt styra över öronmärkta medel till forskning och forskarutbildning på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens om- råde. -Ett nytt vetenskapsområde utgör ett kraftfullt incitament till att en särskild fakultetsnämnd inrättas med ansvar för såväl grundutbil d- ning, forskarutbildning och forskning på lärarutbildningens område. -Lärarutbildningen anordnas vid flera mindre och medelstora högsk o- lor. Med ett särskilt vetenskapsområde skulle dessa uppmuntras att bl.a. utveckla lärarutbildningen som ett profilområde och med andra ord kunna få det nya vetenskapsområdet och rätten att bedriva forskarutbildning med anknytning just till lärarutbildning. Härigenom skulle skillnaderna minska mellan olika lärarutbildningar vad gäller anknytning till vetenskap, forskning och forskarutbildning. -Ett nytt vetenskapsområde skapar bättre förutsättningar för att u t- veckla samverkan avseende forskning och forskarutbildning på lärar- utbildningens område mellan universitet och mindre och medelstora högskolor. -Ett nytt vetenskapsområde kopplat till nya ekonomiska satsningar innebär ett starkt incitament till och krav på att universitet och hö g- skolor formulerar ett program för det nya vetenskapsområdet där r e- lationerna till de övriga beskrivs och preciseras. Därigenom ökar också möjligheterna för samverkan mellan vetenskapsområden, vilket är en av avsikterna. Större flexibilitet kan med andra ord uppnås. -Införandet av ett nytt vetenskapsområde skapar förutsättningar för att alla institutioner, vilka medverkar i lärarutbildning, skall kunna få tillgång till fasta forskningsresurser och bedriva forskarutbildning. -Ett nytt vetenskapsområde med tillhörande fakultetsnämnd skulle också kunna skapa den synlighet för lärarutbildningen som är efte r- strävansvärd. En koppling till vetenskapsområdet, en förstärkt fors k- ning och en utvidgad forskarutbildning skapar också förutsättningar En forskningsstrategi för ... 275 för att det på nationell nivå inrättas ett forskningsråd avseende lära r- utbildning och pedagogisk yrkesverksamhet. -Ett nytt vetenskapsområde innebär också att de studenter som antas till forskarutbildning inte främst behöver konkurrera finansiering s- mässigt med andra inriktningar och skapar naturligtvis en möjlighet för statsmakterna att dimensionera forska rutbildningen på området. -Genom konstruktionen skapas förutsättningar för att institutioner kan verka över gränser mellan vetenskapsområden och fakultetsnämnder. Så är redan fallet men en utveckling i denna gynnsamma riktning, vilken gagnar samverkan och tvärvetenskaplighet, skulle förstärkas. -Ett nytt vetenskapsområde skulle skapa nya förutsättningar för sa m- verkan mellan universitet/högskolor och kommuner avseende forsk- ning och forskarutbildning. Härigenom kan nya samverkansformer utvecklas mellan stat och kommun på lärarutbildningens område. föreslår alltså att ett särskilt nytt veten- skapsområde införs, vilket avser forskning och forskarutbildning i a n- slutning till lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet. 3 kap. § 1 i högskoleförordningen ges då följande lydelse: För forskarutbildning finns ett humanistiskt-samhällsvetenskapligt, ett medicinskt, ett naturve- tenskapligt, ett tekniskt och ett vetenskapsområde med benämningen ut- bildningsvetenskap. När det gäller finansiering av det nya vetenskapsområdet terar kommittén följande: För forskning om lärarutbildning och peda gogisk yrkesverksamhet finns dels de statliga resurser som Utbildningsde- partementet, , och förf ogar över, dels medel avsatta till olika forskningsråd samt till Statens psyk o- logisk-pedagogiska bibliotek. Sammanförs dessa utgör de en betydande resurs för det nya vetenskapsområde som kommittén föreslår. Dessutom tillkommer de medel som andra nu gällande vetenskapsområden redan förfogar över för just lärarutbildnings området. Lärarutbil dningen berör i princip samtliga vetenskapsområden, vilket medför att vid inrättandet av ett nytt vetenskapsområde kommer en omfördelning av medel mellan områdena att kunna ske. vill slutligen kortfattat beröra frågan om ett särskilt forskningsråd inom det föreslagna nya vetenskapsområdet. För övriga vetenskapsområden gäller att särskilda forskningsråd finns. Kommittén har i det föregående pekat på att forskning med inriktning mot lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet haft svårt att finna en plats inom befintlig rådsorganisation. Socialvetenskapliga forsknings- rådet har tidigare uppmärksammat barnomsorgens behov av forskning. har stött främst p e- dagogisk forskning med anknytning till läraryrke, skola och utbildning. 276 En forskningsstrategi för... Inom det naturvetenskapliga området har det varit svårt att få gehör för forskningsbehov avseende undervisning i naturvetenskapliga ämnen. menar att ett nytt forskningsråd bör inrättas inom området lärarutbildning, pedagogisk yrkesverksamhet och lärande i arbetslivet. 12.8Sammanfattning av bedömning och förslag ·Lärarutbildningskommittén hävdar att studenterna inom lärarutbil d- ningsområdet, oavsett inriktning, skall komma i kontakt med forsk- ning inom de egna ämnena och/eller kunskapsområdena samt efter avlagd lärarexamen kunna välja mellan olika forsknings- och fors- karutbildningsinriktningar. ·Lärarutbildningskommittén föreslår en breddad forskningsbas för lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet. Denna forsknings- bas skall ha sin utgångspunkt i förskola, skola, fritidshem, vuxenu t- bildning och i yrkesutbildningen för dessa verksamheter. ·En yrkesanknuten grundutbildnings- och forskningsorganisation skall fungera som en brygga mellan de institutioner och forskarutbild- ningsämnen som har relevans för lärarutbildning och pedagogisk y r- kesverksamhet. ·Lärarutbildningens vetenskapliga bas är tvärvetenskaplig och kräver samverkan mellan institutioner av skilda slag. ·För de lärarutbildningar som saknar egen forskning och forskaru t- bildning (t.ex. flertalet av de mindre lärosätena) bör ett samarbete u t- vecklas med universitet och högskolor. Detta samarbete kan organise- ras som s.k. forskningscentra, forskarskolor, nätverk etc. En forskningsstrategi för... 277 ·Kommittén anser att företrädare från flera olika forskningsdiscipliner måste kunna föra lärarutbildningens talan i forskarsamhället. För att komma till rätta med frågorna om bl.a. närheten mellan forskning och pedagogisk yrkesverksamhet, forskningsorganisation, forskningsbas och forskningsresurser vid lärarutbildningen måste ansvaret precise- ras för högskolornas och universitetens ledningar (såväl styrelser som fakultetsnämnder). ·Finansieringen av forskning och forskarutbildning bör byggas ut inom ramen för särskilda statliga medel inom området, genom ko m- munala avsättningar, genom högskolans egna medel för doktoran d- tjänster och utbildningsbidrag, genom fonder, stiftelser etc. ·För att bl.a. samordna och styra finansieringen bör enligt Läraru t- bildningskommittén ett eget vetenskapsområde etableras ( utbild- ningsvetenskap). Genom ett eget vetenskapsområde blir det möjligt att avsätta särskilda forskningsresurser för att utveckla den vete n- skapliga basen för lärarutbildningarna. ·Uppbyggnaden av nya fasta forskningsresurser skall främst syfta till att både bredda och omorientera befintlig forskning och forskarut- bildning samt främja ny. Det medför också möjligheter för inrättandet av professurer, tillsättandet av forskarassistenter samt finansiering av doktorander och stipendier i anslutning till lärarutbildning, pedago- gisk yrkesverksamhet och lärande i arbetslivet. ·Lärarutbildningskommittén föreslår att det skall vara varje hög- skolelednings uppgift att tillföra – och säkerställa – forskningsresu r- ser till samtliga lärarutbildningar. Det innebär också ett ansvar att initiera frågor om lärarutbildningens forskning och forskarutbildning och i samverkan med fakultetsnämnder/motsvarande driva dessa frå- gor men även att aktivt delta i utvecklingen av en bas för forskning inom lärarutbildningen. ·Lärarutbildningskommittén föreslår att ett nytt forskningsråd bör i n- rättas inom området lärarutbildning, pedagogisk yrkesverksamhet och lärande i arbetslivet. 278 En forskningsstrategi för... Lärarna i lärarutbildningen 279 13 Lärarna i lärarutbildningen Kommittén har i detta betänkande hävdat att hela lärarutbildningen skall betraktas som ett kunskapserövrande projekt – som en kunskapspraktik. Kraven på pedagogisk kompetens måste därför ställas högt på dem som utbildar lärare för att en god kvalitet på utbildningen skall ku nna upp- nås. Lärarutbildningen är unik i den bemärkelsen att lärarens egna ku n- skaper, sätt att organisera undervisning och förmåga att bära fram och tydliggöra den egna pedagogiska kompetensen utgör både arbetsform och det centrala studieobjektet. Lärarna i lärarutbildningen skall – precis som alla andra lärare vid högskolan – bidra till att utbildningen vilar på vetenskaplig eller kons t- närlig grund samt på beprövad erfarenhet. förväntas lärarna i lärarutbildningen indirekt, dvs. via de lärarstudenter de utbildar, bidra till att lärarutbildningen också utgör ett medel för att förverkliga sa m- hällets intentioner med skolan. Det innebär dubbla uppdrag som kom- mittén menar skall förenas. Detta kräver ökad kompetens hos lärarna i lärarutbildningen ifråga om förtr ogenhet med lärarutbildningens syften och mål samt medveten- het om den egna rollen i det större sammanhang som en sammanhållen lärarutbildning utgör. Det fordras också förmåga att hantera nya unde r- visnings- och examinationsformer, användning av ny teknik men också vilja att utveckla studenternas inflytande över utbildningens uppläggning och genomförande. Kommittén menar att kvalitet i lärarutbildningen y t- terst är en fråga om kvalitet i studenternas lärande, i de erfarenheter de gör som lärarstudenter och i de insikter och den djupare förståelse av det de studerar som är generaliserbara till nya, okända sit u- ationer och uppgifter som de senare kommer att möta som lär are. 13.2Att arbeta som lärare i högskolan – en nulägesbeskrivning I betänkandet har kommittén endast undantagsvis använt ordet läraru t- bildare. Syftet har varit att komma bort från den typ av kategorisering som förekommer av lärare som arbetar i lärarutbildningen. De som sv a- rar för ämnesstudierna eller praktikutbildningen (handledare/mot- svarande) kallas sällan för lärarutbildare. Det gör däremot de lärare 280 Lärarna i lärarutbildningen som står för de didaktiska/metodiska kunskaperna, för pedagogikämnet, barn- och ungdomsvetenskap samt specialpedagogik. Det är inte ovanligt att lärarutbildaren utöver sitt läraruppdrag både tilldelas och förväntas ta ett extra ansvar för lärarutbildningen. Dessa förväntningar finns knappast på – eller hos – andra lärare vid högskolan. Det är ett exempel på hur språket bidrar till att bibehålla, men också förstärka uppdelningen av lärare i lärarutbildningen i olika kategorier, vilket är olyckligt. Ko m- mittén är väl medveten om att verkligheten inte med automatik förändras för att man byter begrepp på olika företeelser men har ändå medvetet valt att benämna alla de kategorier av lärare som medverkar i läraru t- bildningen som just lärare i lärarutbil dningen. Lärarutbildningen byggs i allmänhet upp av ett samspel mellan lärare från flera olika institutioner vid universitet och högskolor men också genom de handledare som verkar på olika förskolor, skolor och fritid s- hem. Av kommitténs egen kartläggning165 av situationen vid landets lä- rarutbildningar framgår att av drygt 20 universitet och hö g- skolor har åtta all verksamhet inom lärarutbildning samlad till endast en institution. Nio högskolor och universitet har tre till nio medverkande institutioner, medan sex har fler än 20 institutioner som deltar i lärarut- bildningen. Resultatet pekar på stora skillnader ifråga om möjligheterna att samordna och kommunicera olika spörsmål gällande lärarutbildnin g- en. Hur ser då deras formella kompetens, åldersfördelning och tjänst e- struktur ut? Vid landets lärosäten verkar drygt 3 300 universitetslärare i lärarutbildningen.166 Hälften av dessa har lärarutbildning som huvudsak- lig verksamhet (de som vanligtvis benämns lärarutbildare .) Av dessa tjänstgör 167 också i förskola, skola eller fritid shem. I kommitténs kartläggning gjordes en indelning i tre kategorier av lä- rarna i lärarutbildningen: (1) lärare vid institutioner där lärarutbildning utgör huvudsaklig verksamhet; (2) lärare vid övriga institutioner som medverkar i lärarutbildning; (3) lärare som är verksamma i lärarutbil d- ning men som i huvudsak arbetar inom förskola, skola eller fritidshem (dvs. handledare/motsvarande). 165Kartläggningen har inte publicerats utan har legat till grund för ett antal ställningstaganden som kommittén har gjort under sitt arbete. Samtliga l ä- rosäten som 1998 svarade för lärarutbildning deltog, utom m- stad och i som ej besvarade e nkäten. 166Att jämföra med totalt 21 000 årsverken av lärare och annan undervisande och forskande personal vid universitet och högskolor . (År s- rapport för universitet och högskolor 1997. 167De procentsatser som redovisas är ibland något osäkra och skall därför främst ses som skattade riktmärken. Lärarna i lärarutbildningen 281 Den första kategorin – lärare vid institutioner där lärarutbildning utgör huvudsaklig verksamhet – utgörs av ca 1 650 lärare. Bland dessa är , mellan 40–och äldre än 55 år.168 Sju av tio har någon form av lärarutbi ldning. har kandidat- examen eller magisterexamen, licentiatexamen, doktorsexa- men169 och annan utbildning. Knappt en tredjedel av lärarna har arbetat mindre än , en tredjedel 5–och en dryg tredjedel . Åtta av tio har arbetat i förskola, skola eller fritidshem. Var tio n- de lärare har del av tjänst i någon av dessa verksamheter. av den totala tjänstevolymen i lärarutbildningen ägnas åt forskning och utvecklingsarbete. Sex av tio deltar i någon form av kom- petensutveckling: i forskarutbildning, vidareutbildar sig (t.ex. magisterexamen) och deltar i annan typ av kompetensut- veckling. Den andra kategorin – lärare vid övriga institutioner som medverkar i lärarutbildning – omfattar ca 1 700 lärare. Det innebär knappt hälften av samtliga lärare vid institutioner som medverkar i lärarutbildning. En fjärdedel av dessa lärare har all sin undervisning förlagd till lärarutbil d- ning. Knappt hälften har arbetat i lärarutbildning varje termin . av lärarna arbetar i förskola, skola eller fritidshem. av lärarna i denna kategori deltar i någon form av kompetensutveckling: i forskarutbildning, vidareut- bildar sig och fortbildar sig. En jämförelse med de lärare som tjänstgör på institutioner där lära r- utbildning utgör huvudsaklig verksamhet visar att lika stor andel lärare deltar i forskarutbildning. Det kan innebära att doktorander vid institu- tioner där lärarutbildning inte utgör huvudsaklig verksamhet relativt ofta får undervisa i kurser för blivande lärare. Det kan i sin tur tyda på att dessa kurser inte har högsta status vid institutionen. Att betydligt fler lärare vid institutioner där lärarutbildning utgör huvudsaklig verksamhet vidareutbildar sig (t.ex. magisterexamen) är rätt naturligt då flera av dessa lärare har kommit från fältet och inte har denna utbildningsn ivå. Den tredje kategorin i enkätstudien –lärare som arbetar som handl e- dare/motsvarande inom förskola, skola eller fritidshem – utgörs av drygt 14 000 personer från ca 6 000 arbetsplatser. Ett generellt krav för var av samtliga årsverken som lärare och var . I jämförelse med resultatet på enkätstudien har lärarutbildningen således både fler äldre och färre yngre lärare än vad som gäller i genomsnitt. 169Att jämföra med att totalt i landet hade av årsverken av lärare bu d- doktorsexamen. (Årsrapport för universitet och högskolor 1997. 282 Lärarna i lärarutbildningen att komma ifråga som handledare är genomgången handledarutbildning. På grund av det stora behovet är det dock ofta svårt att kräva handleda r- utbildning. Det är i regel kommunerna som utser handledare, i många fall inom någon slags samarbetsorganisation med högskola/universitet. I stort sett alla högskolor och universitet erbjuder återkommande komp e- tensutveckling för handledare. Inom högskolan används handledare ibland som timlärare, seminarieledare och gästföreläsare i pedagogik-, didaktik/metodik- och praktikkurser, men också som mentorer och upp- satshandledare. Kopplat till frågor om kompetens och tjänstestruktur i kommitténs enkätstudie bör man givetvis uppmärksamma de närmaste årens många pensionsavgångar. kommer minst var tredje av de lärare som verkar inom landets lärarutbildningar att uppnå pensionså l- dern, dvs. drygt 1 000 personer. Om nuvarande personaltäthet skall be- hållas och antalet lärarstudenter är något så när fordras bet y- dande nyrekryteringar. konstaterar att varje lärosäte behöver utveckla lokala men också regionala strukturplaner för att möta detta. En personalomsättning av detta slag ger dock inte endast upphov till problem utan kan även skapa utrymme för att komma till rätta med obalanser vad avser kompetens inom lärarutbildningen. En analys av utvecklingen i högskolan högskolereform visar att antalet studenter per lärare har ökat kraftigt – från 9,3 till 12,3 eller med drygt 30 %.170 Vid de nya högskolorna har antalet studenter per lärare bara ökat marginellt, men det betyder att dessa hö g- skolor fått klara uppbyggnaden av sin forskningsverksamhet med ofö r- ändrad lärartäthet. Det var framförallt under den kraftiga expansionen – och överproduktionen – första hälft som relationen l ä- rare/student försämrades. Det tar tid att rekrytera lärare och nyanstäl l- ningarna hanns inte med i den snabba expansionen. har universiteten och högskolorna hunnit ikapp med nyrekryteringen. Ändå har lärartätheten fortsatt att minska vid universiteten, även om det skett i en långsammare takt. har det kommit åtskilliga rapporter om kraftigt sjun- kande undervisningsvolym per student. Någon statistik som bekräftar 170 Se vidare , L. (1999). Retorik och realiteter. Om resurser och utbild- ningskapacitet i högskolan . Uppgifterna ovan gäller i och för sig all högskoleutbildning men de problem som pekas ut är högst relevanta för lärarna i lärarutbildningen. Lärarna i lärarutbildningen 283 detta finns inte. (Kvoten ovan är inte uppdelad i olika läraruppgifter, vilket medför att den inte anger förhållandet undervisningsvolym per student.) Den statistik som kommittén erhållit i samband med enkätst u- dien visar att det ofta är svårt att särskilja omfattningen av lärar insatsen från administration och andra slag av arbetsuppgifter. Forskning och undervisning är t.ex. ofta integrerade uppgifter för alla l ärare. gäller ett nytt arbetstidsavtal för lärare vid universitet och högskolor. I stället för att som tidigare beräkna lärarnas tjänstgöringstid utifrån exakta schabloner och omräkningstal omfattar avtalet nu ett sammanlagt antal tjänstgöringstimmar och ett antal arbet s- uppgifter som alla lärare skall ta ansvar för. Dessa arbetsuppgifter kan vara (1) egen forskning och eget utvecklingsarbete, (2) utbildning (bl.a. undervisning, handledning, examination etc.), (3) egen kompetensut- veckling, (4) samverkan med det omgivande samhället (tredje uppgiften) samt (5) andra arbetsuppgifter (t.ex. administration, uppdrag etc.). Av- talet innebär bl.a. att samtliga högskolelärare, oavsett typ av tjänst, kommer få möjlighet att både forska och undervisa. 13.3Pedagogisk förnyelse inom högskolan – en tillbakablick Kvaliteten på den utbildning som ges inom högskolan är ytterst en fun k- tion av de medverkande lärarnas ämneskompetens och pedagogiska fö r- måga att bedriva undervisning. Under drygt tre decennier har ett antal utredningar genomförts i syfte att kartlägga och föreslå förändringar gällande den akademiska undervisningen. Den Universitetspedagogiska utredningen (UPU), som tillsatts 1965, lämnade 1970 principbetänkan- det Den akademiska undervisningen.171 Utredningens arbete fick stor betydelse för framväxten av högskolepedagogisk forskning och utvec k- lingsarbete i . UPU föreslog t.ex. att akademiska lärare skall ha någon form av pedagogisk skolning, tog initiativ till den första läroboken i universitetspedagogik och hade också synpunkter på utbildningsmål, undervisningsformer och examination. spelade Univer- sitetskanslersämbetet (UKÄ), och därefter Universitets- och Högskol e- ämbetet (UHÄ), en betydande roll som samordnare och initiativtagare till pedagogiskt utvecklingsarbete och pedagogisk personalutbildning. Efterhand övergick ansvaret för pedagogisk utbildning gradvis till de enskilda högskolorna och verkets enhet för pedagogiskt utvecklingsa r- bete avvecklades. 171 Den akademiska undervisningen. Universitetskanslers- ämbetets skriftserie, 10. 284 Lärarna i lärarutbildningen 1977 tillsatte regeringen en kommitté för att utreda vissa tjänsteorg a- nisatoriska frågor inom högskolan (den. I utredningens betänkande Lärare i högskolan (SOU 1980:3) diskuteras olika sätt att stimulera pedagogisk skicklighet. Utredningen konstaterade att det inte var realistiskt att en pedagogisk utbildning skulle utgöra grund för behörighet. Med Lärartjänstreformen 1986 beslutades att forskning, forskarhandledning och undervisning skulle ingå i alla tjänster för att minska avståndet mellan forskning och grundutbildning och stä r- ka utbildningens forskningsanknytning.