sou · GNB360 · 2000-01-01 00:00:00 — Vägtrafikkungörelsen (VTK) innehåller regler om hur trafiken får regleras på allmän plats. Enligt VTK kan kommunen, genom lokala trafikföreskrifter, i undantagsfall reservera platser för parkering på allmän plats. Sådana undantagsfall kan avse boendeparkering, platser för rörelsehindrade och utryckningsfordon eller beskickningsfordon. Att reservera platser för vissa taxiföretag kan dock inte komma i fråga genom lokala trafikföreskrifter (147 § VTK ff.). Utöver bestämmelserna i (1993:1617) får en kommun meddela ytterligare föreskrifter för kommunen eller del av denna som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats (3 kap. 8 § ordningslagen). Frågan om hur vittgående sådana föreskrifter får vara diskuterades bl.a. i betänkandet Ordningslagen, SOU 1985:24, i fråga om torghandel: Frågan om olika torghandelsföreskrifter har behövts för att upprätthålla ordningen på platsen har framför allt aktualiserats när kommunerna försökt att på skilda sätt begränsa varusortimentet vid torghandel. I rättspraxis har lokala föreskrifter om begränsningar i varusortimentet inte sällan underkänts med motiveringen att föreskrifterna har inneburit större inskränkning i rätten att driva torghandel än som behövts för att tillgodose den allmänna ordningen Taxitrafiken vid terminaler m.m. 103 (RÅ 1956 I 88, 1957 s. 73, 1961 I 181, 1965 I 41). Om föreskrifterna har ansetts påkallade av ordningsskäl har de dock godtagits (RÅ 1957 s.120, 1966 I 86). Även JO har uttalat sig i frågan. JO erinrade då om att torghandeln får begränsas med stöd av Allmänna Ordningsstadgans bestämmelser endast om detta behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen. Inom denna ram – allmän ordning – kan kommunerna i och för sig genomföra en reglering som begränsar varusortimentet på torget. En sådan begränsning kan emellertid också, anförde JO, framstå som önskvärd av andra skäl, t.ex. för att skydda viss annan handel eller på annat sätt av konkurrensbegränsande skäl. Det var enligt JO uppenbart att sådana intressen inte föll inom ramen för allmän ordning och därför inte var lagligen grundade (JO 1965 s. 482). I regeringsavgörande och 1983 underkändes Falu och kommuners lokala bestämmelser om begränsningar i varu- sortimentet vid torghandel. Falu kommun anförde i sitt fall att trängsel och oordning rådde på torget på grund av det begränsade antalet torg- platser och att kommunens beslut var ett led i ett strävande att åstad- komma bättre ordning och att göra torget mer förskönat och lugnt. I betänkandet föreslogs att kommunens rätt att meddela föreskrifter skulle utvidgas till att även gälla annat än sådant som hänförde sig till upprätthållandet av den allmänna ordningen. Detta avvisades emellertid av flera remissinstanser, liksom av regeringen (prop. 1992/93:210 s. 145 ff.) och eftersom detta skulle innebära en inskränkning i näringsfriheten och sådana inskränkningar endast borde få göras omdet fanns starka skäl. Ett sådant skäl skulle kunna vara att konkurrensen var skadlig för konsumenterna, vilket man alltså beträffande torghandel inte ansåg var fallet. kan ge tillstånd till användande av en offentlig plats inom detaljplanelagt område på ett sätt som inte stämmer överens med det ändamål som platsen upplåtits för eller som inte är allmänt veder- taget. skall inhämta yttrande från kommunen, som har vetorätt i frågan och som också kan uppställa villkor för tillståndet (3 kap. 1 och 2 §§ ordningslagen [1993:1617]) Om syftet är att använda platsen för det ändamål som platsen är avsedd för krävs inget tillstånd. För att en polismyndighet skall kunna meddela tillstånd till användande av offentlig plats behövs således att ändamålet är ett annat. Av detta följer att polismyndigheten inte kan meddela tillstånd för något taxiföretag att använda en plats som redan 104 Taxitrafiken vid terminaler m.m. enligt detaljplan är avsedd för taxitrafik. Möjligen skulle polismyndig- heten kunna meddela tillstånd för ett taxiföretag att utnyttja annan plats än den som enligt detaljplan är avsedd för taxitrafik. Hänsyn till bl.a. konkurrenslagstiftningen måste då emellertid tas. Omvandling av gatumark till kvartersmark Ett alternativ som kan stå till buds är att omvandla den kommunala gatu- marken till kvartersmark. Möjligheten att förfoga över marken ökar då. Det kan synas tveksamt att en kommun står som huvudman för en taxi- uppställningsterminal där trafiken regleras genom avtal med taxiföretag och därvid sköta upphandling m.m. Ett alternativ skulle kunna vara att överlåta marken till den fastighetsägare som t.ex. äger den anslutande terminalen och låta denne ansvara för taxitrafiken. /utövar tillsyn över att tillstånd- innehavare bedriver verksamheten enligt gällande bestämmelser och att innehavare av taxiförarlegitimation uppfyller de krav som gäller för legitimationen. Myndigheten skall också verka för att kraven på trafik- säkerhet, trafikmiljö och arbetsmiljö uppfylls samt att taxitrafiken be- drivs under konkurrensvillkor som är lika för alla taxitrafikutövare (5 kap. 17 § YTL). skall skicka en kopia av beslut om trafiktillstånd och om ändring eller återkallelse av ett sådant tillstånd dels till polismyndig- heten i den ort där sökanden eller innehavaren är folkbokförd eller där företagets eller verksamhetens ledning finns eller till den polismyndighet som anser bör underrättas, dels till skattemyndigheten (8 kap. 1 § YTF). Om en myndighet uppmärksammar någon omständighet som kan vara av betydelse för en omprövning av ett tillstånd eller en taxiförar- legitimation skall myndigheten anmäla detta till prövningsmyndigheten. Finns det anledning att anta att överträdelse har skett i trafikutövningen skall detta anmälas till polis- eller åklagarmyndighet (8kap. 2 § YTF). Skattemyndigheter och andra myndigheter som uppbär eller driver in skatter eller avgifter skall på begäran av en länsstyrelse lämna de upp- gifter som denna behöver för sin prövning eller tillsyn (8kap. 3 § YTF). En domstol som dömt någon som har trafiktillstånd, eller annan prövad, för brott mot YTL, YTF, 9–11 kap. eller skatte- brottslagen eller en högre rätt som avgjort ett mål där en sådan fråga prövats, skall genast sända en kopia av domen eller beslutet till pröv- ningsmyndigheten (8kap. 4 § YTF). För att dels kunna pröva ansökningar om taxitillstånd eller taxiförar- legitimation, dels kunna utöva tillsyn har länsstyrelserna härutöver möjlighet att få tillgång till vissa andra myndigheters registeruppgifter, som t.ex. utsökningsregistret, polisregister och bolagsregiter. innehåller uppgifter om bl.a. tillståndsinnehav. Registret förs av , som är central registreringsmyndighet. Länsstyrelserna är regionala registreringsmyndigheter. I registret förs in uppgifter om tillståndshavaren, vilken myndighet som meddelat tillståndet, slag av tillstånd och i förekommande fall uppgift om den eller dem som ansvarar för trafikutövningen och de övriga personer som prövats. Även villkor och begränsningar i tillståndet liksom varning, återkallelse eller annat upphörande av tillståndet registreras. Uppgifter om vilka fordon som enligt anmälan används i taxitrafiken finns i bilregistret. Genom samkörning mellan bilregistret och yrkestrafikregistret kan fullständiga uppgifter erhållas om meddelade til- stånd och om de fordon som används enligt dessa. Användare av uppgifterna i yrkestrafikregistret är , läns- styrelserna, polisen och i någon mån utövarna inom den yrkesmässiga trafiken. Uppgifterna omfattas i princip inte av någon sekrtess. Närmare bestämmelser om yrkestrafikregistreringen finns i förord- ningen (1979:785) om yrkestrafikregister. Hela regelverket rörande väg- trafikregistrering är föremål för översyn. I utsökningsregisterlagen (1986:617) finns bestämmelser om ett för hela landet gemensamt utsökningsregisteröver gäldenärer i allmänna mål, det s.k. , som i första hand skall användas i exekutions- väsendet. Länsstyrelserna får, genom samkörning mellan yrkestrafik- registret och , uppgifter om tillståndshavare. Samkörning sker (januari, ). redovisar resultatet av samkörningen till . Uppgift lämnas i förekommande fall om skulders storlek, likvidation, konkurs, ackord och näringsförbud. sammanställer uppgifterna och vidare- befordrar dem till länsstyrelserna. Det allmänna kriminalregistret innehåller uppgifter om personer som har dömts till andra påföljder än böter, dvs. fängelse, villkorlig dom, skydds- tillsyn och överlämnande till särskild vård samt uppgifter om åtgärder enligt 34 kap. . Vidare innehåller det uppgifter om strafförelägganden avseende villkorliga domar. Registret förs av Riks- polisstyrelsen. och polismyndigheterna för också olika slag av polisregister. förs numera samman med det centrala personregistret hos . Det samordnade registret kallas person- och belastningsregistret (PBR). Enligt nuvarande 16 a § polisregisterkungörelsen (1969:38) får en länsstyrelse ha terminalåtkomst (direktåtkomst) till polisregistret för upplysning i ärenden om bl.a. trafiktillstånd. Åtkomsten är begränsad till att avse uppgift om den sökande förekommer i registret eller inte. Rent praktiskt går det till så att till sänder uppgift om personnummer på den som ansöker om trafiktillstånd. Som svar sänder uppgift på om vederbörande förekommer i registret eller ej. Om får beskedet att en person öref- kommer rekvireras registerutdraget. Svarstiden uppgår i normalfallet till 10–. Från kommer nya register att införas hos polisen. Det nuvarande person- och belastningsregistret ersätts då av två register, ett misstankeregister (MR) och ett belastningsregister (BR). Mis- tankeregistret skall i huvudsak innehålla uppgifter om den som har fyllt och som enligt förundersökningsledarens bedömning är skäligen misstänkt för något brott mot , för något annat brott för vilket svårare straff än böter är föreskrivet samt i vissa fall utomlands begånget brott (lagen [1998:621] om misstankeregister). Registret kommer att innehålla mycket knapphändiga uppgifter och kan snarare beskrivas som ett referensregister. skall innehålla uppgifter om påföljder för brott och liknande uppgifter (lagen [1998:620] om belastningsregister). Ett av ändamålen med de nya egisr- tren är att underlätta tillgången till de belastnings- och misstankeupp- gifter som behövs för bl.a. myndigheter vid lämplighetsprövning. De nya reglerna i fråga om utlämnande av uppgifter ur registren avses i huvudsak motsvara de nuvarande. () är registreringsmyndighet för aktiebolag. I aktiebolagsregistret förs in väsentliga uppgifter om aktie- bolag, såsom uppgift om styrelseledamot, suppleant, verkställande irekd- tör eller firmatecknare. PRV för numera även handelsregistret i vilket det förs in väsentliga uppgifter om enskild näringsidkare, handelsbolag och ideell förening som utövar näringsverksamhet samt bolagsmän i enkla bolag, om näringsverksamhet idkas i bolaget. 7.3Föreslagna och beslutade förändringar 7.3.1En reformerad yrkestrafiklagstiftning (prop. 1997/98:63) I propositionen som föregick den nya yrkestrafiklagen (1998:490) tu- talade regeringen att det inte var motiverat att utvidga länsstyrelsernas möjlighet att erhålla information från genom att ge dem direktåtkomst (terminalåtkomst) till utsökningsregistret. Däremot menade regeringen att aktiebolags- resp. handelsregistren med vissa in- tervaller skulle samköras med yrkestrafikregistret så att länsstyrelserna automatiskt skulle få uppgift om förändringar i bolagen. Slutligen na- gavs i propositionen att bestämmelsen i polisregisterkungörelsen borde omfatta även tillsyn av tillståndshavare. Registersökningen borde också få omfatta även övriga prövade personer liksom ärenden om ansökan och tillsyn beträffande taxiförarlegitimation. Propositionen har antagits av (prop. 1997/98:63 s.113 och 114, bet. 1997/98:TU9, rskr. 1997/98:192). Hela regelverket rörande vägtrafikregistrering är föremål för översyn. , som behandlat all slags vägtrafikregistrering, dvs. även registrering av yrkesmässig trafik, lämnade sitt betänkande Vägtrafikregistrering, SOU 1998:162, . Utredningen förslår bl.a. att ett samlat vägtrafikregister införs, vilket också innefattar det nuvarande yrkestrafikregistret. har vidare gått igenom rekvisiten för i vilka fall skall underrättas om begångna brott. Trafikregister- utredningen lämnar en principskiss på ett nytt system rörande under- rättelserutiner. I betänkandet förslås vidare bl.a. att länsstyrelserna skall få direktåtkomst till polisregistren samt att och länsstyrelserna genomgående skall aviseras även om bötesbrott. Den föreslagna ordningen innebär således att länsstyrelserna skulle komma att underrättas om begångna brott i större utsträckning än . 8 Överväganden och förslag Som tidigare nämnts finns det varken någon juridiskt eller faktiskt veder- tagen definition av begreppet beställningscentral. Att bestälnings- funktionen är väsentlig framgår inte minst av begreppet i sig. Men en beställningscentral står för så mycket mer än endast beställnings- service (se avsnitt 5.2). I promemorian Små företag och konkurrenslagen, Ds 1998:72, före- slås en förordning där begreppet beställningscentral definieras som en gemensam funktion som tar emot beställningar och fördelar transport- uppdrag samt utför sådan verksamhet som har samband därmed. Enligt Taxiutrednings mening är denna definition något snäv om man ser till den verksamhet en beställningscentral bedriver. Den om- fattar inte heller alla de företag som utför beställningsservice. Enligt mening bör definitionen utformas så att flertalet av de beställningscentraler som finns omfattas. 8.1.2Vilka är de allmänna fördelarna med beställningscentraler? För åkaren innebär samverkan inom en beställningscentral många fördelar. Den främsta är naturligtvis själva beställningsfunktionen. De flesta taxiresenärer kräver någon form av beställningservice. För att lägga anbud på och utföra samhällsbetalda resor krävs som regel att man samverkar i en beställningscentral. I landsorten är de samhällsbe- talda resorna särskilt viktiga, eftersom de ofta utgör ryggraden i verk- samheten. När det gäller att utföra resor för företag krävs det också som regel att man är en större enhet. Företagskunder förekommer såväl i stor- städer som i mindre orter. Även när det gäller privatkunder är det en 112 Överväganden och förslag fördel att vara ansluten till en beställningscentral. Majoriteten av alla privatresor är beställda och trenden går alltmer i den riktningen att kunden medvetet väljer sin beställningscentral. Den åkare som tillhör en beställningscentral har därför som regel en bättre beläggning eftersom han förutom att plocka upp kunder från gatan kan ta emot beställningar genom centralen. – Den tekniska utrustning som krävs för att driva en beställningsväxel är ofta dyr varför det är en fördel att vara flera som delar på kostnaden. Härtill kommer personal för att sköta växel och administration. En alltför liten beställningsverksamhet kan påverka åkaren negativt, åtminstone i storstäderna, eftersom det inte är lätt att med endast ett eller ett par fordon upprätthålla en så hög service inom ett område att den svarar upp mot kundernas efterfrågan. För att t.ex. tillgodose ett större företags behov av resor krävs en relativt omfattande verksamhet för att kunden skall kunna garanteras en taxitransport inom rimlig tid. – Andra fördelar för dem som är anslutna till en beställnings- central är att centralen som regel ombesörjer marknadsföring och viss administration, ofta har tömningsservice och köper in material till ett lägre pris. Beställningscentralen anordnar i vissa fall utbildning för åkare och förare och informerar om nya regler m.m. – Man skall inte heller bortse från det faktum att en åkare som tillhör en beställ- ningscentral med ett gott rykte ofta kan känna en tillfredsställelse och en stolthet i sitt yrke. För kunderna finns det givetvis också andra fördelar med beställ- ningscentraler än den som möjligheten att beställa en taxi innebär. Be- ställningscentraler skapar sig – åtminstone numera – ofta en egen profil som underlättar för kunden att välja den tjänst som passar hans behov. Genom särskild logotyp och annat känner kunden igen de olika beställ- ningscentralerna och kan därför, även då han tar en taxi från gatan utan att förbeställa den, aktivt göra ett val av taxiresa. Fordonens utmärkning gör också att kunden har möjlighet att identifiera vilken beställnings- central han anlitat – taxifordonen är inte anonyma. Detta är av vikt för den händelse kunden vill framföra något klagomål över resan eller om han vill efterlysa något han glömt i bilen. – En annan fördel är att åkarna inom en beställningscentral har samma prissättning och att centralens prisbild sällan fluktuerar från till en annan, vilket gör att kunden inte vid varje enskilt tillfälle behöver bekymra sig om resans pris. – En mycket viktig faktor är att beställningscentralerna har sitt goda rykte att värna om. Därför finns det som regel en strävan att de anslutna åkarna skall utföra transporterna så att kunden blir nöjd och åter anlitar beställningscentralens service. Detta medför att kunderna ofta kan lita på att de inte blir lurade eller trakasserade när de åker med ett fordon från en beställningscentral. Skulle de trots allt bli det, finns det som sagt möjligheter att framföra klagomålen och få rättelse. Överväganden och förslag 113 För samhället gäller att det ofta är lättare att kontrollera åkare som ingår i en beställningscentral än de som inte samverkar i en sådan. En del centraler sparar informationen från taxametrarna, vilket gör det möj- ligt att erhålla kontrollmaterial vid en revision. Om en kund blivit utsatt för någon oegentlighet är det också lättare att spåra fordonet och föraren om fordonet tillhör en beställningscentral. Tillhörigheten till en beställningscentral bidrar vidare till en viss självsanering av branschen. Incitamentet att sköta sig torde vara större om man tillhör en beställ- ningscentral, eftersom man har centralens goda rykte att tänka på. De åkare eller förare som inte sköter sig och verkar seriöst inom näringen släpps inte in i en central som är mån om sitt rykte. – Beställnings- centraler som konkurrerar med god service kräver ofta att de fordon som kör i centralens namn håller en hög standard. Detta bidrar till att fordonen är trafiksäkra och ofta miljövänliga. En del beställningscen- traler profilerar sig just med miljövänliga bilar. 8.1.3Finns det nackdelar med beställningscentraler? Liksom många åkare ser det som en fördel att tillhöra en beställning- central upplever andra det som en nackdel. Taxibranschen domineras av småföretagare och vissa av dem har sökt sig till näringen just för den frihet som ligger i egenföretagandet. Vill man driva ett litetöretagf på sitt eget sätt kan en anslutning till en beställningscentral innebära att friheten begränsas. Man måste följa beställningscentralens bestämmelser i fråga om utseende på fordon, utrustning, klädsel m.m. Man måste kanske följa en kommenderingsplan eller finnas till förfogande för be- ställningscentralen . En del bestälningscentraler har vidare en omfattande kontroll över åkarnas och förarnas förehavanden, vilket kan upplevas som pressande eller obehagligt. Slutligen kan den kostnad som är förenad med att vara ansluten till en central vara alltför betungande för somliga. – Att starta en egen beställningscentral är inte en möjlighet för alla. Det är bl.a. förenat med kostnader för utrustning och administration och kräver en viss organisation. – Beställningscen- traler kan ibland bli dominerande på marknaden, vilket naturligtvis kan vara till men för mindre aktörer. För kunden, kanske också för samhället i viss mån, kan det vara ett problem med beställningscentraler om de inte har kontroll över sina an- slutna transportörer. Kunden förväntar sig att det skall vara säkrare att anlita fordon från en beställningscentral eftersom han antar att centralen har en viss tillsyn över dem som är anslutna dit. Risken är då att han är mindre uppmärksam än annars, t.ex. på prissättningen. 114 Överväganden och förslag beställningscenralen seriöst kan det hända att kunden får svårt att i efterhand komma i kontakt med taxiföretaget för att framföra eventuella klagomål, än mindre vinna framgång med dem. Det finns exempel på beställningscentraler som är så löst sammansatta att de egentligen endast existerar på papperet. Som exempel kan nämnas att det för sedan fanns en beställningscentral i som till och med hade hemligt telefonnummer. Det finns alltså risk för att en beställningscentral ger legitimitet åt en oseriös verksamhet. – Ett annat problem som kan före- komma är att beställningscentralen har så stark ställning och så god tillgång på kunder att den inte behöver lägga sig vinn om att upprätthålla en god service gentemot kunderna. En alltför stark ställning ensam eller tillsammans med andra centraler kan också innebära höga priser. För samhällets del gäller att marknader med få aktörer och dålig kon- kurrens ofta uppvisar en svag effektivitetsutveckling vilket leder till sämre service och/eller onödigt höga priser. Särskilt när den offentliga sektorn skall upphandla taxitjänster kan en dominerande ställning för en enstaka beställningscentral leda till höga priser. 8.1.4Kan dagens problem lösas genom anslutning till beställningscentral? Vilka är dagens problem? De huvudsakliga problem som finns inom taxinäringen har redo- visats närmare i avsnitt 3. Från branschens sida ses fusket som det absolut största problemet. Vissa åkare har mer eller mindre satt i system att köra svart, dvs. låta bli att redovisa alla intäkter, använda sig av svart arbetskraft m.m. Fusket leder till att konkurrensen snedvrids. Fusket är också till men för samhället i stort eftersom oredovisade intäkter innebär att staten går miste om skatter och avgifter. Detsamma gäller för användandet av svart arbetskraft med tillägget att staten dessutom inte sällan felaktigt betalar ut bidrag till dessa personer. Andra företeelser som påverkar konkurrensen är t.ex. underlåtenhet att betala försäkring och brott mot vilotidsreglerna. Det sistnämnda är också en fara för trafiksäkerheten. Ett annat problemområde är prissättningen och prisinformationen. Prisinformationen är mycket svår att tillägna sig för den enskilde kunden. Tarifferna är flera och svåra att beräkna, informationen kan vara otydlig och det är svårt att jämföra taxorna mellan olika bolag. Överpriser förekommer också, särskilt vid terminaler och hotell där det finns utländska gäster eller andra som inte känner till förhållandena på orten. Tillfälliga dramatiska prisökningar, då taxi särskilt efterfrågas, Överväganden och förslag 115 kan också vara till men för konsumenterna. Det är vidare svårt för en resenär att i efterhand visa vilket pris man kommit överens om, dvs. vad som stått på taxins prisinformation vid tillfället för resan. De stora beställningscentralerna i storstäderna har arbetat in sin profil och är därför bekanta för allmänheten. Även på landsbygden är taxiföretagen som regel kända bland ortsbefolkningen. En kund som vill klaga på en resa eller fråga efter kvarglömda persedlar vet i dessa fall som regel vart han skall vända sig. Så är emellertid inte alltid fallet. vet inte kunden mer om bolaget han anlitat än att det var en taxi. Ett annat problem som hänger samman med detta är att åkaren inte har något incitament att utföra en serviceinriktad och prisvärd tran- sport, eftersom åkaren sällan stöter på samma kund igen. Åkare som resonerar på detta sätt finns såväl inom som utom beställningscen- tralerna. Vid flyg-, tåg- och färjeterminaler är de flesta problem med taxiverk- samheten accentuerade. Särskilt gäller det vid terminaler dit tländskau gäster med dålig kunskap om den svenska avreglerade taximarknaden anländer. För terminalansvariga medför detta såväl ordningsproblem som problem med missnöjda resenärer. Kunderna blir uppskörtade, erhåller dålig service och får dåligt rykte, liksom taxibranschen i stort.