sou · GNB349 · 2000-01-01 00:00:00 — ), Småföre- tagande, Entreprenörskap och Jobben - ett forskningsfält i förändring. motsvarande A-kasseersättning för att starta eget företag. Antal genuina nya företag och deras anställda, fördelat på invandrarföretag och övriga företag, åren 1993- 97.4 Antal nya företag : i nya företag: per nya företag: Källa: SCB/: Nyföretagandet i , flera årgångar. *Uppgifter kommer att finnas tillgängliga före juli 1999.5 I tabell 6 redovisas också utvecklingen av antal anställda samt antal anställda per företag. Av de 5 200 nya företagen för beräknas uppskattningsvis 11 800 personer vara sysselsatta, varav ca 4Företaget räknas som nystartat när verksamheten är helt nystartad, när verk- samheten har återupptagits efter att ha varit vilande , eller när man startat eget med en verksamhet man tidigare haft som anställd. 5Helårsuppgifter ur CFAR bygger normalt på de företag som fanns i registret det aktuella året. 6 200 personer på heltid. Även detta var en minskning då de nya företagen beräknades sysselsätta 11 900 personer. 1997 har det genomsnittliga antalet anställda per nytt företag ökat från en till två personer inom invandrarföretagen. Däremot har utvecklingen för de övriga företagen varit negativ - från fyra anställda per företag till två anställda per företag. En trolig orsak till denna låga men viktiga ökning för invand- rarföretagen är att dessa oftare är verksamma inom tjänstesektorerna och inte i jordbrukssektorn, tillverknings- och byggnadsindustrin, där den kraftigaste sysselsättningsminskningen har skett under lågkonjunkturen. Denna tendens blir ännu tydligare när man i tabell 7 redovisar för- ändringar i form av index med som basår. I övre delen av tabellen ses ungefär samma utveckling för såväl invandrarföretagande som för övrigt företagande, dvs. När det gäller antal sysselsatta (nedre halvan av tabellen) skiljer sig däremot utvecklingen. Antal sysselsatta i de nya invandrarföretagen har mer än tredubblats medan antal sysselsatta i övrigt nyföretagande har gått tillbaka till av nivå. Tabell 7 Förändring i nyföretagande och deras anställda, fördelade på invandrar- och övriga företag, index: åren 1993- 1997. Antal nya företag : Källa: SCB/: Nyföretagandet i , flera årgångar. Tabell 8 Andel manlig och kvinnlig ledning i de nya företagen åren 1993- 1997. *Källa: SCB, Nyföretagandet i flera årgångar. I tabell 8 visas andel manliga resp. kvinnliga ledare avseende invandrarföretag respektive övriga företag. Av de genuint nya invandrarföretag som startades leddes av män, av kvinnor och gemensamt av en man och en kvinna. Sammanlagt innebär detta att en kvinna var med och startade vart tredje nytt företag . Kvinnornas andel såväl bland invandrarföretagen som bland övriga företag har ökat svagt på bekostnad av företag med gemensam ledning. Antalet företag i som drivs av en invandrar- kvinna är enligt en genomförd enkätundersökning 24 procent.6 Med hänsyn taget till felmarginalerna finns det alltså inte något som entydigt pekar på att kvinnor står för en högre del av nyföretagandet än deras nuvarande andel av existerande företag. De regionala variationerna i nyföretagandet tycks i mångt och mycket vara en fråga om stad och land. ligger i en klass för sig med av alla nya invandrarföretag i landet, följt av samt län med vardera av invandrarnas nyföretagande. och hade lägsta andelar med av alla invandrarföretag i landet. När det gäller invandrarföretagens andel i länets nya företag så uppvisar 6 SCB: Småföretagens villkor och verklighet . Gäller aktiva företag med färre än 20 anställda. den högsta andelen , följt av och () samt och sist ligger och . Vad gäller är det inte bara invandrarfolkmängdens koncentration som ger den höga andelen utan även relativt sett utmärker sig detta län när det gäller lokalisering av små företag i allmänhet. De regionala faktorer som har störst påverkan är geografisk närhet till marknad, att företagens marknader är växande samt att det finns tillgång på förebilder i företagande. Län med stor andel glesbygd eller bruksorter tycks generellt sett ha sämre förutsättningar för ett högt nyföretagande även om det finns enstaka undantag. Ser man till etableringsfrekvensen per 1 000 invånare i åldern 16- är den 5,4 i genomsnitt för invandrarföretag och 5,2 för övrigt företa- gande. Nedanstående karta och tabell 9 illustrerar etableringsfrekvensen , mätt som antalet genuint nya invandrarföretag per l 000 innevånare i åldern 16- . Även här ligger storstäderna högst och skogslänen lägst. intar den högsta positionen (8,), därefter kommer (7,), och (5,vardera). hade lägsta etableringsfrekvensen (2,) i förhållande till riksgenomsnittet. Regionala variationer av nyetablerade företag , länsvis för- delning. Uppgifterna finns endast i den tryckta versionen. Källa: Nyföretagarstatistik, SCB, bearbetningar av . . per 1 000 invånare i åldern 16- , länsvis fördelning, invandrar- och övriga företag, . Alla nya företag per per 1 000 invånare 1 000 invånare 16- 64 år Etableringsfrekvens = antal genuint nya företag/1 000 innevånare. Källa: / SCB: Nyföretagandet i . kan man iaktta ganska stora förändringar i den inbördes ordningen mellan länen när man rangordnar dem efter etable- ringsfrekvens. Ett av skälen till detta är att skillnaden mellan länen i mellersta delen i tabell 9 är ganska liten. Nio län visar en etablerings- frekvens på mellan 4 och 5 och detta gäller både invandrarföretagare och Små förändringar i etableringsfrekvensen kan alltså ge stora utslag i rangordningen och de flesta förändringarna rör sig faktisk inom felmarginalen. Det kan dock finnas skäl att misstänka att starta-eget bidrag spelar en roll även här eftersom detta stöd i många län erhålls av drygt två femtedelar av de genuint nya invandrarföretagen. Länsarbetsnämndernas prioritering av vissa invandrargrupper kan alltså innebära en märkbar påverkan på antalet nya invandrarföretag genom en mekanism som inte har med de grundläggande förutsättningarna för företagande att göra. Regionalt sett finns det ett flertal län, där minst hälften av de nystartade invandrarföretagen hade startats med hjälp av starta-eget bidrag. Den största andelen företagare som fått starta-eget bidrag återfinns i , t.ex. och . Sammanfattningsvis kan man alltså konstatera att det genuina nyföretagandet bland invandrare är mycket högt, trots att den inhemska efterfrågan är svag. Vad ligger då bakom det relativt höga antalet nya företag? En förklaring är säkert att det finns en viss framtidstro, vilket är en av de faktorer som styr människors och företags benägenhet att investera. En annan faktor är troligen den höga arbetslösheten i kombination med det s.k. starta-eget bidraget. Starta- eget bidraget är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd som innebär att den arbetslöse behåller ersättning på sin tidigare a-kassenivå om han eller hon vill starta eget. Betalningsansvaret flyttas då över från A-kassan till länsarbetsnämnden. erhöll av de invandrare som startade nya företag detta bidrag. Invandrarkvinnors andel var betydligt större eftersom drygt varannan kvinna fick detta bidrag. Det är viktigt att komma ihåg att uppgiften för riksgenomsnittet inte ger en fullständig bild eftersom storstadsregioner- na, i synnerhet , traditionellt har jämförelsevis låg arbetslöshet men stor andel av nyföretagandet. I flera fall visar lands- ortslän som drabbats extra hårt av arbetslöshet på starta eget-bidrag. Det är sannolikt så att många av dessa nya företag inte hade till- kommit utan detta stöd. Om en person som erhåller ersättning från arbetslöshetskassan startar eget mister han eller hon hela sin ersättning och "åker ut ur systemet". Arbetslösa är alltså utsatta för en mycket kraftig s.k. marginaleffekt på grund av gällande a-kasseregler om de skulle vilja pröva sin affärsidé. Baksidan av denna åtgärd heter undan- trängning av existerande företag genom att statens subvention riske- rar överetablering och snedvriden konkurrens. Vad gör andra europeiska länder för invandrares företagande? De flesta europeiska länder som har en relativt stor invandrad befolkning (, och ) har speciella program för att främja företagande bland invandrare. blev många västeuropeiska länder medvetna om dessa företags betydelse för ekonomin. De länder som hade en hög grad av företagande bland invandrare kunde också konstatera en sysselsättningsökning i dessa företag, som relativt sett var större än i de småföretag som ägdes av majoritetsbefolkningen. Detta är viktigt eftersom invandrare i stor utsträckning drabbats av hög arbetslöshet . I takt med att man blev medveten om den ekonomiska betydelsen har dessa länder också ökat sina satsningar på det etniska företagandet. På många håll skapades speciella program för att stimulera nyföretagande bland etniska minoriteter och invandrare. Dessa stödprogram innehöll bl.a. informationskampanjer, riktad finansiell hjälp samt ökad satsning på rådgivning och utbildning. Hjälpen har utökats och även privata stödaktörer finns nu exempelvis i . har framför allt , , , och gjort stora ansträngningar för att utforma speciella program avsedda för etniskt företagande (, 1991). Grovt sett kan man urskilja två typer av företagspolitiska åtgärdsprogram. Det ena är mer inriktat på att öka stödet till invandrarföretag, medan den andra försöker minimera direkta hinder och i stället skapa ett klimat som ger bättre förutsättningar för företagstillväxt, t.ex. genom att underlätta speciella kredit- och rådgivningsverksamheter. Naturligtvis, skiljer sig invandrarbefolkningens sammansättning i dessa länder, vilket också betyder olika behov och anpassningar till de enskilda ländernas förutsättningar. Man kan dock konstatera ett antal trender i den företagspolitik som riktar sig till etniska grupper och invandrare. ·Man ger mera sällan generella subventioner till samtliga invandrar- företagare, utan satsar i stället på selektiva stödåtgärder till utvalda etniska grupper och/eller invandrargrupper. ·Selektivitet är något som präglar många av de stödåtgärder som återfinns i västeuropeiska länder. Detta innebär att man lägger mycket stor vikt vid att bedöma affärsidéer och produkter, så att de projekt som har bäst förutsättningar att klara sig också ges extra stöd. ·Från att ha uppmuntrat att starta eget bland olika etniska grupper, visar man nu en större benägenhet att stödja tillväxt och kvalitets- förbättringar som kan leda till långsiktiga effekter. ·Fortfarande är nyföretagandet i de flesta västeuropeiska länderna ett viktigt insatsområde. I , , , Neder- länderna och – där arbetslösheten är mycket hög bland invandrare – uppmuntrar man invandrare och etniska minoriteter till att lösa sin arbetssituation genom att starta eget. ·Arbetslöshetsunderstöd till invandrare för att starta eget finns fortfa- rande i dessa länder, men ansökningskraven tenderar att skärpas. knyts stöden ofta samman med utbildningsprogram och fadderverksamhet. ·Målsättningen i är inte i lika stor utsträckning som tidigare inriktad på att öka andelen nystartade etniska företag och invandrarföretag , utan desto mer på att öka förutsätt- ningarna för tillväxt och överlevnad. Här har man också etablerat och utvecklat ett speciellt anpassat stödprogram till olika invandrar- företagargrupper i landet. har decentralisering av dessa stödprogram, ända ner på lokal nivå, blivit allt viktigare. ·Lånegarantier och räntesubventioner används i hög utsträckning för att stötta invandrares företag i och . Frank- rike har dessutom ett speciellt stödprogram till företagare i den s.k. andra generationen. Antalet invandrarföretag har ökat markant i . Detta är troligen en effekt av både strukturella förändringar och kulturella faktorer. Officiell statistik visar att antalet nystartade invand- rarföretag har ökat 1997 från omkring 3 500 till 5 500 starter . En viss nedgång, till följd av lågkonjunkturen, kunde skönjas . Allt tyder dock på att detta är en tillfällig- het och att andelen invandrarföretag kommer att öka . Det finns omkring 65 000 invandrarföretag, vilket motsvarar av småföretagsbeståndet i landet. Detta innebär att invandrare är underrepresenterade i förhållande till det totala antalet företag. Invandrare är dock välrepresenterade bland nyföretagar- gruppen. Personer med utländsk härkomst uppgår till en femtedel av alla nyföretagare och utgör därmed en viktig potentiell källa för entreprenörskap i landet. Många invandrare kommer från länder där eget småföretagande är mer omfattande än i . invandrare startar eget företag och i många fall lyckas de etablera sina egna verksamheter tack vare stor hjälp från familjen, släkt och vänner samt långa arbetstider och låga inkomstkrav. Invandrarföretagen återfinns främst inom tjänstesektorerna där de sysselsätter merparten () av det totala antalet sysselsatta i invandrarföretagen. Den största och dominerade tjänstesektorn är han- del, hotell och restaurang som sysselsätter nästan två femtedelar () av alla anställda inom invandrarföretagen. De regionala variationerna i invandrarföretagandet tycks i mångt och mycket vara en fråga om stad och land. Nästan två tredjedelar av alla invandrarföretagen är lokaliserade till storstadsregionerna. ligger i en klass för sig med närmare två femtedelar av alla invandrarföretag, följt av samt län med vardera . De flesta invandrarföretag som startas förblir dock små och lokalt begränsade under sin existens. Trots detta kan deras ekonomiska effekt summeras till en betydande samhällsnytta i term av omsättning och sysselsättning. Vidare skapar de en vitaliserande lokal konkurrens och deras bidrag till den ekonomiska dynamiken kan vara mycket betydel- sefull. Dessutom kan de tjäna som förebilder för andra generations- invandrare, vilket i sin tur kan generera nya företagare. Redan om man begränsar intresset enbart till sysselsättningseffekt framstår deras betydelse i ekonomin som mycket stor. Invandrarföre- tagen sysselsätter av de sysselsatta i småföre- tagen. Lägger man därtill deras andra direkta och indirekta bidrag till ekonomisk utveckling kan den vara betydligt större. Det är mycket vanskligt att göra en internationell jämförelse med avseende på stöd till invandrarföretagandet. Eftersom det förekommer många olika stödformer på olika nivåer och dessutom förändras dessa ständigt, blir det svårt att göra en sådan jämförelse. Det framgår dock klart att flera europeiska länder försöker stimulera invandrare och etniska minoriteter till att starta egna företag och därmed minska den ofta mycket höga arbetslösheten bland invandrarbefolkningen. Stöd- politiken täcker in ett spektrum av områden för att underlätta för dessa grupper, t.ex. genom att höja företagarnas kompetens, reducera byrå- krati och regleringar samt att förbättra de finansiella betingelserna. Riktade stödinsatser till enbart invandrargrupperna förekommer dock i mindre utsträckning i västeuropeiska länder än i och . Från invandrarföretagsamhet till generell tillväxtdynamik Kapitel 1: Integrationspolitik med tillväxtstrategier i fokus ............... Tillväxtpolitik istället för socialt omhändertag ande ................... Mångfald som nationellt utvecklingskapital ............................... Mångfald som global konkurrensfaktor .................................... Arbetsmarknadspolitik för mångfald ........................................ 1.5.Regionalpolitiken för tillväxt: en ny plattform för integration ..... 241 Mångfald som regionalt utvecklingskapital ............................... Regionala tillväxtavtal: ett nytt instrument för integration ......... Överväganden och förslag ....................................................... Kapitel 2: Från integrationspolitik till regional tillväxtpolitik ............ Behovet av ett makroperspektiv på eget för etagande .................. Flyktingmottagande och tidiga hinder för eget företagande ........ Tidig stimulans till eget företagande saknas .............................. 2.2.2Bristande samverkan och generellt glapp mellan SFI och 2.3Ersättningssystemets socialpolitiska inriktning hämmar stimulans till eget företagande .................................................. 2.3.2 Splittrade resurser hindrar helhetssyn ....................................... Socialpolitik hindrar resursutnyttjande ..................................... 2.3.4 Behovet av ett tillväxtinriktat ersättningssystem ........................ 2.3.5Ett regionalt system för överenskommelser mellan staten och Överväganden och förslag ....................................................... Kapitel 3: Från invandrarföretagsamhet till generell tillväxt- 3.2Från invandrad företagsamhet till en generell småföretags- Ensidig fostran till lönearbete hindrar tillväxt ............................ Överväganden och förslag ....................................................... Företagsklimat: en fråga om skattetryck eller kultur? Ensidig entreprenörskult ur hindrar småföretagsutveckling ......... Kommunalskatt ej avgörande vid företagsetablering .................. Nätverksekonomi bakom småföretagsdynamik .......................... Överväganden och förslag ....................................................... Kapitel 4: Tillväxtkapital istället för statsbidrags- och utjämnings- 4.1Fatalistisk syn bakom inkomst- och kostnadsutjämningssyste met282 Utvecklingskapital istället för kostnadsutjämning 4.3Tillväxt och integration hämmas av tre typer av Pomperipos- Pomperipossaeffekt typ I ......................................................... Pomperipossaeffekt typ II ........................................................ Pomperipossaeffekt typ III ....................................................... Överväganden och förslag ....................................................... Syftet med denna skrift är att identifiera och analysera hinder för eget företagande bland personer med utländsk bakgrund ur ett generellt till- växtperspektiv. Kapitel 1 analyserar och utvecklar innehållet i regeringens proposi- tion om integration (1997/98:16) med tillväxt i fokus. Samhällets mångfald definieras här som ett nationellt utvecklingskapital och de regionala tillväxtavtalen presenteras som nya instrument för att främja mångfald och integration. Mot bakgrund av detta konstateras att den nuvarande integrationspolitiken blivit överflödig i och med att dess mål sammanfaller med den nya regionalpolitiken för tillväxt. Kapitel 2 föreslår en övergång från integrationspolitiken till en re- gionalpolitik för tillväxt med fokus på introduktionen av nyanlända flyktingar. Kommunernas arbete med att tidigt introducera flyktingar till självförsörjning och eget företagande föreslås knytas till det regio nala arbetet med tillväxtavtalen. I konsekvens med detta föreslås bl.a. att det administrativa ansvaret för ersättningarna till kommunerna förs över från till länsstyrelserna för att medlen skall kunna strategiskt fördelas till kommunala introduktionsprogram med utgångs- punkt i de skilda förutsättningar för tillväxt, arbetsmarknad och närings- liv som finns i varje län. Kapitel 3 lägger fram förslag som syftar till att främja tillväxt med utgångspunkt i en småföretagsdynamik baserad på regionala nätverk och lyfter fram det sociala kapitalets roll som tillväxtmotor vid sidan av det finansiella kapitalet. Vidare förelås att ett särskilt mål för ent- reprenörskap införs i läroplanen för så att eleverna tidigt kan stimuleras till eget företagande som ett yrkesalternativ. Kapitel 4 diskuterar de negativa konsekvenserna för tillväxten som hänger samman med den fatalistiska synen på kostnads- och inkomst- utjämningen mellan kommunerna. Mot bakgrund av denna analys före- slås att statsbidrags- och utjämningssystemet omvandlas till ett samlat utvecklingskapital som strategiskt fördelas till kommunerna och regio- nerna inom ramen för en tillväxtinriktad budgetprocess. Statens roll föreslås därmed övergå från att vara en fördelare av bidrag till en till- växtfrämjande investerare. 1Integrationspolitik med tillväxtstrategier i fokus Utredningens uppdrag avser att kartlägga särskilda hinder för personer med utländsk bakgrund att starta och utveckla egna företag (Dir In 1998:1). Det kan dock kons tatera att ett sådant uppdrag borde ses i ett generellt sammanhang med utgångspunkt i den nya integrations politiken, som betonar vikten av att se integration som en fråga om tillväxt. Mot bakgrund av den nya politiken kan det hävdas att det som hindrar tillväxt hindrar integration, varvid eget företagande utgör en viktig del. 1.1Tillväxtpolitik istället för socialt omhändertagande Den nya integrationspolitiken kan definieras som ett paradigmskifte från en invandrarpolitik baserad på socialt omhändertagande till en politik, där tillväxt och resursutnyttjande står i fokus. Socialbidrag är den vanligaste försörjningskällan för nyanlända invandrare. Regeringen anser att detta är olyckligt av flera skäl. Erfarenheter visar bl.a. att långvarig försörjning genom social- bidrag leder till passivitet och försvårar för den enskilde att komma ut i arbetslivet. Integrationspolitiken skall i huvudsak inriktas på att stärka den en- skildes förutsättningar att stå för egenförsörjning. Detta mål kan dock inte åstadkommas utan grundläggande förändringar i dagens system, vilket fortfarande till alltför stor del kännetecknas av socialpolitiska åtgärder, som för det mesta resulterar i ett långvarigt bidragsberoende i form av i första hand socialbidrag. Inom ramen för detta passiva omhändertagande har staten betalat ut till landets kommuner . Resultatet är att mellan av dessa flyktingar står för egenförsörjning efter en introduktionsperiod på (se tabellen nedan). 1992: 18 500 1993: 25 220 1994: 62 335 Andel personer med egenförsörjning i procent bland flyktingar mottagna 1992,1993 och 1994. (Undersökningar gjorda åren 1997 respektive 1988 i 41 kommuner). Regeringen anser därför att det är önskvärt med ett annat försörj- ningsstöd än socialbidrag för dem som deltar i introduktionsprogram (prop. 1997/98:16, s. 96). har kommunerna möjlighet att betala introduktions- ersättning till skyddsbehövande och andra som omfattas av det kom- munala flyktingmottagandet och som deltar i ett introduktionsprogram. Ett sextiotal kommuner har valt att införa introduktionsersättning. Regeringen anser att det är viktigt att vidare bygga på dessa erfaren- heter. Mot bakgrund av denna inriktning på egenförsörjningsmålet anser regeringen att det inte är lämpligt att socialbidrag i så stor utsträckning som utgör normalförsörjningen för nyanlända invandrare. En in- troduktionsersättning som är kopplad till ett aktivt deltagande i ett introduktionsprogram är ett lämpligare försörjningsstöd. Det är därför önskvärt att fler kommuner inför introduktionsersättning och att ersätt- ningen handläggs utanför (Prop. 1997/98:16, s. 96). 1.2Mångfald som nationellt utvecklingskapital Den nya integrationspolitikens tillväxtinriktning framgår av flera vik tiga delar av propositionen 1997/98:16. I propositionens kapitel 7 fast slås följande: Arbetet är centralt utifrån både sociala och ekonomiska perspektiv. Genom arbete deltar individen i ett samhälleligt och socialt sammanhang, blir en del av produktionen och bidrar till den ekonomiska tillväxten. (s. 45) Genom ovanstående knyter den nya integrationspolitiken individens delaktighet i samhället till möjligheten att bidra till den ekonomiska tillväxten. På så sätt blir individens växtkraft en utgångspunkt för del- aktighet i samhällslivet och tillväxten en plattform för integrations- arbetet. Utebliven integration blir således ett bortfall av tillväxt: när många arbetslösa står utanför arbetsmarknaden undergrävs väl- färden som de sociala och ekonomiska klyftorna växer i samhäl- let. Detta är ett slöseri med mänskliga resurser (). Hos dem som invand- rat till finns många personer vars kompetens och kunnande inte utnyttjas. Dessa människor skulle kunna bidra till den ekonomiska tillväx- ten om de förvärvsarbetade. 1997/98:16, s. 45)