sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — För att uppnå detta är det från individens perspektiv viktigt att arbetslivet medverkar i den skolförlagda delen av utbildningen både för att tillföra utbildningarna det kunskapsinnehåll som inte är tillgängligt inom det reguljära utbildningsväsendet och för att utbildningarna skall ha en hög grad av yrkesrelevans. Det förutsätter också att de studerande har tillgång till arbetsplatser där ett lärande i arbetet kan praktiseras. 30 Överväganden och förslag Också från den enskildes utgångspunkt är kopplingen mellan utbildning och arbetsliv, det aktiva engagemanget från ett faktiskt kon- kret arbetsliv i varje utbildning ett betydelsefullt mål. är arbetslivets starka intresse också påtagligt motivationshöjande. I huvudsak måste kunskapsinnehållet i varje KY definieras i förhållande till arbetslivets behov, men enligt vår mening får det inte innebära att utbildningar på vilka nivåer som helst skall kunna rymmas inom KY. Detta markeras också av kravet på minst grundläggande behörighet för tillträde. Det är viktigt för de studerande likaväl som för arbetslivet att begreppet KY också innebär en nivåindiktation, även om spännvidden mellan olika utbildningar i det avseendet måste vara mycket vid. På yrkesområden där utbildningsväsendet inte innehåller någon utbildning kommer en KY starta på en mycket lägre nivå än på områden där i förhållande till gymnasieskolans utbud relevanta krav på förkunskaper i yrket kan ställas. Likaså kan naturligtvis viss yrkeskunskap från gymnasieskolan ingå mera som en orientering i utbildningar vars tyngdpunkt inte ligger på yrkesfärdigheten i det yrket men där kunskaper på området ändå är en förutsättning. Den kvalificerade yrkesutbildningen kan vara kvalificerad i flera avseenden. Dess innehåll präglas av ett större djup och ger till resultat ett mer avancerat kunnande än vad motsvarande grundläggande eller förberedande utbildningar syftar till. I fråga om yrkesutbildningar med en motsvarighet i gymnasieskolan leder de till en högre nivå än den gymnasiala. Den kan vara kvalificerad såtillvida att den innehåller kun- skaper som inte förekommit i utbildningsväsendet, men som finns i arbetslivet. Den kan också vara kvalificerad i den meningen att den kombinerar kunskaper från olika delar av utbildningsväsende och arbetsliv på ett nytt sätt. Den kan vara kvalificerad såtillvida att den ger en person med stora färdigheter inom ett yrke kompetens inom det egna yrkesområdet och på andra områden, för att möjliggöra en fortsatt utveckling för människan i arbetslivet. Det nu sagda innebär enligt vår mening att det inte är görligt och inte heller lämpligt att centralt och generellt reglera sammansättningen av de kvalificerade yrkesutbildningarna annat än i fråga om omfattningen av lärandet i arbetet. Överväganden och förslag 31 KY skall hålla en hög teoretisk nivå, men skall utbildningen innehålla en stark och konkret arbetslivsförankring när det gäller kurs- innehållet. Den kompetens som den studerande behöver innefattar kän- nedom om och förmåga att tillgodogöra sig teoretiska resonemang, nyttja rön från forskning och utveckling samt att knyta ihop detta med den praktiska verksamheten i det yrkesområde eller den bransch inom vilket den studerande sedan skall arbeta. Stoff och kunskaper från högskolans utbildningar kan lämna väsentliga bidrag för att nå detta utbildningsmål. Att aktivt samarbeta med högskolan och inom KY nyttja dess kunskapsbas kan vara en väg att ge KY:s ämnesteoretiska nivå den eftergymnasiala prägel som är avsikten. Erfarenheterna under försöksverksamheten visar också att högskolans medverkan bidrar till utbildningarnas kvalitet. Högskolans teoretiska kompetens medverkar både till att utbildningarna får en eftergymnasial prägel i ämnesteoretiskt avseende som de studerandes självständiga analytiska kompetens förstärks. Högskolans medverkan uppskattas ofta av de studerande, inte minst dess respekt för individens egen förmåga och den tydliga markeringen av de studerandes eget ansvar för sitt lärande. Det är väsentligt att kursstoff och kursmoment anpassas till det yrkesområde som det är fråga om liksom att genomförandet anpassas till den kvalificerade yrkesutbildningens förutsättningar och inte den akademiska världens. Den kvalificerade yrkesutbildningen är inte ett trappsteg i en akademisk karriär utan har som huvudsyfte att göra den studerande till en kompetent medarbetare, skolad inom ett yrkesområde, direkt användbar på arbetsplatsen och med en potential för kvalificerade arbetsuppgifter. Kursinslagen från högskolan behöver därför ofta skräddarsys, snarare än att lyftas över direkt från befintliga utbildningar. Högskolans bidrag är också ofta väl synkroniserade med utbildningarnas övergripande mål i termer av blivande yrkesverksamhet. Som vi nämnt tidigare bedömer vi det inte ändamålsenligt att uttala några riktlinjer i fråga om att högskoleproducerade kurser skall ingå eller i vilken omfattning. Vi ser det emellertid som naturligt och önskvärt att så sker. Vi kan också konstatera att övriga medverkande i KY, såväl arbetslivets företrädare som olika utbildningsanordnare, är angelägna om högskolans medverkan. Däremot bör inte ren högskoleutbildning finansieras via KY. Utbildningar som endast består av ett montage av högskolekurser bör därför inte få förekomma. Vanligen är högskolans medverkan av rätt begränsad omfattning. Det är den enskilda utbildningens karaktär som bör avgöra vad som är lämpligt. Det väsentliga är att inslagen av högskolekurser är utformade 32 Överväganden och förslag och har en omfattning som är adekvat i förhållande till respektive utbildnings mål, syfte och allmänna upplä ggning. Endast då finns för- utsättningar att integrera högskolans kunskapsbas och ett starkt yrkes- inriktat utbildningsinnehåll. Generellt har under försöksverksamheten grundläggande behörighet för högskolestudier gällt som grundkrav, ofta kompletterat med krav på särskild behörighet i något avseende. Kraven har dock inte fått sättas allt för höga, eftersom syftet inte har varit att vare sig konkurrera med högskolornas utbildningar – framför allt inte på det naturvetenskapliga eller tekniska området – eller närma sig högskolornas nivå när det gäller särskild behörighet i t.ex. matematik och naturvetenskapliga ämnen. Även om den kvalificerade yrkesutbildningen således bygger på avslutad gymnasieutbildning, inryms vanligtvis ändå kunskapsområden och kursmoment som kan hämtas från gymnasieskolan eller från komvux. Det är naturligtvis inte konstigare än att den som gått igenom det naturvetenskapliga programmet i gymnasieskolan som ingenjörsstude- rande i högskolan tillägnar sig yrkeskunskaper som motsvarar delar av gymnasieskolans yrkesinriktade program. I många av utbildningarna finns behov av att ge de studerande kompletterande kunskaper i såväl allmänna ämnen som naturveten- skapliga och/eller yrkesinriktade ämnen, mestadels motsvarande gym- nasieskolans B-, C- eller D-kurser. I vilken utsträckning detta är behövligt beror både på den enskilda utbildningens inriktning och de förkunskapskrav eller rekryteringsambitioner som man bestämt sig för. Det är exempelvis inte ovanligt att man till industriella eller mer eller mindre tekniskt inriktade kvalificerade yrkesutbildningar vill bredda rekryteringsunderlaget till personer som har en helt annan studie- eller arbetslivsbakgrund än den som är traditionell inom yrket. För att öka sökandeströmmen till utbildningar som leder till arbete inom dessa områden där arbetskraftsbehovet är stort, anser vi att kurser på gymna- sial nivå i karaktärsämnena skall kunna integreras i kvalificerade yrkesutbildningar. När ambitionen är att rekrytera underrepresenterat kön till vissa utbildningar kan man också vilja förfara på det sättet. Detta får dock inte innebära att KY tar över komvux uppgifter och bedriver rena gymnasieutbildningar för vuxna. Utbildningar inom industriella och tekniska områden kräver ibland en maskinpark som disponeras av gymnasieskolan och är svår att få tillgång till på andra ställen i erforderlig utsträckning. I de fallen har Överväganden och förslag 33 gymnasieskolorna en stor betydelse för att kurserna inom den kvalifice- rade yrkesutbildningen praktiskt skall kunna genomföras. I hög grad avser gymnasieskolans medverkan kärnämnena och kanske framför allt matematik och främmande språk, men även kommunikation på svenska. Också i fråga om sådana inslag är det viktigt att innehållet styrs av de faktiska behov av kunskaper som arbetslivet uttrycker snarare än att man erbjuder fullständiga gymnasiekurser. Det är alltså viktigt att gymnasieskolans medverkan utformas så att den anknyter till de yrkesrelaterade målen för utbildningen. En annan sak är att fullständiga gymnasiekurser som t.ex. kompletta C-, D- och E-kurser i matematik kan erbjudas som kompletterande utbildning vid sidan om för den intresserade. Under försöksverksamheten har det visat sig att det är viktigt för utbildningens kvalitet och anseende att kurserna verkligen är anpassade till respektive utbildnings behov, att undervisningssättet anpassas efter målgruppen och att den eftergymnasiala karaktären i sin helhet upp- rätthålls. Därför är det väsentligt att man når eftergymnasiala mål, genom ökad bredd eller större djup, i yrkesämnena i utbildningar som knyter an till befintliga gymnasieutbildningar. Detta förutsätter en bred samverkan mellan skolan och arbetslivet när utbildningens innehåll läggs upp. Det samma gäller också genomförandet. Exempel och projekt måste hämtas från arbetslivet och inte konstrueras enbart för att åskådliggöra teoretisk skolkunskap. Arbetslivets medverkan i utbildningen skall innebära att aktuell yrkeskunskap från verkligheten inom yrkesområdet eller branschen reflekteras i den skolförlagda undervisningen. Lärandet i arbetet och arbetslivets medverkan i undervisningen skall vara ett integrerat kom- plement till den teoretiska kunskapsbas som högskola och gymnasieskola kan bidra med. Erfarenheterna från försöksverksamheten visar att detta inslag tillmäts stor betydelse av de studerande och bidrar till utbildningens trovärdighet och kvalitet. Den nära koppling till bransch och yrkesområde som skall genomsyra den teoretiska delen av en kvali- ficerad yrkesutbildning kan inte upprätthållas på ett bättre sätt. Deltagandet kan ske genom att personal engageras som föreläsare och seminarie- eller övningsledare i vissa kursmoment eller genom att arbetslivet genomför delar av eller hela kurser. Enligt vår mening bör inte heller sådan medverkan vara ett formellt obligatorium, men det är ett av de säkraste tecknen på att en utbildning har en påtaglig yrkeskoppling och därmed närmast en förutsättning för att den över huvud taget får 34 Överväganden och förslag komma till stånd. I de ämnen där undervisningen handhas av högskolan såväl som av gymnasieskolan är det önskvärt att också aktuell erfarenhet från arbetslivet tillförs genom faktisk medverkan. Arbetslivets medverkan i vissa av försöksverksamhetens utbildningar kunde ha haft en större omfattning. I branscher som präglas av överhettning och stark arbetskraftsbrist har det å andra sidan redovisats svårigheter att engagera kompetenta medverkande till rimliga kostnader. Arbetslivets tidiga och aktiva medverkan i planeringen av utbildningarna är bland annat av detta skäl särskilt viktig, vilket bör beaktas i en fortsatt verksamhet. Det kan vara så att arbetslivets företrädare i ledningsgruppen behöver bistå med råd och dåd i en större utsträckning, för att denna medverkan skall få önskvärd omfattning. 1.2.4Bemötandet av de studerande, pedagogisk inriktning Den kvalificerade yrkesutbildningen är en eftergymnasial utbildnings- form och rekryterar således studerande från åldern och uppåt, d.v.s. både unga vuxna och äldre. Omkring hälften av de studerande är eller äldre. De studerande skall bemötas utifrån dessa förutsätt- ningar och kursupplä ggning och pedagogik måste anpassas efter detta. Därför skall utbildningen bedrivas så att de studerande ges ett tydligt ansvar för sitt lärande, att de tillförsäkras ett stort inflytande över arbetet och att deras medverkan i kvalitetsarbetet säkerställs. De studerande utbildas för att kunna verka på arbetsplatser som är eller utvecklas till lärande organisationer och skall själva kunna bidra till denna utveckling. Vi anser därför att en problembaserad inlär- ningsmodell är mycket lämplig inom den kvalificerade yrkesutbildningen. Härigenom grundläggs de studerandes förmåga att söka kunskaper för att lösa olika problem i samverkan med andra och genom att utnyttja olika kompetenser och kunskapskällor. Vi anser att en sådan upplä ggning också bidar till att utveckla det egna ansvarstagandet i såväl pågående utbildning som i kommande verksamhet i arbetslivet. Detta arbetssätt medverkar också till att överbrygga de rätt stora skill- naderna i bakgrund, såväl i fråga om ålder som utbildning och yrkeser- farenhet, som ofta råder mellan de studerande. De studerande skall förväntas ta ett stort eget ansvar för sina studier i likhet med vad som gäller inom t.ex. högskoleutbildningarna. Det innebär emellertid inte att utbildningsanordnaren eller lärarna skall lämna över allt ansvar till de studerande när det gäller att ta till sig utbildningens innehåll. En kontinuerlig dialog och uppföljning t ill- Överväganden och förslag 35 sammans med de studerande när det gäller mål och genomförande av utbildningen i sin helhet och av de enskilda kurserna är nödvändig. 1.2.5LIA – kvalitet, betydelse och omfattning Lärande i arbete () är det inslag som framför allt skall ge den inte- gration av teori och praktisk tillämpning i arbetslivet som eftersträvas inom den kvalificerade yrkesutbildningen. Genom får man också ett mått på utbildningens grad av yrkes- relevans, eftersom det tydliggörs i vad mån arbetslivets krav och för- väntningar på kunskaper stämmer överens med vad som åstadkoms inom den skolförlagda delen av utbildningen. innebär att den studerande under handledning på arbetsplats skall öva och utveckla sin förmåga att tillämpa och omsätta teoretiska kunskaper i praktisk verksamhet och att kunna bemästra problem i pro- duktionen av olika varor och tjänster. LIA-perioderna utgör således fortsatt utbildning, fast lokaliserad till arbetslivet. Detta ställer krav på arbetsplatsen, på handledaren och på utbildningsanordnarens förmåga att vid respektive arbetsplats förankra utbildningens mål, syfte och upplä ggning. På samma sätt måste den enskilde studerande vara med- veten om gällande förutsättningar. Den skolförlagda teoriundervisningen och den arbetsplatsförlagda utbildningen måste ha ett tydligt samband för att bli meningsfulla. Den studerandes egna ambitioner och mål måste också beaktas vid planeringen av LIA-perioden. Det avgörande är att kvaliteten i upprätthålls. LIA-företagen och utbildningsledningen, tillsammans med de studerande, måste tillse att de teoretiska momenten och den praktiska verksamheten verkligen ges ett innehåll som är integrerat och ansluter till de mål och syften som satts upp för utbildningen. Detta säkerställs bättre om man utarbetar kursplaner för på samma sätt som för de teoretiska kurserna, än om man bara ser som ett påhäng av praktik. Det behövs alltså en genomtänkt analys av och en plan för både relaterat till utbildningens övergripande mål och till de olika kursernas innehåll. Försöksverksamheten har inte visat på några stora problem att rekrytera arbetsplatser för . Praktiskt taget samtliga studerande har ograverat fått sin del av . Kvaliteten har naturligtvis varierat också beträffande , men genomgående är intrycket att de studerande upplever lärandet i arbetet som det enskilt viktigaste inslaget i utbild- ningen och, enligt tekniska universitets utvärdering, också det som anses mest lärorikt. 36 Överväganden och förslag De studerandes omdömen visar att integreringen av skola och arbetsliv bidrar till ett bättre utbildningsresulat. fungerar som moti- vationsskapare för de teoretiska inslagen. Man har upptäckt att skolans undervisning är nödvändig för ett lärande i arbetslivet som erfarenheterna från LIA-perioderna gör att skolundervisningen upplevs mer konkret och påtaglig. Många har valt KY just för att integreringen av skola och arbete uppfattats som en givande utbildningsform. Under försöksverksamheten har gällt att LIA-perioderna sammanta- get skall omfatta en tredjedel av hela utbildningstiden. De flesta utbild- ningar har haft en längd på 80 poäng (veckor) vilket innebär att LIA- perioderna i dessa fall har omfattat . Utbildningsanordnarna har haft möjlighet att fördela dessa perioder på olika sätt. Somliga har valt att ha , andra att dela upp i flera block om och ett mindre antal har valt att hålla samman dem i endast ett par stora block. Valet av modell har i de flesta fall varit beroende av arbetslivets preferenser, där produktionscykler och andra verksamhetsmässiga förhållanden har påverkat. Vi anser att den sammantagna omfattningen av inte i någon större utsträckning bör öka tidsmässigt eftersom utrymmet för övriga utbildningsinslag då blir alltför begränsat. Det är viktigt att de teoretiska inslagen i utbildningen har en omfattning och kvalitet som säkerställer också en teoretisk kunskapsbas såväl för den enskildes förmåga i det aktuella yrket som för den fortsatta yrkesmässiga och personliga utvecklingen. Däremot kan det vara lämpligt att öppna för möjligheten att ha ett intervall som också medger något . Förutsätt- ningarna är olika för olika branscher och den under försöksverksamheten tillämpade regeln har ibland uppfattats som alltför rigid. Vi förordar ett intervall på . När det gäller utläggningen av LIA-perioder anser vi att normalt bör ligga tidigt i utbildningen. Det ger de studerande möjlighet att lära känna det arbetsområde man utbildar sig inom, vilket är särskilt viktigt för de studerande som har ringa arbetslivserfarenhet. Vidare anser vi att den av utbildningen, eftersom det är viktigt att de studerande och utbildningsanordnaren får tillfälle att återsamlas innan avslutningen för uppföljning av utbildningen. Längden på varje LIA-period bör avgöras för var utbildning för sig. Yrkesområdena har sinsemellan olika karaktär när det gäller produk- tionsförutsättningar och moment som de studerande skall lära sig att tillämpa och handha. Vissa är t.ex. påfallande säsongsbetonade såsom turismverksamhet medan andra präglas av system med kontinuerlig drift såsom processindustrin. Vi anser emellertid att utbildningstiden i det Överväganden och förslag 37 närmaste undantagslöst skall innefatta minst två block med för att möjliggöra reflexion, återföring och inhämtandet av ny kunskap som kan användas i en efterföljande LIA-period. Under försöksverksamheten har somliga anordnare lagt upp LIA- verksamheten så att varje studerande är på en arbetsplats , medan andra anordnare tillämpat principen att varje studerande skall vara på flera olika arbetsplatser. Vi anser att studerande, om inget sär- skilt förhållande talar för något annat, skall ha på minst två olika arbetsplatser under sin studietid. Skälet är för det första att det är av vikt att den studerande får inblick i rutiner och förhållningssätt samt kunskaper om utrustning och handhavande som kan vara olika på arbetsplatserna, även om de är i samma bransch. För det andra undviks att får karaktären av ren internutbildning som ger inskolning endast på den utrustning som finns på det aktuella företaget. I det moderna arbetslivet kan det ibland vara svårt att identifiera en fysisk arbetsplats. Enligt vår mening måste även kunna hanteras i sådana förhållanden. Eftersom är ett lärande i arbetet anser vi dock att renodlat ensamarbete inte bör få förekomma. Det är viktigt att också utveckla sin sociala förmåga och sin samarbetsförmåga under . I undantagsfall förekommer det också av ekonomiska eller säker- hetsskäl att inte kan äga rum under "skarpa" förhållanden. I så fall bör det vara möjligt att skolförlägga , men det förutsätter att arbetslivet står för kostnaden och även för den handledande personalen. Vi anser det däremot under inga omständigheter acceptabelt att förläggs till skolan på grund av svårigheter att skaffa arbetsplatser. 1.2.6Nationella eller lokala mål Inom gymnasieskolan uppställs nationella mål för varje utbildning. Inom högskolan är förhållandet det omvända, även om nog en rätt stor samsyn i praktiken råder om det huvudsakliga innehållet för olika nivåer i åtminstone de mer etablerade ämnena. KY:s föränderlighet och omsättningen på olika utbildningar gör en ordning med nationella mål annat än i övergripande avseende åtminstone mycket svår att genomföra praktiskt. Vi anser dessutom att den skulle motverka syftet med KY: att åstadkomma utbildningar med en stark och aktuell arbetslivsförankring stadda i ständig förändring. Varje form av centrala mål eller centralt fastställt innehåll för en utbildning riskerar dessutom att verka återhållande eller låsande för utvecklingen av utbildningen. Vi tror också att det vore förödande för en viktig för- utsättning för kvaliteten, nämligen att varje utbildning för sig har en stark anknytning till ett befintligt arbetsliv. Om man inskränker led- 38 Överväganden och förslag ningsgruppernas utvecklingsansvar, riskerar man säkert deras engage- mang i utbildningarna även i övrigt. Vi anser att yrken som är kopplade till särskilda legitimationskrav i någon form, t.ex. lärare och sjuksköterskor, inte bör bedrivas inom ramen för kvalificerad yrkesutbildning. Dessa yrkesområden har redan sina etablerade utbildningsformer och fyller behov som med säkerhet alltid kommer att finnas. Vissa av de utbildningar som förekommer inom försöksverksamheten har haft ett innehåll som lett fram till gesällprov eller möjligheten att utföra prov som leder till certifiering av någon organisation. Vi anser att en anordnare av kvalificerad yrkesutbildning skall kunna arrangera ingående kurser så att de får ett innehåll som gör detta möjligt. Genom att arbetslivet i förekommande fall har medverkat i utformningen av utbildningen och deltar i ledningen av den kan man utgå från att arbetslivet anser det vara betydelsefullt att den möjligheten finns. Det skall emellertid inte vara ett villkor att genomgå ett sådant prov för att få ut en examen eller ett intyg från den kvalificerade yrkesutbildningen. Ett gesällprov eller en certifiering skall vara frivilligt för den studerande. Arbetslivet blir alltmer kunskapsintensivt och förändras allt snabbare. Förändringarna medför ökade krav på medarbetarnas kompetens och syftet med den kvalificerade yrkesutbildningen är att tillgodose en del av arbetslivets behov av denna kompetens. Det måste ske genom en aktiv medverkan från arbetslivet i en utbildning som till sin karaktär är flexi- bel och formas i samspel med arbetslivet. Arbetslivets medverkan och engagemang är en grundbult i kvalifice- rad yrkesutbildning. KY är inte möjlig om inte anknytningen till arbetslivet utgör ett starkt inslag. Ett villkor för att utbildningen skall komma till stånd är således både att det finns ett verkligt behov i arbetslivet av den kompetens som utbildningen avser att ge och att arbetslivet engagerar sig i genomförandet av utbildningen. När arbetslivet och utbildningsväsendet gemensamt planerar och bygger upp utbildning på det sätt som sker i KY möts arbetslivet med sin kultur och utbildningsväsendets företrädare med en delvis rätt annorlunda kultur. Uppgiften är att skapa bra utbildning med en stark förankring i arbetslivet i kombination med skolförlagd undervisning på Överväganden och förslag 39 Detta ömsesidiga beroende finns på ett helt annat sätt i KY än i andra utbildningar och det kan bidra till att samverkan etableras lättare även på andra områden än KY. Vi är övertygade om att detta samarbete måste fortsätta under utbildningens gång. För att genomföra denna form av utbildning med god kvalitet är det viktigt att arbetslivet medverkar både i och i den skolförlagda delen av utbildningen.