sou · GNB388d1 · 2000-01-01 00:00:00 — På handlingen finns följande an- teckning: Enligt finns inte något anmärkningsvärt om ovan- stående i registren. Genomgång av post ställd till tog utredningen en ny kontakt med den politiskt sakkunnige assistent i Statsrådsberedningen som skött hanteringen av post. Hon tillfrågades särskilt angående post till och början av 1986. Det framkom att korrespondensen fanns arkiverad i Statsrådsberedningen och att den totala korrespondensen utgjordes av cirka 8000 diarieförda skrivelser och av cirka 1500 diarieförda skrivelser. Assistenten uppgav att hon läst igenom samtliga handlingar och be- stämt handläggningen av dem. Hon påminde om att brev som bedömts innehålla hotelser mot skickats direkt till säkerhetspolisen utan föregående diarieföring. I ett första skede gick PU därefter igenom till ställda brev och kort, som besvarats av denne och som bedömdes kunde vara intressanta i utredningen. Ett femtiotal avsändare sorterades ut och det företogs registerslagningar på dessa. Ett tiotal visade sig vara dömda för bl.a. misshandel, olaga intrång, ofredande eller vara registrerade som psykiskt sjuka. Dessutom bedömdes fem personer som intressanta trots att de inte förekom i polisregistren. I ett andra skede gick PU igenom ca 150 handlingar där personer av skilda anledningar tillskrivit , sökt hjälp av honom eller uttryckt sin avsky för honom utan att direkt uttala något hot. Ett tiotal av dessa bedömdes som intressanta för vidare uppföljningsåtgärder. I slutet av det i ärendet upprättade spaningsuppslaget har utredningsmannen noterat att Några elaka s.k. rättshaverister har ej kunnat anträffas. har PU följt upp de tio personer som valts ut i det andra skedet genom att gå igenom aktuella brev, utföra register- slagningar, inhämta fotografier och upprätta en promemoria över materialet. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 195 Inhämtande av uppgifter i samtliga socialdemokratiska partidistrikt bestämdes att utredningsmän från PU skulle besöka samtliga socialdemokratiska partidistrikt i riket för att samla in uppgifter om extremister, rättshaverister, hatbrev, hotbrev, avhoppare från partiet och liknande. Genom Socialdemokratiska partistyrelsen fick PU fram adresser och telefoner till de 27 partidistrikten. Utred- ningen kom att genomföras av tre utrednings- män. Resultaten redovisas i två promemorior upprättade . De innehåller en redogörelse för vissa incidenter och mer eller mindre underliga personer. Undersökningen har följts upp genom registerslagningar på de personer som bedömts på något sätt kunna vara aktuella. Utredningen synes inte ha lett till något uppslag av intresse. Kontroll av insyn i makarna lägenhet på kontrollerade två utredningsmän från PU vilka möjligheter som fanns för en iakttagare att utifrån se in i makarna lägenhet på respektive fastighetens trapphus. De konstaterade därvid att man endast från Spektens gränd hade viss, mycket begrän- sad, insyn i lägenheten. Rörande trapphuset antecknades följande: Slutsatsen blir att om makarna tagit trapporna, har en observa- tör på – Spektens gränd kunnat se dem. Har de däremot tagit hissen, bör de ej ha kunnat observeras. Vissa åtgärder i anledning av GMP Efter det att den s.k. gärningsmannaprofilen, (se kapitel 7), presenterats bestämde sig PU för att på skilda sätt försöka få fram intressanta personer som möjligen skulle kunna över- ensstämma med profilen. Som ett led i detta arbete kontaktades den politiskt sakkunnige assistent i Statsrådsberedningen som skött hanteringen av post och den biträdande säkerhetschefen i Statsrådsberedningen. Båda ombads att med GMP som bas försöka frammana minnesbilder av personer som de påträffat i sina arbeten och som kunde stämma in på profilen. På detta sätt fick PU fram namnet på en person som skickat brev till . Vederbörande hade emellertid utretts , varvid det inte kommit fram någonting som pekade på att vederbörande skulle vara inblandad i mordet. 196 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. I samma syfte beslöt PU att förhöra de personer som tjänstgjort som livvakter före mordet. Dessa hade inte tidigare förhörts i utredningen, men de hade avgivit vissa skriftliga rapporter. genomfördes sådana förhör med åtta personer. Inget nytt av betydelse för utredningen framkom under förhören. Övriga utredningsåtgärder i denna del PU har förutom de åtgärder som redovisats ovan även företagit vissa andra utredningsåtgärder med anknytning till privata för- hållanden. Så har PU t.ex. inskaffat uppgifter om bilinne- hav, valplaneringen för avseende veckorna 30-37 1985, protokoll över den säkerhetsskyddsundersökning av makarna våning på som genomfördes i samband med att de flyttade in 1983, en upprättad Hotbildsbedömning angående etc. 3.1.4Gärningsmannaprofilens sammanfattning av utredningsresultaten i denna del I GMP (om GMP, se kapitel 7) förekommer vissa anmärkningar och reflektioner angående kartläggningen av offrets personliga förhållan- den. Beträffande utredningsmaterialets kvalitet sägs det i GMP att de privatekonomiska förhållandena inte är klarlagda: 2 Paret ekonomiska situation är inte tillräckligt belyst. Det saknas helt en redovisning av de ekonomiska omständigheterna före och efter brottet. Ingenting i den övriga informationen tyder dock på att det finns något i de ekonomiska omständigheterna som skulle kunna förklara brottet. Under offerkunskap redovisas i GMP den kunskap som finns i utredningen rörande offrets person: 3 var gift och hade tre söner med sin hustru. 1949 in- gick han skenäktenskap med en tjeckisk kvinna för att hon skulle kunna lämna sitt land. Hon gifte sig senare med en annan svensk man. upprätthöll man vänskapliga förbindelser familjevis. 2GMP s. 24. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 197 hade en stor vän- och bekantskapskrets men det synes som om han ändå var en ensam person med få verkliga vänner och förtrogna. Detta förhållande synes vara tämligen vanligt bland personer i hans position och har sannolikt sin grund i de svåra beslut av personlig natur de måste fatta från tid till annan. Det beskrivs att ibland kunde vara hård och oför- sonlig och det fanns ett smärre antal personer kring honom som kan be- tecknas som fiender, i konventionell mening. Ingen av dem har dock agerat på ett sådant sätt att misstankar väckts om att de haft med hans död att göra. Såvitt kunnat utrönas finns inget förklaringsvärde, vad gäller mordet, i Palmes relationer inom eller utom familjen. Makarna levde ett still- samt privatliv vid sidan av de offentliga plikterna. De umgicks med släkt och en begränsad vänkrets. De hade inte extravaganta vanor. Tvärtom an- fördes deras anspråkslösa leverne som ett tecken på dubbelmoralism, av inbilska motståndare. Ekonomi, hälsa m.m. Tillgänglig information visar att hade en ordnad ekonomi men det finns inga tecken på att den skulle ha varit exceptionellt god av ett eller annat skäl. var vid god hälsa vid sitt frånfälle. Han medicinerade inte regelbundet. Han använde inte heller narkotika och var måttlig med alkohol. Han hade slutat röka . Han var inte sexuellt avvikande. GMP innehåller vidare i avsnittet Hypoteser följande under rubriken I alla mordutredningar ställer man sig vanligen först frågan på vilket sätt offrets liv förklarar mordet och man vidtar ett stort antal mått och steg för att kartlägga bakgrund och aktuella omständigheter. När offret är en promi- nent person försvåras dessa utredningsåtgärder. Även om det är förenat med påtagligt ökad risk att bli mördad redan av det faktum att man är en prominent person brukar motiven sällan stå att finna i offrets privatliv och det ter sig därför naturligt att i första hand söka andra motiv, som har relation till det faktum att offret utgör en politisk eller ekonomisk kraft. Svårigheterna att utreda prominenta offers privatliv beror bl.a. på att de under sina liv ofta skyddar den personliga sfären. Den påfrestning det inne- bär att nästan ständigt vara satt under medias lupp eller risken att mänskliga misstag får offentliga konsekvenser leder troligen till att sådana personer ägnar särskild omsorg åt att skydda sitt liv mot insyn. För många ledare är livet mycket ensamt, de har få förtrogna och omständigheterna tvingar dem 198 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. ibland till beslut de helst inte skulle vilja fatta i den mån de drabbar andra människor hårt. Detta kan leda till isolering, misstänksamhet och överdriven vaksamhet. Troligen sneglar såväl efterlevande anhöriga som yrkesvänner på risken för att den döde skall få ett snedvridet eftermäle om alltför privata detaljer ur hans liv delges polisen. Det kan antas att man har en viss återhållsamhet i sina kontakter med utredningsmän. Det är vidare högst troligt att många, som har relevant information, gör egna bedömningar av huruvida deras kunskaper kan förklara mordet. En ursprungligen välvillig önskan att skydda offret får som konsekvens att polisen inte får ett helhetsperspektiv på händelsen – vilket, i dessa fall, medför att man med säkerhet inte tidigt kan utesluta eventuella privata motiv. 3.1.5Juristkommissionens granskning av de inledande utredningsåtgärderna i denna del Av granskning framgår bl.a. följande beträffande den inledande utredningen kring privatliv:5 tog själv kontakt med personer i närmaste omgivning, bl.a. , sekreterare och annan personal i statsrådsberedningen. Dagarna efter mordet hade också kontakt med medlemmar i regeringen och med ledningen för det socialdemokratiska partiet. Någon dokumentation av vad som förekom vid dessa kontakter finns inte. Enligt vad själv har uppgett syftade kontakterna till att skapa underlag för och samråda om utredningen rörande personliga förhållanden. En systematisk kartläggning av personliga förhållanden och av hans förehavanden närmast före mordet påbörjades efter närmare , då uppgiften fördes över från våldsroteln till rikskri- minalsektionen. Förhör hölls med flertalet av de personer som hade haft kontakt med som han mördades. Från och med mitten av mars hördes bl.a. personer som var eller tidigare hade varit knutna till eller som hade en ledande ställning i social- demokratiska partiet. Flera av dem hade då själva hört av sig till polisen och bett att få bli hörda. Personalen i statsrådsberedningen hördes under senare delen av mars och statsråden i mitten eller under senare delen av april. hölls enstaka förhör med anledning av olika tips som hade kommit in. 5 SOU 1987:72 s. 139 f. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 199 Utredningen rörande personliga förhållanden handlades i huvudsak av en liten grupp utredare på rikskriminalsektionen. Arbetet leddes av polisintendenten . svarade för rikt- linjerna och höll även en del förhör själv. Vissa delar av materialet fram- ställdes i bara två exemplar av vilka hade det ena och det andra. Detta material registrerades inte. Innehållet gjordes tillgängligt bara för en mycket begränsad krets. Åklagarna fick inte del av allt materialet rörande den avlidne förrän . Redovisningen av brottsutredningen i denna del utgår från avsnitten I Vapentips och X Vapenlicenser – Vapenhandlare i PU-materialet. Det är ett mycket stort material, som samlat upptar över 60 pärmar (dvs. ungefär en tiondel av hela PU-materialet). Avsnittet I består av ett huvudavsnitt och sju underavsnitt. Här återfinns skilda tips och utredningsåtgärder som rör vapen. Tips m.m. som lett till mera omfattande utredningsåtgärder har registrerats särskilt i underavsnitten. Av dessa är tre inriktade på identifierade vapen, tre på personer med anknytning till misstänkta vapen och ett innehåller material som allmänt gäller vapen- och ammunitionsundersökningarna. Även avsnittet X innehåller material som tillhör vapen- och ammuni- tionsundersökningarna. Vår redovisning nedan berör de allmänna förutsättningarna för ut- redningsåtgärderna samt utredningen beträffande de vapen, som till- dragit sig särskilt intresse. Det material vi i övrigt gått igenom i dessa delar har vi inte bedömt vara av intresse att särskilt redovisa. Vi redovisar därvid inte heller de personuppslag som förekommer i dessa avsnitt. Beslut om uppvisande av vapen beslöt den dåvarande spaningsledningen att samtliga licensinnehavare i riket av revolvrar av fabrikatet kaliber .357 skulle uppvisa sina vapen för polis. Målsättningen med denna aktion var att försöka utröna om det fanns något mörkertal av stulna eller illegalt utlånade vapen av ifrågavarande fabrikat och typ. 200 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. Alla polisdistrikt erhöll direktiv om hur under- sökningen och avrapporteringen skulle gå till. Samtliga polisdistrikt avrapporterade uppdraget men någon utvärde- ring av de insamlade uppgifterna kom inte att ske. Uppgifterna, som samlades i fyra pärmar, håller (1999) på att datoriseras, vilket enligt den registeransvarige kommer att leda till ökad sökbarhet. Aktionen ledde till att ett vapen anmäldes stulet; en revolver som hade tillgripits vid ett inbrott i . Vid en genomgång av för- undersökningen i anledning av brottet har det emellertid visat sig att inbrottet skedde efter mordet på . beslöt den dåvarande spaningsledningen att samtliga i registrerade revolvrar av fabrikat och kaliber .357 Magnum skulle provskjutas. För detta ändamål fick juri- diska sektionen i tillsammans med riks- kriminalen i uppdrag att samla in aktuella licensuppgifter inom . Uppgifterna som inhämtades kom att avse licensinne- havare av vapen med kaliber .357. Licensinnehavarnas namn och adress liksom sökordet .357 registrerades därefter i PU:s vapenbas. Som en förberedelse inför den planerade provskjutningsaktionen införskaffades också 10.000 patroner av fabrikat typ Metal Piercing kaliber .357 magnum. Någon systematisk provskjutning genomfördes dock inte . Undersökning av stulna/förkomna vapen, förtullade vapen samt illegala vapeninnehav t.o.m. tidpunkten för mordet För att få fram uppgifter om aktuella vapen som för mordet var anmälda som stulna eller förkomna har undersökning i form av s.k. slagningar gjorts i den centrala vapenbasen . I denna bas skall uppgifter om samtliga stulna eller förkomna vapen i finnas.6 6 Enligt PU finns dock ingen garanti för att samtliga anmälda vapenstölder eller förkomna vapen finns med, eftersom registreringarna i basen sköts lokalt av varje polismyndighet för sig och det förekommer en del slarv i den hante- ringen. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 201 Av handlingarna framgår inte när undersökningen genomförts eller om slagningar gjorts . Det är emellertid troligt att denna typ av undersökning första gången ägde rum relativt tidigt efter mordet – – eftersom det i utredningen om Mockfjärds- vapnet, S-vapnet och Linköpingsvapnet finns uppgifter som tyder på detta. Resultatet från undersökningen har redovisats i en odaterad pro- memoria – enligt PU upprättad – som kom att utgöra underlag till det beslut som fattades om att då genomföra en provskjutningsaktion (se nedan). Enligt pro- memorian fanns det vid tiden för mordet tio vapen av ifrågavarande typ upptagna i vapenbasen Förutom dessa tio vapen fanns i 15 anmälda av okänd kaliber och 105 vapen av okänt fabrikat och okänd kaliber. Beträffande förtullade vapen togs uppgifter in från tullmyn- digheterna. Ett vapen som kunde vara aktuellt hittades. Detta vapen har enligt den nämnda promemorian varit föremål för teknisk undersök- ning. Ett illegalt vapen hittades. Det har genomgått teknisk undersökning. Beslut om genomförande av en provskjutningsaktion beslöt dåvarande förundersökningsledaren, biträdande riksåklagaren , och spaningsledningen gemensamt att en ny provskjutningsaktion skulle genomföras. Beslutet finns inte i PU- materialet eller hos Riksåklagaren; det är troligen inte dokumenterat. Enligt uppgift skulle samtliga för mordutredningen aktuella vapen i tas i beslag och provskjutas. Från fall till fall skulle därefter avgöras huruvida kulorna från de provskjutna vapnen skulle sändas till SKL för jämförelse med de s.k. OP-kulorna. Samtliga kulor från provskjutna vapen skall ha genomgått sådan undersökning. Beslutet föregicks av den promemoria som nämns ovan. I pro- memorian diskuteras bl.a. målsättningen för en utökad undersökning av vapen inom och ett förslag till hur provskjutningen skulle gå till presenteras. Provskjutningen kom sedan enligt uppgift från spaningsledningen att i allt väsentligt äga rum i enlighet med för- slaget i promemorian. 7 Egentligen var 13 vapen anmälda som stulna eller förkomna vid mordtid- punkten. Tre av dessa visade sig vid en kontroll emellertid vara anträffade före mordet. 202 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. Beträffande målsättningen för undersökningen sades att denna skulle syfta till att direkt eller indirekt försöka avslöja om ett legalt vapen använts vid mordet. Att åtgärden skulle omfatta motiverades av kända omständigheter kring makarna biobesök och att det mot bakgrund härav kunde antas: àatt gärningsmannen sett makarna på väg till biografen . Om han varit obeväpnad hade han haft möjlighet att under bioföreställningen hämta vapnet och återvända till platsen. àatt gärningsmannen haft vapnet på sig och sett makarna på när de var på väg hem. àatt gärningsmannen blivit kontaktad av annan person som infor- merat om makarna biobesök, varpå gärningsmannen med vapnet begett sig till biografen . Förslaget om provskjutningen borde enligt promemorian ses mot bakgrund av att det vid tiden för mordet fanns ca 500-600 legala innehav av aktuella revolvrar i jämfört med tio stulna i hela riket. Redan åtgärden att låta licensinnehavarna uppsöka polisen och överlämna sitt vapen skulle kunna ge resultat, t.ex att vapnet anmäldes som stulet eller t.o.m. att den eventuelle gärningsmannen er- kände mordet. Ledde inte denna kontakt till resultat skulle förhopp- ningsvis en jämförelse av kulorna vid SKL göra det. Provskjutningsaktionen skulle gå till på följande sätt. Samtliga licensinnehavare som det inhämtats uppgifter om skulle registreras om de varit innehavare av aktuell vapentyp för mordet. Vapenredogörarna i respektive polisdistrikt skulle kon- taktas för ny och fullständig inventering. Därefter skulle nya uppgifter om t.ex. försäljningar registreras. Varje vapen och vapeninnehavare skulle erhålla ett specifikt nummer, ett s.k. OPV-nummer. Numret skulle sedan registreras i PU:s databas och påföras varje handling i ärendet. En fullständig lista över samtliga aktuella vapen och vapen- innehavare vid tiden för mordet skulle därefter färdigställas. PU skulle sedan kontakta ett polisdistrikt i taget för provskjutningar. I samband härmed skulle informationsskrivelse till licensinnehavarna, kallelse, kvitto/kontrollblankett och ett särskilt frågeformulär översändas till vapenredogörarna i distriktet. Vapenredogörarna skulle därefter sända kallelse och informationsskrivelse till licensinnehavarna. Dessa skulle anmodas att inställa sig med sitt vapen hos PU. I samband med överlämnandet av vapnet skulle en representant från PU ställa frågorna i det utarbetade frågeformuläret. Formuläret som bifogas promemorian upptar frågor bl.a. om hur vapnet förvarades vid tiden för mordet, om Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 203 det var utlånat, när det iakttagits före respektive efter mordet, hur många skott som skjutits med det, vilken ammunition som använts, om och i så fall när vapnet rengjorts, om vapnet ändrats etc. Vapnet skulle sedan förses med sitt OPV-nummer och överlämnas till KKT (tekniska rotel) för provskjutning. Eventuellt skulle SKL därefter jämföra förekommande spårdetaljer på kulor från de provskjutna vapnen med OP-kulorna. Resultaten från KKT/SKL skulle redovisas skriftligen. Efter provskjutningen skulle licensinne- havarna kallas att hämta sina vapen. I den informationsskrivelse som skulle tillsändas respektive licens- innehavare lämnades också information om vilken ammunition som använts vid mordet. Licensinnehavarna ombads för det fall de innehade rätt typ av ammunition att inlämna två patroner av denna och i förekommande fall asken där ammunitionen förvarades. Ammunitionen skulle sedan lämnas till KKT som skulle föra liggare över kodmärkning och OPV-nummer. Därefter skulle provet sändas till SKL för bly- isotopanalys. Resultaten av provskjutningarna är redovisade polisdistrikt för polisdistrikt i 13 promemorior, upprättade av PU – . Någon samlad redogörelse för resultaten har vi inte kunnat återfinna i materialet. Vi har själva sammanställt dem enligt följande. Totalt var 620 vapen aktuella för provskjutning enligt upprättade listor. Av dessa hade då resultaten redovisades 429 vapen provskjutits. 75 vapen hade visat sig vara av fel vapentyp eller ha fel kaliber och hade därför uteslutits. 44 hade en piplängd under tre tum varför även de uteslutits. Nio hade uteslutits på grund av att innehavarna hade diplomatisk immunitet. Fem hade uteslutits eftersom innehavarna flyttat från länet vid tiden för mordet. Tolv hade försålts vid tiden för mordet och ägarna var bosatta utanför länet eller hade inte gått att spåra. 18 hade felaktigt blivit dubbelregistrerade. Fyra var oanvända samlarvapen. Tre hade skrotats på grund av pipsprängning. Två hade anmälts stulna. Fyra vapen hade vid tiden för mordet förvarats av vapenhandlare eller av polismyndighet. Ett förvarades vid aktuell tid- punkt med förvaringslicens utanför länet. Ett hade inlösts av staten. Ett hade pluggats före tidpunkten för mordet. Ett avsåg endast en extrapipa. Ett hade förkommit i . Ett hade bytts bort utomlands och hade inte kunnat spåras. Slutligen hade en vapen- handlare som köpt ett vapen inte kunnat redogöra för vem han sålt vapnet till. Totalt hade 183 vapen sorterats bort. Dessa utgjorde till- sammans med de provskjutna vapnen 612 st. När vapenundersökningen redovisades 1990-1991 återstod således endast åtta vapen att undersöka 204 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. och eventuellt provskjuta. Av dessa återstår endast ett vapen (se uppslaget angående GH i kapitel 7, GMP-objekt m.m.). Om man därutöver inkluderar de vapen som PU på annat sätt kommit att intressera sig för återstår enligt spaningsledningen fem kända vapen att kontrollera. Förutom det nämnda, rör det sig om /Haparandavapnet, S-vapnet, ett vapen som stals i och ett vapen som stals i . Undersökning av stulna/förkomna vapen där det av dataregistreringen inte framgår fabrikat och kaliber 1994 genomförde PU en undersökning av anmälningar av vid tiden för mordet stulna/förkomna revolvrar där det av dataregistreringen inte framgick vare sig fabrikat eller kaliber. Som ovan nämnts uppgick dessa vapen vid en tidigare undersökning till 105 st. PU gjorde en för- nyad slagning i och tog därefter in kopior av aktuella anmälningar. När det av dessa inte gick att konstatera om vapnen skulle kunna vara aktuella i mordutredningen ställdes kompletterande för- frågningar till respektive polisdistrikt. Totalt granskades 66 anmäl- ningar, vari 87 vapen angivits eller beskrivits som revolvrar. Av dessa kunde 86 vid en närmare granskning avföras som ointressanta. Ett vapen kvarstod där det inte någonstans framkom vad för slags vapen det var fråga om. Vapnet hade tillgripits vid ett inbrott 1982 hos en kvinna född . Kvinnan som saknade licens för vapnet hade avlidit . 1990 beslöt PU att spridningen av ammunitionstypen .357 Magnum Metal Piercing, som med största sannolikhet an- vändes vid mordet på , skulle undersökas. Genom en bly- isotopsundersökning , utförd av Riks- museet, och genom frågor till i , hade kunnat konstateras att de kulor som upphittats på mordplatsen var tillverkade av fabriken . De askar som patroner från förpackats i hade i fabriken märkts PM, vilket betydde just . Undersökningen utfördes 1996. I samband med att den avslutades upprättade utredningsmännen en omfattande promemoria, rubricerad Sammanställning över ammunitionsavsnittet. I promemorian beskrivs bl.a. målsättningen med undersökningen och tillvägagångssättet vid denna. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 205