sou · GNB327d1 · 2000-01-01 00:00:00 — På arbetsmarknaden kan andra benämningar av visstidsanställningar än anställningsskyddslagens förekomma. Som exempel kan nämnas att anställningar som ingås för visst arbete om det föranleds av arbetets särskilda beskaffenhet kan kallas för projektanställningar eller objekts- anställningar. Anställningen kan även benämnas kallas vid behov, behovsanställning, springvik eller timanställning. Andra benämningar som förekommer är oregelbundet arbete, en anställningsform som innebär att arbetstagaren anställs dag för dag. Definitioner enligt , SCB Anställda består av två grupper, fast och tidsbegränsat anställda, i åldern 16- . Företagare plus eventuell medhjälpare ingår inte. Fast anställda omfattar tillsvidareanställda och avser både hel- och del- tidsanställda. Tidsbegränsat anställda omfattar följande arbetsformer: Vikariat utan fast tjänst i botten, provanställning, praktikarbete, feriearbete, säsong- anställning, objekt-/projektanställning, kallas vid behov, vissa arbets- marknadspolitiska åtgärder, övriga. Timanställda redovisas enligt som behovsanställda, dvs. tids- begränsat anställda, inte som deltidsanställda Till gruppen arbetsmarknadspolitiska åtgärder hör: Beredskapsarbeten, praktikantanställning, ungdomsplats, ungdomslag, inskolningsplats, utbildningsvikariat, rekryteringsstöd, Starta-eget- bidrag, offentlig tillfällig anställning, anställningsstöd. I gruppen övriga ingår: Terminanställd skolpersonal, personer med politiska uppdrag och en grupp som inte är specificerad. Definitioner enligt , AMV Två grupper av sökande tillhör tidsbegränsat anställda, nämligen sökandekategori 22, deltidsarbetslösa med ersättning från arbetslös- hetsförsäkring sökandekategori 31, tillfälligt arbete med varaktighet kortare än 3 månader kodas personer som arbetar som behovs- anställda (timvikarier/springvik) i sökandekategori 22. Orsaken till AMV:s beslut var att många arbetslösa arbetade som timvikarier i en sådan omfattning att det var tveksamt om de kunde kallas arbetslösa. I samband med övergången kom även en del personer att överföras från sökandekategori 21 vilket fick till följd att deltidsarbetslösheten sjönk med . Sökandekategori 31 finns i sin nuvarande betydelse . ingick deltidsarbetslösa i de- finitionen. Tidsbegränsade anställningar kan användas för att uppfylla arbetsvill- koret. De kan också, vilket framgår ovan, betraktas som deltidsanställ- ningar i försäkringens mening. Den som haft ett arbete av kortare omfattning får sammanlägga flera olika arbeten för att uppfylla arbets- villkoret. gäller att enbart s.k. reguljärt arbete ger rätt till en första ersättningsperiod. Det innebär att arbetsmarknads- politiska åtgärder, som exempelvis tid med anställningsstöd, inte räknas som tidsbegränsade anställningar i arbetslöshetsförsäkringens mening. Arbete för vilket lönebidrag utgått, arbete inom samt skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare () räknas dock som förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringens mening. En typ av visstidsanställningar som behandlas på ett speciellt sätt är säsonganställningar. Enligt lagen om anställningsskydd är det tillåtet att träffa avtal om tidsbegränsad anställning för viss säsong om det föran- leds av arbetets särskilda beskaffenhet. Upprepade säsonganställningar kan dock i arbetslöshetsförsäkringens mening betraktas som tillsvidare- anställningar, trots att det inte föreligger ett avtal om anställning tills vidare. Den som arbetar olika mycket under olika delar av året har själv valt denna anställningsform. Det kan t.ex. handla om deltid under en del av året och heltid , eller om heltid vissa tider omväxlande med hel arbetslöshet andra perioder. Enligt grundvillkoren i arbetslöshetsförsäkringen finns i dessa fall ingen arbetslös tid att ersätta. De personer som valt att arbeta på detta sätt är inte ofrivilligt arbetslösa. Tidsbegränsat arbete kan i jämförelse med tidsbegränsade anställ- ningar även innebära företagarverksamhet. För företagare gäller sär- skilda regler i försäkringen, se närmare kapitel 6. Detta avsnitt ska, i enlighet med utredningens direktiv, belysa deltids- arbetets utveckling i . Deltidsarbetet växte emellertid i huvudsak fram , varför en viss genomgång av den tidigare utvecklingen är oundgänglig. Avsnittet belyser först hela gruppen deltidsarbetande. Därefter avhandlas de deltidsarbetslösa, dvs de deltidsarbetande som i samband med SCB:s arbetskraftsundersökning () uppger att de vill ha mer arbetstid än de har. Slutligen behandlas de deltidsarbetslösa som uppbär ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, som kompensation för att de inte kan arbeta lika många timmar som de har gjort och fortfarande vill. När det gäller deltidsarbetande finns ett rikligt statistiskt underlag, som går långt tillbaka i tiden. När det gäller deltidsarbetslösa är det väsentligt sämre. började SCB att registrera undersysselsatta, dvs personer som uppger att de vill ha mer arbetstid än de har, men det inbegrep då alla sysselsatta, oberoende av normalarbetstid. kan man emellertid särskilja undersysselsatta som arbetar deltid och som följaktligen är deltidsarbetslösa. Informationen om denna grupp är emellertid inte lika detaljerad som när det gäller deltidsarbetande. Den del av de deltidsarbetslösa som uppbär fyllnadsersättning från arbetslöshetsförsäkringen finns inte med i arbetskraftsundersökningen och arbetslöshetskassorna har inte heller särredovisat utbetalningar till denna grupp. Eftersom register bygger på uppgifter från arbetslöshetskassorna finns dessa uppgifter inte heller där. AMS arbetssökanderegister innehåller inte heller särskilt detaljerade uppgifter om denna grupp. Ända registrerades de deltidsarbetslösa tillsammans med heltidsarbetsökande, som arbetssökande med tillfällig eller med fast anställning, beroende på den typ av deltidsarbete de hade. finns emellertid uppgifter om deltidsarbetslösa arbetssökande vid Arbetsförmedlingen, men man kan inte med säkerhet säga hur stor del av gruppen som också uppbär fyllnadsersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Till följd av detta är framställningen mer detaljerad för hela gruppen deltidsarbetande, än för delgrupperna. Det är emellertid rimligt att anta att viktiga delar av informationen om de deltidsarbetande även är relevant för deltidsarbetslösa och den del av dem som uppbär fyllnadsersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Storleksförhållandet mellan deltidsarbetande, deltidsarbetslösa och de deltidsarbetslösa som är anmälda vid Arbetsförmedlingen framgår av figur 8.1. Som synes var det 1997 av de deltidsarbetande som önskade mer arbetstid och därför klassificerades som deltidsarbetslösa. Av dem var det en del, av de deltidsarbetande eller 137 000 personer, som var anmälda vid Arbetsförmedlingen. Deltidsarbetande, deltidsarbetslösa samt därav med fyllnads- ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, medeltal 1998. Deltidsarbetande 1998, 901.100 personer Deltid, nöjda med arbets- tiden 653.800 (72,) (14,) (12,) (27,) En gammal arbetsform, främst för kvinnor Fram till och med 1950-talet var det män och till övervägande delen ogifta kvinnor som arbetade på den svenska arbetsmarknaden, oberoende av om det gällde heltid eller deltid1. innebar en vändpunkt, i och med att de gifta kvinnorna trädde in på arbetsmarknaden, företrädesvis i deltidsarbete. Omkring 1965 deltidsarbetade en halv miljon människor i . Därefter ökade deltidsarbetet snabbt och omfattade en miljon personer , varav var kvinnor. Deltidsarbetet har varit föremål för forskning, men här finns endast ut- rymme att redovisa en översiktlig bild av inriktning och resultat2. Ansatsen har växlat mellan ett utbudsinriktat och ett efterfrågeinriktat synsätt3. Det utbudsinriktade synsättet ser deltidsarbetet som uttryck för ökad flexibilitet, där familjerna frivilligt väljer att öka sitt arbetsutbud genom att kvinnan träder in på arbetsmarknaden. Det ger möjlighet till större jämlikhet i familjen och större utrymme för individuella val för bägge makarna. Detta beskriver emellertid bara en del av utbudet, kvinnor vars män har en inkomst, vilket ger hushållet en viss valfrihet. Ensamstående med barn, ofta kvinnor, har inte samma frihet, men kan ändå tvingas att begränsa sitt arbetsutbud till deltid på grund av brister i barntillsyn, stor arbetsbelastning i hemmet, bristande kommunikationer till och från arbetet, m.m. Det efterfrågeinriktade synsättet fäster främst avseende vid företagens behov av ökad flexibilitet i produktionen. Konkurrensen på marknaden har ökat, vilket tar sig uttryck i att kunderna kräver att varor, och i synnerhet tjänster, ska levereras . För den arbetssökande kan detta bli ett påtvingat anställningsförhållande. Han, och särskilt hon, söker heltidsarbete, men finner endast deltidsarbete. Eftersom de deltids- arbetande i stor utsträckning är kvinnor, leder detta till en ökad ojämlikhet mellan könen på den svenska arbetsmarknaden. 1Deltid är enligt gällande definition 1- 34 timmars arbete . 2Petterson, M. (1981) Deltidsarbetet i , . Tegle, S. (1985) Part-time Employment. An Economic Analysis of Working Hours in 1963- 1982, . (1987) A Study in the Growth of Part-time Work in , . (1997) Atypiska jobb och atypisk arbetslöshet - typiska för kvinnor? I Glastak och glasväggar? Den könssegregerade arbetsmarknaden. 3 Tegle s. 52. Familjernas behov skapar ett utbud Olika reformer på arbetsmarknaden anses ha bidragit till att utbudet av arbetskraft, som sökte deltidsarbete, ökade efter 1960. Arbetsveckan för- kortades från 45 , semesterperioden förlängdes, den betalda föräldraledigheten i samband med barnsbörd förlängdes och skattetrycket ökade gradvis. Sammantaget minskade detta den arbetade tiden och därmed även hushållens inkomster. De stora kullar, som var födda , inträdde på arbetsmark- naden och detta pressade reallönerna nedåt, trots att efterfrågan på arbetskraft var stor. Hushållen sökte då vägar att öka sin inkomst på annat sätt, främst genom att även kvinnan tog ett arbete. pågick också en samhällspolitisk debatt, som betonade en mer självständig kvinnoroll. I denna ingick bl.a. att ha ett arbete, en inkomst, en identitet utanför hemmet och att därmed också få en bättre pension. Kvinnorna skötte fortfarande i stort sett allt hemarbete. I familjen fick man därför överväga hur mycket kvinnan skulle arbeta. De värden hon skapade som hemmafru bidrog till familjens välfärd och vägdes mot vad hon skulle få i lön om hon arbetade och vad det skulle kosta att köpa de hemproducerade varorna och tjänsterna på marknaden4. Resultatet blev att utbudet av arbetskraft som sökte deltidsarbete ökade kraftigt. Många kvinnor gick ut på arbetsmarknaden, men många av dem efterfrågade deltidsarbete, eftersom hushållsarbetet inte var så mekaniserat som och ytterst få familjer hade tillgång till barnomsorg till en överkomlig kostnad. Nya lagar och institutionella anpassningar I takt med att kvinnorna tog steget in på arbetsmarknaden, och ökade jämställdhetssträvanden i samhället, tillkom ytterligare reformer. togs sambeskattningen bort och ersattes med särbeskattning, man beskattade inte längre familjens sammanlagda inkomst utan varje individ för sig. reducerades arbetstiden ytterligare, till , och den tillåtna övertiden minskades från 200 per person och år. Under resten av 1970-talet genomfördes ytterligare reformer på arbetsmarknaden, t.ex. medbestäm- mandelagen, som den kommunala barnomsorgen byggdes ut. 4 s. 48. Hushållen gör givetvis ekonomiska bedömningar av samma slag som tidigare, när de bestämmer sig för om både mannen och kvinnan i familjen ska arbeta, och i så fall hur mycket. Undersökningar har visat att om marginalskatten sjunker , ökar männens arbetsinsats med samma tal, medan kvinnornas arbetsinsats ökar mer, ofta med upp till Här gäller naturligtvis även det omvända, att om barnomsorgskostna- den stiger så måste hushållet se efter om det tjänar på att kvinnan ökar sin arbetsinsats. Det kan finnas situationer där det i stället är mer förmånligt att kvinnan tar hand om barnen en större del av tiden, så att hushållets kostnad för barnomsorg minskar, som hushållets då sänkta in- komst kan leda till att ett eventuellt bostadsbidrag ökar. När bägge makarna arbetar minskar emellertid flexibiliteten på arbetsmarknaden. Hushållen får mindre utrymme för övertid och det blir svårare att tolerera långa restider till arbetet eller att flytta till annan ort för att ta arbete6. Därigenom minskar rörligheten på arbetsmarknaden i allmänhet, vilket också minskar omställningsmöjligheterna vid arbetslös- het. Efterfrågan på deltidsarbete växer expanderade den svenska industrin, parallellt med att tjänstesektorn, särskilt den offentliga, tillväxte kraftigt. mins- kade den arbetade tiden, på grund av de tidigare nämnda reformerna. Sammantaget ledde detta till att fick brist på arbetskraft. För att försöka tillgodose industrins behov importerades yrkesarbetare från flera olika länder, främst från , , och . Genom kampanjer försökte man även få kvinnor att träda in på arbets- marknaden och ta ett arbete. Som tidigare nämnts efterfrågade dessa kvinnor i stor utsträckning deltid och inom industrin inrättade man i viss mån deltidstjänster för att tillgodogöra sig detta arbetsutbud. Men det var framför allt den offentliga tjänstesektorn, som tog emot dessa nytillträdande kvinnor. Den hade lättare att organisera sin verk- samhet så att den passade för deltidsarbete och i många fall hade tjänste- sektorn en ojämn efterfrågan, som var svår att tillgodose med hjälp av heltidsanställda. Inom vård och omsorg hade man haft en större efterfrågan av arbetskraft och eftermiddag, än mitt . För att klara detta använde man sig bl.a. av s.k. delade turer, dvs 4 timmars arbete och under 5Sundström s. 139. 6Tegle s. 15. eftermiddagen, med en mellanliggande rast om 3- . Detta system var inte omtyckt bland personalen, eftersom ledigheten mitt ansågs svår att utnyttja på ett meningsfullt sätt. Problemet löstes med hjälp av deltidsarbete, en person arbetade och en annan och kvällen. Inom detaljhandeln har man alltid haft en ojämn efterfrågan. Huvud- delen av kunderna kommer när de är lediga från sitt arbete och då blir tillströmningen ganska stor. avreglerades öppethållandet inom detaljhandeln. Det ledde snabbt till ett vidgat öppethållande, både på var- dagskvällar och , vilket automatiskt ställde krav på mer personal. Med avregleringen följde att människor kunde planera sina inköp på ett sätt som passade dem bättre. Bland annat ledde detta till att detaljhandeln fick ta emot mycket stora kundströmmar vid vissa tider och och då behövde man en bemanning därefter. Andra tider då man hade öppet kunde kundtillströmningen, och det därav följande personalbehovet, vara väsentligt mindre. ökade konkurrensen och drev fram en teknologisk utveckling som möjliggjorde ökad självbetjäning samt förenklade lagerhantering och andra sysslor som tidigare sysselsatt personalen mellan kundbesöken. Detta ledde till ett successivt minskat personalbehov över lag samt att en del av den personal som behövdes av stor kundtillströmning inte hade några arbetsuppgifter dessemellan. Deltidsarbete blev ett sätt att bemanna detaljhandeln i överensstämmelse med de nya personalbehovet. Inom hotell- och restaurangnäringen har man också haft en ojämn efterfrågan och även här har konkurrensen och den teknologiska utvecklingen haft stor betydelse. Med hjälp av olika tekniska lösningar har man minskat eller tagit bort arbetsmoment personalen tidigare ägnade sig åt när belastningen från kunder var låg. har näringen expanderat kraftigt, antalet sysselsatta har ökat under den . En stor del av denna ökning har bestått i att antalet egenföretagare inom näringen har ökat. Deltidsarbete har blivit ett viktigt sätt för dessa småföretagare att bemanna verksamheten, under de tidpunkter då kundtillströmningen är stor. En mer flexibel arbetsstyrka Den stora fördelen med deltidsarbete är följaktligen att det ger arbets- givaren möjlighet att variera personaltätheten allteftersom efterfrågan växlar, och detta spelar givetvis mycket stor roll när konkurrensen ökar. Men därtill kommer även andra fördelar. Den viktigaste är kanske att arbetsgivaren genom deltidsarbete får tillgång till en mera flexibel perso- nalresurs. De deltidsanställda är ofta mer benägna än heltidsanställda att arbete extra, när arbetsgivaren behöver personal på grund av oväntad frånvaro eller arbetstoppar. De arbetar då till ordinarie lön, vilket är väsentligt billigare än övertidsersättning till heltidsanställd personal. Skäl till att arbeta deltid I AKU:s novemberundersökning 1998 ställde SCB, på uppdrag av utred- ningen, ett antal tilläggsfrågor till deltidsarbetande. De fick bland annat ange vilka skäl de hade för att arbeta deltid. Samma tilläggsfråga ställdes även 1990 och 1993, varför vissa jämförelser kan göras. Följande alter- nativ fanns att tillgå: arbetsmarknadsskäl, annat arbete, vård av barn, ej barntillsyn, långa arbetsresor, ekonomiska skäl, mer fritid, hushållsarbete, hälsoskäl, studier och övriga skäl. Generellt uppgav en tredjedel av de intervjuade 1998 arbetsmark- nadsskäl som orsak till sitt deltidsarbete, vilket sannolikt innebär att de skulle vilja har mer arbetstid. För männen är det dryga som anför arbetsmarknadsskäl och bland kvinnorna . Andelen är något större än 1993, men skiljer sig inte mellan kort och för lång deltid. var det emellertid som anförde detta skäl och då var också den andelen deltidsarbetslösa väsentligt lägre. Det finns emellertid flera olika skäl till deltidsarbete, varierande med såväl kön som ålder. Förutom arbetsmarknadsskäl anger många av de intervjuade studier, vård av barn, önskemål om mer fritid och hälsoskäl i nu nämnd ordning, se tabell 8.1. Det två mest angivna skälen till deltidsarbete för kvinnor re- spektive män i olika åldersgrupper vid AKU:s förfrågan . 1)arbetsmarknadsskäl, dvs. sökande har ej funnit önskad arbetstid på arbetsmark- naden och klassificeras därför som deltidsarbetslös. Det är i första hand ungdomar som kombinerar deltid och studier och huvuddelen av dem arbetar kort deltid. i gruppen 16- och i gruppen 20- motiverar sin deltid på detta sätt, medan anför detta skäl i åldersintervallet 25- . Jäm- fört med 1993 har andelen vuxna som anför studier ökat markant, vilket bl.a. sammanhänger med . I ungdomsgruppen är andelen oförändrad. Av tabell 8.1 framgår att det finns avsevärda skillnader mellan kvinnor och män, samt att prioriteringen ändras med stigande ålder. Arbets- marknadsskäl finns med i bilden, men för kvinnorna spelar vård av barn, önskemål om mer fritid och hälsoskäl en framträdande roll. Avsaknad av barntillsyn fanns som alternativ, men angavs bara av en halv procent av kvinnorna. var det fler kvinnor som motiverade sin deltid med vård av barn, nu framträder i stället hälsoskäl, vid sidan av de tidigare nämnda studierna. Ansvarsfördelningen inom familjen påverkar naturligtvis kvinnornas val. I Bilder ur verkligheten framgår att det framför allt är unga kvinnor och kvinnor med vuxna barn som vill arbeta heltid. Kvinnor med barn hemma önskar sig i allmänhet en arbetstid om . Det är emellertid viktigt att skilja mellan de förhållanden som råder inom familjen och de som gäller på arbetsmarknaden och i förhållande till arbets- marknaden måste detta val betraktas som frivilligt. Även bland männen förekommer andra motiveringar än arbetsmark- nadsskäl, främst hälsoskäl, som framträder starkare med stigande ålder, och önskemål om mer fritid. Det finns alltså anledning anta att det även bland männen finns stora inslag av frivillighet i deltidsarbetet. I ålders- gruppen 35- är det som anger vård av barn som för- , men i övrigt förekommer denna motivering knappast alls bland männen. Det är också av intresse att se vilka övriga skäl som fanns med bland svarsalternativen. Dyra arbetsresor anfördes varken av män eller kvinnor, vare sig nu eller 1993. Ekonomiska skäl, dvs. att det skulle vara ekono- miskt mer gynnsamt att arbeta deltid, var det ingen av männen som åbe- ropade, att jämföra med en knapp procent av kvinnorna. Även här samma andelar som 1993. Denna uppgift överensstämmer också med intervju- svaren i Bilder ur verkligheten. I stort sett alla intervjuade deltids- arbetslösa ansåg att det lönade sig att arbeta mer. Detta är en förvånansvärt hög andel. I många fall är kvinnornas inkomst fortfarande sekundär ur hushållssynpunkt och det finns flera undersökningar som tyder på att omfattningen av kvinnornas förvärvs- arbete är mycket känsligt för ekonomiska marginaleffekter av olika slag. Bland de intervjuade kan det tyckas som om denna aspekt är i det när- maste försumbar. Detta kan emellertid sammanhänga med att de inter- vjuade endast får uppge ett alternativ. För dem som angivit att de arbetar deltid för att de vill ta hand om sin barn en del av tiden, kan t.ex. en lägre daghemsavgift ingå i motiveringen. Bland de deltidsarbetande är det en dryg tredjedel som uppger att de önskar mer arbetstid än de har, dvs. i stort sett samma andel som uppger att de arbetar deltid av arbetsmarknadsskäl. Det finns alltså mer än en halv miljon människor som är nöjda med att arbeta deltid och anser sig ha skäl för detta7. I diskussionen om deltidsarbetet får man inte glömma detta faktum. 7 Se figur 8.1. Man kan inte entydigt avgöra om det är utbud eller efterfrågan på arbets- kraft som har spelat den största rollen för deltidsarbetets utveckling. Del- tidsarbetsmarknaden är starkt diversifierad och det mest sannolika är att båda har haft stor betydelse. Forskningsresultatet tyder på att utbudet, kvinnor som söker deltidsarbete, var drivande för utvecklingen under fram- för allt . handlade det företrädesvis om kvinnor som trädde in på arbetsmarknaden och valde att arbeta deltid, för att få mer tid till hushållsarbete och barnomsorg. Därefter har inflödet i deltidsarbete i huvudsak bestått av kvinnor som arbetat heltid och sedan, ofta efter att de fått barn, valt att begränsa sin arbetsinsats till deltid8. I denna process finns ett samspel med den ekonomiska ut- vecklingen i samhället, samt med de institutionella förändringar som genomfördes. Det finns mycket som tyder på att högre inkomst var den förnämsta drivkraften till att kvinnor gick ut på arbetsmarknaden och början av 1970-talet9. Ansvar för hushållsarbete och barnomsorg ledde till att de i stor utsträckning valde att arbeta deltid. Det var som deltidsarbetet expanderade kraftigt. Huvuddelen av de institutionella förändringar som kan tänkas ha underlättat deltidsarbete kom inte förrän längre fram . De ledde snarare till att kvinnor som redan arbetade heltid begränsade sin arbetsinsats till deltid. De ökade marginalskatterna kan ha bidragit till detta10. Deltidsarbetet fortsatte att öka, men inte alls i samma snabba takt. Den offentliga sektorn expanderade och detta spelade naturligt- vis stor roll, eftersom dess verksamhet ofta gick bra att anpassa till del- tidsarbete. Efterfrågan på deltidsarbete förefaller ha spelat en större roll , framför allt inom offentlig och privat tjänstesektor. Den ökade konkurrensen ledde till rationaliseringar och ett behov av att koncentrera arbetsstyrkan till de tidpunkter då tjänsterna efterfrågades. Med hjälp av ny teknologi kunde man klara underhållsarbeten och lagerhållning med väsentligt mindre personal och därmed begränsa personalbehovet till vissa delar av dagen. 8Sundström s. 111. 9Tegle s. 181. 10Sundström s. 111. 8.2Deltidsarbetande, en fjärdedel av de sysselsatta, oberoende av konjunktur Deltidsarbetande har utgjort i stort sett en fjärdedel av de sysselsatta i vårt land. Figur 8.2 nedan beskriver utveck- lingen som den redovisas i SCB:s arbetskraftsundersökning (). Dataserien uppvisar ett brott 1986, då SCB ändrade kriterierna för så att fler personer kom att räknas som deltidsarbetande11. Deltidsarbetande som andel av alla sysselsatta 1980- 1997, fördelade på kort (1- ) och lång (20- ). , , har andelen deltidsarbetande pendlat mel- lan av de sysselsatta enligt .