sou · GNB3108 · 2000-01-01 00:00:00 — Enligt en sådan överenskommelse kallas inte om inte polisen bedömt det som absolut nödvändigt att de är med vid förhöret. Enligt en annan hör av sig i de fall de vill medverka. Utredningen har frågat polisen vilka fördelar/nackdelar det finns med att företrädare för är närvarande vid polisförhör med den unge. De vanligaste fördelarna som polisen har framfört är att social- tjänsten snabbt blir insatta i ärendet, att de får en bättre bild av den unge och dennes situation samt att de tidigt kan bedöma behovet av insatser och snabbt kan sätta i gång med åtgärder avseende den unge och dennes familj. Andra svar är att snabbt kan komma i gång med sin egen utredning, att den tidigt får kontakt med den unge och dennes vårdnadshavare samt att dess närvaro utgör ett stöd för den unge. Annat som har påpekats som fördelar är att företrädare är bra förhörsvittnen samt att deras närvaro markerar samhällets reaktion och visar intresse. Många polismyndigheter har svarat att det bara finns fördelar med närvaro vid polisförhören. Vissa nackdelar har dock påpekats. Några myndigheter har anfört att den unge får svårt att berätta när många vuxna är närvarande och att närvaro verkar hämmande på den unge. Det har också anmärkts från ett par myndigheter att den unge och dennes vårdnadshavare kan vara negativt inställda till , vilket kan påverka förhöret. Polisen har i enkätsvaren lämnat en del allmänna synpunkter vad gäller medverkan. Det har anmärkts att kvaliteten på handläggning är ojämn och skiftar för mycket. Vidare har påpekats att medverkar i för liten utsträckning och att det bör ställas högre krav på dess medverkan. Annat som har framförts är att det är bra med socialsekreterare placerade hos polisen och att ett samarbete med ger bra resultat. Slutligen har det från polisen anmärkts att underrättelseskyldigheten till kan medföra att den kommer före polisen med förhör eller samtal, vilket den unge kan utnyttja för att på olika sätt försvåra utredningen. 78 Utredningens enkätundersökning m.m. Av svaren från åklagarna på utredningens fråga om i vilken omfattning företrädare för medverkar under handläggningen av ett ungdomsmål framgår att medverkan under handlägg- ningen varierar mycket. Vissa kammare har t.ex. angett att represen- tanter regelmässigt är närvarande vid polisförhör med den unge medan andra har svarat att sådana i princip aldrig medverkar. Det klart vanligaste svaret är att medverkar genom att skriva yttranden. Ser man till svaren i övrigt verkar det som företrädare oftare är närvarande vid polisförhören än vid samman- träffanden för delgivning av beslut om åtalsunderlåtelse och strafföre- läggande samt huvudförhandlingar. I princip lika många åklagarkammare har svarat att medverkan är tillräcklig som att den bör utvidgas. När det gäller frågan om hur den skall utvidgas har de flesta kammare anfört att medverkan generellt bör öka. Det har också påpekats att företrädare från social- tjänsten i större utsträckning bör vara närvarande vid huvud- förhandlingen. En kammare har anfört att inte skall med- verka i fråga om brottsutredningar och att man bör hålla isär de delar av handläggningen av ett ungdomsmål som utgör brottsutredningen från andra delar som mer kan sorteras in under begreppet personutredning. Även när det gäller frågan i vilken omfattning bereds tillfälle att närvara vid de sammanträffanden där den unge underrättas om ett beslut om åtalsunderlåtelse varierar åklagarnas svar. De flesta åklagarkammare har svarat att alltid kallas till eller underrättas om de sammanträffanden där den unge delges beslut om åtalsunderlåtelse. Ett par kammare har anfört att man kallar social- tjänsten endast i vissa fall. Vidare har någon kammare uppgett att kallas i liten omfattning. Slutligen har ett par kammare angett att den inte kallas över huvud taget. Utredningen har i enkäten frågat vilka fördelar/nackdelar det finns med närvaro. De flesta åklagarkammare har svarat att det finns fördelar med närvaro. Flera har generellt angett att det inte finns några nackdelar eller enbart fördelar med närvaro. I svaren anges bl.a. att närvaro främjar samarbetet mellan och åklagarna, att det tydliggörs att åtgärder och åklagarens beslut kan vara beroende av varandra, att tidigt får kontakt med den unge, att den snabbt kan komma igång med åtgärder för den unge, att den snabbt blir insatt i ärendet och därför snabbt kan skriva ett yttrande samt att det blir tydligare att åtgärder är en följd av brottet. Utredningens enkätundersökning m.m. 79 kammare har också mer allmänt angett att det är betydelsefullt för arbete att den är närvarande. De nackdelar som har framförts är att företrädare kan ta upp för stor del av delgivningstiden vid sammanträffandena och att det kan ifrågasättas om närvaro är väl använda resurser. Ett par kammare har också anfört att man inte kan se några fördelar med att är närvarande. En synpunkt som framförts från åklagarna är att det bör finnas socialsekreterare på varje enhet inom polisen som handlägger ungdoms- mål. Utredningen har i enkäten till tingsrätterna frågat i vilken omfattning företrädare för medverkar vid huvudförhandlingen. Enligt det stora flertalet av tingsrätternas svar förekommer det sällan eller mycket sällan att företrädare för är närvarande vid huvudförhandlingen. Det har av några tingsrätter anförts att social- tjänsten finns representerad då och då. Några tingsrätter har påpekat att närvaron skiljer sig mycket från kommun till kommun. Från något håll har anmärkts att brukar finnas representerad om det finns en kontakt mellan den unge och eller om den unge har särskilt allvarliga problem. Det har också påpekats att det är vanligare att företrädare för är närvarande om det är fråga om allvarlig brottslighet. Endast två tingsrätter har angett att någon från generellt är närvarande relativt ofta. På frågan vilka fördelar/nackdelar det finns med närvaro har nästan samtliga tingsrätter svarat att det bara finns fördelar med att företrädare för är närvarande. De fördelar som har framhållits är att närvaron ger möjlighet att få ett yttrande kompletterat och att få fler upplysningar om den unges förhållanden. Vidare har påpekats att domstolen närmare kan få veta vad vården kommer att innebära och om vården kan påbörjas genast efter domen samt att den unge mer inser allvaret i situationen. Från ett par tingsrätter har an- märkts att närvaro också är till fördel för eget arbete. Vad gäller nackdelar har en tingsrätt anfört att närvaro är resurskrävande utan att vara till nytta i flertalet fall. Slutligen har ett par domstolar svarat att närvaro saknar betydelse. De flesta tingsrätter har svarat att medverkan inte är tillräcklig. Det efterfrågas både bättre och mer utförliga yttranden och 80 Utredningens enkätundersökning m.m. högre närvarofrekvens vid huvudförhandlingarna. Dock har nästan lika många domstolar angett att de tycker att dagens medverkan är tillräcklig. En synpunkt som har framförts är att det bör åligga att rapportera till tingsrätten hur det går för den unge. Utredningen har ställt frågan i vilken omfattning företrädare för medverkar vid polisförhör, sammanträde för meddelande av åtalsunderlåtelse och huvudförhandling. Svaren beträffande graden av medverkan vid polisförhör är mycket varierande. Enligt flera svar medverkar företrädare för så gott som alltid vid polisförhören, men enligt i princip lika många svar sker medverkan i liten omfattning eller nästan inte alls. Många har svarat att de medverkar ganska ofta eller så ofta som möjligt. Andra har uppgett att medverkan sker vid behov och i mån av tid. Vissa har angett graden av medverkan i procent och enligt dessa medverkar i mellan av fallen. Vad gäller omfattningen av medverkan vid samman- träde för meddelande av åtalsunderlåtelse är svaren mer entydiga. Det stora flertalet har svarat att företrädare för medverkar aldrig, nästan aldrig eller sällan. Av dem som har angett en högre medverkansgrad har ett par anfört att de medverkar när den unge är aktuell hos . I ett svar har påpekats att det är viktigt att närvara när har bedömt att en viss insats kommer att behövas och påtryckning är av betydelse för att den unge skall genom- föra åtgärder. När det gäller graden av medverkan vid huvud- förhandlingen har i de flesta fall svarat att de medverkar i liten omfattning. Vanliga svar är att medverkar sällan eller mycket sällan. Vidare har flera svarat att aldrig eller nästan aldrig är närvarande vid huvudförhandlingen. I ett par svar har anförts att företrädare för medverkar ofta eller ganska ofta. Flera har uppgett att man medverkar i de fall yttrande har avgetts eller när medverkan är relevant. Enligt ett par svar har familjernas önskemål om att någon från skall vara närvarande betydelse. Andra omständigheter som har angetts vara av betydelse är om ärendet är aktuellt hos och om insatser är beroende av domslutet. I något fall har uppgetts att man brukar vara i kontakt med rättens ordförande för att kontrollera om närvaro behövs och i ett annat fall att man tar kontakt med åklagaren innan huvudförhandlingen. Utredningens enkätundersökning m.m. 81 Beträffande frågan om medverkan kan anses tillräcklig är det många som valt att lämna frågan obesvarad. De som svarat har i flertalet fall ansett att medverkan bör utvidgas och då främst i samband med polisförhöret. Det har även påpekats att medverkan vid huvudförhandlingen bör utökas och i ett fall har anförts att det bör lagstiftas om att företrädare för skall vara närvarande. I många fall har angetts att det saknas personella resurser för att medverka i vidare mån än vad man gör. Nästan lika många som anser att medverkan bör utvidgas anser dock att den är tillräcklig som den är. Från har lämnats några allmänna synpunkter vad gäller dess medverkan under handläggningen. Det har framförts att social- tjänsten behöver mer resurser och att det behövs fler ungdoms- handläggare inom . Ett annat påpekande som har gjorts är att bör medverka mer, t.ex. vid delgivning av beslut om åtalsunderlåtelse. Advokaterna har också fått frågan i vilken omfattning företrädare för medverkar under lagföringen. Flertalet av advokaterna har uppgett att det är sällan som företrädare för medverkar och att det ofta sker enbart genom att de avger yttrande. De flesta anser också att medverkan är otillräcklig och bör utvidgas. Flera påpekar att företrädare för bör vara närvarande vid huvudförhandlingen. En del advokater anför att denna närvaro bör vara obligatorisk. 4.8Muntligt avkunnande av dom och personliga sammanträffanden Utredningen har i enkäterna till åklagarna, tingsrätterna, och advokaterna ställt frågor som rör bestämmelserna om att domar i ungdomsmål skall avkunnas muntligen vid huvudförhandlingen om det inte möter synnerliga hinder och om att den unge skall underrättas om ett beslut om åtalsunderlåtelse resp. strafföreläggande vid ett personligt sammanträffande. 82 Utredningens enkätundersökning m.m. Åklagarna har i enkäten fått frågan i vilken utsträckning domarna av- kunnas muntligen i anslutning till huvudförhandlingen och om det i detta avseende är någon skillnad mellan tingsrätt och hovrätt. Samtliga åklagarkammare har svarat att tingsrätterna i stor eller mycket stor utsträckning avkunnar domarna i anslutning till huvud- förhandlingen. Vad gäller hovrätterna har flertalet angett att det där inte är lika vanligt att domarna avkunnas direkt. Relativt många har dock uppgett att det inte föreligger någon skillnad mellan instanserna. Flera kammare har påpekat att det inte är särskilt vanligt att ungdomsmålen överklagas till hovrätten. När det gäller frågan om domstolarnas muntliga avkunnande av fällande domar betyder något för de ungas insikter om sina brott har de allra flesta åklagarkammare svarat att det muntliga avkunnandet har betydelse. Flera har anfört att det är viktigt att den unge får ett snabbt besked och får domen förklarad för sig. Det har påpekats att av- kunnandet och det som ordföranden säger i samband med detta kan få den unge att inse allvaret i det inträffade. Just de allmänna ord som sägs till den unge vid avkunnandet har av flera kammare angetts vara av stor vikt, om det sker på ett bra och pedagogiskt sätt. Några kammare har förklarat att de inte kan besvara frågan, men ingen kammare har besvarat frågan nekande. Vad gäller frågan i vilken utsträckning den unge underrättas om beslut om åtalsunderlåtelse vid ett personligt sammanträffande har samtliga åklagarkammare svarat att beslut om åtalsunderlåtelse alltid eller meddelas vid ett sådant sammanträffande. Flera kammare har anmärkt att om den unge är intagen i ett s.k. §12-hem personalen vid hemmet kan sköta delgivningen. En kammare har angett att underrättelsen alltid sker vid ett personligt möte när det för brottet är föreskrivet fängelse . En annan kammare har uppgett att vid bagatellförseelser och i fall som avser ett brott som ligger före en tidigare personlig delgivning delgivningen kan ske per post. På frågan i vilken utsträckning den unge underrättas om beslut om strafföreläggande vid ett personligt sammanträffande varierar svaren. Flertalet åklagarkammare har svarat att den unge delges beslut om strafföreläggande vid ett personligt sammanträffande i de fall det utfärdas med stöd av 15 § LUL, dvs. när man har tillämpat de särskilda straffnedsättningsregler som gäller vid strafföreläggande för ungdomar . Flera kammare har hänvisat till 1 § förordningen (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare som anger i vilka fall personlig delgivning skall ske. Vidare har flera kammare angett att det sker ett personligt sammanträffande i de fall det Utredningens enkätundersökning m.m. 83 för brottet är föreskrivet fängelse . Någon kammare har anfört att personlig delgivning av beslutet sker i samtliga åklagarledda förundersökningar. En annan kammare har uppgett att personlig delgivning inte sker vid trafikbrott, snatteri eller liknande. Slutligen kan nämnas att en kammare har angett att det sällan äger rum ett personligt sammanträffande för att underrätta den unge om beslutet om strafföreläggande medan en annan kammare svarat att det så gott som alltid sker. Samtliga åklagarkammare har på frågan om hur snart efter beslutet sådana sammanträffanden sker beträffande åtalsunderlåtelse resp. strafföreläggande svarat att man sammanträffar med den unge för att delge beslutet efter det att beslutet har fattats. Flera kammare har angett att beslutet vanligen delges inom . Några kammare har anfört att det undantagsvis kan förekomma att det går innan sammanträffandet. I dessa fall beror det på att den unge eller dennes vårdnadshavare har förhinder, att det är skollov och liknande eller att den unge bor långt från kansliorten och delgivningen därför i stället sker i samband med en tingsdag på eller närmare den unges bostadsort. Utredningen har frågat om det personliga sammanträffandet vid meddelande av beslut om åtalsunderlåtelse och strafföreläggande innebär något för de ungas insikter om sina brott. Det stora flertalet åklagarkammare har besvarat frågan jakande och menat att det personliga sammanträffandet har betydelse för de ungas insikter om sina brott. Det har framförts att sammanträffandet gör att brottslighetens konsekvenser tydliggörs. Flera har svarat att man brukar förklara vilka konsekvenser fortsatt brottslighet kan få för t.ex. möjlig- heten att få körkort. Vidare har flera angett att sammanträffandet gör att allvaret i att ha begått ett brott betonas och att det ger tillfälle att för- klara hur samhället ser på brottsligheten. Ett par kammare har anfört att det är svårt att svara på frågan och en av dem har påpekat att det i allmänhet är problemfria ungdomar som erhåller åtalsunderlåtelse och att dessa sällan återfaller i ny brottslighet. Det har också anmärkts att mottagligheten för åklagarens budskap före- faller vara minst hos dem som löper störst risk att återfalla i brott och att det beträffande den icke återfallsbenägna gruppen är överflödigt att inskärpa konsekvenserna av fortsatt brottslighet, men att man i vart fall kan nå marginalgruppen på ett positivt sätt. 84 Utredningens enkätundersökning m.m. På frågan i vilken utsträckning domarna avkunnas muntligen i anslutning till huvudförhandlingen har samtliga tingsrätter svarat att domen avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen i mycket stor utsträckning eller liknande. Utredningen har vidare frågat vilka som är de vanligaste orsakerna till att domarna inte avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen. Skälen till att domar inte avkunnas direkt är enligt de flesta tingsrätterna att målen är omfattande med många tilltalade och komplicerade frågeställningar. Några tingsrätter har vidare angett att domen inte avkunnas direkt när förhandlingen dragit ut och det därför blir alltför knapp tidsmarginal för överläggning. Ett par tingsrätter har anfört att det är behovet av ytterligare överväganden som styr om domen kan avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen. Det helt övervägande flertalet av tingsrätterna har anfört att de inte utnyttjar möjligheten att hålla ett särskilt sammanträde för att avkunna dom. De som besvarat frågan jakande har anfört att detta sker sällan och i omfattande mål. På frågan om det muntliga avkunnandet av fällande domar verkar betyda något för de ungas insikter om sina brott har nästan samtliga tingsrätter svarat att det har betydelse. Flera påpekar att det inskärper allvaret i domen och att det ger tillfälle att förklara vad domen innebär. Från flera håll anmärks också att de mer allmänna förmaningar som rättens ordförande uttalar har betydelse för de ungas insikter om sina brott. Någon tingsrätt har anfört att avkunnandet har betydelse inte minst för åhörarna som ofta är kamrater till den tilltalade. Endast två tingsrätter har angett att det är tveksamt resp. sällan som det muntliga avkunnandet har någon särskild betydelse. Utredningen har också frågat om domstolarnas muntliga avkunnande av fällande domar betyder något för de ungas insikter om sina brott. Enligt de allra flesta svaren har det muntliga avkunnandet betydelse. Många har svarat att det muntliga avkunnandet innebär att det blir allvarligare för den unge och att denne på ett tydligt sätt ställs till svars för sina handlingar. Andra svar är att det tydligare visar samhällets reaktion på brottet, att domen och påföljden blir mer tydlig och påtaglig, att processen blir mer personlig, att den unge bättre förstår domens innehåll samt att det stärker den unges rättsmedvetande. I några fall har det allmänt påpekats att förfarandet med muntligt avkunnande är positivt Utredningens enkätundersökning m.m. 85 och att det ger större effekt än om den unge får ta del av domen skrift- ligen. En annan synpunkt som har lämnats är att domarens pedagogiska förmåga har stor betydelse. Endast i två svar har angetts att det muntliga avkunnandet saknar betydelse. Vidare har utredningen frågat om det personliga sammanträffandet vid meddelande av beslut om åtalsunderlåtelse och strafföreläggande innebär något för de ungas insikter om sina brott. Av dem som har besvarat frågan har nästan samtliga anfört att det personliga sammanträffandet har betydelse. Även beträffande denna fråga har många svarat att detta förfarande innebär att det blir allvar- ligare för den unge och att konsekvenserna av brottet blir mer tydliga. Vidare har i svaren angetts att det visar samhällets reaktion, att den unge får veta vad som kan hända vid återfall i brott, att den unge och vårdnadshavarna får tillfälle att ställa frågor, att det förhindrar att den unge återfaller i brott samt att åklagaren kan förklara innebörden av beslutet. I några svar har allmänt framhållits att förfarandet är bra och ger en större effekt än enbart ett skriftligt beslut. Även här har vikten av att beslutet delges på ett pedagogiskt sätt framförts. Det är endast i ett svar som det har angetts att det personliga sammanträffandet är utan betydelse. Advokaterna har fått frågan i vilken omfattning domarna avkunnas muntligen efter huvudförhandlingen i ungdomsmål och om det i detta avseende är någon skillnad mellan tingsrätt och hovrätt. De allra flesta av advokaterna har svarat att domar i ungdomsmål regelmässigt avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen. Flertalet av dessa har anfört att det inte är någon större skillnad i detta hänseende mellan tingsrätt och hovrätt. De advokater som påpekat att det föreligger en skillnad har uppgett att det är vanligare att domen avkunnas direkt i tingsrätt än i hovrätt. Flera advokater har dock framfört att det är sällan som ungdomsmål överklagas till hovrätten. Slutligen har även advokaterna fått frågan om det muntliga avkunnandet av fällande domar verkar ha någon betydelse för de ungas insikter om sina brott. Det helt övervägande antalet advokater har svarat att det muntliga avkunnandet har betydelse. Det har påpekats att det muntliga avkunnandet har betydelse inte bara för den unge utan även för kamrater, släktingar och andra som är närvarande vid rättegången. 86 Utredningens enkätundersökning m.m. I enkäterna till åklagarna, tingsrätterna, och advokaterna har utredningen ställt frågor om yttranden. Utredningen har i enkäten till åklagarna frågat om innehållet i yttrande är tillräckligt för bedömningen av åtalsfrågan. Flertalet åklagarkammare har svarat att innehållet i yttrande oftast är tillräckligt för bedömningen av åtalsfrågan. Ett par kammare har anmärkt att kompletteringar kan inhämtas per telefon. Nästan lika många kammare har dock anfört att yttrandena inte ger ett tillräckligt underlag. Det har angetts att yttrandena saknar konkreta förslag på åtgärder som avser att vidta och att yttrandena är väl kortfattade. Det kan nämnas att flera kammare har påpekat att man tror att yttranden kommer att förbättras genom de nya regler i LUL som trädde i kraft . På frågan i vilket skede av förundersökningen yttranden från inhämtas har de flesta åklagarkammare svarat att yttrande som regel inhämtas när den unge har delgetts misstanke om brott. Några kammare har svarat att man oftast inte inhämtar yttrande förrän förundersökningen är slutförd. Enligt andra svar inhämtas yttrande bl.a. när skälig misstanke föreligger, så snart den unge är hörd, när en preliminär bevisprövning skett, när förundersökningen kommit en bit på väg samt i samband med beslut i åtalsfrågan. Utredningen har också frågat i vilken utsträckning yttranden från inhämtas. Flertalet åklagarkammare har svarat att yttrande som regel inhämtas när det för brottet är föreskrivet mer än sex månaders fängelse. Några kammare har anfört att man inhämtar yttrande när det står klart att åtal skall väckas. En kammare har angett att man begär in yttrande om den unge är aktuell hos eller om det är fråga om ett allvarligt brott. Någon kammare har uppgett att yttrande inhämtas i alla åklagarledda förundersökningar och en annan att det inhämtas när den unge har återfallit i brott. Slutligen har ett par kammare hänvisat direkt till reglerna i 11 § LUL. När det gäller frågan vilka överväganden som görs när yttranden från inte inhämtas är det vanligaste svaret att yttranden inte inhämtas när det är fråga om brott som skall leda till böter. Ett par kammare har tillagt att yttranden i dessa fall dock inhämtas om det är fråga om narkotikabrott eller återfall i brott. Många kammare har också Utredningens enkätundersökning m.m. 87 angett att man inte inhämtar yttrande om brottet skett av okynne eller förhastande. Vidare har flera svarat att man inte begär in yttrande om åtalsunderlåtelse skall meddelas eller om strafföreläggande skall ut- färdas. Några kammare har anfört att man underlåter att inhämta ytt- rande vid återfall om det finns ett färskt yttrande. Vidare har några kammare uppgett att man inte begär in yttrande om det är uppenbart obehövligt. Om den unge har dömts till skyddstillsyn inhämtas inte yttrande från enligt en kammare.