sou · GNB3126 · 2000-01-01 00:00:00 — En fjrde faktor som utmrker den svenska tidningsmarknaden r att morgontidningar med fÂ undantag hushÂllsabonneras och att de distribueras till sina lsare tidigt pÂ morgonen. Forskning kring lsvanor visar tydligt att lsarna vrdestter hemleveransen hˆgt. Denna verkar ocksÂ fungera anmrkningsvrt effektivt och bidrar till fasta lsvanor. Ett femte och sista karaktrsdrag r att den svenska pressen av tradition har varit knuten till politiska partier. Nstan alla tidningar deklarerar fortfarande partipolitisk inriktning, Âtminstone formellt. Med detta menas givetvis inriktningen pÂ tidningens ledarsida, inte nyhetsinnehÂllet. Att tidningarna har denna politiska tradition r otvivelaktigt en viktig fˆrklaring till den starka stllning som dags- tidningarna har i opinionsbildningen: tidningarna uppfattas som en omistlig del av den svenska demokratin. Utvecklingen vad gller antalet tidningar i visas i figur 1. Figuren r en ˆversikt ˆver olika typer av tidningar, klassificerade efter utgivningstthet. i efter utgivningstthet 1900ñ1998 Klla: , , 1900 ñ1965 (1965) och . En viss skillnad fˆreligger mellan de tvÂ kllorna. Uppgifter om endagstidningar fˆreligger inte fˆre 1940. Den svenska dagpressens utveckling kan inte ses som annat n anmrkningsvrt stabil. Endast ett par tidningar har upphˆrt eller fusionerats under de senaste Âren, och ven i ett lngre perspektiv har fˆrndringarna varit relativt fÂ. S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING stabiliserats efter talrika nedlggningar (îtidningsdˆdenî), kan endast vissa ˆkningar i antalet fˆr tidningar med lÂg utgivningstthet (1ñ3 nummer/vecka) noteras. Fˆrndring- arna har huvudsakligen varit koncentrerade till endagstidningarna, som i rknas som dagspress om definitionen fˆr en allmn nyhetstidning uppfylls. Denna avvikelse beror pÂ reglerna fˆr det statliga presstˆdet som syftar till att uppmuntra utgivning av dags- tidningar med bÂde lÂg och hˆg periodicitet. Den samlade svenska dagstidningsupplagan (1ñ7 nummer/vecka) nÂdde sin topp i modern tid 1989, med en daglig upplaga pÂ ungefr 5 miljoner exemplar. Detta motsvarade nstan 590 exemplar per tusen invÂnare. Vardagsupplagan fˆr tidningar som ges ut minst tre gÂnger uppgick till ca 4 miljoner exemplar eller 536 exemplar per tusen invÂnare. Detta placerar bland de ledande lnderna i vrlden, strax efter och pÂ ungefr samma nivÂ som . Upplagesiffrorna har emellertid minskat med omkring 15procent sedan bˆrjan av . Den svenska marknaden fˆr dagstidningar delas vanligen in i fyra 1.Storstadspressens morgontidningar: Till denna grupp rknas tid- ningar utgivna i , Gˆteborg och Malmˆ. Samtliga r sjudagarstidningar, prenumererade och morgonutgivna. Kate- gorin inkluderar t.ex. , , Gˆte- borgs-Posten, och Arbetet. Gruppen stod 1998 fˆr nrmare av den totala dagstidningsupplagan. 2.Storstdernas kvllstidningar: Denna grupp bestÂr av kvllstid- ningarna i , Gˆteborg och Malmˆ. Alla r lˆsnum- merfˆrsÂlda, nationellt eller ˆverregionalt distribuerade och saknar heltckningskrav pÂ nyheter samt bedriver îtabloidjour- nalistikî nr det gller val av nyheter och presentation. De tvÂ stˆrsta r och . Tillsammans svarade denna grupp 1998 fˆr av den totala dagstidningsupp- lagan. 3.Landsortspressen: I gruppen ingÂr alla tidningar utanfˆr de tre storstadsregionerna som utkommer minst tre gÂnger . Alla r i huvudsak prenumererade och morgonutgivna; en majo- ritet utkommer . Gruppen stod 1998 fˆr ns- tan av den totala dagstidningsupplagan. 4.LÂgfrekventa dagstidningar (fÂdagarstidningar): Gruppen om- fattar samtliga tidningar, inklusive de som ges ut i storstadsom- rÂdena, som utkommer med 1ñ2 nummer . Stˆrsta de- len av tidningarna i gruppen r prenumererade och mÂnga ges ut Gruppen omfattade 1998 mindre r av den totala dagstidningsupplagan. och landsortspressen r sÂledes de tvÂ helt dominerande tidningsgrupperna i . Ekonomiskt svarade de 1998 fˆr en dryg tredjedel respektive knappt hlften av branschens omsttning och deras relativa styrka har ˆkat . Srskilt landsortspressen har upplagemssigt klarat sig fˆrhÂllandevis bra och kan sgas utgˆra den svenska dagspressens stabila krna. Klla: MedieSverige 1999. Den stˆrsta delen av nedgÂngen av dagspressens upplaga kan hnfˆ- ras till en minskad bengenhet att kˆpa en andra tidning, srskilt vad gller lˆsnummerfˆrsÂlda tidningar samt storstads- och regionala tidningar som distribueras utanfˆr det huvudsakliga tckningsomrÂ- det. Allmnheten har minskat lsandet av en andra tidning och nr de har gjort sitt tidningsval har de ˆverlag prioriterat den lokala tid- ningen (jfr Severinsson 1994). Utvecklingsmˆnstret reflekteras delvis i fˆrndringarna inom de olika grupperna efter 1995. Nr det gller storstadsmorgonpressen r antalet tidningar . Under bˆrjan av 1999 fanns det planer pÂ nedlggning av Arbetet Nyheternas Gˆteborgsedition, men efter fˆrhandlingar med om bl.a. tryck och distribution togs planerna tillbaka. har gratistidningen etablerats inom samtliga tre storstadsomrÂden (se nedan). Storstadsmorgonpressens samlade upplaga har (exkl. Metro) minskat , men utvecklingen har skilt sig mycket mellan gruppens tidningar. I har de stora tid- S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING ningarna lÂngsiktigt fˆrsvagats. r dock storstadspressgruppens stora fˆrlorare och har under 1990- talet tappat av upplagan. Gruppens upplagemssiga vinnare r (se nedan) och som redovisat betydande upplageuppgÂngar . Kvllspressen har varit 1990-talets fˆrlorare och ut- mrkts av en stor turbulens. 1990 fanns det fyra sjlvstndiga tid- ningar inom gruppen, genom sammanlggningen av GT och Kvlls- posten till blev det tre men upphˆrt 1995 var antalet pÂ nytt fyra. kˆp av GT 1997 och den successiva samord- ningen mellan tidningarna, i vilken ingÂr, innebr att det i praktiken bara finns tvÂ kvllstidningsfˆretag. Det som kan betecknas som Expressen-gruppen har varit kvlls- pressmarknadens stora fˆrlorare. har minskat de senaste Âren; GT hade 1998 endast hlften av upplagan tio Âr tidiga- re. har stÂtt relativt stabilt, men tidningen tappade i upp- laga 1998. Den mest stabila tidningsgruppen r landsortspressen. har varit i det nrmaste efter 1996. De mÂnga nedlggningar som befarades inom den tidigare A-pressen ñ de socialdemokratiska tidningar som pÂ de flesta hÂll r andratidningar ñ har begrnsat sig till tvÂ: ÷stgˆten i Linkˆping och ÷rebro-Kuriren (1996); den senare lever dock vidare som en edition av . har de stora landsortstidningarna ˆverlag behÂllit eller t.o.m. strkt sin position, ven om nÂgra har fÂtt vidknnas upplagefˆrluster, i fˆrsta hand i . I ˆvrigt faller landsortspressens ñ mycket begrnsade ñ upplagened- gÂng i fˆrsta hand pÂ andratidningarna. Landsortstidningarnas framgÂng r givetvis beroende av den so- ciala och ekonomiska utvecklingen inom det egna spridningsomrÂ- det. I Bergslagen har minskat underlag medfˆrt en fusionering av lokala tidningar () och har minskat antalet utgivningsdagar. 1999 finns det beslut om ytterligare lokala fusioneringar, i Hrnˆsand och . andra sidan finns det stora landsortstidningar som har umgÂtts med planer att utˆka utgivningen till , inte minst sedan Dagblads (1996) och (1997) byte till sjudagarsutgivning har bedˆmts som lyckade. De lÂgfrekventa dagstidningarna har minskat i antal. Detta r dock inte en fˆljd av nedlggningar utan av en fˆrndring i dagstidnings- definitionen. En del av de kristna tidningar som av pressstˆds- nmnden kommit att definieras som dagstidningar upphˆrde be- tecknas som sÂdana i och med en fˆrndring i regelsystemet 1996. Vid sidan av dessa relativt tydliga grupper av allmnna nyhetstid- ningar finns det ven nÂgra specialinriktade dagstidningar. Mest framgÂngsrik har den av Bonnier-gruppen gda varit. Den startades som en fˆrsiktig satsning med utgivning tvÂ dagar . r 1983 ˆkades utgivningen till och 1991 till sex. Tidningens upplaga har kontinuerligt ˆkat: har upplagan per utgivningsdag nstan fyr- dubblats, frÂn ca 30 000 till nstan 110 000 exemplar, vilket gjort den till sjunde stˆrsta tidning. Den kristna dagstidningen har under lÂng tid fÂtt vidknnas minskande upplagor. r 1998 var upplagan under 20 000 exemplar. I bˆrjan av 1999 gjordes en relansering av tidningen som . Det markerades att tidningen skulle vara allkristen och inte organ fˆr Pingstrˆrelsen. Utgivningen minskades frÂn fem till . gick tidningens norska motsvarighet VÂrt Land in som delgare. De olika nischtidningarnas skilda framgÂngar illustrerar pÂ ett konkret stt den svenska utgivningens fˆrutsttningar. I lyckades man skapa en produkt som fann en specialintres- serad, nationell lsekrets som dels var beredd att betala ett relativt hˆgt pris fˆr sin tidning, dels var intressant fˆr viktiga annonsˆrer. Tidningen r att den visserligen har relativt mÂnga lsare, men inte anses lika attraktiv pÂ annonsmarknaden. Svensk press har en lÂng tradition av starka band mellan tidningar och politiska partier. Detta samrˆre utvecklades under senare hlf- ten av och fˆrsta decenniet av (et al. De flesta liberala och konservativa tidningarna grundades av privata fˆretagare, medan tidningar som fˆretrder socialdemokra- terna och (tidigare Bondefˆrbundet) startades som en del av partiernas politiska offensiv (1991). De fˆrra tidningarna satsade vanligen pÂ lokala marknader, medan de senare sˆkte nÂ en regional spridning. Den traditionella partipressen fˆretrdde ursprungligen partilin- jen pÂ samma stt i nyheterna som pÂ ledarsidan. genomgick dock journalistiken i , precis som i mÂnga andra lnder, en professionaliseringsprocess. Journalisterna deklarerade sitt oberoende frÂn partilojaliteten och framhÂllandet av partilinjen begrnsades till ledarsidan. Fˆrndringen var utan tvekan en fˆljd av S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING ett stˆrre inflytande fˆr journalisterna, men tidningarnas intresse av att bredda lsekretsen till att inkludera ven andra n partisympati- sˆrer var ocksÂ en bidragande faktor. Karaktristiskt fˆr svensk press r att de flesta tidningar har be- hÂllit sin partipolitiska signatur och att nyhetsurvalet inte r helt fritt frÂn pÂverkan av ledarsidans stllningstagande. Partilojaliteten, ven pÂ ledarplats, r dock i avtagande ven om det finns inte obe- tydliga band mellan redaktˆrer och det politiska livet (Nord 1998). har allt fler tidningar betecknat sig sjlva som îobe- roendeî, men trots det behÂllit sin partipolitiska inriktning. har t.ex. ndrat sin beteckning frÂn moderat till obe- roende moderat. som var den fˆrsta stˆrre tidning som markerade sitt oberoende genom att 1972 gÂ frÂn îliberalî till îoberoendeî, gick ett steg i andra riktningen dÂ tidningen 1998 bˆrjade ange sin partisignatur som îoberoende liberalî. Trots att de flesta svenska tidningar fortfarande r partipolitiska i sina ledare ñ och till viss del i sin nyhetsbevakning (1995) ñ har ndÂ de formella banden mellan partierna och tidningarna fˆrsva- gats. Dessutom har ett stort antal tidningar bˆrjat ge ˆkat utrymme fˆr kolumnister och debattartiklar med annan politisk inriktning n tidningens. r dock svenska tidningar partipolitiska i nÂgot stˆrre utstrckning n tidningar i andra lnder. Den lÂnga traditionen av partipolitisk tillhˆrighet visar sig ocksÂ i gande- struktur och begrnsade mˆjligheter till samarbete inom branschen. De senaste Âren har varit fˆrhÂllandevis goda fˆr den svenska tid- ningsindustrin. har skillnaderna inom branschen ˆkat. till lˆnsamhet r bilden mindre homogen. Det finns ett antal mycket lˆnsamma svenska tidningar, men ocksÂ ett antal tidningar som uppvisar stora fˆrluster. Generellt sett befinner sig andratid- ningarna (de som inte r dominerande pÂ sin utgivningsort) i svÂ- righeter. Utan statligt presstˆd skulle de inte ˆverleva. Figur 3 visar lˆnsamhetsutvecklingen fˆr de dominerande tid- ningarna. Dr kan vi utlsa att tidningsindustrins lˆnsamhet var ganska lÂg . ren 1982ñ86 utgˆr nÂgot av en mellanperiod ekonomiskt sett, trots att industrin Âterfick nÂgot av sin vitalitet. Den tredje fasen, 1987ñ92 inleddes med en stark uppgÂng i nettomarginalerna och tvÂ gyllene Âr, 1988 och 1989. Trots den generella nedgÂngen i den svenska ekonomin, var 1992 det tredje mest lˆnsamma Âret (8,) fˆr En kraftig nedgÂng i lˆnsamheten fˆljde sedan, men 1997 vnde vinstkurvan Âter uppÂt och upp- gÂngen fortsatte 1998. Dagstidningsfˆretagens nettomarginal i procent 1976ñ1998 Klla: Dagspressens ekonomi 1998 (Presstˆdsnmnden). Den ekonomiska utvecklingen kan sammantaget ses som ett resultat av tvÂ skilda krafter. Uppsvinget efter 1981 och nedgÂngen efter 1992 kan bÂda tillskrivas konjunktursvngningar som frmst pÂver- kar tidningsindustrin via annonsmarknaden. I genomsnitt svarar annonserna fˆr ungefr av inkomsterna fˆr svenska tid- ningar; andelen steg till ˆver fˆr de mest lˆnsamma tid- ningarna under de gyllene Âren pÂ . En andra, mer lÂng- siktig faktor, r professionaliseringen i publiceringen av tidningar. Rationalisering, introduktion av ny teknik och ˆkade prenumera- tionsavgifter har bidragit till stˆrre lˆnsamhet fˆr de dominerande tidningarna. Tidningarna har hˆjt sin priser fˆrhÂllandevis kraftigt i fˆrhÂllande till konsumentprisindex: har den abonnerade tidningen i fasta priser nstan fˆrdubblat sitt pris mot lsarna, kvllstidningarna har drygt tredubblat sitt (1999). S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING UtgÂngspunkten fˆr presstˆdet nr det i stˆrre skala infˆrdes 1971 var att det skulle kompensera andra tidningar fˆr deras svaga position pÂ annonsmarknaden. Detta s.k. driftsstˆd till de pÂ den enskilda tidningsmarknaden svagaste tidningen eller tidningarna r fortfarande den dominerande stˆdformen och utgjorde av det totala presstˆdet. Den andra stˆdformen var det s.k. samdistributionsstˆdet som tillkom och som var ett stt att stimulera samverkan inom tidningsbranschen. har detta stˆd dock kommit att spela en ekonomiskt mindre roll. och bˆrjan av tckte det samlade presstˆdet av branschens utgivningskostnader. Under Âren 1984ñ1988 var motsvarande procenttal . Drefter har procenttalen successivt sjunkit till (1998). Stˆdets betydelse r givetvis stˆrre fˆr enskilda tidningsfˆretag. Fˆr fÂda- garstidningarna var den genomsnittliga stˆdandelen av intkterna 1998. Andelen frÂn stˆdet r lgre bland flerdagarstidningar.r 1998 lÂg medelvrdet fˆr andratidningar i landsorten pÂ . De absolut sett stˆrsta bidragen per tidningsfˆretag gÂr till tre storstadstidningar. Relativt sett finns det stora skillnader mellan dessa tidningar. tcker presstˆdet 6ñ7 pro- cent av utgivningskostnaderna, fˆr och fˆr . Fˆr Arbetet har andelen ˆkat nÂgot medan de fˆr de tvÂ andra r relativt stabila. Nr presstˆd till driftkostnaderna bˆrjade betalas ut lÂg de pÂ en fˆrhÂllandevis lÂg nivÂ. Tar man hnsyn till konsumentprisutveck- lingen har utbetalningarna till tidningarna lite mer n fˆrdubblats. Som figur 4 visar nÂdde utbetalningarna fˆr presstˆdet sin topp . har de gradvis minskat pÂ grund av inflation, men ocksÂ till fˆljd av att en del mottagartidningar har lagts ned. Det direkta presstˆdets utveckling 1980ñ1998 (i fasta priser; 1998 Ârs priser) Klla: MedieSverige 1998. ƒgandestrukturen fˆr svensk dagspress var lnge relativt stabil. Med nÂgra viktiga undantag bestÂr ven den struktur som hade etablerats tjugo Âr tidigare. De flesta av dem som Âterfanns bland de 20 stˆrsta garna 1978, finns fortfarande bland de 20 stˆrsta. , som r den stˆrsta privata gargruppen pÂ den svenska marknaden, har ˆkat sin andel av den totala tidnings- upplagan frÂn till nstan . ÷kningen speglar lanseringen av affrs- och finanstidningen och uppkˆpet av tvÂ tidningar i Malmˆ: och . Kˆpen av de senare markerade ett klart uppbrott frÂn traditionen inom Bonniersfren, tidigare hade inte expan- derat utanfˆr ; senare har detta fˆljts upp av ytterligare lokala tidningskˆp (GT och ). Trots att antalet har ˆkat, har den sammanlagda upplagan fˆr Bonniersfren ndÂ minskat nÂgot . Minskningen beror nstan uteslutande pÂ den kraftiga nedgÂngen i upplagan fˆr Norska representerar en ny gare i . Koncer- nens kˆp av och senare signalerade de utlndska garnas ˆkade intresse fˆr svensk press. S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING genom sina kˆp pÂ ett par Âr blivit den nst stˆrsta tidningsutgivaren i och stÂr fˆr av den totala dagstidningsupplagan. Den socialdemokratiska pressen ñ îA-pressenî ñ har genomgÂtt den stˆrsta fˆrndringen . Efter moderbolagets konkurs 1992, som berˆrde nstan alla tidningar i gruppen, rekonstruerades den socialdemokratiska pressen totalt med den uttryckliga mÂlstt- ningen att snabbt ˆverfˆra tidningarna till fackfˆreningar och soci- aldemokratiska partiorganisationer pÂ utgivningsorterna, men ocksÂ helt eller delvis till privatpersoner. De stˆrre familjegda lokal- och regionaltidningskedjorna, sr- skilt tidningsslkterna i , i VsterÂs och i Jˆnkˆping, r de aktˆrer som stÂr fˆr den huvudsakliga stabiliteten i svenskt tidningsgande. Dessa grupper har expanderat genom att fˆrvrva tidningar som har bjudits ut till fˆrsljning. Expansion till trots minskade den andel av den samlade upplagan som kontrolleras av familjegda fˆretag mer n nÂgon annan garform . ƒgarkoncentrationen inom svensk press var relativt hˆg , dÂ fyra gare kontrollerade nstan halva och Âtta gare nstan tvÂ tredjedelar av den totala upplagan. 1993 hade den stˆrsta garen ˆkat sin andel till nstan . Tabell 1 visar de 20 stˆrsta dagstidningsgarna 1998. Ett intressant fenomen i den senaste svenska tidningshistorien r att den nst stˆrsta garen ñ som var A-pressen ñ minskar. Efter den socialdemokratiska pressens splittring har den nst stˆrsta garen, som nmnts , av dagstidningsupplagan. ƒven andra utlndska gare har etablerat sig i svenska press, bl.a. norska , som 1999 kˆpte i LuleÂ. De tolv stˆrsta garna inom dagspressen 1998 och deras andel av den totala dagspressuplagan 1980ñ1998 (procent) av GT/Idags upplaga ingÂr 1990ñ1996. ingÂr av Bohuslningens upplaga. av upplaga ingÂr . 4Svenska ingÂr i . 5Arbetet ingick i A-pressen fram till dess konkurs . Klla: MedieSverige 1999. I och med lanseringen 1995 av Metro ñ en femdagarstidning (6 nr/vecka) som gratis delades ut i kollektivtra- fiknt ñ fˆrndrades instllningen till gratistidningar i . Den helt annonsfinansierade tidningen som gs av mediekoncernen () med som huvudgare (se nedan) blev omtalad som en îriktigî tidning nstan omgÂende. Andelen redaktionell text, frmst frÂn telegram- och nyhetsbyrÂer, var hˆsten 1996 ungefr . I ett lngre perspektiv r det nu rimligt att betrakta Metro som exponent fˆr en ny typ av dagstidning ñ den gratisutdelade dagstid- ningen. , normalt med utgivning en gÂng eller , r i och fˆr sig ingen ny fˆreteelse i S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING ven om de inte inkluderas i den traditionella tidningsstatis- tiken. finns ofta inom omrÂden dr de traditionella dagstidningarna har en svag stllning. Det r en brokig samling av publikationer av allt frÂn renodlade annonsblad till tidningsliknande produkter som utkommit . Det r svÂrt att bedˆma den totala gratistidningsmarknadens storlek. En skattning som gjordes 1995 pÂ grundval av en rundfrÂga pekade pÂ att det dÂ fanns ca 300 gratistidningar som tillsammans omsatte nstan 900 miljoner. Tidningsgruppen r emellertid mycket heterogen och det ifrÂgastts om den bˆr behandlas som en mark- nad. Det gÂr dock att skilja ut en dagstidningsliknande del av gratis- tidningssfren. utges vanligen en gÂng eller . De utges antingen som smÂ lokala blad i landsorten eller som stadsdelstidningar i storstderna. Hubo-press som gs av och danska r utgivare av ett stort antal gratistidningar i . Metro r genom femdagars- och senare sexdagars- utgivning en bredare gratistidning. Lsarundersˆkningar visar att tidningen av de flesta lsare uppfattas som en traditionell morgontidning. Den skil- jer sig frÂn de senare genom att i stˆrre utstrckning lsas av yngre, av lÂgresursgrupper och av invandrare. r 1998 var upplagan 225 000 exemplar, vilket gjorde den till nst stˆrsta morgontid- ning. I byggde Metros framgÂng pÂ gratisutdelning i tun- nelbana och pÂ pendeltÂg. Nr den startade i Gˆteborg fanns det en oskerhet om man kunde lyckas lika bra pÂ spÂrvagnar och bussar. Upplagemssigt har tidningen dock varit framgÂngsrik och redo- visade 1998 en upplaga pÂ knappt 75 000 exemplar. Detta har lett till att Metro hˆsten startade en utgÂva fˆr Malmˆ. Att tid- ningsfˆretaget har blivit accepterat framgÂr av bl.a. det faktum att lanseringen sker i visst samarbete med . En viktig fˆrklaring till Metros snabba framgÂng i r att r en svag morgontidningsmarknad med mÂnga tid- ningslˆsa hushÂll som givetvis r intresserade av en gratistidning, som det finns en mycket hˆg andel pendlare. Men en lika viktig faktor ñ och en faktor som troligen varit avgˆrande i Gˆte- borg ñ r att tidningen har en yttre form som gˆr den lttlst och en bred redaktionell profil som skapar intresse hos mÂnga. Det som bidrar till att gˆra tidningen lˆnsam r dess mycket lÂga kostnader. StockholmsutgÂvan gˆrs av 22 journalister, i jmfˆrelse med ca 430 pÂ . MTG har ven etablerat Metrokonceptet i andra lnder och tid- ningen finns numera bÂde i och samt pÂ jrnvgarna i Nederlnderna. IdÈn att gˆra en dagstidning fˆr kollektivtrafikrese- nrer har kopierats av andra fˆretag som startat sÂdana tidningar i och . En annan typ av gratistidningar r de s.k. webbtidningarna. Med detta menas de tidningar som finns tillgngliga pÂ Internet. De svenska webbtidningarna r i huvudsak utgivna av traditionella dags- tidningsfˆretag. I stort sett alla dagstidningar har en InternetutgÂva. Webbtidningarna pÂ ntet skiljer sig mycket Ât. I de enklaste fallen r de enbart en kortversion av den publice- rade pappersutgÂvan, i andra fall r det en tidning som utnyttjar ntets mˆjligheter till direkta kontakter med lsekretsen. Utmrkande fˆr webbtidningarna i r att de med ett fÂtal undantag r gratis fˆr sina lsare. Tidningarna r drmed beroende av annonsintkter till webbtidningen. I de flesta fall tcker dessa lÂngt ifrÂn kostnaderna. Motivet att ndÂ finnas med pÂ ntet r att man uppfattar det viktigt att synas pÂ Internet och att detta pÂ sikt kommer att bli en viktig marknadsplats dr ven dagspressen mÂste vara med (se nedan). Endast en svensk webbtidning anses ha haft ekonomisk fram- gÂng. Det r webbutgÂva, som tillhˆr en av de mest besˆkta platserna pÂ ntet i . Tidningen skildes 1999 ut som ett eget bolag. Sammantaget var ett mycket stabilt decennium nr det gller svenskarnas lsvanor. Mer n av befolkningen lste en tidning minst en gÂng ; andelen som regelbundet lste en morgontidning var ˆver , andelen som lste en kvllstid- ning ungefr och andelen som prenumererade pÂ en tid- ning lÂg pÂ strax (Bjˆrkqvist-Hellingwerf 1996; Wadbring 1996). En liten nedgÂng i lsandet noterades i bˆrjan av och ven andelen tidningsprenumeranter minskade efter 1994. Men ungefr av befolkningen nÂddes ven 1998 av en dagstidning nÂgon gÂng ñ och exponering- en fˆr morgonpress var 1998 ñ fˆr ˆvrigt samma andel som 1979. Kurvan ˆver dagstidningslsning visar pÂ nÂgra tydliga mˆnster: SVENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING den totala rckvidden fˆr dagspress ñ lsning av minst en dags- tidning ñ morgon- eller kvllspress ñ ligger i stort sett stabilt hela perioden, den regelbundna morgontidningslsningen ñ en morgontidning minst ñ har fˆrsvagats , men visar de senaste Âren en liten Âterhmtning, andelen som lst minst en morgontidning en genomsnittlig dag r i stort sett stabil ˆver hela tidsperioden, bÂde regelbunden lsning av kvllstidningar ñ minst ñ och rckvidden en genomsnittlig dag har minskat ; nedgÂngen r dock nÂgot mindre n vad som kunde fˆrvntas frÂn upplagestatistiken. Tendensen r i fˆrsta hand att lsvanorna har blivit nÂgot mindre stabila. En annan lÂngsiktig trend r att bengenheten att prenume- rera pÂ en morgontidning minskar som intresset att lsa morgontidningar r ofˆrndrat. Slutsatsen r att tidningen som medium behÂllit sin attraktivitet, men att det finns ett betalnings- motstÂnd. Ytterligare en tendens r att de nya lsvanemˆnstren indikerar en ˆkad polarisering av dagstidningsspridningen i . Fˆr det fˆrsta har det ˆver tid blivit en ˆkad skillnad mellan de yngres och de ldres lsvanor.