sou · GNB34 · 2000-01-01 00:00:00 — i.att kommunikationen mellan forskare och forskningsråd bör förbätt- ras. Forskningsbedömningen skulle kunna bli mer av en dialog mellan sökande och finansiär, om den sökande gavs möjlighet att avge ett yttrande ˆver bedömningen innan slutgiltigt beslut tas, j.att bedömningskriterierna i forskningsgranskningen måste vara klara och entydiga. Eventuella graderingsskalor skall vara differentierade och sammantaget korrespondera med hur pengarna fördelas, 178 review-systemet i svensk forskningsgranskning k.att granskarna skall ges möjlighet till längre och utförligare motive- ringar till varför projekt beviljas eller avslås, l.att tvärvetenskapliga projekt alltid bör granskas av sakkunniga från samtliga ämnesområden som det aktuella projektet täcker in, m.att svenska forskningsfinansiärer i högre utsträckning bör använda sig av internationella granskare. Samma krav på opartiskhet skall ställas på dessa, n.att högre omsättning och större spridning på rådsstyrelsens medlem- mar bör åstadkommas, för att förhindra att systemet blir konserve- rande. 6 Intressekonflikter i forskningen Kommittén har analyserat etiska frågor som kan uppstå när forskning bedrivs eller finansieras i samverkan med industriella intressen. Sam- hällsutvecklingen ställer allt högre krav på samverkan mellan akademisk forskning och industriellt utvecklingsarbete och produktion. Denna i och för sig önskvärda ökning av forskningssamverkan mellan industriella intressen och akademisk forskning kan emellertid vara förknippad med etiska problem. Kommittén bedömer det som angeläget att öka medvetenheten om att forskning alltid är mer eller mindre intressestyrd. Något sådant som ett förutsättningslöst kunskapsbyggande torde inte vara möjligt att uppnå i en renodlad form. Utöver finansiella bindningar pekar Kommittén på kopplingar i form av personliga band, akademiska och kompetensan- knutna kontakter samt ideologiska bindningar. I takt med att samarbe- tet mellan industri och akademisk forskning ökar ställs nya etiska krav på forskaren och forskningen. Som en central forskningsetisk fråga framstår vikten av att bevara allmänhetens förtroende för forskningen. Problemet med intressekonflikter bör beaktas inom all forskning oavsett finansieringskälla. Det centrala är inte huruvida forskaren själv bedömer att han/hon låtit sig påverkas av sina bindningar, utan vilka kopplingar som verkligen föreligger. Att forskaren öppet redovisar dessa är därför ur ett forskningsetiskt perspektiv att föredra. Kommittén bedömer att ett öppet redovisande av förekommande intres- sebindningar är det bästa sättet att minska risken för otillbörlig påverkan och bevara allmänhetens förtroende för forskningen. Som en övergripande rekommendation föreslår Kommittén därför att forskare alltid skall redovisa ekonomiska bindningar. Utöver redovisningen av ekonomiska bindningar är det i första hand forskarens eget ansvar - i andra hand arbetsgivarens ansvar - att bedöma vilka bindningar som är relevanta att redovisa i det aktuella forskningsprojektet. 180 Intressekonflikter i forskningen visar att forskningen vinner på största möjliga öppenhet. Universitet, högskolor och andra myndigheter som bedriver forskning bör i sina rikt- linjer avseende arbetstagarens redovisning av bisysslor ange grundregeln om ekonomiska bindningar. Forskningsinrättningar som drivs i pri- vaträttsliga former rekommenderas införa motsvarande riktlinjer i sina arbetsordningar. Kommittén skall analysera etiska frågor som kan uppstå när forskning bedrivs eller finansieras i samverkan med industriella intressen eller där andra intressen än förutsättningslöst kunskapsbyggande gör sig gällande. Samhällsutvecklingen ställer allt högre krav på samverkan mellan akademisk forskning och t. ex. industriellt utvecklingsarbete och produktion. Denna i och för sig önskvärda ökning av forskningssam- verkan mellan industriella intressen och akademisk forskning kan emellertid vara förknippad med etiska problem. Den kritiska gransk- ningen av forskningen kan komma att påverkas liksom forskarnas möj- ligheter att delta i den offentliga diskussionen. 6.2Kommitténs arbetssätt och kunskapsunderlag För att få en uppfattning om nuvarande förhållanden och den aktuella debatten då det gäller samverkan mellan industri och akademisk forsk- ning har Kommittén dels arrangerat ett seminarium dit ett antal experter inbjudits, dels gått igenom internationella och svenska rapporter i frågan. Särskilt har slutsatserna från den tidigare utredningen 1996:70, 89: Nyttiggörande av forskningsresultat. Samverkan näringsliv - högskola () vägts in, liksom den presenterade utredning- en om forskningspolitik (SOU 1998:128). I Kommitténs serie av offent- liga seminarier om forskningsetik anslogs ett seminarium till frågan om intressekonflikter. Seminariet Hur fri är forskningen? hölls på i . Inledare var , professor i klinisk farmakologi vid , , docent i kirurgi vid i och , biträdande sekreterare i och doktorand i etik vid i . Dessutom har Kommittén tagit del av nationell och internationell litteratur på området, vilken vägts in i resonemang och slutsatser. Intressekonflikter i forskningen 181 Intressekonflikter kan uppstå i många avseenden inom forskningen och forskarvärlden. I kommittédirektiven sägs att industriella intressen eller andra intressen kan styra forskningen så att annat än förutsättningslöst kunskapsbyggande gör sig gällande. Genom användningen av begreppet förutsättningslöst kunskapsbyggande snuddar direktiven vid den dis- kussion om vetenskapens objektivitet och olika akademiska discipliners vetenskaplighet som har följt den vetenskapliga verksamheten som hand i handske åtminstone sedan diskuterade sanningsbegreppet.1 Frågorna om vad som är sanning och vad som är kunskap tillhör således de eviga filosofiska frågorna. Många av dagens forskare ställer sig tveksamma till om någon förutsätt- ningslös, objektiv eller värderingsfri kunskap existerar. Inom vissa äm- nesområden visar sig detta genom att den sk sociala konstruktivismen vuxit sig stark. I korthet menar företrädarna för denna teoretiska inrikt- ning att ingen absolut kunskap föreligger - det finns ingen sanning fördold som vi kan upptäcka - och att vetenskap enbart motsvarar en mängd konventioner som skapats av en viss civilisation . Någon objektiv kunskap existerar inte, utan all kunskap formas ur och färgas av ett visst perspektiv. Att vi trots detta uppfattar viss kunskap som sann eller objektiv beror på att vissa perspektiv har normaliserats, kanske beroende på att de svarar väl mot rådande maktstrukturer i samhället. Vetenskapshistoriker har pekat på att den kunskapssyn och tro på objektivitet som dominerat det västerländska forskarsamhället utmärks av att den som söker kun- skap, kunskapssubjektet, har uppfattats som distanserat från det man söker kunskap om, forskningsobjektet, och att den kunskap man kommit fram till därför har antagits vara universell och allmängiltig. Forskar- subjektet har transcenderat, överskridit, sin egen position, som i sin tur inte uppfattats som en position utan tänkts vara neutral, en ickeposition, resonerar man inom den sociala konstruktivismen.2 Detta har dolt att kunskap och makt hänger samman, och företrädare för den sociala kon- struktivismen hävdar istället att ingen neutral position existerar. Om all kunskap är situerad, belägen, blir "objektivitet" främst en fråga om att 1För en av många genomgångar i mer populärvetenskaplig form se boken lita på vetenskapen? 14 forskares syn på verkligheten. i redaktion av och utgiven på i . 2Haraway, , Situated Knowledges: The Science Question in Feminism and the Privilege of Partial Perspective, i: Simians, Cyborgs and Women, Routledge, 1991. 182 Intressekonflikter i forskningen forskarsubjektet klart deklarerar sin egen position och erkänner begräns- ningen i det egna perspektivet. Med detta följer ett ansvarstagande för forskaren, för den egna kunskapen och den egna positionen.3 Med denna korta genomgång vill Kommittén problematisera det begrepp som finns i direktiven, och betona behovet av medvetenhet om hur våra uppfattningar och vår kunskap alltid styrs av olika förutsättningar. Som utgångspunkt för den vidare forskningsetiska diskussionen om hur fors- karsamhället därför bäst bör hantera olika intressekonflikter kan några av filosofen tankar tjäna. diskuterade i olika sammanhang frågan om det verkligen finns en värderingsfri och i denna mening förutsättningslös vetenskap.4 Han skiljer mellan den vetenskap- liga aktiviteten, den vetenskapliga metoden och den vetenskapliga kun- skapen. Som Hempel påpekat är det okontroversiellt att hävda att den vetenskapliga aktiviteten i sig är värdebemängd. Valet av forsknings- uppgift är förenat med en värdering beträffande vad man själv eller t.ex. en forskningsfinansiär bedömer som angeläget. Att en forskningsuppgift eller ett forskningsområde prioriteras sker på bekostnad av att andra in- tressanta uppgifter förblir obearbetade. Det kan också förhålla sig så att vissa vetenskapliga problem är mer statustyngda än andra. Den veten- skapliga aktiviteten kan och bör därför bli föremål för moralisk kritik. Även den vetenskapliga metoden är värdebemängd och i denna mening föremål för olika intressekonflikter. Varje vetenskaplig metod förutsätter en värdering av fakta i den meningen att man måste avgöra om den slut- sats man kommit fram till är rimlig mot bakgrund av vad man i övrigt vet om verkligheten. Vilken grad av empiriskt stöd som behövs för att understödja en vetenskaplig hypotes är också delvis en värderingsfråga. Endast beträffande matematiska omdömen finns det en exakt överens- stämmelse mellan en sats och den verklighet satsen uttalar sig om. Ma- tematiken behöver inte lita till empirin men tillför ändå ny kunskap. Alla andra vetenskaper är mer eller mindre beroende av en rimlighetsbedöm- ning beträffande hur övertygande de empiriska resultaten skall vara för att man skall ha rätt att tala om en säker kunskap. Det finns olika, vär- debemängda uppfattningar om var gränserna går för en rimligt säker kunskap. Det finns också olika värderingar inom vetenskapen om vilken vetenskaplig teori som ger den bästa förklaringen till ett fenomen i verk- ligheten. 4Hempel, , Science and Human Values, i: , et. al, (ed. Ethical Issues in . An Anthology, , Inc., 1994, s. 7-27. Intressekonflikter i forskningen 183 Således är de vetenskapliga aktiviteterna och de vetenskapliga metoderna värdebemängda. Den vetenskapliga kunskapen kan dock aldrig vara vär- debemängd, enligt Hempel. Skälet härför är att vetenskaplig kunskap alltid beskrivs som resultat av en viss given vetenskaplig metod. Man kan tvista om den ena metoden är bättre än den andra, men inom varje vetenskaplig metod måste det finnas ovedersägliga kriterier på vad som är sant eller åtminstone sannolikt. Detta gäller både de sociala konstruk- tivisterna och positivisterna, som hävdar att någon kunskap utanför den empiriskt observerbara inte finns. Vetenskapen kan ha fel, vilket visat sig i vetenskapens historia, men av detta följer inte att den påstådda kunskapen var värdebemängd. Det är naturligt att den veten- skapliga kunskapen utsätts för kritik och prövas i ljuset av nya teorier och nya fakta. Det finns en principiell öppning för vetenskaplig kritik eller falsifiering, som beskrev kravet när det gäller veten- skaplig kunskap. Uppfattningar om verkligheten som inte är möjliga att falsifiera hamnar utanför vetenskapens domäner. Den vetenskapliga aktiviteten kan och bör således bli föremål för fors- karnas och andra samhällsaktörers moraliska bedömning, men aktivite- tens vara eller inte vara är inte en frågeställning att ödsla vetenskapsteo- retiska diskussioner på. Det kan man och bör däremot göra när det gäller användandet av vetenskaplig metod och bedömningar om vad som utgör vetenskaplig kunskap. Om det finns otillbörliga intressebindningar re- laterade till valet och användandet av vetenskaplig metod eller för- knippade med anspråken på att presentera vetenskaplig kunskap så avgörs detta i reguljära vetenskapliga fora såsom forskarseminarier, vetenskapliga konferenser och i form av vetenskapliga debatter i publi- kationer av skilda slag. Endast ett ännu icke falsifierat forskningsresul- tat eller ett giltigt argument kan utgöra bevis för att verkligheten är så beskaffad som forskaren hävdar och då gäller det oavsett de andra in- tressen som han till äventyrs också kan vägledas av. Det må vara att beviset inte gäller . Den vetenskapliga kunskapen utveck- las ständigt. Några tyngre argument än de som de vetenskapliga discipli- nerna själva tillhandahåller står dock inte att finna. Det väl genomförda experiment och den giltiga slutledningen är det enda som slutgiltigt över- bevisar den som tvivlat på kunskapens objektivitet. Det går att skönja ett bakomliggande antagande i diskussioner om kun- skapssyn och forskningens frihet, nämligen att om forskningen är fri är den också opartisk. När forskningen i högre grad finansieras av industrin 184 Intressekonflikter i forskningen blir den styrd, och därmed också partisk. Synen på kunskap hänger up- penbarligen nära samman med synen på forskningens frihet och på fors- karrollen. Kommittén betraktar forskning som en samhällelig verksam- het, som alltid är insatt i ett sammanhang och färgas av detta. Forsk- ningen styrs av både inom- och utomvetenskapliga faktorer. Exempel på den inomvetenskapliga styrningen är forskarsamhällets eget arbete för att säkra forskningens tillförlitlighet, som t ex forskningsetiska regler och vetenskapsteoretiska diskussioner. Utomvetenskaplig styrning sker i form av politiska och ekonomiska beslut. Såväl politiker som forsknings- finansiärer och etiska kommittéer kan utifrån påverka forskningen be- träffande inriktning och metoder.5 Begreppet "frihet" i forskningen kan uppfattas på flera sätt. För det första kan det handla om forskarens rätt att ställa vilka frågor han/hon vill, dvs rätten att fritt välja forskningsområde. För det andra kan det uppfattas som frihet att använda vilka metoder man vill för att nå svaret på sina frågor. För det tredje kan det syfta på forskningens särställning i förhållande till samhället i övrigt och för det fjärde kan det uppfattas som forskarens frihet att forska utan ansvar för konsekvenserna av sin forskning.6 Beträffande den vetenskapliga aktiviteten och friheten att själv få formulera och arbeta med de frågor man finner angelägna är forskarens frihet beskuren, framförallt av ekonomiska ramar. Statens, industrins och andra samhällsaktörers intresse av att få vissa områden beforskade är naturligt, men man måste beakta de stora svårigheterna att i förväg kunna ange vilken kunskap som skall visa sig särskilt an- vändbar och samhällsrelevant. Vad som utgör samhällsnyttig forskning eller vilka forskningsresultat som för den samlade kunskapen framåt är omöjligt att avgöra på förhand. De stora vetenskapliga genombrotten har inte sällan skett på helt oväntade forskningsfronter och plötsligt står man i samhället inför oförutsedda problem där en tidigare delvis negligerad kunskapsmassa visar sig vara i högsta grad relevant. Beträffande meto- der och konsekvenser är forskningens frihet beskuren genom etiska och vetenskapliga normer och regler. En mycket viktig aspekt av att värna det förutsättningslösa kunskaps- byggandets ideal handlar om att försvara forskarens frihet att utveckla den egna disciplinens grundkunskaper med därtill hörande teori- och metodarsenal. Både när det gäller grundforskning och tillämpad forsk- ning finns dock en risk att angelägna forskningsuppgifter förblir obear- 5Jfr , : Forskningsetik. En introduktion, , 1997, s. 12. 6Ibid., s. 105. Intressekonflikter i forskningen 185 betade därför att varken statliga forskningsråd eller icke-statliga finansi- ärer är intresserade av dem.7 Det är därför angeläget att det förs en öp- pen forskningsetisk debatt om inriktningen av forskningen och försöken att styra forskningen i olika riktningar. Beträffande valet av metod och i presentationen av forskningsresultat är forskarens frihet rätteligen och tillräckligt begränsad av de krav som den egna disciplinen ställer. Kommitténs uppfattning är att man måste finna en balans mellan frihet och styrning inom forskarvärlden. Styrningen får inte bli så stark att forskarens kreativitet och öppna och kritiska ifrågasättande förhindras, men friheten får heller inte leda till att vissa starka intressen gör sig gäl- lande på andras bekostnad. En viss styrning utifrån kan balansera upp t ex antalet yngre forskare eller mängden tvärvetenskapliga projekt. De norska forskarna uttrycker det som att det kan vara: ...nödvändigt att ha en eller annan instans som kan ge ett rimligt korrektiv till forskarens särintressen eller till den tendens som några kan ha att se sina egna forskningsintressen som mer betydelsefulla än vad en nykter bedömning skulle påkalla. Huvudsaken blir då att ga- rantera vetenskapen tillräcklig frihet och autonomi genom arrange- mang som skyddar forskningen mot onödiga kontroller och ingrepp utifrån, mot för kraftig politisk och byråkratisk styrning och över hu- vud taget mot sådan inblandning i forskningsprocessen som kan in- verka på forskningens resultat.8 En sådan distinktion är viktig, då den pekar på att all styrning inte är av ondo, utan till och med ibland kan vara nödvändig. Den kan behövas som ett korrektiv till starka gruppers särintressen, som ibland tillåtits dominera utvecklingen. Likaså måste avvägningen mellan grundforskning och tillämpad forsk- ning ske på ett tillfredsställande sätt, och även här kan en balans mellan insyn och styrning å den ena sidan och forskarkontroll och frihet å den andra vara av betydelse. I sitt slutbetänkande Forskningspolitik (SOU 1998:128) föreslår kommittén för översyn av den svenska forskningspo- litiken (Forskning 2000) att skiljelinjen mellan grundforskning och till- lämpad forskning bör arbetas bort.9 7 Vid ett av kommittén arrangerat seminarium om intressekonflikter i forskning- en nämnde studier kring barndepressioner som ett exempel på sådan eftersatt forskning. 8Alver, , Øyen, Ørjar: Etik och praktik i forskarens vardag, , 1998, s. 36. 9 Forskningspolitik, Slutbetänkande av kommittén för översyn av den svenska 186 Intressekonflikter i forskningen 6.5Olika typer av intressekonflikter i forskningen Liksom kommittédirektiven antyder kan det vara lätt att upptäcka forsk- ningens styrning då det gäller finansiella intressen, men en forsknings- process kan också påverkas av andra intressen och intressekonflikter. I en forskningsprocess ingår flera aktörer med olika intressen, rättigheter och skyldigheter som ibland kan komma i konflikt med varandra. Det kan handla om intressekonflikter mellan olika forskare, mellan handle- dare och doktorander, mellan forskare och försökspersoner, forskare och finansiärer, samt mellan forskarvärlden och avnämarna av den vetenskapliga kunskapen. Då det gäller konflikter mellan forskare och försökspersoner kan det handla om risker, samtycke, integritet, informa- tion och säkerhet. I relationen mellan forskare och forskningsfinansiärer kan konflikter uppstå mellan forskarnas krav på autonomi och finansiä- rernas krav på relevans. Särskilt problematiskt kan det bli om den som finansierar ett projekt är föremål för forskning och utvärde- ring. När det gäller konflikter mellan forskare och de berörda av resul- taten aktualiseras frågor om kvalitet, säkerhet, trygghet och god miljö.10 När man diskuterar intressekonflikter i forskningen betonas ofta de fi- nansiella intressen som kan verka styrande på forskningsinriktning och resultat. Men även andra särintressen än de ekonomiska bör beaktas. Intressekonflikter i forskningen kan alltid uppstå när en forskare har nå- gon typ av bindningar som på ett otillbörligt sätt kan påverka forsk- ningsmetod, resultat eller ämne. Intressen utöver de rent finansiella som kan styra forskningen är t. ex. personliga band, akademiska och kom- petensanknutna kontakter samt ideologiska bindningar. Frågan om hur finansiella intressen faktiskt påverkar och bör få påverka forskningen har i hög grad att göra med hur man ser på samarbetet mellan universi- tet/högskolor och näringsliv. Detta har diskuterats både i statliga utred- ningar och inom universitets- och högskolevärlden. forskningspolitiken, Forskning 2000, SOU 1998:128. 10 , : Kunskapens pris. Forskningsetiska problem och principer i humaniora och samhällsvetenskap, , 1996, s. 93 ff. Intressekonflikter i forskningen 187 6.6Samverkan mellan högskola och näringsliv Utredningen av forskningsresultat. Samverkan närings- liv - högskola (: SOU 1996:70 och 1996:89) har ingående diskuterat hur samverkan mellan högskolan och nä- ringslivet kan förbättras. Utredningen har främst analyserat samverkan avseende teknik, naturvetenskap och medicin. Alltfler teknologier blir forskningsbaserade vilket ökar industrins behov av den kompetens som tillhandahålles av vetenskapssamfundet. Universitet och högskolor behö- ver i sin tur nära kontakt med industrin för att kunna utveckla en forsk- ning och utbildning som är relevant i ett dynamiskt samhälle. Högsko- lans s.k. tredje uppgift innebär att man skall informera om sin verksam- het och om hur vetenskapens insikter skall kunna tillämpas. understryker att denna uppgift tarvar ett tydligare engage- mang än hos universiteten och högskolorna för att finna goda samverkansformer med svenskt näringsliv och övriga samhällssektorer. Ett nära samarbete är viktigt för att ny kunskap skall kunna omsättas i tillämpning och bidra till tillskapandet av arbetstillfällen. En fungerande samverkan är samhällsekonomiskt betydelsefull. betonar att samverkan kräver en ömsesidig förståelse och respekt för de samverkande parternas olika intressen och förutsättningar. "Detta innebär inte att högskolan skall låta sig styras mot kortsiktiga uppdrag på enskilda företags villkor. Tvärtom anser utredningen det vara av vikt att högskolan utvecklar tydliga riktlinjer som stöd för en- skilda forskare i deras samverkan med näringslivet." I linje med önskemål har univer- arbetat fram standardmodeller för avtal med forskningsfinansiärer.11 I dessa förslag till avtal söker man tillvarata bå- de forskarsamfundets intresse av en fri forskning som bedrivs med stor öppenhet och de olika samverkansparternas intresse av en relevant kun- skap och juridiskt och ekonomiskt tillfredsställande villkor. Beträffande läkare som deltar i kliniska prövningar av läkemedel finns det en gällan- de överenskommelse mellan 11 Avtal om forskningsfinansiering, Rapport, universitets- och högsko- leförbund, . 188 Intressekonflikter i forskningen stingsförbundet.12 Syftet med denna överenskommelse är dels att ange förutsättningarna för parternas samarbete kring klinisk prövning av lä- kemedel som initierats av läkemedelsindustrin, dels att utgöra utgångs- punkten för avtal mellan företag och berörd sjukvårdshuvudman. Över- enskommelsen omfattar klinisk prövning av läkemedel för vilkas genom- förande krävs godkännande av , och kliniska pröv- ningar som helt eller delvis finansieras av företag. betänkanden beskriver hur utgifterna för forskning och utveckling fördelar sig mellan företag, universitet och högskolor samt den offentliga sektorn. har företagssek- torns andel ökat från . Ser man till fördelningen av fi- nansieringen avseende universitetens och högskolornas forsknings- och utvecklingsverksamhet är statsanslag den största finansieringskällan.13 De ämnesområden som får störst andel av sina intäkter från direkta statsanslag är humaniora och religionsvetenskap samt odontologi och veterinärmedicin med vardera . Det ämnesom- råde som får minst andel av sina intäkter från direkta statsanslag, , är teknikvetenskap. Frågorna om forskningens finansiering har diskuterats ingående i Forsk- ningspolitik (SOU 1998:128), slutbetänkande av kommittén för översyn av den svenska forskningspolitiken (Forskning 2000).