sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Det är naturligt, med tanke på att de befinner sig i en etableringsfas på arbetsmarknaden och därför i många fall är mer lättrörliga än vuxna människor. Ungdomarna har också varit en prioriterad grupp inom arbetsmarknadspolitiken under en stor del av . Deltidsarbetslösa är tvärtom än mer under- representerade i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. 5 Se kap. 8. SOU 1999:27 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda 259 De deltidsarbetslösa har emellertid spelat en mer framträdande roll i vissa av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. De utgjorde av de som deltog i resursarbeten inom offentlig verksamhet . Denna åtgärd syftar till att ge deltagarna en inblick i ordi- narie verksamhet och därtill en viss kompetensutveckling som kan bidra till att deltagaren får ordinärt arbete inom verksamheten. Deltagarna ska till delta i kvalitetshöjande arbete hos arbetsgivaren och resterande ska ägnas åt kompetensutveckling och aktivt arbetssökande. Åtgärden har bland annat kritiserats för att kompetens- utvecklingsdelen inte har skötts på ett tillfredsställande sätt. Deltids- arbetslösa utgjorde också av de som fick utbildningsvikariat och som fick projektarbete med arbetslöshetsersättning. Detta är volymmässigt mycket små åtgärder, som syftar till att ge den arbetssökande mer arbetstid vid den befintliga arbetsplatsen. De kan inte anses vara inriktade på omställning, eftersom de i allmänhet är förlagda till den arbetsplats där de deltidsarbetslösa redan befinner sig. Av den lilla grupp deltidsarbetslösa som fått en arbetsmarknads- politisk åtgärd har ändå en dryg fjärdedel fått arbetsmarknadsutbildning, att jämföra med bland de arbetssökande som helhet. Kvinnor utgjorde av denna grupp. av de deltidsarbetslösa återfanns inom Arbetslivsutveckling (ALU), till män, företrädesvis inom åldersgruppen . Arbetsplatsintroduktion (API) slutligen, omfattade av de deltidsarbetslösa som fått en åtgärd. Även här utgjorde männen , men med tyngdpunkten på unga män, 20 till . Det första intrycket står sig alltså. De deltidsarbetslösa har inte fått arbetsmarknadspolitiska åtgärder tillnärmelsevis i den utsträckning som motsvarar deras andel av de arbetssökande. Förklaringen är, som tidi- gare nämnts, i stor utsträckning förknippad med att två tredjedelar av dem arbetar på scheman som är näst intill omöjliga att kombinera med annan verksamhet, vare sig annat arbete, utbildning eller någon annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I förhållande till sin andel bland de deltidsarbetslösa är männen överrepresenterade bland de fått en åtgärd. Även till detta finns förkla- ringar, framför allt att många män söker vägar från deltids- arbetet över till ett heltidsarbete. Men det ingår i Arbetsförmedlingens uppdrag att motivera arbetssökande till att vidta åtgärder för att uppnå den ställning på arbetsmarknaden som de önskar. I detta avseende har man uppenbarligen lyckats bättre med de deltidsarbetslösa männen än med kvinnorna. Denna redovisning ger dock inte en helt rättvisande bild av Arbets- förmedlingens arbete med de deltidsarbetslösa. I en del fall slutar den deltidsarbetslöse sitt arbete och övergår till heltidsarbetslöshet, för att 260 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda SOU 1999:27 därefter ta sig an en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I Arbetsförmed- lingens statistik ser det då ut som om en heltidsarbetslös börjat i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Men frågeställningen har här varit i vil- ken utsträckning deltidsarbetslösa deltar i åtgärder för att förbättra sin ställning på arbetsmarknaden, som de behåller sitt arbete. Behovsanställda är den sökandegrupp som oftast avaktualiseras från Arbetsförmedlingen och därnäst kommer heltidsarbetslösa. Deltids- arbetslösa avaktualiseras väsentligt mera sällan, vilket rimligen förklaras av att de har arbete, om än inte den arbetstid de skulle vilja ha. Av de som avaktualiseras är det av naturliga skäl en stor grupp, , som får heltidsarbete. Men det handlar dock, som tidigare nämnts, om totalt sett en relativt liten grupp. I en del fall upphör deltidsarbetet och den deltidsarbetslöse blir helt arbetslös. Per månad räknat berör detta emellertid endast av de deltidsarbetslösa. För de behovsanställda är siffran av förklarliga skäl högre, i genomsnitt . Strömmar mellan olika sökandegrupper förekommer också, men för deltidsarbetslösa och behovsanställda är de ganska små. 11.3Hur uppfattas Arbetsförmedlingen? Arbetsförmedlingen genomför regelbundet servicemätningar bland arbetssökande och arbetsgivare i samarbete med SCB. I dessa s.k. ser- vicemätningar kan man få en uppfattning om vad arbetssökande anser om Arbetsförmedlingens service. Utredningen har tagit del av den ser- vicemätning som gjordes 1997, och fördelat den på olika sökandegrup- per. En mycket stor del av de arbetssökande, , uppger att de har en kontaktperson. Bland de deltidsarbetslösa är det inte riktigt lika många, men ändå . Andelen är större bland be- hovsanställda. Det är i allmänhet något fler män än kvinnor som uppger att de har en kontaktperson. Det är väsentligt färre arbetssökande som uppger att de har kommit överens med arbetsförmedlaren om en handlingsplan. I medeltal uppger av de heltidsarbetslösa att de har en handlingsplan, medan samma sak endast gäller för av deltidsarbetslösa och behovsanställda. Det är dock inte alltid som de arbetssökande upplever att det finns en handlingsplan, även om arbetsförmedlaren anser att så är fallet. I Arbetsförmedlingens register var det väsentligt fler arbetssökande, , som hade en registrerad handlingsplan. Även här var andelen lägre när det gäller deltidsarbetslösa, knappt SOU 1999:27 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda 261 hälften, av de deltidsarbetslösa männen, men av kvinnorna, medan den var större för behovsanställda. Detta överensstämmer med de utsagor som finns i Bilder ur verkligheten. Både de deltidsarbetslösa och arbetsförmedlarna uppger att denna grupp får mindre uppmärksamhet från Arbetsförmedlingen än de heltids- arbetslösa. De arbetssökande får också frågan om Arbetsförmedlingen har tagit kontakt för att följa upp utvecklingen. Drygt en tredjedel av de deltids- arbetslösa svarar ja, en något större andel av männen än av kvinnorna. För alla tillfrågade arbetssökande var motsvarande andel . Bland behovsanställda är det något fler som uppger att har hört sig för om utvecklingen. Här tycks förhållandet vara tämligen likartade för deltidsarbetslösa och övriga sökandegrupper. En rimlig fråga i sammanhanget är om de arbetssökande har fått några platsförslag från Arbetsförmedlingen. Det är i medeltal som har svarat ja. Bland de deltidsarbetslösa uppger av männen och av kvinnorna att de har fått platsförslag. Andelen är markant högre, , bland de behovsanställda. De deltidsarbetslösa har uppenbarligen fått färre platsförslag än övriga sökandegrupper, även om detta till en del kan förklaras av de svårigheter som föreligger när det gäller att hitta ett kompletterande arbete för dem. I det statistiska underlaget finns inte någon möjlighet att se vilka platsförslag de arbetssökande har fått. De förslag som har lämnats behöver t.ex. inte alls ha varit av komplementär natur. De kan lika gärna ha varit förslag till helt andra arbeten, t.ex. på heltid. Frågan om Arbetsförmedlingen bidragit till att lösa den arbets- sökandes situation går inte att besvara med ett enkelt ja eller nej. Svars- alternativen är därför i mycket liten, ganska liten, ganska stor eller i mycket stor utsträckning, samt ett mittenalternativ, varken eller. Svaren visar att cirka hälften av de arbetssökande anser att bidragit i mycket liten eller ganska liten omfattning till att lösa deras problem. Bland de deltidsarbetslösa är det av kvinnorna som svarat mycket liten eller ganska liten utsträckning, och av männen. Andelarna är i stort sett desamma för behovsanställda, men skillnaden mellan könen är mindre. De heltidsarbetslösa avger här ett mer positivt omdöme. De intervjuade blir också tillfrågade om de fått yrkes- eller utbild- ningsinformation varit arbetssökande vid Arbetsförmed- lingen. De kan välja mellan tre svarsalternativ, ja, nej, behov fanns ej och nej, men behov fanns. En mycket stor del av de intervjuade, , har valt att svara nej, behov fanns ej. 262 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda SOU 1999:27 tredjedelar av de sökande ansåg sig alltså inte behöva information om yrken eller utbildningar. Detta är en anmärkningsvärt hög andel, som det i andra sammanhang kan finnas anledning att reflektera över. Flertalet av de analyser som behandlar arbetslöshetsproblemet i utmynnar i ett behov av omställning till nya arbeten, utbildning för dessa arbeten och därmed följande behov av yrkes- och utbildningsinformation. Av dem som ändå ansåg sig ha ett behov av yrkes- och utbild- ningsinformation uppgav att de hade fått sådan information. svarade emellertid att de inte fått det, trots att de ansåg att behov förelåg. Bland de deltidsarbetslösa är denna andel i stort sett densamma och lika för båda könen. De behovsanställdas svar uppvisar en annan bild. av männen anser sig ha blivit informerade, medan motsvarande tal för kvinnorna är . De arbetssökande tycks ha ett ganska gott förtroende för den enskilde arbetsförmedlaren. har ganska bra för- troende, och om man därtill lägger dem som svarat mycket bra, mot- svarar det av de intervjuade. har sedan svarat varken eller. De deltidsarbetslösa männens svar fördelar sig på samma sätt som det sammantagna resultatet, medan kvinnorna inte har lika stort förtro- ende för sin arbetsförmedlare. Väsentligt fler av dem har valt alternativet varken eller. Det är endast som svarat mycket dåligt eller ganska dåligt. Bland behovsanställda arbetssökande är resultatet detsamma som bland deltidsarbetslösa, men det är ingen större skillnad i svaren från de olika sökandegrupperna. De intervjuade får också uttala sig om Arbetsförmedlingens service. Tyngdpunkten i svaren ligger på alternativet varken eller, som en tredjedel av de intervjuade har valt. Något färre, , har bedömt servicen som ganska bra, medan har valt alternativet mycket bra. Följaktligen är det en dryg fjärdedel som avgivit omdömet ganska dålig eller mycket dålig. Bland de deltidsarbetslösa är utfallet något sämre än för arbets- sökande som helhet, framför allt bland kvinnorna, och samma sak gäller för de behovsanställda. Det finns även här skillnader i hur olika sökandegrupper upplever Arbetsförmedlingens service, men de är ändå små. Sammanfattningsvis kan man säga att det är en viss skillnad mellan hur olika sökandegrupper bedömer Arbetsförmedlingens arbete, men den är ändå ganska liten. Deltidsarbetslösa och heltidsarbetslösa upplever i stort sett situationen på samma sätt. Den enda grupp som skiljer ut sig är behovsanställda män, som är mer missnöjda när det gäller yrkes- information och Arbetsförmedlingens hjälp med att lösa deras situation. SOU 1999:27 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda 263 Men de har i gengäld fått platsförslag i större utsträckning än de deltidsarbetslösa. 11.4Vad kan Arbetsförmedlingen göra? Arbetsförmedlingen har inte samma förutsättningar att hjälpa alla sökandegrupper. När det gäller deltidsarbetslösa är förutsättningarna mindre goda. I de tilläggsfrågor som ställt till de deltidsarbetslösa på utredningens uppdrag förefaller de ha en jämförelsevis låg omställ- ningsbenägenhet. Samma bild framträder även i intervjuundersökningen Bilder ur verkligheten. De deltidsarbetslösa vill i allmänhet stanna hos sin nuvarande arbetsgivare, eller åtminstone inom sin bransch, trots att den utmärks av en ojämn efterfrågan på arbetskraft. Även om deltidsarbetslösa har arbete en del av tiden är det viktigt att se att de i detta avseende bör jämföras med andra arbetslösa. De är i den egenskapen de är anmälda vid Arbetsförmedlingen och det är i samma egenskap som de uppbär stöd från arbetslöshetsförsäkringen. Enligt arbetsgivarnas utsago i Bilder ur verkligheten finns det möj- ligheter att sätta samman tjänster med längre veckoarbetstid , åtminstone inom handel och omsorg. Det förutsätter att de arbetssökande är beredda att arbeta mer och än vad som är fallet . De arbetsgivare som intervjuats i Bilder ur verkligheten anser inte att de deltidsanställda är beredda till detta. Några av de intervjuade arbetsförmedlarna instämmer i detta. De anser att arbetstagare inom de aktuella branscherna "i betydligt större utsträckning än måste vara beredda att arbeta under obekväma tider som kvällar och , annars kommer man aldrig att få jobba mer. Är man inte beredd på det anser arbetsförmedlarna att man borde byta bransch".6 Runt om i har Arbetsförmedlingen i sam- arbete med fackförening och arbetsgivare genomfört ett antal projekt i syfte att hjälpa deltidsarbetslösa till heltid under de senaste tio åren7. Det har i ett antal fall resulterat i att enskilda individer övergått till hel- tidsarbete, men som en arbetsförmedlare i Bilder ur verkligheten säger, Även om en person lyckas komma upp i en heltidstjänst så är det ju alltid någon annan som kommer in på en deltid. Detta bekräftas också av att antalet deltidsarbetslösa stigit mycket kraftigt . Mot denna bakgrund måste man anse att Arbetsförmedlingens möj- ligheter att medverka till att de deltidsarbetslösa får mer arbetstid under nuvarande omständigheter är små. När det gäller de behovsanställda är 6Se Bilder ur verkligheten. 7Se kap. 12. 264 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda SOU 1999:27 Även här finns problem i den bemärkelsen att en del arbetssökande kan tvingas att byta bransch för att åstadkomma en förändring. finns indikationer på att denna grupp har bättre förutsättningar att få en fast heltidstjänst än de deltidsarbetslösa.8 Arbetsförmedlingen har också byggt upp en förmed- lingsverksamhet som enbart hanterar mycket kortfristiga arbeten. Den är naturligtvis värdefull för de som önskar ett tillfälligt arbete eller vill prova olika arbeten. 11.5Datorstöd och andra tekniska hjälpmedel Såväl deltidsarbetslösa som tillfälligt anställda söker komplettera det arbete de redan har så att de uppnår önskad tid. I många fall, inte minst för deltidsarbetslösa, blir det fråga om ett komplicerat pusslande för att hitta lämpligt utfyllnadsarbete. Denna typ av matchning är svår och tidskrävande både för arbetsförmedlare och för de arbetsgivare som inom sin organisation försöker ordna heltid för de anställda. En viktig uppgift för Arbetsförmedlingens blir i detta sammanhang att förbättra sökkanalerna så att både deltidsarbetslösa och behovsan- ställda snabbare och lättare hittar arbeten som i förlängningen kan leda till en fastare förankring på arbetsmarknaden. Eftersom många behovs- anställda har arbete en stor del av tiden, är det av avgörande betydelse att göra dessa sökkanaler tillgängliga för de sökande och förbättra tek- niken, så att det blir lätthanterliga. Det viktigaste hjälpmedlet härvidlag är utan tvivel modern datateknik. Viktiga delar av Arbetsförmedlingens verksamhet har genomgått stora förändringar . Teknikutvecklingen har inneburit helt nya förutsättningar för en effektiv matchning av lediga platser och arbetssökande. Inom har fyra olika internetbase- rade banker introducerats . Sökandebanken är en mötesplats för arbetsgivare och arbetssökande. Här kan alla som är intresserade av ett nytt jobb presentera sig, sin kompetens och önskemål om arbete. De som vill vara med i Sökande- banken skriver in sig själva via Internet. Detta gäller även om man är sökande på Arbetsförmedlingen. Arbetsgivaren kan söka bland tio- tusentals kandidater och göra sin egen bedömning av vem som är lämpligast. 8 Se Bilder ur verkligheten. SOU 1999:27 Arbetsförmedlingens arbete med deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda 265 Platsbanken är en jobbmarknad med nära en miljon besökare . Med hjälp av Platsbankens sökfunktion kan en arbetssökande lätt hitta de annonser som överensstämmer med den egna yrkesprofilen. Som arbetsgivare kan man lägga in logotype, annons och länkar till eventuell egen hemsida samt ta emot svar per e-post. När som helst kan man som arbetsgivare kontrollera hur många som tittat på sin annons. Både Sökande- och Platsbanken är öppna för olika typer av anställ- ningsformer. Man kan med andra ord söka t.ex. heltids- eller deltids- arbete, tillsvidare anställning eller tidsbegränsade anställningar. Vikariebanken är däremot, som framgår av namnet, inriktad på snabb tillsättning av korta tidsbegränsade jobb. Efter anmälan till Arbetsförmedlingen kan en sökande bli inskriven i Vikariebanken. Arbetsgivaren får en presentation av tillgängliga sökande inom det aktuella kompetensområdet. För att tillsättningen skall kunna ske ome- delbart, är uppgifterna om de sökande kvalitetssäkrade; betyg, kompe- tensprofil m.m. har kontrollerats av Arbetsförmedlingen. De arbets- sökande måste uppdatera sin tillgänglighet . Denna verk- samhet har expanderat kraftigt och omspänner nu ett 90-tal pooler med vikarier runt om i landet. AMS utvecklar /99 i samverkan med och ett internetbaserat system för del- tidsanställda och tillfälligt anställda inom kommuner och landsting. I systemet får de arbetssökande ange yrke eller kompetensprofil och önskemål om arbete på vissa tider(schema). En viss arbetsplats, t.ex. ett daghem, kommer att kunna söka vikarier eller förstärkning på vissa tider via systemet. sjösattes också Bild- och konstnärsbanken, som har till syfte att underlätta och förbättra kontakterna mellan kulturarbetare och arbetsgivare runt om i landet. Tekniska lösningar av detta slag kan göra det möjligt för Arbetsför- medlingen att ge alla arbetssökande och i synnerhet deltidsarbetslösa och behovsanställda, en väsentligt bättre service . Arbetsgivare kan använda datorstödet för att hitta arbetssökande med den profil som passar det aktuella arbetet. Likaså kan de söka lösningar som underlättar den interna matchningen vid företaget. 12 Exempel på andra lösningar Som utredningen har visat i kapitel 8 är förutsättningarna att finna lös- ningar för deltidsarbetslösa, medan deltidsarbetet fortfarande pågår, begränsade. I kapitel 11 framgår också att Arbetsförmedlingen har haft svårt att hjälpa de deltidsarbetslösa att få den anställningstid de vill ha, så att de därigenom inte längre blir beroende av arbetslöshetsförsäk- ringen för sin försörjning. I detta kapitel redovisas olika förslag på lös- ningar som prövats för att både tillgodose företagens efterfrågan på arbetskraft som kan rycka in vid arbetstoppar, och individernas önske- mål om en fastare anknytning till arbetsmarknaden. De deltidsarbetslösas problem har uppmärksammats i olika sammanhang . Man har också gjort ett antal försök att i projektform och på annat sätt försöka minska deltidsarbetslösheten. I huvudsak kan de gjorda insatserna indelas i två typer. Den första typen är inriktad på att uppnå bestående förändringar på en arbetsplats och kallas här strukturell. I den samarbetar fackförening och arbetsgivare i syfte att söka former för att ordna fler fasta anställningar och för att uppgradera deltidstjänster på en aktuell arbetsplats till heltidstjänster eller till den nivå de deltidsarbetslösa söker. Man samordnar scheman och arbetsrutiner så att deltidstjänster kan läggas samman till en tjänst med högre tjänstgöringsgrad. I processen ingår ofta kompetensutveck- lande åtgärder av olika slag, främst i samarbete med Arbetsförmed- lingen. De syftar till att ge de deltidsarbetslösa bredare kompetens, så att de kan ta fler olika arbetsuppgifter vid arbetsplatsen. Den andra modellen, här kallad individinriktad, består i att Arbetsförmedlingen, ofta i samarbete med den fackliga parten, sätter in särskilda stimulans- åtgärder gentemot deltidsarbetslösa arbetssökande. Här är syftet att förmå dem att bryta deltidsarbetslösheten genom att söka annat arbete eller genomgå utbildning till annat arbete. Det finns en rad exempel på projekt i syfte att bekämpa deltids- arbetslösheten i , men ämnets 268 Exempel på andra lösningar SOU 1999:27 aktualitet har växlat kraftigt. pågick många projekt på olika håll i landet, ofta i samverkan mellan arbets- marknadens parter och Arbetsförmedlingen. En stor del av detta arbete avrapporterades av AMS i en rapport kallad Från deltid till heltid - hur då? I denna rapport redovisas en rad olika typer av deltidsprojekt, men tyngdpunkten är knuten till det som då kallades Det kommunala hand- lingsprogrammet. Genom en omfattande kartläggning av scheman och arbetsuppgifter inom den kommunala och landstingskommunala sektorn sökte Arbetsförmedlingen, i samverkan med arbetsgivare och fack- föreningar, finna vägar att lägga samman deltidstjänster så att fler hel- tidstjänster uppstod. Man arbetade också för att eliminera timvikariat och andra liknande former genom att bygga upp pooltjänster som skulle träda in när olika verksamheter drabbades av oväntad frånvaro. Utredningen har inte funnit anledning att närmare studera dessa projekt, eftersom de inte kan anses ha givit några varaktiga resultat. uppgick de deltidsarbetslösa som uppbar fyllnadsersättning från arbetslöshetskassa till 11 600 personer, var motsvarande antal 45 505. Inom handeln, där man också gjorde insatser, var 3 500 deltidsarbetslösa kassamedlemmar anmälda vid Arbetsförmedlingen 1988, att jämföra med 12 400 1997. var insatserna för att motverka deltidsarbetslösheten inte så stora. bedrev emellertid ett projekt , under namnet En hel del. Syftet var att genom kartläggning, diskussion, och utbildning mobilisera deltidsarbetslösa medlemmar till aktivitet på arbetsplatserna för att påverka och förändra sin situation. Man försökte uppmärksamma arbetsgivaren på problemet, föreslå kombinations- tjänster med fler arbetstimmar etc. har ett stort antal projekt vuxit upp runt om i landet. Många av dem har startat och låter sig ännu inte utvärderas. Av utrymmesskäl kan inte heller alla projekt presenteras här. Utred- ningen har emellertid valt att något mer i detalj redovisa två projekt som pågått tillräckligt för att en viss utvärdering hunnit ske. Först beskrivs ett exempel på det som ovan kallas strukturell modell och sedan ett individinriktat projekt. Den sk Kiviksmodellen är ett exempel på det utredningen kallar en strukturell modell för att långsiktigt eliminera deltidsarbetslöshet vid en arbetsplats eller i en arbetsorganisation. Den består av tre steg, varav det Exempel på andra lösningar 269 Utgångspunkten var att Kiviks hem- tjänstdistrikt hade många korta deltidstjänster, ökande svårigheter att rekrytera vikarier samt många timvikarier som saknade formell kom- petens. Målet var att skapa hel- och deltidstjänster med ett större timinnehåll, samt att klara sjukfrånvaro och annan oplanerad frånvaro med egen personal med god kompetens. Den första åtgärden var att omvandla de medel i budgeten som avdelats för sjuk- och timvikarier till fasta tjänster, med ökad syssel- sättningsgrad. En del av dessa nya tjänster skulle bedrivas och var förknippade med krav på tillgänglighet, om frånvaro skulle uppstå på arbetsplatsen. All ledig tid vid arbetsplatsen skrevs in på en turlista och de som hade flytande tid ansvarade själva för att boka in sig där. Till detta utgick fast lön utifrån den ökade sysselsättnings- graden, oberoende av hur många timmar man sedan arbetade . Systemet fungerade utmärkt, men fortfarande bedrevs en väsentlig del av verksamheten på fastlagda schema, som inte motsvarade det behov av flexibilitet som verksamheten hade och inte heller tillgodosåg med- arbetarnas individuella önskemål. Av denna anledning gick man, med början , vidare till steg två, en ny schemamodell, den s.k. tvättstugelistan. I detta system får hela personalen teckna sig för de arbetspass som passar dem bäst, men givetvis utifrån en övergripande bemanningsram. Schemat konstrueras i 6-veckorsintervall.