sou · GNB383 · 2000-01-01 00:00:00 — Statsvetaren har pekat ut tre huvudfaktorer bakom den starka nordiska gemenskapen: identiteten, integrationen och internatio- naliseringen.31 Det finns mot den bakgrunden anledning att förvänta sig starka nordiska band och kontaktnät. Svenska riksdagsledamöter kan antas ha omfattande kontakter inom . innebär internationaliseringen, europeiseringen och det svenska EU-medlemskapet att förväntningarna är inställda på att finna tydligt orienterade kontakter mot EU-området. Integrations- strävandena inom EU från till exempel enhetsakten 1986 och framåt har haft påtagliga konsekvenser också för , inte minst sedan avsiktsförklaringen lämnats om en svensk ansökan om medlemskap. Hur utvecklingen påverkat svenska riksdagsledamöters kontakter inom EU kunde delvis studeras med hjälp av tabell 1. I det följande skall dock undersökas i vilken utsträckning svenska riksdagsleda- möter kombinerar nordiska och europeiska kontakter. På logiska grunder kan riksdagsledamöterna indelas i fyra uttöm- mande kategorier utifrån regelbundenheten i sina kontakter inom och EU. På vardera territoriell nivå urskiljs ledamöter med och utan regelbundna kontakter. Härav följer att fyra kategorier kan bildas; parlamentariker kan ha regelbundna kontakter både i och inom EU, i , men inte inom EU, inom EU, men inte i alternativt varken i eller inom EU på det sätt som figur 1 illustrerar. Logiska kombinationer av kontakter i och inom EU Resultaten i tabell 3 visar hur svenska riksdagsledamöter –1998 fördelar sig på de fyra teoretiska kombinationer som konstruerats. Tabellen anger den procentuella andelen ledamöter inom varje kate- gori. Kategorisering av riksdagsledamöters kontakter i Nor- den och i EU 1988–1998 (procent) Kommentar: Resultaten visar andelen riksdagsledamöter som uppgivit sig ha regel- bundna kontakter med politiker/myndigheter/organisationer/företag i och inom EU. Med regelbunden kontakt avses kontakter minst en eller (dvs. svarsalternativen minst en gång och en eller par gånger ). Analysen bygger enbart på svarspersoner som angivit sina kontakter både på nordisk nivå och på EU-nivå. Källa: , 1994, 1996 och 1998. Mönstret är entydigt. Svenska riksdagsledamöter har inte kontakter som är specifikt orienterade mot eller mot EU; vanligare är att ledamöter har både regelbundna kontakter i och inom EU. Det är en ytterst liten andel ledamöter som väljer att specifikt orientera sitt kontaktnät mot den ena eller andra internationella ni- vån. Den absoluta merparten av ledamöterna har dock varken regel- bundna kontakter i eller inom EU.32 Riksdagsledamöters internationella kontakter är i huvudsak en fråga om olika grad av internationell orientering, snarare än om en bestämd geografisk riktning i den internationella orienteringen. An- tingen har ledamöterna kontakter på internationell nivå – och då har de det både på nordisk och europeisk nivå – eller så saknar de kon- takter på det internationella planet. Ledamöter har således visat sig kombinera kontakter på olika internationella nivåer. Riksdagsledamöters kombination av lokala, nationella och internationella kontakter Det kan vara en risk att internationellt orienterade ledamöter inte har möjlighet att upprätthålla samma kontakter med valkretsen och väljarna som ledamöter med en mer lokal eller nationell orientering. Statsvetaren har skrivit att [parti-]internationali- seringen skapar en ny sorts politisk elit, vars kontakter med den poli- tiska hemmabasen kan bli svåra att upprätthålla. (1997:163). Han menar att det finns anledning att vara uppmärksam på de för- ankringsproblem som internationaliseringen kan ge upphov till. I förlängningen skulle utvecklingen kunna gå mot en vidgad klyfta mellan väljare och valda. I det följande skall vi undersöka om dessa farhågor kan bekräftas. För att besvara frågeställningen om ledamöter har möjlighet att kombinera kontakter på olika territoriella nivåer skall undersökas i vilken utsträckning ledamöternas internationella kontakter påverkar regelbundenheten i andra kontakter. Har ledamöter med regelbund- na och utvecklade internationella kontakter lika utvecklade och re- gelbundna kontakter på det lokala, regionala och nationella planet som andra ledamöter? Ledamöter med regelbundna kontakter på åtminstone någon in- ternationell nivå skall för den följande analysen skiljas från leda- möter utan sådana kontakter. Undersökningen avgränsas till att gälla 1994. visades att omkring var femte riksdagsledamot hade regelbundna kontakter på de tre internationella nivåerna; ungefär lika stor andel av ledamöterna hade regelbundna kontakter på åtminstone någon internationell nivå.33 Tabell 4 visar andelen riksdagsledamöter med regelbundna kon- takter med olika organisationer, grupper eller myndigheter i sam- hället utifrån ledamöternas internationella kontakter. Ett enkelt procentdifferensmått utnyttjas för att mäta effekten av riksdags- ledamöters internationella kontakter på andra kontakter lokalt, re- gionalt och nationellt. Måttet har en enkel tolkning; ju mindre pro- centdifferensen är mellan de båda grupperna desto mindre effekt har ledamöternas internationella kontakter på andra kontakter. I tabellen redovisas också styrkan i sambandet mellan parlamen- tarikernas internationella kontakter och kontakter på lokal, regional och nationell nivå (Pearsons r). Måttet – som är ett statistiskt kor- relationsmått för att studera sambandet mellan två variabler – kan variera från -1,0 (perfekt negativt samband) till +1,0 (perfekt positivt samband).34 Andel riksdagsledamöter med regelbundna kontakter med olika organisationer, grupper eller myndigheter efter regelbunden- het i sina internationella kontakter 1994 (procent, Pearsons r) Kommentar: Frågeformuleringen löd: Den här frågan gäller Dina kontakter som politiker med olika organisationer, grupper och myndigheter , Oavsett hur kontakten togs, hur ofta har Du haft skriftliga eller muntliga kontakter med nedanstående organisationer, grupper eller myndig- heter: Med omfattande internationella kontakter avses att ledamoten haft kon- takter minst en eller på åtminstone någon av de tre inter- nationella nivåer som undersökts. Analysen bygger enbart på svarspersoner som angivit sina kontakter på samtliga tre internationella nivåer. * p < 0.01 Något oväntat visar resultaten att ledamöter som har regelbundna internationella kontakter också har regelbundna kontakter på andra nivåer. Förekomsten av regelbundna kontakter på det internationella planet tycks således inte innebära att utrymmet för andra kontakter begränsas. Skillnaderna mellan ledamöter med olika regelbundenhet i sina internationella kontakter återkommer för i stort sett samtliga kontakter som parlamentariker har. Skillnaderna är därtill relativt stora i många fall. Sambanden mellan att ha internationella kontakter och kontakter på andra nivåer är nästan genomgående positiva och starka.35 Intressant nog utmärker sig de lokala och regionala kontakter som riksdagsledamöterna har i den egna valkretsen. Två sådana val- kretsorienterade kontaktytor har analyserats: statliga eller kommu- nala myndigheter i valkretsen och lokala/regionala partiorganisa- tioner i valkretsen. Riksdagsledamöters kontakter med valkretsen är lika vanliga oavsett om ledamöterna har eller inte har regelbundna kontakter på det internationella planet. Det fanns bland riksdagsledamöter inte något statistiskt signifikant samband mellan regelbundenheten i de internationella kontakterna och kontakterna i den egna valkretsen.36 Utifrån analysen i tabell 4 är det svårt att dra slutsatsen att parla- mentarikers internationella kontakter skulle innebära en risk att de valda fjärmas från väljarna i den egna valkretsen. Kontakterna hemåt i valkretsen påverkas inte i negativ riktning till följd av att ledamöter utvecklar utomnationella kontakter; ledamöter med och utan regel- bundna internationella kontakter hade i samma omfattning kontak- ter i den egna valkretsen. När det gäller många kontakter på natio- nell nivå kan vi dessutom konstatera att det är de internationellt orienterade ledamöterna som i störst utsträckning står i kontakt med det omgivande samhället. Också lokala, nationella och inter- nationella kontakter, dvs. kontakter på olika territoriella nivåer, tycks ledamöterna kunna kombinera. Detta kapitel har syftat till att besvara frågeställningar med an- knytning till den tilltagande internationaliseringen och globalise- ringen av politik och ekonomi. Avsikten har varit att närmare undersöka svenska riksdagsledamöters kontakter med avseende på hur det lokala, nationella och internationella kombineras och förenas hos enskilda ledamöter. I förlängningen handlar problematiken om den representativa demokratins funktionssätt i en internationa- Är det möjligt för enskilda parlamentariker att ha omfattande och regelbundna kontakter både globalt, nationellt och lokalt, eller riskerar ett ökat internationellt kontaktskapande att leda till minskade kontakter med den egna valkretsen och väljarna? Den första frågeställningen gällde i vilken utsträckning svenska riksdagsledamöter har internationella kontakter. Den tidsjämföran- de analys som genomfördes visade en liten ökning av andelen inter- nationellt orienterade riksdagsledamöter . An- delen ledamöter med kontakter på nordisk och europeisk nivå res- pektive med internationella organisationer har dock legat mellan tio och tjugo procent. Långt ifrån alla leda- möter i den folkvalda församlingen har således internationella kon- takter, trots att internationaliseringen och omvärldsberoendet gjort sig gällande på de allra flesta politikområden. Av det kan slutsatsen dras att andelen parlamentariker som utvecklar internationella kon- takter inte ökar av sig självt. Inte ens den mycket tydliga interna- tionaliseringsprocess som gjort sig gällande i västerländska demo- kratier har ökat andelen internationellt orienterade parlamentariker särskilt dramatiskt i . Den andra frågeställningen var i vilken utsträckning riksdagsleda- möter med internationella kontakter också har lokala, regionala och nationella kontakter. Resultaten av den analysen gav ett för den re- presentativa demokratin betryggande besked. Ledamöter i kombinerar kontakter på olika territoriella nivåer; dels kombineras kontakter på olika internationella nivåer, dels kombineras kontakter på lokala, nationella och internationella nivåer. Ledamöter med och utan internationella kontakter visade sig ha ungefär lika omfattande kontakter i den egna valkretsen. Vidare framkom att de internationellt orienterade ledamöter också hade regelbundna kontakter på nationell nivå. Andelen ledamöter med regelbundna kontakter på nationell nivå var till och med större i många fall bland de internationellt orienterade ledamöterna jämfört med de mindre internationellt orienterade ledamöterna. Om vi utifrån representativ demokratiteori bedömer kontakter mellan folkvalda och väljare, organiserade intressen, myndigheter och den egna partiorganisationen som viktiga inslag i det represen- tativa styrelseskicket tycks internationaliseringen, med sin betoning på ett ökad omvärldsberoende och ökade internationella kontakter, inte utgöra något allvarligt hot. Någon överhängande fara för den representativa demokratin – med avseende på kontaktytorna mellan de folkvalda och det omgivande samhället – tycks ökade internatio- nella kontakter bland parlamentarikerna knappast innebära, åtmins- tone inte . Ledamöterna i skulle med dessa forskningsresultatet som stöd kunna sägas vara glokala; de lokala kontakterna går hand i hand med nationella och internationella kontakter. Frågetecknet i kapitelrubriken skulle därför egentligen kunna rätas ut; att däremot ersätta det med ett utropstecken vore en överloppsgärning. Än är det bara en begränsad andel ledamöter som dels utvecklat interna- kontakter, dels kunnat kombinera dessa kontakter med andra kontakter i det representativa systemet. Det återstår fort- farande mycket innan det stora flertalet ledamöter kan sägas vara glokala. Det är inte bara folkvalda i nationella parlament som påverkas av tilltagande tendenser till internationalisering och decentralisering. Också på andra nivåer i det representativa systemet finns anledning att ställa sig frågan hur folkvaldas internationella kontakter har ut- vecklats. Detsamma gäller frågan i vilken utsträckning sådana kon- takter har kunnat kombineras med kontakter på andra nivåer i sys- temet. Kunskapen är dock fortfarande starkt begränsad om hur det förhåller sig med de internationella kontakterna hos folkvalda på andra nivåer i det representativa systemet. I när såväl internationalisering som decentralisering starkt påverkar samhällsutvecklingen är det otillfredsställande att stats- vetenskaplig demokratiforskning inte ägnat dessa forsknings- problem något större intresse. Framtida demokratiforskning skulle därför kunna finna ett angeläget forskningsområde i vilka kontakter folkvalda på samtliga nivåer i det representativa systemet utvecklar och kombinerar. 1Nej, det är inte tryckfelsnisse som varit i farten och skrivit glokal i stället för global. Svenskans glokal står för kombinationen av det globala och lokala och är ett nytillkommet ord för att illustrera de parallella utvecklingslinjer som internationaliseringen/globaliseringen och decentraliseringen/lokaliseringen inneburit (se t.ex. m.fl. 1997:105; 1998a). Ordet finns belagt genom en artikel i (Arkiv). 2Se t.ex. m.fl. 1997:10 ff. 3Dahl 1989; 1991; 1993; 1995; 1999. 4Se t.ex. 1993:93; 1997:16 och 55. Internationaliseringen av i har t.ex. behandlats i Karvonen & Sundelius (1987). Om internationella kontakter, se (1989, kap. 9). För en internationell studie på samma tema se t.ex. Aberbach m.fl. (1981). Om europeiseringen av statsförvaltningen se t.ex. (1993; 1997) och (1996). 5Den tidigare så omdebatterade tesen om parlamentens avtagande makt eller marginalisering (The decline of parliaments-tesen) aktualiseras således ånyo, men i en något ny och annorlunda betydelse. Debatten om tesen och dess nya koppling till internationaliseringen återfinns t.ex. i Sannerstedt & (1994:101 ff.). Nationellt-internationellt är det nya begreppsparet i en dis- kussion om parlamentens eventuella avtagande makt, där regering-riksdag tidigare var det centrala begreppsparet. 6Med internationalisering avsågs i de båda maktutredningarna processer som manifesterar sig i en framväxt av olika slags nätverk av kommunikation, trans- aktioner och organisation över statsgränserna. (NOU 1982:3; SOU 1990:44, s. 7Kaiser 1971:717–720. 8Se t.ex. 1990:173. 10Aberbach m.fl. 1981. 12Det internationella partisamarbetet involverar numera fler personer och omfattar dessutom ett allt större politiskt sakområde. Det internationella partisamarbetet är också mer regelstyrt och organiserat inom ramen för formella organisationer (1997:21 f.). 13Gidlund 1992; 1997; m.fl. 1997:178. 14Att vi här har att göra med en situation som inte kännetecknas av vattentäta skott bör naturligtvis hållas i minnet. 15Jerneck 1990:173; 1996:270; m.fl. 1997:104 ff.; 1998. 16Ansvariga för var och . och 1996 genomfördes av , och . Samtliga tre undersökningar har finansierats av . riksdagsundersökning har genomförts inom ramen för forskningsprojektet 1998, som bedrivs på uppdrag av Rådet för utvärdering av val. Huvudansvarig kandidat- och riksdagsundersökning har varit . För en doku- mentation av undersökningarna 1994, 1996 och 1998, se , 1995; , , 1998; 1999b. Riksdagsundersökningar har även genomförts 1969 och 1985. 17Att studera riksdagsledamöters faktiska beteende genom vad som uppgivits av dem själva som svar på frågor i ett enkätformulär är delvis problematiskt. Risken finns att ledamöterna överskattar – eller underskattar – sina kontakter. Svarspersonerna kan också ha svårt att i efterhand göra en rättvisande bedöm- ning av de egna kontakterna . Det är ett generellt problem i samhällsvetenskapliga undersökningar att studera beteende genom självrap- porterade uppgifter. Exempel på områden där problematiken gör sig gällande är studier kring medieanvändning (se t.ex. 1967; 1983; 1997) och politisk aktivitet (se t.ex. Martinussen 1973; Lafferty 1981; 1982; Hellevik 1983; Togeby 1989). Problemet hur man ve- tenskapligt skall hantera självrapporterat beteende diskuteras t.ex. i (1991) och i Sudman & Bradburn (1974). I svensk parlamentsforskning finns exempel på validitetskontroller av hur väl beteende kan mätas genom ut- nyttjande av frekvensfrågor i enkätformulär, se 1988:172 ff.; 1996:166. Se också (1983) för en diskussion om problemet med självrapportering i tidsbudgetstudier. 181988 löd den sistnämnda frågeformuleringen politiker/myndigheter/orga- nisationer/företag utom . 19Studier av parlamentsledamöters territoriellt bestämda kontakter aktualiserar frågan om vilka territoriella nivåer som lämpligast bör undersökas. Demo- kratirådet har i Demokrati över gränser valt att undersöka den svenska makt- elitens kontakter utifrån den kommunala, regionala, nationella, nordiska, europeiska och utomeuropeiska nivån (m.fl. 1997a:104 ff.). Den svenska identifierade i Maktens nätverk sammanlagt åtta olika territoriella nivåer. Utöver de sex nivåer som studerade om- nämndes i den lokala och delkommunala nivån (1989:31). Den norska gjorde sina undersökningar kring förekomsten av territoriellt orienterade kontakter inom makteliten utifrån ett relativt fåtal territoriella nivåer (NOU 1982:3). och skiljer i boken from Above ut de svenska riksdags- ledamöternas lokala kontakter från de internationella kontakterna (1996:268 ff). har på liknande sätt utnyttjat en diko- tomi och skiljt mellan kosmopolitiska och lokala kontakter (1968). I en undersökning av partiernas internationella kontakter har en indelning gjorts som motsvarar den som utnyttjas i detta antologibidrag, och skiljer mellan nor- diska, europeiska och andra internationella kontakter (, 1997). 20Också tidigare studier av parlamentarikers och andra elitgruppers kontakter har huvudsakligen arbetat kvantitativt. Dels har fasta fråge- och svarsalternativ använts för att svarspersonerna skall få uppge vilka kontakter de haft och regelbundenheten i dessa, dels har tidsbudgetstudier utnyttjats (Aberbach m.fl. 1981; 1982; NOU 1982:3; 1986; 1988; SOU 1990:44; 1996; m.fl. 1997a; Wängnerud 1998). 21Birgersson 1978; 1980:97 ff.; Aberbach m.fl. 1981, kap. 7; Eldersveld, 1981:kap. 7; 1982:22 ff.; NOU 1982:3, s. ; 1983:65 ff.; 1986; 1988:60 ff. 22Under var det t.ex. inte ovanligt att ledamöter knöt internationella kontakter eller att andra länder knöt sådana kontakter med riksdagsledamöterna. Svenska riksdagsledamöter mutades helt öppet av andra länder i syfte att ledamöterna skulle rösta som dessa länder ville i viktiga eko- nomiska och utrikespolitiska frågor (se t.ex. 1998:273; , Rystad, Metcalf, 1992:148). I syfte att förhindra riks- dagsledamöter att ha internationella kontakter lät sam- manträda ute i landsorten och i mindre städer (1986; 1996:278). svarsalternativen minst en gång och en eller . Också i andra undersökningar om riksdagsledamöters olika kon- takter har gränsen mellan regelbundna (täta) och icke regelbundna (glesa) kontakter dragits på detta sätt (se t.ex. 1988:76; 1996:269; Wängnerud 1998:131). Se även 1982 som drar gränsen vid kontakter som sker månatligen eller oftare (Damg- aard 1982:23). 24SNS Demokratiråd genomförde 1997 en undersökning av svenska riksdags- ledamöters internationella kontakter. Nivåerna i deras undersökning kan jäm- föras med resultaten i tabell 1 . I undersökning uppgav av ledamöter kontakter med poli- tiker på nordisk nivå minst någon eller ; hade motsvarande kontakter på europeisk nivå. Andelen parlamentariker som hade månatliga kontakter med förvaltningstjänstemän, organisationsföreträ- dare, företrädare för företag samt med journalister på nordisk respektive europeisk nivå var betydligt lägre (m.fl. 1997b). 25Nordleg (Nordic Legislatures and Legislators) är ett samnordiskt forsk- ningsprojekt kring parlamentariker och parlament och med deltagande forskare från , , , och . Projektet publicerar boken . (, eds. Utvecklingen har sin parallell inom (se t.ex. Karvonen & Sundelius 1987; 1989). Hur utskott i olika hög grad har påverkats av EU-medlemskapet behandlas bl.a. av Hans Hegeland och (1997:77 ff.) och av Hegeland i denna antologi. 28Motsvarande resultat fick och att dra följande kärva slutsats: [W]eakly developed international contacts should be added to the list of features characterizing the networks of elected representatives (1996:270). 29Samtliga undersökningsår uppvisar de tre internationella kontaktytorna starka samband med varandra. Genomsnittligt Pearsons r är 1988 .64; 1994 .86; 1996 .72 och 1998 .76. Cronbachs alpha för de genomförda undersökningarna uppgår till .84 1988; .95 1994; .88 1996 och .90 1998. Det betyder att variablerna kan göras om till ett additativt index. 30Gränsen mellan låg- och högutbildade har satts vid studier på universitetsnivå. Riksdagsledamöter med universitets- eller högskolestudier har skilts från ledamöter med lägre utbildningsnivå (t.ex. med folk-, yrkes-, grund-, eller realskolenivå, alternativt med treårigt gymnasium, tekniskt gymnasium eller handelsgymnasium). Uppgifter för bygger på publi- kationen Fakta om folkvalda. Uppgifter bygger på en enkätfråga ställd i undersökningen om svarspersonernas utbildningsnivå. 32Sambandsmåttet Pearsons r är samtliga undersökta år högt när det gäller riksdagsledamöters kontakter inom och EU: .68 1988; .83 1994; .76 1996 och .79 1998. 33Enligt tabell 1 var det 1994 16–av samtliga riksdagsledamöter som regelbundet hade kontakter på de olika internationella nivåerna. Andelen leda- möter med regelbundna kontakter på åtminstone någon av de tre interna- nivåerna 1994 uppgår till . 34I sambandsanalyserna i tabellen kan parlamentarikernas kontakter variera mellan 0 och 12, medan kontakterna på respektive lokal, regional och nationell nivå kan variera mellan 0 och 4. Riksdagsledamöternas internationella kontakter mäts således med det index som utnyttjats tidigare. Variationen i de övriga kontaktfrekvenserna mäts med hjälp av de svarsalternativ som utnyttjats i frågeformuläret. Kontakterna för övriga kontaktytor kan därför variera mellan 0(aldrig) och 4 (minst en gång ), där värdena 1, 2 och 3 står för någon enstaka gång (1), (2) respektive en eller (3). 35Analyser har genomförts i syfte att undersöka om resultaten återspeglar en tendens hos ledamöterna att överskatta samtliga sina kontakter. Något stöd för en sådan misstanke har dessa analyser inte givit vid handen. Effekten av ledamöternas internationella kontakter på nationella, lokala och regionala kontakter har studerats med hjälp av en serie multivariata regressionsanalyser. De nationella, regionala och lokala kontakterna var desamma som i tabell 4 och kunde variera mellan 0 (aldrig några kontakter) och 4 (kontakter minst en gång ). Ledamöternas internationella kontakter kunde variera från 0 (aldrig någon kontakt på någon internationell nivå) till 12 (kontakter minst en gång på varje internationell nivå). Som kontrollvariabel infördes i analysen ett överskattningsindex. Indexet kunde variera mellan 0 (ingen eller låg överskattning) och 7 (hög överskattning). Indexet byggdes utifrån ledamöternas svar på frågor om sina kampanjaktiviteter under valrörelsen; svar som visat på genomgående hög aktivitet (utnyttjat respektive kampanjaktivitet elva gånger eller fler under valrörelsens slutmånad) ansågs vara en indikator på överskattningssvar. I en multipel regressionsanalys med överskattningsindexet som kontrollvariabel är effekterna av ledamöternas internationella kontakter på andra kontakter oförändrade. Slutsatsen måste vara att resultaten i tabell 4 inte behöver återspegla en överskattningstendens hos ledamöterna; i så fall borde effekterna minskat, ändrat riktning eller försvunnit helt.