sou · GNB392d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Vad betydde deras positioner i riksdag, parti och regering och hur framträdande plats de hade lyckats uppnå på partiernas listor? Vilken betydelse hade kandidaternas insatser i valrörelsen? Vilka kandidater vinner på personval? Utgångspunkter, metod och material Teoretiska och motiveringsmässiga utgångspunkter Införandet av ett personvalsinslag i det svenska valsystemet måste ses som ett tydligt exempel på en institutionell förändring som skapar en delvis ny situation för väljarna när de skall ta ställning till hur de skall rösta. Förutom att välja parti att rösta på var det nu nödvändigt, om beslutet blev att delta i valet, att också fatta beslut om att avge en personröst eller ej. Motivet för införandet av personvalsinslaget var att detta skulle möjliggöra för väljarna att välja att stödja en av de kandidater som ett visst parti valde att gå till val med för att på detta sätt ge medborgarna bättre möjligheter att påverka vilka som skall representera dem i de valda församlingarna. (Dir 1991:121, s. 3. Jämför SOU 1993:21, s. 9). Det är dock också sannolikt att partivalet för vissa väljare kom att bestämmas av en vilja att personrösta på en viss kandidat. Det var väljarnas beslut i dessa avseenden som gav effekterna på, mina huvudsakliga studieobjekt, samman- sättning och stödet för olika typer av kandidater. Därför är det viktigt att säga något om hur väljarna kan tänkas ha resonerat i anslutning till personvalsbeslutet. Frågan är då bland annat vilket mål väljarna framförallt kan tänkas ha med ett eventuellt personröstande. Här förefaller det finnas minst två grundläggande perspektiv. En möjlighet är att det gäller här, i likhet med vad som ofta förutsätts vid byte av parti, att väljarna röstar för att gynna sitt eget, sin egen grupps, eller sin klass, intressen. I detta fall genom att en viss kandidat blir invald i och där företräder dessa intressen. Personröstandet skulle enligt detta synsätt vara ett uttryck för ett instrumentellt synsätt på röstande. Ett alternativt antagande är att se personröstandet som resultatet av en vilja att ge uttryck för en, långvarigt omfattad, uppfattning grundad på väljarens bild av de politiska partierna. I detta fallet genom att kryssa för en, sannolikt framträdande, representant för det egna partiet. Den sistnämnda typen av röstande skulle därmed kunna antas likna det som ofta anses vara vanligt bland de väljare som väljer att fortsätta att rösta på sitt parti vid en följd av val. Dessa två perspektiv leder fram till olika antaganden om på vilka grunder en väljare skulle välja att personrösta. Oavsett detta utgår mitt synsätt från att en begränsad rationalitet är det som kännetecknar 202 Vilka kandidater vinner på personval? väljarna också vid ett eventuellt personröstande.4 När väljarna tar ställning till om de skall personrösta, och om de väljer att personrösta på vilken kandidat de skall sätta sitt kryss, då antar jag att de bara tar hänsyn till den lättast tillgängliga informationen. De genomför inte någon större insamling av information om de olika kandidaterna. Detta har de varken tid till eller intresse av. (För en kort beskrivning av denna skola, se 1995, s. Väljarna sätter sig alltså inte in i vilka de olika kandidaterna är eller vad de står för i någon större utsträckning. Framförallt är det den information som finns på valsedlarna och det de redan tidigare känner till om kandidaterna i övrigt som blir utslagsgivande. I det sistnämnda avseendet gäller det framförallt de kandidater som redan är kända för en större grupp av väljare. Kända kan kandidaterna vara till exempel genom att vara partiledare eller att sitta i regeringen. Till att de redan kända kandidaterna hade fördelar i valet medverkade också att partierna bara i begränsad utsträckning presenterade vad de olika kandidaterna inom ett parti hade för ståndpunkter i olika frågor. Inte heller förekom denna typ av presentationer i någon större utsträckning i massmedia. Sammantaget skulle det kunna sägas att jag ser på väljarna som aktörer som uppvisar ett visst inslag av rationalitet vid sitt beslutsfattande om hur de skall rösta. Detta röstande antas ske för att gynna ett ekonomiskt intresse alternativt för att ge uttryck för en uppfattning. Väljarna får vidare genom personvalets införande en ny institutionell omgivning att förhålla sig till. En omgivning som ger nya förutsättningar (möjligheter och begränsningar) för deras handlande. (Här finns i någon utsträckning beröringspunkter med en av de varianter av ny-institutionalism som presenteras av Premfors 1996, s. Varför bör då den studie som jag skisserat genomföras? Av flera skäl är det, för det första, en viktig fråga vilka kandidater som kan tänkas gynnas/missgynnas av personvalsmomentet i valsystemet. I forskningen och den allmänna debatten har framförallt kvinnor och yngre lyfts fram som grupper som skulle kunna tänkas förlora på införandet av det nya systemet (se till exempel 1998- 03-08). De studier som gjordes av försöken i kommunfullmäktigevalet och Europaparlamentsvalet har dessutom utmynnat i olika slutsatser. Tollén (1998, s. 27) anser att kvinnliga kandidater missgynnades. (1996, s. 214) och Meisaari-Polsa (1996) 4 Mitt perspektiv på hur de svenska väljarna kan tänkas komma fram till sitt val av parti, med ett antagande om åtminstone ett visst inslag av rationalitet, har jag bland annat diskuterat i (1997a, s. 88 och 1997b, s. 155). Vilka kandidater vinner på personval? intar en mer försiktig hållning i denna fråga. När personvalet föreslogs och infördes antogs det dessutom inte att det skulle vara ogynnsamt för kvinnor utan att det snarare skulle kunna medverka till att gynna kvinnliga kandidater. Väljarna skulle nu ha möjlighet att säkra en ökad kvinnorepresentation (SOU 1993:21, s. 13 och 68). Hur det gått i valet för dessa omdiskuterade grupper, är därför den första fråga som är naturlig att ställa. En andra utgångspunkt utgör den mer allmänna diskussionen om betydelsen av representation för olika grupper i beslutsfattande organ. Många olika författare har pläderat för representation utifrån antagan- den såväl om vad närvaro som frånvaro kan innebära. (Se till exempel 1995 som tar upp kön, klass och etnicitet. En översikt presente- ras av Weale 1999, s. 116ff och 1996, s. Forskningen har också visat att representationen för olika grupper i har betydelse för prioriteringar och beslutsfattande (se till exempel Wängnerud 1998 och ). Om personröstan- det i svenska val bör ske som uttryck för ett önskemål om denna typ av intresserepresentation eller ej rådde det olika uppfattningar om inför valet. (1998a, s. 29f och 1998b) menade att personvalsinslaget infördes för att befordra förtroendemannaröstning och inte vad han kallar anonym kategoriröstning (jämför också Popova 1998). I andra sammanhang fördes det kampanjer för att öka representationen för olika grupper i . Kvinnorepresentationen var det som här stod i centrum inför valet . (Detta kommer jag att diskutera något mer längre fram i uppsatsen). Oavsett hur man ställer sig normativt i dessa frågor ger förekomsten av denna typ av diskussion, och kampanjerna inför valet, anledning att besvara frågan om hur personvalsmomentet i valsystemet påverkade sammansättningen av de valda och möjligheterna för olika typer av kandidater att bli invalda i . Här förefaller det naturligt att koncentrera sig på de kandidategenskaper som stått i centrum för såväl debatt som tidigare svenska undersökningar (1996, s. 186ff respektive och 1998, s. Det gäller, utöver kön och ålder, yrke5 och bostadsort. Invandrarbakgrund tas upp i annat sammanhang. Den tredje utgångspunkten vänder på perspektivet och ställer frågan: Vad är det som kan tänkas göra att vissa kandidater får fler personröster medan andra får färre? Detta är en fråga som ansluter till den större diskussionen om hur det är möjligt att förklara valresultat. 5 Ursprungligen var det min avsikt att också studera betydelsen av kandida- ternas yrkestillhörighet. Detta har dock inte varit möjligt inom tidsramen för denna uppsats. 204 Vilka kandidater vinner på personval? För att det skall vara möjligt att svara på en fråga av denna typ måste en större förklaringsmodell konstrueras: Vad är det väljarna tar hänsyn till när de väljer att lägga sin personröst på en viss kandidat? Här kan det tänkas att en mångfald faktorer, utöver kandidaternas grupptill- hörigheter, kan ha betydelse. En högst preliminär genomgång skulle peka på följande faktorer: kandidaternas grupptillhörigheter kandidaternas politiska ställningstaganden kandidaternas personliga egenskaper kandidaternas uppdrag i partier, organisationer och riksdag/regering partiernas, och andra organisationers, insatser i valkampanjen kandidaternas insatser i valkampanjen massmediernas behandling av kandidaterna. Väljarna antas således se till, och påverkas av, vad de olika kandidaterna står för (grupptillhörigheterna kan också antas säga något om vilken politik kandidaterna fört och kan förväntas föra), vilka egenskaper de har, hur de har möjlighet att föra ut och hur de för ut sitt budskap och hur andra aktörer marknadsför och presenterar dem. Vid en jämförelse med de faktorer som och (1998, s. 70ff) studerar för att förklara väljarnas beslut att personrösta, och att inte personrösta, i Europaparlamentsvalet finns likheter i vissa avseenden. Det gäller författarnas aspekter: Kandidaternas åsikter, personliga kvalifikationer och egenskaper, och grupptillhörig- heter. I min uppställning finns flera faktorer som kan antas påverka de två andra aspekter som tas upp av och : Väljarnas kännedom om kandidaten och bedömning av kandidatens popularitet. Min, också preliminära, uppfattning är därmed att det i huvudsak är samma saker som väljaren såg till när han/hon valde mellan kandidater- na inom ett visst parti som när han/hon valde mellan partierna på grund av de kandidater som dessa ställde upp. Det sistnämnda var sannolikt mindre frekvent i 1998-års val, men kan tänkas bli betydligt mer förekommande . I förhållande till vad som kan tänkas förklara ett partis valresultat finns det sannolikt minst en viktig skillnad när det gäller att förklara utfallet av personröstningen. Partierna är i utgångsläget betydligt mer kända än de allra flesta kandidater. Att nå över den nivå som innebär att överhuvudtaget vara uppmärksammad är svårt för de allra flesta kandidater, men det är ett jämförelsevis betydligt mindre problem för riksdagspartierna. (Det är till dessa 7 partier som jag har valt att begränsa min undersökning). Vilka kandidater vinner på personval? Alldeles uppenbart är det dock inte möjligt att undersöka betydelsen av alla dessa faktorer. Vissa skulle vara mycket svårt att säga något om (till exempel kandidaternas personliga egenskaper), andra skulle kräva mycket omfattande insatser (till exempel massmediernas behandling av kandidaterna). En avgränsning måste ske. Framförallt är det betydelsen av kandidaternas grupptillhörigheter som skall undersökas. Andra faktorer som kommer att tas upp är kandidaternas positioner i riksdag, parti, regering och inför valet, och deras insatser i valrörelsen. Min huvudsakliga ambition är alltså att säga något om effekterna av införandet av personval. Detta gör jag genom att studera effekterna på sammansättning och olika typer av kandidaters resultat i personvalet. Det sistnämnda analyserar jag genom att undersöka stödet för de enskilda kandidaterna och vad som kan förklara varför vissa typer av kandidater fick ett stort stöd i valet. Avslutningsvis några ord om materialinsamlingsarbetet. Uppgifter om alla riksdagskandidaters personröster och de olika partiernas listor i valet har hämtats från hemsida. administrerar dessutom en datafil över alla kandidater. Bland det som registreras är ålder, kön och bostadsort. Denna datafil har hämtats in och transformerats till ett skick där den kan bearbetas. Andra uppgifter har samlats in från olika offentliga källor. Vinnare, och förlorare, på personval Den omedelbara effekten av införandet av personval i riksdagsvalet var att 15 kandidater kom att slå ut andra kandidater beroende på personvalet. Detta överensstämmer inte helt med den skillnad som uppstår vid jämförelse med vad som skulle skett vid valet om det tidigare valsystemet fortfarande hade varit i kraft. Då hade det suttit andra personer på 14 av 349 bänkar. Mer om detta längre fram. För några kandidater innebar en hög andel personröster att de tog steget från att inte ha blivit invalda om partiernas listordning hade kommit att gälla till att de blev invalda i . De övriga som valdes var redan tillförsäkrade en plats genom partiernas listordning, men för en av dessa gäller att om han inte hade fått en så hög andel personröster som han fick hade han blivit utslagen av en annan 206 Vilka kandidater vinner på personval? kandidat som passerade 8-procentspärren. Dessutom försvarade ett antal personer sina platser i genom att besegra andra personer som också nådde över spärren. En hög andel personröster hade alltså också betydelse för de kandidater som var placerade på platser som betraktades som valbara inför valet. Utöver den direkta effekten på sammansättningen av hade personvalet därmed en potential att bli betydelsefullt för ett par andra grupper av kandidater. Det gäller de som passerade 8-procentspärren men ändå inte blev invalda beroende på att andra kandidater för partiet i valkretsen också passerade spärren men med en högre röstandel, eller för att partiet inte tog något mandat i valkretsen. Detta är några skäl till att det är intressant att studera andelen personröster för kandidaterna i valet , men det är också viktigt som ett underlag inför kommande val. Då är det sannolikt att det är fler kandidater som kommer över 8-procentspärren. Vad kan tänkas känneteckna dessa? Andel personröster för kandidaterna Vilket blev då resultatet för de olika kandidaterna i riksdagsvalet? Men först något om vilka som var kandidater i valet. Detta är något mer komplicerat än vad det inledningsvis kan uppfattas. I riksdagsvalet ställde 6242 kandidater upp för de 7 riksdags- partierna i de 29 valkretsarna. Bland dessa finns dock ett antal personer som ställde upp i flera valkretsar. Framförallt är detta något som gäller för . Kd presenterade i alla valkretsar förutom sin lokala lista/sina lokala listor också två rikslistor. Det gäller en ungdomslista och en allmän rikslista. Kandidaterna på dessa två listor ställde i de flesta fall också upp på partiets lokala listor i en eller flera kretsar. Avsikten med rikslistorna förefaller framförallt att ha varit att ge väljarna i alla valkretsar möjlighet att personrösta på . Detta för att locka väljare från andra partier att byta till kristdemo- kraterna. Vi ville röstmaximera med namn sade partisekreteraren efter valet (). Antalet personröster som gavs till någon av de övriga kandidaterna på rikslistorna är också genomgående mycket få. Dessa kandidater uppfattades sannolikt inte av väljarna på samma sätt som övriga kandidater, om de överhuvudtaget uppmärksammades, i de kretsar där de enbart återfanns på rikslistorna. Att ta med dem skulle ge en felaktig bild av vad som medverkade till att en kandidat erhöll ett stort eller litet stöd i personröstningen. Jag har därför beslutat att endast beakta de Vilka kandidater vinner på personval? kandidater som ställde upp på lokala listor i respektive valkrets, men att också ta med i de tre valkretsar där han enbart kandidera- de på partiets rikslista. Därmed kvarstår 4733 kandidater.6 Hur stor andel personröster fick då de olika kandidaterna? Hur varierade andelen personröster? I vilka partier fick kandidaterna en hög andel personröster? Jag skall nu ge en beskrivning av det jag vill förklara i denna uppsats: Andelen personröster, av partiets röstetal, för de olika kandidaterna i riksdagsvalet . Genomsnitt andel personröster - Spridning av andel personröster I tabell 1 visas vilket resultat personröstningen gav inom de olika partierna, och totalt för alla kandidater. Andel personröster för kandidaterna i riksdagsvalet . (Procent). Alla partier utom kd Den genomsnittlige personvalskandidaten, sett till alla partier, fick personröster som motsvarar av partiets röstetal i valkretsen. Medianvärdet ligger dock så lågt som på . Hälften av alla kandidaterna fick alltså mer, och hälften mindre, än detta värde. Av det kan vi förstå att många kandidater fick en mycket låg andel person- röster, men att det finns ett mindre antal som fått relativt höga tal. av kandidaterna fick en andel på . 179 kandidater nådde över spärren på . I denna siffra ingår ett antal personer som klarade spärren i flera valkretsar, men eftersom det motsvarar 140 personer betyder det att en stor del av ledamöter skulle kunna ha varit valda på personröster efter valet . 6 Det är viktigt att hålla distinktionen mellan kandidat och person i minnet. En person kommer i fortsättningen att finns med lika som han/hon kandiderade i olika valkretsar. För att ta ett exempel: Med detta sätt att se på saken var det inte 8 utan 43 partiledare som ställde upp i riksdagsvalet . 208 Vilka kandidater vinner på personval? Slutresultatet blev att 87 riksdagsledamöter är valda på personröster i den mening att de passerade 8-procentspärren. Ser vi till de olika partierna kan vi redan nu ana att stöd i personröstandet 1998 var alldeles speciellt starkt. De speciellt höga värden som återfinns i tabell 1 finns inom kd, och gäller . Det sistnämnda kommer att framgå med stor tydlighet i nästa avsnitt. ställde upp med förhållandevis många kandidater i riksdagsvalet, flest av de sju riksdagspartierna om vi bortser från rikskandidater, vilket jag alltså valt att göra. I några skånska valkretsar ställde upp med två listor. Förutom den ordinarie listan också en ungdomslista. Detta bidrar till det stora antalet kandidater. Generellt gäller för att partiets kandidater fått låga andelar personröster och att det också finns förhållandevis få som uppnått speciellt höga värden. Socialdemokraternas kandidater har erhållit en andel personröster som är något under genomsnittet för alla kandidater i valet. Talen är dock genomgående något högre än de som gäller för kandidaterna inom moderata samlingspartiet. Om det är de moderata kandidaterna som erhållit de lägsta andelarna personröster så är förhållandet det motsatta för de personer som ställde upp för och . Här har den genomsnittlige kandidaten fått störst andel personröster och här finns också flest med höga andelar personröster. Allra högst värden har, i bägge dessa avseenden, uppnåtts av de centerpartistiska kandidaterna. Så många som 35 kandidater inom och 42 kandidater inom nådde dessutom över 8-procentspärren. och ställde upp med färre kandidater än de övriga riksdagspartierna. Detta förefaller att ha medverkat till att mediankandidaten inom dessa två partier erhöll en något högre andel personröster jämfört med inom de övriga partierna. Det miljöpartistiska medelvärdet dras upp av att en mindre grupp har erhållit förhållandevis höga värden. framstår som det avvikande fallet i riksdagsvalet . Partiets kandidater erhöll generellt mycket låga tal, med ett undantag: . Förutom det låga medianvärdet visar det höga standardavvikelsen också på helt dominerande ställning inom sitt parti. Slutsatsen är klar: Genom att kd nominerade i alla valkretsar, och genom att väljare i mycket stor utsträckning valde att personrösta på sin partiledare, läm- nade detta mycket litet utrymme för övriga kandi- dater i striden om personrösterna. Många fick mycket få personröster. Bara två personer utöver nådde över 8-procentspärren: Vilka kandidater vinner på personval? i och Skånberg i norra och östra. Därmed vet vi något om den generella bilden när det gäller personröstandet i riksdagsvalet , men vilka kandidater uppnådde speciellt bra personvalsresultat? Vilka var det utöver ? Hur stark var position i förhållande till övriga kandidater i valet? Är det möjligt att säga något om vilka kandidater som kan betraktas som minst framgångsrika? De 10 mest framgångsrika och de 10 minst framgångsrika kandidaterna starka ställning bland personröstarna framgår med stor tydlighet i tabell 2. De 10 kandidaterna med högst andel personröster i riksdagsvalet . har fått högst andel personröster sett till alla 4733 kandidater i riksdagsvalet . En lista med de 10 mest framgångsrika kandidaterna upptar bara ett namn, . I många valkretsar har han fått en högre andel än någon annan kandidat har fått ens i sin egen lokala valkrets. De 19 högsta andelarna personröster i riksdagsvalet gavs till . I alla de 26 valkretsar där toppade lokala lista valde av väljare att personrösta på honom. fick alltså ett mycket stort stöd i i stort sett alla valkretsar han kandiderade. I de tre valkretsar där han enbart kandiderade på partiets rikslista valde dessutom mellan av kristdemo- kraternas väljare att personrösta på honom. Allra störst andel fick i sin egen valkrets, , . Det mycket kraftiga stödet för bland personröstarna är ytterligare ett tecken på partiledarens stora betydelse för kristdemokra- 210 Vilka kandidater vinner på personval? ternas valresultat i valet . Att möjligheterna att personrösta direkt på gav partiet extra stor framgång är dessutom mycket troligt. Av tabell 2 kan vi se att också när det gäller antalet personröster erhöll mycket höga tal i flera valkretsar. I valkretsar med färre röstberättigade och dessutom förhållandevis få röster på , som och , fordrades däremot avsevärt färre personröster för att uppnå de höga procentandelarna. Vilka var de mest framgångsrika kandidaterna om vi istället ser till antalet personröster? Svaret ges i tabell 3. De 10 kandidaterna med högst antal personröster i riksdagsvalet . Flest antal personröster i riksdagsvalet fick fyra partiledare. De tre högsta röstetalen var för i 42303, för i 18479 och för i 15770. ställning är fortfarande stark när vi ser till antalet personröster. Vi kan dock, naturligt nog, se att storleken på valkretsar- na har betydelse i detta sammanhang. och i uppnådde mycket höga siffror när det gäller antalet personröster. Det var dock inte tillräckligt för att de skulle nå över 8-procentspärren och bli personvalda. är den valkrets som har klart störst antal röstberättigade. Så är alltså läget om vi ser till situationen i stort. Hur är då förhållandet i de olika partierna. Vilka kandidater var mest framgångs- rika inom respektive parti? Vilka kandidater vinner på personval? De 10 kandidaterna med högst andel personröster i respektive parti i riksdagsvalet . 212 Vilka kandidater vinner på personval? Det är inte min avsikt att presentera någon mer ingående analys av vad som skulle kunna förklara att det är just de personer som finns med i tabell 4 som erhöll det allra största stödet i valet. För att kunna göra detta skulle det krävas ingående kunskaper om förhållandena i de enskilda valkretsarna. Några studier av detta slag har jag inte genom- fört. Här tänker jag därför istället bara kommentera några tendenser som förefaller speciellt tydliga. Längre fram i uppsatsen kommer jag att genomföra en statistisk analys av vad som kan förklara vilka kandidater som fått speciellt hög, respektive låg, andel personröster. Det första som framkommer i tabell 4 är partiledarnas starka ställning. Detta gäller i fyra av de sex partierna. (Att det också gäller för kd såg vi ju tidigare). Det är bara inom och som den mest framgångsrika kandidaten inte är partiledaren. Framförallt är det som inte uppnådde ett resultat som skulle kunna förväntas sett till de övriga partiledarna. En jämförelse med tabell 2 visar återigen på speciellt starka ställning i väljarkåren i valet . erhöll högre procentandel i sin egen valkrets är de övriga partiledarna i deras egna valkretsar. Även i övriga kretsar valde ju en stor del av kristdemo- kraternas väljare att personrösta på sin partiledare. Det är mycket svårt att bedöma vilka röstandelar de övriga partiledarna skulle erhållit om de valt att kandidera också i övriga valkretsar i landet.