sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Anteckningen synes alltså ha aktualiserats i samband med den utredning som sedermera kom igång (). meddelade polisintendent vid polismyndigheten i i anledning av uppgifter i TV- programmet Norra Magasinet att polisintendent berättat för om Södermötet. Det skulle ha skett på , troligen . Med datering finns en promemoria upprättad av angående uppgifter han fått av och hur han vidarebefordrat dem. Promemorian har följande innehåll. I samband med TV-programmet framkom uppgifter om att en polischef till olika personer, bland andra till mig skulle ha lämnat information om en sammankomst på Söder där polimän deltagit. Denna sammankomst skulle kunna ha något med mordet på 50 Per K förekommer på andra ställen i vårt betänkande, t.ex. i kapitel 5. är ej att förväxla med den kriminalinspektör som hanterade polisärendena för säkerhetspolisens räkning. Det framkom också att den uppgiftslämnande polischefen skulle ha varit polisintendent vid . Någon uppgift av angivet slag har inte lämnats till mig. Däremot besöktes jag av polisintendenterna och 1988-11- 07 varvid enligt mina efter samtalet förda anteckningar uppgav följande. Han känner väl polisman som arbetat under . Polisman är kall- sinnig och okänslig och fullt kapabel att mörda. Han är vapenfixerad och står politiskt långt ut på högerkanten. Polisman efterträddes som vapen- instruktör av polisman han vapenfixerad och långt ut till höger. Polisman dyrkade polisman . Polisman hade en lägenhet i hörnet och var den polisman i piketbuss 3230 som för mordet flyttade sin bil. Polisman var en av de poliser som beordrades förfölja mördaren. Polisman kräktes när han sprungit uppför trappan. Polisman begärde sig ut från sjukhus den 28:e efter genomgången blindtarmsoperation. Polisman har en lunkande gång även i normala fall. Polisman har senare drabbats av oförklarlig viktminsk- ning. Slutade som polis men är tillbaka vid piketen VD 1. Polisman har en god vän, (namnet på den f.d. militären), som var anställd på säkerhetssidan inom . antecknade jag följande. Besökte Palmegruppen tillsammans med Rpc och Öd. Förvissade mig om att kände till den information som lämnade . Utredningen tog fart i och med att tog kontakt med . Det var i sin tur framkallat av uppgifterna i Norra Magasinet. Det framgår av tjänsteanteckning att PU tidigare kände till själva påståendena. Vad som skedde var att källa, som alltså var , kontaktade . Enligt promemoria från hade han vid ett möte med Palmegruppen förvissat sig om att kände till de uppgifter lämnat till . Dessa uppgifter omfattade dock inte Södermötet. De relativt ingående förhören visade att och hade klart skilda bilder av vad som förevarit dem emellan. , som hördes först, berättade att han , som han sedermera preciserade till i vart fall efter (efter att hade frikänts), suttit i . hade då berättat om ett möte före mordet med högerextremister närvarande. Uppgifterna föreföll lätta att kontrollera. kunde i princip namnge alla personer som varit med, till och med adressen nämndes enligt vad hade för sig. Beträffande namnen mindes , Per K och , eventuellt även polisman . hade vidare resonerat kring polisman som möjlig gärningsman; sättet som gärningsmannen rört sig på kunde förknippas med en person som opererats. Vid mötet hade även en piketpolis, som varit en av de första på mordplatsen, närvarat. mindes inte namnet (den han beskriver överensstämmer med polisman , vår anm.). uppgifter var mycket detaljerade och initierade, ett helt scenario. hade vidare uppgett att uppgifterna var kända för spaningsledningen. – Efter ett samtal med , där denne uppgett att spaningsledningen inte kände till de uppgifter hört från , sökte upp för att kontrollera saken. sa att han talat med och om uppgifterna. frågade också om verkligen trodde på det här med konspirationsteori om poliser. Det besvarade med att diskutera några poliser i vars förehavanden man hade mycket lite insyn (han nämnde ). Men då sa jag åt honom (dvs. , vår anm.), det är allvarliga anklagelser. Tror du verkligen att det skulle vara möjligt att flera poliser, och då mena han det att, det här är killar som är så hårda så att dom till och med skulle kunna hålla tätt om det här. hänvisade vidare till att var mycket betrodd inom polisen och att han hade polisledningens öra, han fick t.ex. ofta företräda myndigheten i stora frågor som i . – var förbannad, inte så litet heller på för att denne två gånger vilselett honom om att spaningsledningen var informerad trots att denna som han nu förstod varit ovetande. , som hördes av PU , ombads kommentera de i massmedia cirkulerande uppgifterna om Södermötet. Han kände inte till några möten, uppgiften var för honom helt obekant. Han hade inte vidarebefordrat någon information om sådana möten. Däremot hade han av journalisten , som han träffat ganska ofta, fått upp- gifter om en av sina underlydande polismän. Polismannen i fråga, polisman , hade betett sig anmärkningsvärt på brottsplatsen. Under förföljandet av gärningsmannen hade han ovanför trapporna till Malm- skillnadsgatan stannat och kräkts. Dessutom var han bosatt längs flyktvägen. hade undersökt uppgifterna och fått dem bekräftade samt därefter fört dem vidare till . Han kom sedan att träffa och (utredningsman vid PU) i ärendet. Han daterade detta till någon tid efter det att Juristkommissio- nen lämnat sin rapport – hösten -87 eller våren -88. motsvarande uppgifter vidare till . Då hade han även be- rättat en del om polisman F:s relation till polisman . Uppgifterna om polisman hade han diskuterat med . När konfronterades med uppgifter ifrågasatte han om inte denne blandat ihop rykten om möten, vilket man kan ha talat om, med uppgifterna angående polisman ifrågasatte om det inte slagit lite kullerbyttor i huvudet på . Vissa uppgifter i berättelse var enligt uppenbart fel- aktiga, t.ex. tidpunkten för deras diskussion. Den ägde rum mycket tidigare än . I övrigt verkade ha kunna tänka sig att han återgett journalisten teorier och att det är på den punkten som kan ha blandat ihop saker och ting. I förhöret med uppgav denne att tidigare kommit i onåd på olika sätt hos polisledningen för att han ifrågasatt pågående förändringsarbete och att han som socialdemokratisk kom- munpolitiker bevisligen mullvadat med politikerna på ett sätt som starkt irriterat Hjälmroth och ... Så han har levt på undantag. Det fanns absolut inga motsättningar mellan och , tvärtom. respektive , dvs. rätt , hölls förhör med två av de poliser som utpekats som deltagare i Södermötet. Bägge tillbakavisade kategoriskt att de skulle ha deltagit i några möten av det angivna slaget. Förhören är relativt ingående och innehåller information om de utpekade poliserna och till viss del deras inbördes relationer. Därvidlag synes utredningen i någon mån ha tagit sikte på att klarlägga eventuella nätverk. Man kan notera att de poliser som hörts är de vilkas namn framstår som de mest överraskande i sammanhanget. Polisman , Per K och är inte hörda i ärendet, inte heller löjtnant , som alltså torde vara den åsyftade militären. Uppgifter som lämnats till kommissionen har inför kommissionen lämnat en redogörelse som överensstämmer med vad som framkommit i PU:s utredning, med följande avvikelser och kompletteringar. Det som fick att kontakta PU var de uppgifter som lämnades i . Han kunde inte erinra sig exakt när det första samtalet mellan honom och ägde rum, men det måste ha varit 1990 eller 1991. hade tagit upp ämnet av sig själv. hade varit obenägen att lyssna till vad hade att säga. Han anser över- huvudtaget att pratar väl mycket och uppgav på direkt fråga att han ansåg vara lösmynt. Det hade enligt lett till viss förvåning inom polisen att ägnade tid åt att samtala med journalisten . Eftersom vid det aktuella tillfället egentligen inte ville lyssna på vad hade att säga förblev han stående i rummet. redovisade ett scenario med en hel del detaljer om hur det här skulle ha kunnat gå till. känner de personer han talade om – dvs. de som skulle ha deltagit i den eventuella konspirationen – väldigt väl. har varit länge inom Stockholms- polisen, är mycket betrodd och få har så bra kontakter som han. De personer han talade om, bl.a. , var dessutom hans egna skydds- lingar, som han inte hade någon anledning att misstänkliggöra på detta sätt. tog därför de uppgifter som lämnade på stort allvar. Varför skulle nämna något om detta möte om det inte ägt rum? och varför skulle han lämna ut sina skyddslingar? var frågor som ställde sig när han lyssnade till . På fråga uppgav att han i och för sig uppfattade det så att spekulerade i tänkbara händelseförlopp, men att denne var så initierad i det han talade om, att det måste tas på allvar. var dock klar över att det rörde sig om hypoteser. Det är riktigt att han senare tog kontakt med för att kon- trollera att denne verkligen talat med mordutredarna om det han berättade för . kunde dock numera inte erinra sig det samtalet närmare eller hur då reagerat. uppgav att han hade haft kontakt med journalisten och talat om södermötet m.m. Efter det att hade kontaktat PU och såväl som förhörts upplysningsvis blev uppsökt av . Denne var fruktansvärt upprörd över att tagit kontakt med PU. hade då svarat att ju själv uppgett att mordutredarna var informerade, varför det väl inte fanns något att vara upprörd över. På fråga om han tror att något södermöte ägt rum eller att någon polisiär konspiration kan ha legat bakom mordet, svarade att han inte tror det, eftersom det efter så här skulle ha läckt ut information om detta i så fall. Men då samtalet med ägde rum ansåg han inte att vare sig det ena eller andra kunde uteslutas. I det sammanhanget uppgav att det för hans bedömning kunde ha spelat en viss roll att han var kom- munalpolitiskt aktiv socialdemokrat och att han kanske var mer vaksam mot högeravvikelser inom polisen än vad kollegor som inte hade samma politiska bakgrund var. har inför kommissionen lämnat en redogörelse som överensstämmer med vad som framkommit i PU:s utredning, med följande avvikelser och kompletteringar. Bakgrunden till det samtal som rapporterat om till PU var att fått en uppgift om att polisman kräktes under för- följandet av gärningsmannen. trodde att han fått denna uppgift av journalisten , men när han hade kontrollerat saken med hade denne sagt att så inte var fallet. betonade att han aldrig blivit ojuste bemött av och att han har förtroende för denne som yrkesman. För framstod det därför som gåtfullt varifrån han fått informationen om polisman F:s kräkningar. I alla händelser fann uppgiften mycket anmärkningsvärd. Han hade resonerat så här. Polisman hade sina sympatier långt till höger och hade anknytning till extrema kretsar inom polisen. Hans beteende – en vältränad polisman som kräks efter en jämförelsevis lätt språngmarsch – skulle kunna förklaras av en stor mental anspänning. drog den rätt naturliga slutsatsen att polismannen kanske visste vem det var som skjutits (när poliserna kommenderats att uppta förföljandet var offrets identitet ännu inte känd på brottsplatsen) och att han kanske misstänkte att hans egen lägenhet kunde ha tagits i anspråk av den flyende gärningsmannen. kände även till att polis- mannen var en nära vän till polisman . Denne hade ju opererats kort före mordet och beskrivningen av en gärningsman med vaggande gång som rörde sig relativt långsamt från brottsplatsen kunde stämma in på polisman , hade resonerat. För att få närmare infor- mation om hur det förhöll sig med polisman F:s kräkningar hade tagit kontakt med befälet i den piketstyrka där polisman tjänstgjorde, . Denne hade givit en detaljerad beskriv- ning av patrullens åtgärder före och efter larmet, bl.a. av händelsen då polisman parkerade om sin bil och då denne kräktes. – Det var upp- gifter av det här slaget som förmedlade till . hade i sammanhanget även tankar om att en konspiration kunde ha utgått från att brukade besöka socialdemokraternas parti- lokaler på , belägna ungefär mitt emot biografen , och från att han då kunde promenera hem. Ett scenario motsvarande det som inträffade skulle därmed kunna ha varit förberett. är mycket osäker på när samtalet utspelade sig och kan inte ange någon hållpunkt alls för en tidsbestämning. Han kom inte ihåg om tog kontakt med honom för att kontrollera om mordutredarna var informerade. Han minns däremot att han sökte upp efter det att PU tagit upp saken och hört honom upplysningvis. Han hade blivit arg på för att denne skenat iväg och gjort klart för vad han tyckte om detta. Därefter hade de inte talat om saken; de har mycket goda relationer som kollegor. hade ingen förklaring till hur kunnat uppfatta honom som han gjort. Skälet till att fört uppgifterna vidare till PU trodde han kunde bero på hänsyn från sida. Denne kände till att hade genomgått en besvärlig period vid tiden för det aktuella samtalet. kan ha trott att börda vid tiden var så tung att det fanns risk för att uppgifterna om polisman m.m. inte skulle komma att bli framförda på det sätt som skulle ha önskat om han varit vid full vigör. trodde därför att kunde ha agerat av omsorg. Det sakliga innehållet i de uppgifter om södermötet m.m. som förekommit saknar enligt substans. När han av PU fick höra om de uppgifter lämnat gjorde han reflektionen Grattis till en privatspanare till. Hans intryck var att PU dragit samma slutsats, dvs. att uppgifter inte var tillförlitliga. har en sämre minnesbild än av det samtal som ostridigt ägt rum mellan honom och . Det behöver inte betyda att mer detaljerade uppgifter ligger närmare verk- ligheten, eftersom det rör sig om händelser, som var gamla redan när PU försökte belysa dem och som ligger än längre tillbaka i tiden. Ett försök att sammanfoga de berättelser som lämnats leder till följande bedömning. Det är ostridigt att under tjänsten till framfört spekulationer om i vart fall polisman och polisman och dessas förehavanden i samband med mordet. har inför kommissionen redogjort för hur han tänkte i dessa frågor och det synes mycket väl kunna vara liknande tankegångar som han delgav . Att haft funderingar av det aktuella slaget framgår vidare av den promemoria upprättat efter att ha kontaktats av . har i vart fall enligt vad han numera uppger inte uppfattat det som sades som annat än spekulationer från sida. Upp- gifterna om att poliser varit inblandade på det sätt som saken sedermera kommit att framställas i massmedia synes mycket väl kunna ha sitt ur- sprung i samtal med . (Beträffande uppgifterna i massmedia finns även möjligheten att kan ha uppfattat precis på samma sätt som synes ha gjort.) drog slutsatsen att inte skulle ha framfört sina spekulationer om han inte själv hade tagit dem på visst allvar – en slutsats som vi i så fall finner rimlig – varför han tillät sig tro att själv hyste misstankar i den riktning hans spekulationer gick. är det möjligt att , som enligt egen uppgift hyste en misstro mot den krets av poliser som hade talat om, reagerade något känslomässigt på det han fick höra. Kombinationen av de uppgifter som lämnades och den som lämnade dem, dvs. att det var en person med mycket god personkännedom som talade om vad uppfattade som veder- börandes skyddslingar, gjorde uppenbarligen ett starkt intryck på . Det förefaller inte osannolikt att han kan ha läst in mer i den information lämnade än vad denne egentligen ville ha sagt. Förklaringen till uppgifternas uppkomst skulle i så fall ligga dels i ett vårdslöst spekulerande från sida, dels i en tämligen okritisk och möjligen – vilket själv antytt – ideologiskt präglad reaktion från hans sida. Det måste emellertid understrykas att denna tolkning lämnar åtskilligt oförklarat. Det är således fortfarande helt dunkelt vem som först fört ett södermöte på tal. Diskrepansen mellan det uppger sig ha hört från och det denne kan påminna sig ha sagt är för stor för att enbart kunna förklaras i enlighet med det förda resonemanget. Det är gåtfullt att så distinkt påminner sig två möten mellan honom själv och medan den senare endast har ett diffust minne av ett möte av ett annat slag. Vad som emellertid förenar och är att de bägge samtalat med journa- listen och kanske även med andra journalister om södermötet m.m. Det är fullt möjligt att de därvid fått information som tillfört ärendet substans. har t.ex. uppgivit att han för sin del tror att det är som informerat honom om polisman F:s beteende under mordkvällen. Något södermöte med alla de utpekade personerna tycks i alla händelser inte ha ägt rum; polisman och löjtnant har befunnit sig på annan plats. Uppgifterna från och ter sig inte minst mot den bakgrunden som trovärdiga. Det saknas för övrigt helt tecken på att mötet skulle ha förekommit; uppgiften har inte ens någon påvisbar källa. hänvisar till , som hänvisar till rykten han hört från journalisten och massmedia, i vart fall journalisten , hänvisar till . Den första utredningsomgången direkt i anslutning till att Rönne- gård kontaktat PU avslutades sannolikt sedan förhören med , och lett till just den slutsatsen. Förhören med och ägde rum . Man kan fråga sig vad de egentligen syftat till och varför de inte följts upp med förhör med polisman , Per K och . Det kan synas som om PU undviker kontakt med vissa polismän. I detta uppslag har PU uppenbarligen varit på väg in i en utredning om en möjlig polisiär konspiration. Om man bortser från södermötet , som alltså näppeligen har ägt rum, innehåller uppslaget en hel del av intresse för polisspåret. Det framgår klart, både av och förhör med , att denne betraktat polisman och polisman som suspekta. var, enligt vad uppgav i förhöret i PU, nära vän till polisman , de har samma intressen. är precis som polisman en utomordent- ligt skicklig polisman inom sitt område --- däremot måste man iaktta en viss försiktighet i sitt umgänge med honom, anser jag. Särskilt då när man diskuterar frågor som kan ha att göra med olika säkerhetssaker. Av intresse är även de uppgifter som lämnades av kommissarien . Han kände polisman väl och uppskattade honom mycket. Han besökte för övrigt polisman på sjukhuset strax efter operationen. Han hade lärt känna denne som en intelligent, sympatisk, trevlig människa, men det finns en bit där som inte jag, i och för sig, accepterar men det behöver jag inte värdera och det finns en bit i A:s värld som jag inte be- griper mig på. Beträffande uttryckte sig inte i klartext. Han tycktes förutsätta att förhörsledaren förstod vad han menade när han sade sig inte kunna tänka sig att umgås med K över huvud taget. Apropå , Per K m.fl. frågade förhörsledaren om denne kände till att grabbarna som ingick i av många ansågs vara lite extrema: Ja, det är många där som är extrema. Det kan jag räkna upp hela bordet ... det är en skam alltså, en skam för svensk polis att de här fick hålla på. Men det är en annan sak. Förhörsledaren föreslog efter det svaret en paus. Därefter ville tillägga bl.a. följande. Men jag har fortfarande, i mig alltså, en känsla av att det finns saker och ting som inte står rätt till i bland annat nånting i den här konstellationstypen du pratar om. Det vill jag ha sagt, jag tror inte att det är riktigt utrett . Det finns saker och ting där som mitt 30-åriga, min 30-åriga erfarenhet på polisjobbet och intuition säger att det stämmer inte. Vid ett samtal som hade med journalisten nämnde denne att han hade en källa som berättat om ett möte i före mordet. Vid mötet hade ett antal poliser varit närvarande. Liknande möten hade ägt rum på flera platser i . De hade alla något med mordet att göra. Källan hade närvarat vid mötet i och berättat om detta för en polisman vid . Kort senare sammanträffade med . identifierade källan, dvs. den person som skulle ha berättat om mötet, som . hade senast träffat , . Vid det tillfället hade överlämnat ett antal maskinskrivna papper. mindes inte innehållet men kom ihåg att namn förekom, liksom andra namn. Enligt sina anteckningar hade skickat pappren till säkerhetspolisen i . Ärendet utreddes i anslutning till det att informationen kommit till PU:s kännedom. Det hölls två förhör med . Vidare hördes och ytterligare tre personer. PU gjorde också förfrågningar hos säkerhetspolisen angående de handlingar som uppgav sig ha skickat dit och angående . uppgav att han före mordet deltog i ett möte på polishuset i . Ett flertal poliser närvarade. Namnen på de deltagande sade han sig ha undanträngt, men hans vän kriminalinspektören deltog i alla händelser. I senare förhör uppgav han initialerna O.L för en av de närvarande polismännen. uppgav att det var fem eller sex polismän närvarande, men folk kom och gick under mötets gång. Under mötet talade man om förestående resa till och att därvid skulle sälja ut . uppfattade att en kupp, som skulle utföras under Moskva-resan, för- bereddes. Det diskuterades t.ex. vad som krävdes för att hålla en stad av storlek. Mötet i ägde enligt rum . sammanträffade han med kommunalrådet och informerade denne om vad han varit med om. hade han talat med sin svärmor om saken. Ungefär , , överlämnade han så en skrift, enligt själv en A4-sida, till . I övrigt hade han inte fört sina uppgifter vidare förrän han anonymt kontaktat en radio- reporter, vars program han uppskattade. Polismannen hördes , . Han uppgav att han kände ganska väl; de hade flygning och verksamheten i flygklubben som gemensam hobby, men umgicks inte privat. brukade titta in hos Hans L på en kopp kaffe och prata. De talade om olika saker, bl.a. politik. Hans L karakteriserade som snabb, intelligent med stor kontaktyta. Dock hade han tyckt sig iaktta vissa personlighetsförändringar hos Beträffande de uppgifter lämnat uppgav Hans L enligt förhörsprotokollet bl.a. följande: Hans L får i sammanfattning del av de uppgifter som har lämnat till utredningen via journalister. Hans allmänna reflektion är att han tillbakavisar uppgifterna på det bestämdaste. Något möte av det slag som berättar om har aldrig förekommit, än mindre att skulle ha kallats dit som någon form av militärkonsult eller liknande. När de närmare detaljerna gåtts igenom med Hans L är han helt frågande inför dem. Av förhören med Hans L framgår att denne var medveten om att haft kontakter med säkerhetspolisen. (I senare förhör framkommer uppgifter som torde få tolkas så att Hans L själv tillhörde säkerhets- polisen.) Hans L hördes på nytt , . hörde Hans L av sig till PU angående vissa kontakter han haft med journalisten . hade framfört vissa enligt Hans L helt grundlösa påståenden av innebörd att Hans L skulle ha varit i före mordet och att Hans L därvid även skulle ha träffat polisman . Hans L, som var pensionerad, hade tagit illa vid sig. Han uppgav att han kände och hade haft en hel del med denne att göra. hade varit fackligt aktiv vid ett större företag i (av andra uppgifter i uppslaget framgår att det torde ha varit LM ). hade varit ombudsman för . Under de senare 4-5 åren av den perioden kom han att lära känna mer. Även därefter hade de träffats. dök han (dvs. B) upp med den här uppgiften, uppgav . Han preciserade sedermera med hjälp av egna anteckningar tidpunkten till . I förhörsprotokollet heter det: Vad ville berätta för var att han hade kontakter eller kände till eller hade hört något samtal där det skulle vara diskussioner om något hot mot eller säkerheten eller att det pågick någonting. var väldigt försiktig med vad han sade. fick aldrig uppfattningen att det var något hot riktat direkt mot statsminister . synes inte ha tagit uppgifter på allvar: reaktion som han nu minns, var att hela historien var så fantastisk, att som person skulle kunna ha sådana kontakter och fått del av de uppgifter det gällde. Hon uppgav att kommit hem till henne och varit upp- riven. Han sade att han hade varit på ett möte och fått en upplysning om att något var på gång med , det var fråga om samman- svärjning eller någon form av åtgärd mot . hade associerat till händelsen med . Hon hade dock inte riktigt förstått det han sa. var för upprörd för att riktigt kunna förklara och få fram vad han ville.