sou · GNB384d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Beslutsområdet är begränsat men det är centrala frågor för skolans verksamhet. Det civila samhällets relation till brukarråd Walzers (1995) och (1996) förmodade samband mellan ett aktivt civilt samhälle och ett engagemang och deltagande i gemen- samma offentliga institutioner har berörts tidigare. Efter en första förfrågning hos ett begränsat antal föräldra- representanter och organisationsföreträdare kan sambandet mellan ett aktivt civilt samhälle och decentraliserade beslutsorgan inte betraktas som självklart. Studien är dock så begränsad att den endast kan användas för att ge vägledning för nya infallsvinklar och som illustration till ett resonemang. En av de frågor som kan ställas efter samtalen är om kommunalt organiserad decentralisering även kan leda till minskad föreningsaktivitet? Är det så att de lokala styrel- serna gör att de tidigare aktiva hem- och skola föreningarna behövs i mindre utsträckning? Ett par föräldrar som var aktiva inom både hem- och skola och den lokala styrelsen menade att det var problem med vilka grupper som de skulle förankra sina synpunkter hos och vilka de skulle in- formera – är det hem- och skola som de har som bas eller är det skolans föräldragrupp i sin helhet? Lokala styrelser leder till påverkan av konkreta frågor inom skol- arbetet, frågor som delegerats till detta organ, vi kan konstatera att det är frågor inom ett begränsat område men det är en påverkan som hem- och skola föreningarna inte haft möjlighet till direkt tidigare.11 I de flesta skolor organiseras delar av verksamheten av föräldrar men inom skolan. Förutom att valen av representanter sköts av för- äldrarna via skolan är det klassombuden som informeras efter varje styrelsesammanträde. Klassombuden väljs på föräldramöten som arrangeras av lärarna. Med brukarråd inom skolan så behövs kanske inte aktiva föreningar mellan medborgare och myndighet för skol- frågor? DEN GODA MEDBORGAREN SOM FÖRENINGSMEDLEM OCH BRUKARE Man kan också tolka det som att hem- och skola är den förening som genom sin aktivitet varit med och skapat de nya institutionerna Genom att förena föräldrar och utöva påtryckningar har de visat på ett behov och önskemål om deltagande. Detta del- tagande har sedan institutionaliserats genom det offentligas försorg. Det är så förändringar för medborgarskapet sker menar (1998). Medborgarskapet ger tillträde till ett antal fri- och rättig- heter, det civila samhället är å andra sidan den arena där frivilliga organisationer utanför statlig kontroll kan utnyttja dessa friheter för att driva och mobilisera för nya frågor. Det betyder att om hem- och skola föreningen generellt skulle få svårt att finna ett utrymme, i och med de lokala styrelserna så får hem- och skola ändra inriktning på sin verksamhet eller upphöra. En förälder uttrycker ett fortsatt behov av hem- och skola föreningens verksamhet så här: Vi som föräldrar kan påverka, för om rektorerna skall stå och säga till politikerna att de behöver mer resurser är det inte säkert att det går igenom eftersom de är partiska, men om vi föräldrar säger att vi kräver det lyssnar man kanske mer. I de fall vi önskat cykelvägar och liknande så har vi ringt och försökt påverka. För en del föräldrar med utländsk bakgrund kan det dock vara ett problem med att det är skolan som myndighet som är det enda stället som man kan vända sig till för att påverka. En del kan bära med sig dåliga erfarenheter av myndigheter från sina hemländer. Motivering för vissa invandrargrupper att delta i skolans styrelse kan vara problematiskt även av andra skäl som en ordförande för en invandrarorganisation beskriver det: har en annan mentalitet vi tycker inte att det är samhället eller skolan som har ansvaret för att uppfostra våra barn. Skolan ger utbildning medan vi fostrar barnen... Vi skiljer skolans uppgifter från föräldrarnas uppgifter Varför skulle jag medverka i skolan? Det är inte mitt område – de skall lära ut. (utvandrad från ett dåvarande kommunistiskt styrt land) En helt annan bild ger en föräldrarepresentant för hem- och skola som invandrat från ett land som vid utvandringen genomgått en fascistisk period föräldrarna är dåliga på att försöka påverka. Gör man ingenting – så händer ingenting. Det är roligt, socialt kul. De som har behov av att träffa andra människor skulle behöva vara med i sådana (hem- och skola) föreningar. En tredje kommentar berör mer stilen på mötena Själva språket som används på möten kan nog göra att många föräldrar oavsett om de är utländska eller svenskar känner sig utanför. Det finns helt enkelt ett bestämt språk (invandrad modersmålslärare). Citaten är exempel på inställning till delaktighet i brukarråd. In- vandrarna ger även stöd för direktkontakt med den lärare som frågorna berör. Telefonsamtal eller besök till lärare eller studie- rektor. På frågan om man använder sig av sina invandrarorganisa- tioner för att diskutera och påverka modersmålsundervisningen ges nekande svar. Trots att en kvinna menar att språket är vår enda gemensamma nämnare, vi försöker bevara det är det inte språk- undervisningen i skolan som hennes förening försöker påverka. De aktiva i föreningen arbetar däremot för att upprätthålla språket, men inte via skolan. är man bekymrad för minskade resurser till modersmålsundervisningen, speciellt för de smalare språken. Problem förknippade med föreningar och brukarråd Tendensen mot en avpolitisering av verksamheter som varit en angelägenhet för den offentliga sektorn har medfört ett ökat intresse för det civila samhället och dess betydelse för det kollektiva livet, men även för det civila samhällets betydelse för en fördjupad demokrati just i betydelsen av frivillighet, deltagande och ansvar i gemensamma frågor. Civilsamhällets stärkande ses med andra ord som en av lös- ningarna på demokratins problem i samband med organisatoriska förändringar. När litteratur om det civila samhället granskas kan man konstatera att det är flera infallsvinklar som sammanfaller och forskningsområde, men som jag inte är säker på berör samma sak. Det kan därför vara intressant att granska några påståenden och logiskt koppla samman dem med varandra utan att ta hänsyn till den kontext de ursprungligen hör hemma i. Denna metod ger inte resonemangen en rättvis behandling och skall endast användas i heuristiskt syfte. har man inom samhällsvetenskaperna ut- vecklat metoder för att kartlägga informella nätverk av aktörer i skilda samhälleliga verksamheter. skrev t.ex. om Maktens nätverk som en del av maktutredningen (1989). I studier om nätverk och policyprocesser (t.ex. m.fl. 1996; 1993) konstateras också att de informella nätverken är effektiva in- flytandekanaler. De demokratiska procedurer som är utformade för att skapa lika rättigheter att utöva inflytande i de politiska besluts- processerna är inte lika effektiva för de samhällsmedlemmar som även har informella nätverk att tillgå. DEN GODA MEDBORGAREN SOM FÖRENINGSMEDLEM OCH BRUKARE Studier beskriver hur beslutsfattande konkret kan gestaltas, de visar på problem utifrån vår representativa demokratimodell, pro- blem för den modell där medborgaren och hennes rättigheter och skyldigheter sätt i centrum för en fungerande demokrati. Skapandet av nätverk görs på basis av gemensamma intressen i olika roller. Skapandet och deltagande i nätverk kan ske inom och mellan alla samhällets sfärer som t.ex. staten, näringslivet, civila samhällets föreningar, mellan familjer etc. och underlättar besluts- fattande och informationsspridning mellan dessa. Civila samhället kännetecknas av att vara en sfär, där människor verkar frivilligt för att befrämja gemensamma intressen. Denna verksamhet bygger bland annat på ömsesidig påverkan i form av nätverk och dessa nätverks institutionalisering. Civila samhällets positiva konnotationer med demokrati kan delvis betraktas som en tautologi i och med att rätten till och utnyttjandet av föreningsfrihet och yttrandefrihet är några av kriterierna både för demokratiskt system och för ett civilt samhälle. Dessutom har det alltid varit en av tankarna med den liberala demokratimodellen att människor organi- serar sig och att organisationer förmedlar samhällsmedlemmarnas preferenser. Men civila samhällsdiskussionen bör också nyanseras med tanke på de demokratibrister som nätverksstudier påvisat. Det civila samhället kan omfatta samma mekanismer vad gäller inklude- ring och exkludering som nätverken gör och detta är nog nöd- vändigt att ta i beaktande om det civila samhället behandlas som ett sätt att kompensera brister i den traditionella demokratimodellen. Att civilsamhället behandlas som ett komplement till de traditionella inflytandekanalerna ser jag däremot som självklart. Men om inte demokratiska värden och risker för exkludering tas i beaktande vid studier och rekommendationer finns fara för att en effektiv beslutsprocess kommer att förespråkas framför en demokratisk. (1998) för en diskussion om nätverkens problem med exkludering. Han menar att nätverken skiljer sig från vanliga för- eningar bl.a. genom att man inte söker medlemskap utan man blir medtagen. Den sammanhållande faktorn för nätverk är information inom ett särskilt område och därför kommer denna resurs att kon- trolleras på ett annat sätt än inom föreningar. Information som resurs leder också till att nätverken är slutna jämfört med demo- kratiska organisationer. Eftersom medlemskap ger de enskilda medlemmarna tillgång till vissa resurser kan man också förvänta sig att organisationerna för- söker styra, reglera medlemskapet it is access to resources that calls for a regulation of affiliation. obligations and rights in relation to the collective resources. Resources give power (1998:87). I förra avsnittet väcktes frågan om det finns risk för att offentliga institutionaliseringar av deltagande tar udden från frivilliga organisa- tioners verksamhet. Utifrån Ahrnes beskrivning av organisationer och nätverk som förfogande över resursen information kan man säga att hem- och skola föreningar förlorar denna resurs i och med de lokala styrelserna och att informationen ordnas via skola (även om hem- och skola på flera håll är med och arrangerar och bokar lokaler, så är det inte längre informationen i sig som är resursen). Hem- och skola har dock varit en öppen förening med demokratisk intern beslutsprocess, men den direkta nyttan med organisationen kan vara svårare att hävda . Frivilligheten i det civila samhällets föreningar leder också till att dessa föreningar inte kan användas som enda kontaktnät eller informationskanal. Alla de föräldrar som inte är med i hem- och skola föreningarna eller i invandrarföreningar blir då utan information. Det är då enklare och mer effektivt att rikta sig direkt till enskilda föräldrar eller till klassmöten som alla, via läraren, får information om. Det finns ett annat scenario som man kan föreställa sig, nämligen det att föreningen får en förändrad roll och att denna kommer att innebära en institutionaliserad lojalitet – liknande dilemma som har problematiserats i samband med korporativa strukturer, när det finns en institutionaliserad relation mellan staten och arbetsmarknadens parter som leder till att arbetsmarknadens parter legitimerar och är lojala mot beslut sam- tidigt som organisationerna i sin roll får ett inflytande och en insyn som de inte hade kunnat få utanför relationen. Föräldraföreningar kan hamna i samma dubbla roll. Genom del- tagande av användare i brukarråd införs en öppenhet i den annars ofta slutna förvaltningsverksamheten, en öppenhet som enligt demokratinormen är en förutsättning för ett demokratiskt del- tagande. Förvaltningen med sitt ökade handlingsutrymme måste i och med brukarråd lyssna till opinionen och förankra sina beslut. såg vi att det finns en liten risk för att andra former av opinionsbildning som inte har formulerats och institutionaliserats via det offentliga får ett minskat utrymme. Hem- och skola föreningarna i har inte utmärkt sig med att knyta kontakter med andra organisationer. Varken invandrar- organisationer eller hem- och skola föreningar har tagit initiativ till att få kontakt med varandra. På samma sätt har de offentliga institu- tionerna separerats från varandra. I är invandrarundervis- ningen ett eget rektorsområde med en egen lokal styrelse. DEN GODA MEDBORGAREN SOM FÖRENINGSMEDLEM OCH BRUKARE denna separation kan man granska från två olika perspektiv: Vi kan förhålla oss kritiska och säga att detta bidrar ytterligare till en segregering mellan verksamheter som rör barn med utländsk bak- grund och svenska barn. Engagerade föräldrar till invandrarbarn behövs i de geografiska rektorsområdenas styrelser, eftersom in- vandrarbarnens hela skolsituation behöver diskuteras som det finns en möjlighet till spridning av kunskap.12 En mamma som är invandrad och aktiv inom hem- och skola föreningen menar att det är privata initiativ som måste tas av föräldrar till invandrarbarnen för att sprida kunskap om barnens hemländer och deras traditioner Jag har berättat om högtider och barnen tycker det är jätteroligt. Kun- skap ger förståelse. En åtskillnad mellan de olika rektorsområdena kan naturligtvis också betraktas som en möjlighet för föräldrar, som ännu inte sett hur det svenska systemet med mötesteknik och annat fungerar, att få en inblick i detta som hon/han är i en miljö där alla har (eller bör ha) förståelse för sådana svårigheter som språkförbist- ringar. I pågår ett projekt med ökad integrering och sam- verkan mellan de olika skolorna, utbyte av kunskap kommer för- modligen att underlättas genom detta projekt.13 Att delta i en förening kan ha ett fostrande syfte, sett ur både individens eget perspektiv och ett samhälleligt perspektiv. En kvinna som varit aktiv i den lokala styrelsen menar att : Är man aktiv så kan man verkligen påverka ger jag tid så bär det frukt Svårare med partiorganisationer, mycket lättare med organisatio- ner. Deltagandet gav mig perspektiv på hur det svenska samhället fungerar. Deltagandet har då ett egenvärde. Avslutande återkoppling till frågan om varför vi bör delta i politiken Att deltagande i brukarråd lär ledamöterna hur systemet fungerar överensstämmer med en av idéerna bakom den aktiva politiska med- borgarskapsmodellen som betecknas republikansk modell. I denna korta studie har inte skolledningar tillfrågats om föräldradeltagande, men det är gjort i andra undersökningar (Ritchey 1998). Bland annat så sägs att föräldrainflytandet som ett försök att fördjupa medborgarnas känsla av delaktighet. Syftet kan sägas vara att bidra till en fördjupad demokrati. (s. 11). Citatet visar att här finns en fostrande ambition – skapa en känsla av delaktighet I ett urval av presenterade intervjusvar med rektorer som infört lokala styrelser med föräldramajoritet, är det ingen av rektorerna som anser att deras makt har minskat, tvärtom menar flera, känner de ett stöd från föräldrarna. En rektor säger att Dom som är direkt mot oss kan ju inte bestämma så mycket mer än småsaker. Då får man väl finna sig i det. Egentligen kanske jag bestämmer ännu mer. (Richtey 1998:60) Den republikanska medborgarskapsmodellen underströk del- tagandet som ett värde i sig. Denna korta studie har syftat till att diskutera några frågor i samband med olika deltagandeformer. Studien är alltför begränsad för att några slutsatser skall kunna dras huruvida deltagandet skapar tolerans och solidaritet eller ej. Ett par intervjusvar visade att deltagandet gav en känsla av tillhörighet som medborgare, detta är även en av republikanska modellens målsätt- ningar. En modersmålslärare betonade att Som det är nu är det de insatta och de som är intresserade av att verka som tar på sig sådana uppgifter (föräldrarepresentant) och det är de som minst av alla behöver veta hur skolan fungerar. Tolerans och solidaritet mellan individer/grupper som republikanismens förespråkare hoppas skall födas ur deltagande försvåras möjligen något av att invandrarunder- visningens styrelser har separerats från barnens andra rektorsom- rådes styrelse. En annan aspekt som intervjusvaren visade på var att man inte har utvecklat eller sökt samarbeta mellan olika frivilliga organisationer som berörs av frågan om barnens skolgång. Om brukarråden övertar fler av hem- och skolföreningarnas uppgifter finns med andra ord en risk för att inga andra organisationer be- handlar skolfrågor, frågorna har då inga diskussionsfora i det civila samhället. I intervjusvaren ges vid flertal tillfällen stöd för att det handlar om en deltagandeform som berör brukaren som individuell kund och hans eller hennes relation och kontakter med serviceproducen- ten och som skulle göra att den liberala modellen är mer i överens- stämmelse med styrelsernas sätt att arbeta än den republikanska. Man vill genom sina representanter påverka skolsituationen. Det talas om enskilda eldsjälar som genom sitt engagemang kan påverka. Föräldrarna som inte är med i styrelserna utnyttjar inte föreningarna utan går direkt till de personer inom skolan som de tror kan hjälpa. Hem- och skola föreningarnas, tillsammans med invandrar- föreningarnas, relationer till skolorna kategoriseras däremot som det civila samhället med en funktion att vara en länk mellan medborgar- na och staten. Inom idéerna om det civila samhällets positiva inverkan på demokrati i stort finns en inriktning som precis som republikanis- DEN GODA MEDBORGAREN SOM FÖRENINGSMEDLEM OCH BRUKARE men lyfter fram den gemensamma moralen. Walzer (1995) diskute- rar en normativ civil samhällsmodell som, precis som republikanis- men, har en vision om ett samhälle där värden som tilltro och soli- daritet dominerar inom en sfär av komplexa relationer mellan många föreningar. Walzer ser till skillnad från företrädarna för republika- nismen inget egenvärde i en politisk aktivitet. Det är själva del- tagandet i kollektiva organisationer som har ett värde. Liberalismens idé om pluralism skiljer sig från denna sociala pluralism i det att den liberala idén ser konkurrensen mellan olika organiserade särintressen som ett möjligt sätt att fördela värden och inflytande. En pluralism som präglas av civilitet bör i stället främja det gemensamma och inte domineras av föreningar som tar tillvara särintressen. Civilitet använder Shils (1991) synonymt med begreppet medborgardygd, som betecknar det förhållningssätt som gör att särintressen under- ordnas det gemensammas intresse. Det är svårt att föreställa sig att någon av de föreningar som vi behandlat inte kan ses som uttryck för särintressen som de har medlemmar med helt andra intressen utöver det gemensamma i att ha barn i skola eller att vara invandrad från samma land. Att mötas i en förening för en gemensam fråga som med- lemmarna har skilda bakgrunder och andra intressen som skiljer dem åt är en av anledningarna till att det talas om en demokratifostrande potential hos det civila samhällets organisationer. Brukarråden i form av lokala styrelser i skolan är institutioner som skapats av myndigheter för att ge möjlighet för användarna att få insyn i förvaltningens verksamhet och att vara med och fatta be- slut som tidigare tillhörde rektorernas kompetensområde. I några intervjusvar14 som rektorer givit, finns en uttalad tillfredsställelse med att ha fått en engagerad föräldragrupp som deltar i diskussio- nerna och som stöder nya idéer. Förhoppningsvis skall inte dessa brukarråd fungera exkluderande gentemot föräldrar med utländsk bakgrund. Intervjusvar som poängterade att det är de redan insatta som deltar bådar inte gott för ett breddat deltagande. I Ritcheys undersökning stärks denna uppfattning genom de resultat som visar att det framför allt är välutbildade svenska föräldrar, fler kvinnor än män, som deltar i styrelserna. var det flera av de intervjua- de föräldrarepresentanterna i med utländsk härkomst som tyckte att de kunde påverka och att de upplevde en tillhörighet i arbetet. En anledning till att jag har valt att ställa frågan om varför vi bör delta och vad ett deltagande i en politisk process har för betydelse, är att det mycket ofta i dagens diskussion framkommer en syn om att medborgaren bör delta med syftet att medborgaren blir en bättre människa om hon underordnar sina privata intressen de gemen- samma i enlighet med de kommunitära och de republikanska modellerna (se t.ex. artiklar av i -93; Etzioni 1995). Det verkar rimligt att socialt umgänge leder till en större tolerans och solidaritet än om vi inte har ett socialt umgänge. Men för att den representativa demokratin inte skall utvecklas till en elit- demokrati där medborgarnas roll reduceras till deltagande i val , måste det även understrykas att representanterna är be- roende av samhällsmedlemmarnas deltagande. Demokratin kan helt enkelt inte fungera om människor inte är indragna i den politiska processen. Det handlar då inte i första hand om fostran av med- borgarna, inte heller om skapandet av nya institutioner och inte om att systemet behöver legitimitet. Det handlar om att representanter har kontakt med sina väljare, eftersom de annars står utan kunskap om vad folkets vilja är. Ett aktivt seriöst sökande efter människors uppfattningar och råd tror jag ger återverkningar i form av större vilja för medborgarna att delta i processerna, vilket i sin tur skapar bättre förutsättningar för legitimitet och möjligen också en ökad vilja att bidra till det gemensamma och som kan leda till en vilja att tillhöra denna gemenskap. Det finns tydligen en önskan bland sam- hällsmedlemmar att delta i brukarråd. Kan man då ge dessa en be- slutskompetens som går utöver rektorns administrativa beslutsrätt? En förbättrad kommunikation mellan valda och väljare är ett sätt att utveckla demokratin. Att utveckla institutioner för deltagande inom de verksamhetsområden där samhällsmedlemmarna söker in- flytande är ett annat. Om inflytande önskas i hur verksamheterna utformas, är privatisering inte ett alternativ eftersom det endast ger samhällsmedlemmarna möjlighet att välja en annan producent av tjänsten. Om ett utvidgat inflytande från medborgarna önskas kan engage- mang i lokala frågor inte behandlas som en negativ form av utövande av särintresse, utan måste betraktas som ett välkommet engagemang i de frågor som berör människor direkt. Många av de frågor som är angelägna för medborgarna ombesörjs av förvaltningen och har delegerats till icke-förtroendevalda tjänste- mäns beslutsområde. Man bör då se brukarråd som självklara i då tjänstemännen får allt större utrymme för egna val. Brukarråden med valda representanter som företräder andra användare av tjäns- terna bör kanske få ett utökat kompetensområde med t.ex. budget- ansvar. Genomgången av olika former för deltagande visar att rela- tionen mellan brukarråd och andra användare kan vara besvärlig. DEN GODA MEDBORGAREN SOM FÖRENINGSMEDLEM OCH BRUKARE Den diskussion som har förts här, visar att frivilliga föreningar med samma intresseområde som lokala styrelser inom skola löper en risk att urholkas när myndigheter institutionaliserar föräldradeltagande. Att revitalisera ett civilsamhälle som kan vara en förbindelse och pådrivare gentemot brukarråden är av vikt för att inte de valda representanterna skall representera för snävt. Förutom bejakandet av människors intresse i frågor som är var- dagsnära, som delvis gjorts genom institutionalisering av ett del- tagande, måste tjänstemän och lokalpolitiker fortbildas i hur en dialog förs så att kommunikationen inte reduceras till fortgående informationsträffar. 1Bekant är ord: Do not ask what your country can do for you, but what can you do for your country. 2För en utvecklad diskussion om skilda åtgärdsförslag för att nå ett mång- kulturellt samhälle – se Micheletti (1996). 3Svenska regleringar finns formulerade i lagen 1950:382 om svenskt medborgarskap. 4Många länder, bl.a. , tillåter i princip endast ett medborgarskap medan andra länder, t.ex. och gamla , inte erkände ett avsägande av medborgarskap, ens för barn födda utomlands.