sou · GNB3126 · 2000-01-01 00:00:00 — Oavsett om fˆreningarna Âtnjˆt liten eller relativt stor massme- dieuppmrksamhet, r konsekvensen av samspelet att grupperna fick anpassa sig till (Âtminstone nÂgra av) mediernas fˆrvntningar fˆr att ˆver huvudtaget fÂ framtrda i dessa. Fˆr bÂde Jouren och Tid- skriften innebr detta nÂgot som kan kallas fˆrskjutningar: i den fˆrras fall, frÂn det kontroversiella till det fˆrmildrade talet (ven om andra, utommediala aktˆrer ocksÂ spelar en roll) och reproduk- tionen av det sistnmnda; i den senares, frÂn tyngdpunkten i den egna gruppen och publiken till ett sorts mellanrum mellan gruppen och massmedierna. Kvinnofronten, dremot, vars ihrdiga tal fˆr nrvarande huvudsakligen efterfrÂgas av vox-pop programmen, pendlar mellan hÂrt styrd inklusion i den gemensamma sfrens me- dier och perioder dÂ de avbˆjer medverkan i en del av dessa. Medlemmar i alla tre fˆreningarna r (i stˆrre eller mindre ut- strckning) medvetna om den massmedielogik som styr deras sam- spel med dessa medier. Men medan Jouren och Kvinnofronten inte har formulerat nÂgon tydlig, ˆvergripande massmediestrategi, an- vnde kvinnorna i Tidskriften sin medvetenhet fˆr att formulera vissa riktlinjer fˆr samspelet. ƒven om strategin inte kunde fˆrutse eller fˆrhindra alla konsekvenser av samspelet fˆr gruppen, fˆr publikationen och fˆr individerna, gjorde den att man Âtminstone kunde fˆrebygga en del oˆnskade konsekvenser av samspelet. Att vistas i bÂde den gemensamma och den fˆresprÂkande sfrens me- dier (det vill sga, att fÂ framtrda i massmedier men ocksÂ ha till- gÂng till ett eget, îsmalareî medium som riktar sig till en stˆrre publik n den egna gruppen), som kvinnorna i Tidskriften gˆr, kan ge grupper och rˆrelser en oerhˆrd styrka, men r knappast ett rea- listiskt mÂl fˆr mÂnga enskilda fˆreningar. I detta ljus framstÂr utar- betandet av en tydlig massmediestrategi som nÂgot ytterst vsentligt eftersom massmedier utgˆr en viktig kanal, varigenom mÂnga med- borgare skulle kunna ta del av fˆreningars tolkningar av verklighe- ten och visioner. Men man bˆr akta sig noga fˆr att lgga hela ansva- ret fˆr detta spridningsarbete pÂ fˆreningar och rˆrelser: i ett de- mokratiskt samhlle har massmedierna sjlva (och mer specifikt ny- hetsmedier i vid bemrkelse) en skyldighet att tillgodose medbor- garnas rtt till information och kunskap om sÂ viktiga politiska och kulturella aktˆrer som de sociala rˆrelserna, dribland kvinnorˆrel- sen. Jag tackar berg fˆr den sprÂkliga revideringen av denna text. 1 , îRights and Representations: Public Discourse and Cultural Citizenshipî, iMedia and Knowledge: The Role of Television, red. (Bergen, 1996), s. 11 f. 2 NÈstor GarcÌa Canclini,Consumidores y ciudadanos: Conflictos multiculturales de la globalizaciÛn (MÈxico, 1995), s. 19 f. 3 Se till exempel , îJ¸rgen Habermas teori omíprivat í och íoffent- ligt íî, i Borgerlig offentlighet. Kategorierna îprivatî och îoffentligtî i det moderna samhllet, J¸rgen Habermas (, 1984/62), s. XVII f; , îIdeology and Information in the Public Sphereî, Thei Ideology of the Information , red. RÖRELSER I OLIKA RUM J.Slack och F. Fejes (Nordwood, NJ: Abbex, 1987) s. 24ñ46; och , îIntroductionî, i Communication and citizenship: Journalism and the Public Sphere in the New Media , red. och (, 1991), s. 4 , îRethinking the Public Sphere: A Contribution to the Critique of Actually existing Democracyî, i Habermas and the Public Sphere, red. (, 1992), s. 122 ff. 5 Fˆr en sÂdan diskussion, se , Television and the Public Sphere (, 1995), s. 153 f.; , Cultural Theory and (, 1995), s. 79; och Fraser, s. 124. 6 , îFeminism, the Public Sphere, Media and Democracyî, Media, Culture and Society 15 (4) (1993), s. 600, 614. 7 Forns, s. 86. 8 Se , Jˆrgen , , och , Demokrati och medborgarskap. (, 1998), s. 67 f. 9 Det r svÂrt att finna en lmplig ˆversttning fˆr begreppen îcommon domainî och îadvocacy domainî: vissa nyanser gÂr fˆrlorade, vilket jag fˆrsˆker att avhjlpa genom att mer noggrant redogˆra fˆr begreppen. Se , 1995, s. 155 ff. 10Murdock, s. 17 f. 11HÂkan Thˆrn, Modernitet, sociologi och sociala rˆrelser (diss. Gˆteborg, 1997), s. 12Liesbet van Zoonen, îA Dance of Death: New Social Movements and Mediaî, i in Action: States, Institutions, Movements, Audiences, red. . Paletz (Cresskill, NJ, 1996), s. 203 ff. 13Projektet redovisas i sin helhet i min kommande avhandling. 14Den delen omfattar deltagande observation av fˆreningsmˆten under ett Âr samt life-story intervjuer med fyra kvinnor i varje fˆrening, grupp- intervjuer med samma kvinnor och fokuserade intevjuer om deras samspel med massmedier. Vidare har jag gjort textanalyser av artiklar och program ur mass- mediernas bevakning av fˆreningarna. 15Fˆr en mer utfˆrlig redovisning av pressbevakningen av fˆreningarna, se , îArrangˆr, vÂrdare eller nÂn sorts feminist: Om kvinnogruppers mediala identitetî, i Kraftflt: Forskning om kˆn och journalistik, red. , JMK:s skriftserie 1998: 1 (, 1998). 16Nr jag samlade press-, radio- och TV-material om kvinnofˆreningarna, koncen- trerade jag mig fˆrst pÂ . I de fall dÂ jag fann vldigt fÂ artiklar/program, strckte jag perioden till att omfatta hela 1994 och 1995. Insamlingen gjordes pÂ fˆljande stt: jag lt de stˆrsta dagstidningarna i de orter dr fˆreningarna r verksamma, samt (Arkivet fˆr ljud och bild), SR och SVT:s regionala redaktioner gˆra sˆkningar i sina artikel- och programregister. Vidare gick jag igenom fˆreningarnas klipparkiv. Dessutom tillhandahˆll enskilda medlemmar artiklar ur deras personliga arkiv samt inspelningar av TV-program ur Fˆr att skydda enskilda kvinnors och lokala gruppers anonymitet, kommer jag inte att nmna nÂgon tidning, radio- eller TV-program. 17Vox-popprogram r en paraplybeteckning fˆr en sorts populrjournalistiska pro- gram som r billiga att producera och omfattar en mngd olika typer. Programmen kan avhandla allt frÂn privata relationsproblem till konkreta politiska frÂgor. BÂde experter och îvanliga mnniskorî deltar, och samtalstonen r livlig, inte minst drfˆr att deltagare vljes sÂ att de representerar motsatta Âsikter. Se , 1995, s. 62 ff. 18Styckena kommer dels ur nÂgra av landets stˆrsta dagstidningar, dels ur nÂgra lokala och regionala tidningar. Detta bredare urval beror pÂ att Tidskriften sljs i ett tiotal stder, vilket gˆr att dess lsekrets grovt kan sgas omfatta en stor del av landet. 19Se till exempel , îNr verkligheten inte duger som den r: En studie av TV-journalistikens praktikî, Nordicom Information, vol. 20, nr 4 (Gˆteborg, 1998) 20Tecken som anvnds i citat: ... anger paus, (...) anger att en eller flera meningar har lyfts ut. Kursivering anger att ord eller uttryck uttalas med eftertryck. 21Se Ekstrˆm, s. 5. R ÖRELSER I OLIKA RUM CamauÎr, (1998) îArrangˆr, vÂrdare eller nÂgon sorts feministî. I (red.) Kraftflt: Forskning om kˆn och journalistik. JMK:s skriftserie 1/98. : JMK, s. , (1995) Television and the Public Sphere: Citizenship, Democracy and the Media. , (1991) îIntroductionî. I och (red. ), Communication and citizenship: Journalism and the Public Sphere in the New Media . : Routledge, s. , (1987) îIdeology and Information in the Public Sphereî. I J. Slack och F. Fejes (red. ), The Ideology of the Information . Nordwood (NJ): Abbex, s. , (1984) îJ¸rgen Habermas teori om íprivatí och íoffentligt íî. I J¸rgen Habermas (1984/1962) Borgerlig offentlighet: Kategorierna îprivatî och îoffentligtî i det moderna samhllet. : Arkiv, s. i-xxxvii Ekstrˆm, (1998) îNr verkligheten inte duger som den r: En studie av TV-journalistikens praktikî. I Nordicom Information, vol. 20, nr 4, s. Forns, (1995) Cultural Theory and . Fraser, (1992) îRethinking the Public Sphere: A Contri- bution to the Critique of Actually Existing Democracyî. I (red.) Habermas and the Public Sphere. : The , s. GarcÌa Canclini, NÈstor (1995) Consumidores y ciudadanos: Conflictos culturales de la globalizacion. , (1993) îFeminism, the Public Sphere, Media and Democracyî. I Media, Culture and Society, vol. 15, nr 4, s. Murdock, (1996) îRights and Representations: Public Discourse and Cultural Citizenshipî. I (red. Media and Knowledge: The Role of Television. Rhetoric ñ Knowledge - Mediation. Working Papers NO. 2, 1996. Bergen: , s. , , Jˆrgen , , och (1998) Demokrati och medborgarskap. Thˆrn, HÂkan (1997) Modernitet, sociologi och sociala rˆrelser. van Zoonen, (1996) îA Dance of Death: New Social Movements and . I . Paletz (red.) Communication in Action: States, Institutions, Movements, Audiences. Cresskill, NJ: The Hampton Press, s. demokratin – ett sl Det nya medielandskapet? Att vi ofta talar om utvecklingen i medierna som înyî behˆver inte innebra att de fenomen vi ser som problem eller som fokuserade inte funnits tidigare. Inte heller innebr det att medielandskapet och fˆrhÂllandet mellan medierna, politikerna och folket alltid tidig- are varit enhetligt och stabilt.! Journalistik har funnits i i nÂgra hundra Âr, populrkulturella politiska kommentarer (t.ex. i skillingtryck och nidvisor) nnu lngre. Instruktioner och uppfost- ringsmanualer fˆr hur man skulle bete sig i det offentliga och poli- tiska livet (t.ex. ) lstes pÂ av den lilla publik fˆr vilken sÂdan kunskap var relevant. Ett fÂtal skribenter skrev dÂ fˆr ett fÂtal likasinnade lsare i ett land som just formerat sig som en europeisk stat i en region som var vrldsledande i politiskt tnkande, konst och textskapande ñ Âtminstone i stor- maktstidens egna ˆgon. Begrepp som rationalitet, fˆrnuftstro, objektivitet och vetenskapstro har sina upphov i , och sÂ har ocksÂ de statsbildningar som lgger grunden till de moderna stater vi lever i . Men dessas îfˆr-modernaî informationskana- ler som fˆregÂngare till dagens tidningar och nyhetsmedier var aldrig ensamma eller ens fˆrst pÂ dÂtidens offentliga arena. Det var populrkulturella former som t.ex. historieberttande, myter eller sÂnger som lÂngt tidigare spred information till ett stˆrre folkflertal och som ocksÂ makthavare kunde anvnda sig av fˆr att skapa och upprtthÂlla en viss bild av sin person och politik. Ett svenskt exempel r fˆrstÂs vars bild bevarats som frihetskmpe som mot alla odds, och med hjlp av en mobiliserad allmoge lyckas rdda landet frÂn dÂtidens utlndska inkrktare. En historia som dramaturgiskt och retoriskt sett r mycket vlkonstru- D EN MEDIALISERADE DEMOKRATIN – ETT SLAG OM REPRESENTATIONEN erad och som lgger fram Âtminstone tre olika fenomen som r vik- tiga ocksÂ i samtidens historier: makthavare mÂste legitimera sig (grna som frihetskmpar ur en underifrÂn position), folket mÂste mobiliseras kanske genom att vdjas till eller ge- nom att erbjudas en plats att deltaga, frihet och demokrati stÂr under press och hot utifrÂn och mÂste fˆrsvaras. Att vi lever i demokratiska styrelseformer innebr inte att his- torierna om hur makten legitimeras har fˆrsvunnit; de ser natur- ligtvis annorlunda ut och uppfˆrs i andra kanaler men kan ha inslag av olika former av historieberttande som utvecklats under olika skeden i historien och nutiden. PÂ samma vis r journalistik en del av det stˆrre kultur- och mediefltet och hˆr mer ihop med detta n att vara en egen isolerad praktik. Men skapandet av medietexter baseras i produktionsfˆrhÂllanden vilka per definition medfˆr urval och exkluderanden. Selektionerna av det som skall ingÂ i sÂdana medieproducerande kommunikationsprocesser kan vara mer eller mindre medvetet genomfˆrda. Mediernas rapportering om olika hndelser kan vara ymniga och fylliga men aldrig helt och hÂllet tckande. Urvalet av det som skall rapporteras bestms av syftet med kommunikationen, av deltagarna, och anpassas fortlˆpande till sjlva kommunikationsprocessen. Ett kommunikativt perspektiv pÂ sÂvl makten som medierna intresserar sig fˆr vad uttalanden och texter îgˆrî, vad och hur de kommunicerar." SprÂk ses enligt detta perspektiv pÂ kommunikation som handling, som olika typer av aktiviteter som ingÂr i en samtalsliknande struktur dr argument sÂvl som deltagarroller befsts eller fˆrndras kontinuerligt.# Vad r egentligen det înyaî i den samtida och framtida mediesituationen ñ r det tekniken, stra- tegierna eller det faktum att olika aktˆrer mˆts i offentligheten? Att hvda att dagens mediesituation r helt înyî vore nÂgot av en ˆver- drift, men att pÂstÂ att den helt gÂr att hrleda frÂn historien pÂ ett kausalt vis vore inte heller tillrckligt. Snarare mÂste man betrakta arbetet i offentligheten, bl.a. i medierna, bl.a. av politiker eller jour- nalister, som ett kommunikativt arbete pÂ flera olika nivÂer. Detta arbete kan bygga pÂ sÂvl inarbetade metoder (t.ex. vilken typ av frÂgor journalister brukat stlla en minister och de stt denna brukat svara), dvs. den professionella kunskap som visat sig fungera under ett visst skede, som bygger pÂ hur man fˆrndrar situationen och utvecklar annorlunda och oprˆvade (înyaî) arbetsstt P ER -A NDERS och sprÂkliga/bildmssiga tekniker. Samma sak gller de historier som fˆr publiken av sÂvl journalister som politiker i medierna. Att agera i medierna och i de olika medieroller man kan ta r per definition att agera retoriskt. Retorik r till exempel hr fˆr- mÂgan att kunna ta en plats i samtalet och upprtthÂlla sin position utan att îfˆrlora ansiktetî, att kunna fˆrhandla i interaktion med andrañ nÂgot som vi som mnniskor stndigt gˆr, i vardagliga sÂvl som officiella sammanhang. Det finns kanske en fˆrgivet tagen uppfattning om retorik och politik som gÂr ut pÂ att den sprÂkliga drkt som nÂgot r ikltt i r fˆrskˆnande och mnat att ˆvertyga och att det drfˆr finns nÂgon- ting bakomliggande, dolt och fult i varje uttalande. Detta kan leda till en uppfattning om att îsanningenî alltid finns nÂgon annanstans, att den dˆljs och att den drigenom orttmtigt îgsî av nÂgon annan n oss. Retorik r med en sÂdan syn îbaraî propaganda. Men sÂdana tolkningar blir snarare intressanta att analysera nr de sjlva anvnds i det offentliga samtalet; vad kan det t.ex. betyda om en debattˆr kallar nÂgon utsaga fˆr îbara retorikî (jmfˆr ocksÂ hur begreppet îideologiî anvnds ). Drfˆr kan ett skl till att fˆr- sˆka fˆrdjupa problematiken kring den medierade demokratin vara just att som ovan fˆrsˆka se fler dimensioner i relationen mellan politik och medier; hur gÂr det till att utfˆra en granskning, att delta i en debatt, att fˆrsˆka gˆra sin stmma hˆrd som kvinnoorgani- sation, och hur gÂr det till att vara publiken fˆr allt detta.$ ƒr det kanske sÂ att bÂde medierna och politikerna anvnder just îpubli- kenî som en medial och retorisk teknik? I detta kapitel kommer vi att diskutera dessa och angrnsande frÂgor om medier och politik genom att inledningsvis, med tvÂ konkreta exempel (îSe den hr! Monaî samt îHur tacksam fÂr en domare varaî) se pÂ hur bÂde medier och politik kan fˆrstÂs med begrepp hmtade frÂn dramatikens omrÂde. Detta leder oss till en nyansering av hur vi kan fˆrstÂ den centrala fˆreteelse vi hr stu- derar, medierna och dess fˆrndrade roll i det politiska livet i vÂr samtid dr publiken och dess mˆjliga deltagande i olika samman- hang tycks vara en alltmer central angelgenhet bÂde fˆr politiker och fˆr journalister. Efter dessa konkreta exempel och fˆrsˆk till begreppsnyansering gÂr vi vidare fˆr att se hur den kommunikativa synen pÂ demokrati och representation blir eller inte blir synlig i nÂgra exempel pÂ samtida politisk teori. Avslutningsvis fˆrsˆker vi identifiera viktiga frÂgor att beakta fˆr en fortsatt diskussion av folkstyrets framtid med utgÂngspunkt frÂn detta resonemang om medier och politik. D EN MEDIALISERADE DEMOKRATIN – ETT SLAG OM REPRESENTATIONEN Den tes vi vill driva r i korthet att medierna r centrala aktˆrer i produktionen av det samtycke som r ett nˆdvndigt villkor fˆr det politiska livet.% Medierna bidrar aktivt till att medskapa det vi upp- fattar som verklighet. Men, det vi ser pÂ nyheterna och tar del av i medierna r inte verkligheten sjlv utan en historia i text, ljud och bild om mˆtet mellan olika medieproducenter och en hndelse/- person som dessa bedˆmt vara intressant fˆr oss att ta del av ñ att en medietext ser îrealistiskî ut r en produkt av en medial kommuni- kativ produktionsprocess och en mngd fˆrhandlingar och konkreta val (bl.a av ord) snarare n en s.k. îobjektiv speglingî av en verklig- het. Politiker och journalister r viktiga aktˆrer i detta skeende av deltagande i, och tolkning av, det offentliga medierade samtalet, ven publiken r i stigande grad viktig, men kan bÂde bli en aktiv deltagare och ett annekterat alibi. Dramatik i det privata och offentliga livet I den publika meningen kan verksamheterna medier och politik inte enbart fˆrstÂs i en ˆverfˆrd och metaforisk mening utan ven om- talas i en mer konkret bemrkelse med termer och begrepp hmtade frÂn den klassiska dramatiken. Tnk pÂ hur vanligt det r att exem- pelvis betrakta medier och politik som en arena eller en scen.& Drama betyder îhandlingî och kommer av ett grekiskt ord som betyder îhandlaî och syftar pÂ mnniskor (eller mnniskor i gestal- ter av djur eller gudar) som handlar (agerar). Denna handling liknar men skiljer sig ocksÂ frÂn den handling som knnetecknar vardagsli- vet, den har mer karaktren av att vara strategiskt genomtnkt och uppvisad fˆr nÂgon, en handling enligt en viss plan. De handlande mnniskorna i dramat skiljer sig frÂn varandra med avseende pÂ de roller som de har att spela. Drama som îhandlingî syftar ven pÂ det fˆrlopp som handlingen har, nÂgot som kan fˆrtydligas med en konstnrligt genomtnkt dramaturgi. Denna handling kan finnas fˆreskriven som text i ett manus eller fortlˆpande fˆrmedlas genom muntliga och synkrona regianvisningar. Vi kan anvnda begreppet arena eller scen (jfr ovan) fˆr att syfta pÂ det rum dr dessa hand- lingar visas upp fˆr en publik. Denna publik r ett grundlggande villkor fˆr dramat ven om den inte handlar pÂ annat stt n just att utgˆra en nrvarande publik. Verksamheten pÂ och utanfˆr scenen skiljer sig Ât och markeras av sÂdana fˆreteelser som ridÂ och kuliss. Sjlva scenen upptas av en srskild fysisk gestaltning som kallas scenografi och som syftar pÂ konsten att bygga miljˆer pÂ scenen sÂ att frg, form och stil uppfyller de krav som manus och regi stller. P ER -A NDERS Den handling som gestaltas pÂ en arena utformas i regi av en eller flera personer som r ansvariga fˆr att deras tolkning av handlingen blir synlig, ideologiskt och estetiskt. De som r aktˆrer pÂ eller bakom scenen bidrar tillsammans till att upprtthÂlla en repertoar, dvs. en fˆrteckning eller ett utbud av uppsttningar som spelas pÂ en teater under lngre eller och som speglar ledningens, regissˆrens och eventuellt ven de agerandes konstnrliga intressen. Vare sig dramat r en komedi eller en tragedi syftar handlingen till att fÂ publikens bifall. Hur r detta dramaturgiska perspektiv applicerbart pÂ medier och politik som samhlleliga fˆreteelser och hur kan de bidra till vÂr fˆr- stÂelse av dem som ˆmsesidigt beroende storheter? Begreppen hm- tade frÂn dramatiken anvnds ofta av dem som analyserar dessa verksamheter utifrÂn olika vetenskapliga perspektiv, t.ex. inom medie- och kommunikationsvetenskap, statsvetenskap och sociolo- gi.' De dramaturgiska begreppen anvnds ofta som metaforer fˆr att tala om hur det sociala livet i dess olika dimensioner gestaltar sig och hur mnsklig interaktion kan se ut. Vad som de senaste decen- nierna gjort denna typ av kommunikativt inriktade samhllsveten- skapliga begrepp aktuella i ett mediesammanhang kan sgas vara den utveckling dr privat och offentligt mer och mer bˆrjar fˆras ihop i politik och medier. Dagens mediesituation kanske kan karakterise- ras av att vi fÂtt inblick i fler och fler intima sfrer bÂde hos politiker och hos den vanlige medborgaren. De roller vi varit vana vid har utˆkats och komplicerats och en politiker r inte lngre en tmligen anonym person som levererar politiska uttalanden pÂ kanslisvenska. ƒven om denna utveckling faktiskt pÂbˆrjades redan pÂ 1960 talet dÂ t.ex. filmades pÂ sitt sommarnˆje tillsammans med barnbarnen har den kanske blivit utgÂngspunkt snarare n undantag ñ det finns i medieretoriken ett slags nrhetens kom- munikationsformat. kan denna îhybridî( mellan privat och offentligt, îbackstageî och îfrontstageî med Goffmanns ter- mer, innebra att bÂde politikers och mediefˆretrdares tilltal blir mer îvardagligtî men inte nˆdvndigtvis att varken medier eller politiker kommer sÂ att sga nrmare folket. BÂde politiken och medierna r arenor till vilka tilltrdet r begrnsat och institutio- naliserat. Trots att bgge r arenor som av hvd ocksÂ har haft makt och kunskap i hur budskap och bilder kan utformas verkar dagens situation prglas av misstro mot den ena och tilltro till den andra. Vi skall gÂ vidare med tvÂ konkreta exempel fˆr att visa hur dessa kommunikativa och dramaturgiska termer kan anvndas fˆr att fˆr- stÂ nÂgra samtida handlingar i det politiska och offentliga rummet och fˆr att se hur dessa strategiskt utnyttjas av olika aktˆrer, politi- D EN MEDIALISERADE DEMOKRATIN – ETT SLAG OM REPRESENTATIONEN ker sÂvl som journalister. Exemplen hmtas frÂn svensk politik och svenska medier och r ett fˆrsˆk att fˆrstÂ hur dessa olika aktˆrer kan agera i det offentliga samtalet. Se den här! Infˆr valet fick svenska fˆrstagÂngsvljare mngder av politisk information i brevlÂdan, dribland ett litet paket innehÂllande en videofilm. Paketet innehÂllande filmen hade ingen avsndare pÂ omslaget, inte heller nÂgon logotype eller annan indikation pÂ vem som kunde vara kllan och det fanns ˆver huvud taget inget som tydde pÂ att paketet hade nÂgot att gˆra med den politiska informa- tion som fyllde fˆrstagÂngsvljarnas brevlÂdor. I paketet lÂg en videofilm utan fodral. PÂ filmen fanns en gul post it-lapp med texten îSe den hr! Texten sÂg ut att vara skriven fˆr hand med en vardaglig, lite slngig handstil. Den vljare som placerade filmen i sin video och satte sig tillrtta i TV-fÂtˆljen mˆttes inte av nÂgra introducerande fˆrhandstexter som gav ny information om vad detta kunde vara fˆr typ av film, utan blev i stllet vittne till ˆmma scener, filmade i svartvitt, fˆrestllande en ung man och kvinna, snart nakna, som fˆrsiktigt kysste och smekte varandra. De intima scenerna r okommenterade och ger rum under . Som ÂskÂdare r man bengen att tnka sig att detta r in- ledningen till en hemlighetsfull pornografisk film. Men innan hn- delseutvecklingen hinner utvecklas frÂn det intima till det skabrˆsa ser man texten îFˆrsta gÂngen glˆmmer du aldrigî. Drefter fˆljer med jmna mellanrum intervjuportrtt av unga mn och kvinnor som alla talar pÂ ett liknande stt: îFˆrsta gÂngen glˆmmer du ald- rigî; îDet var lnge sen sistî; îFˆrsta gÂngen var jag 19 Âr och det var lngesedanî; îDet r lika kul fortfarandeî. Nr nÂgon av de intervjuade personerna sger îDen tnker jag gˆra det igenî kan man som ÂskÂdare till videofilmen bˆrja fundera ˆver vil- ken typ av repetition av fˆrstagÂngshandlingar som ger rum med sÂdan precision och framfˆrhÂllning. Hr bˆrjar analogin till det sexuella sprÂket att halta. Det drˆjer och flera sÂdana intervjuportrtt innan det stÂr klart fˆr tittaren att anspelningarna faktiskt handlar om ett annat fˆrstagÂngstillflle, nmligen den fˆrsta gÂngen man kan delta i det parlamentariska valet till kommun, landsting och riksdag. Detta blir n mer tydligt nr vi ser ett intervjuportrtt med sittande pÂ en brygga vid vattnet, som vi dÂ fˆrstÂr mÂste vara den som r avsndaren, dr hon ger uttryck fˆr hur viktigt det r att gÂ och rˆsta. P ER -A NDERS r att det viktigaste r att man rˆstar, men att man sjlv r den som avgˆr vad man skall rˆsta pÂ. Avslutningsvis fˆrtydligar hon sin egen position genom att sga att hon hoppas att rˆsten skall falla pÂ socialdemokraterna. I SSU-videon till fˆrstagÂngsvljarna sammankopplas politiken med den intima och personliga sfren. Att vlja i politiska val liknas vid att gˆra sexuell debut, det r nÂgot man bara gˆr en gÂng, det r ett unikt tillflle som ocksÂ kanske frgar av sig pÂ alla kommande upprepningar av detta tillflle.