sou · GNB3111 · 2000-01-01 00:00:00 — 2.3En sektorsvis redovisning av utsläppen och 1997 Den sektorindelning som används av klimatkonventionen skiljer sig från den som SCB använder. Exempelvis redovisar klimatkon- ventionen utsläppen från förbränning i kraft- och värme tillsamm- ans med raffinaderier medan SCB redovisar utsläppen från raffi- naderier som utsläpp från industrin. Flera andra skillnader i sek- torsindelning finns. I nedanstående tabell fördelas utsläppen av växthusgaser enligt klimatkonventionens sektorindelning. HFC, CF4, SF6* Diffusa utsläpp, bränslen *Beräkningarna av utsläppen för dessa gaser skiljer sig åt mellan . **Utsläppen på total nivå är inte direkt jämförbara. Utsläppen av koldioxid kommer framförallt från transport-sektorn där utsläppen uppgick till knappt . Ut- släppen av metan kommer framförallt från jordbruks- och avfalls- sektorerna. Även utsläppen av dikväveoxid (lustgas) kommer framförallt från jordbrukssektorn medan utsläppen av de övriga växthusgaserna kommer från industriprocesser. Transportsektorns andel av de totala utsläppen räknat i kol- dioxidekvivalenter var . Det är framförallt koldioxidutsläppen som bidrar till växthuseffekten i denna sektor. Motsvarande gäller i förbränningssektorerna samt för industri- processer medan det huvudsakligen är metan som utgör avfalls- sektorns bidrag. Jordbrukssektorns bidrag sker såväl från utsläpp av dikväveoxid (lustgas) som från utsläpp av metan. De totala utsläppen av koldioxid uppgick till enligt tabellen ovan till . Enligt SCB:s sektorsindelningen fördelades dessa utsläpp enligt nedanstående figur. Fördelningen av koldioxidutsläppen enligt SCB:s indelning Transportsektorns andel uppgick till av de totala koldi- oxidutsläppen , industrin andel uppgick till medan utsläppen från elproduktionen uppgick till . 2.4Vilka åtgärder har vidtagits? förändrades det svenska energisystemet och denna förändring ledde till att koldioxidutsläppen minskade.4 Oljekrisen ledde till svenska åtgärder som radikalt minskade landets oljeberoende. Bland annat utnyttjades det stora kärnkraftprogrammet för att ersätta olja både i bostadsuppvärmning och i industriella tillämpningar. I nedan- stående figur redovisas utvecklingen av de svenska utsläppen av koldioxid . Utsläppen av koldioxid i . 4 Redovisningen bygger i hög grad på andra nationalrapport om klimatförändringar, Ds 1997:26. Uppgifter om skattesatserna har hämtats från Vägar till Hållbara på . De totala utsläppen av koldioxid uppgick till drygt , inklusive utsläppen från industriprocesser. Motsva- rande siffra för var drygt . minskade således utsläppen av koldioxid med . Den huvudsakliga strategin för att reducera utsläppen av koldioxid är att begränsa behovet av fossila bränslen och ersätta dem med för- nybara energikällor. I , i motsats till vad som gäller i andra länder, är möjligheterna att minska utsläppen av växthusgaser genom förändringar i elsektorn mycket små, eftersom endast av den svenska elproduktionen baseras på fossila bränslen. infördes en koldioxidskatt på fossila bränslen. Skatten tas ut som en punktskatt på olja, kol, naturgas gasol och bensin och beräknas utifrån kolinnehållet i bränslet. Till att börja med motsvarade skatten per kilo koldioxid för alla bränslen. höjdes den allmänna koldioxidskatten till per kilo koldioxid. En lägre skattesats på per kilo infördes för tillverkningsindustrin som befriades från energiskatter. Från höjdes koldioxidskatten till per kg koldioxid för att åter höjas till per kilo koldioxid, där den fortfarande ligger. ändrades procentsatsen för tillverkningsindustrin till nedsättning mot tidigare nedsättning av CO2-skatten. Energiskatten höjdes för samtliga bränslen och el och . För att främja och stimulera introduktionen av förnybara ener- gikällor och öka effektiviteten i energianvändningen ingick energipolitiska beslut program för energihushållning och främjande av biobränslen. energipolitiska program har tyngdpunkten i åtgärderna förskjutits, jämfört med pro- gram, från investeringsstöd och energieffektiviseringsåtgärder till teknikutveckling och forskning. För anvisas för det långsiktiga programmet. I denna del av programmet ingår bl.a. stöd till energiforskning och forsk- ningssamarbete med länderna i . Inom transportsektorn har skatten på bensin höjts och forsk- nings- och utvecklingsarbetet har intensifierats. breda program startats som gäller användningen av alternativa bränslen samt hybrid- och elfordon. Många åtgärder som satts in inom skogsnäringen påverkar kolbalansen. Flera olika åtgärder strävar till en övergång till uthålliga skogsskötselmetoder och ökad livslängd hos skogs- produkterna. Exempel på detta är minskningen av kala ytor, minskningen av hyggesrensningen samt införandet av markbered- ning med skonsammare metoder. Inom jordbruket har det skett en ökning av odling av energi- grödor . Odling av Salix innebär ett ökat upptag av koldioxid från atmosfären och minskar behovet av fossila bränslen. Salix ökar också halten av kol bundet i marken, vilket kan ses som en långvarig ökning av sänkan för koldioxid. En ökad användning av energigrödor är en del av den svenska energipolitiken. I det klimatpolitiska beslutet lades en strategi för den svenska klimatpolitiken fram.5 Denna innebär att en nationell strategi bör vara att koldioxidutsläppen från fossila bränslen stabi- liseras till nivå för att därefter minska. Strategin omfattar alla växthusgaser men i avvaktan på ny kunskap har man valt att inte fastslå något mål för andra växthusgaser än koldioxid. Undantaget är läckage av metan från avfallsupplag, för vilket målet är en minskning av utsläppen fram . fattade beslut om mål för utsläpp av HFC och FC-föreningar och andra närbesläktade gaser. Utsläppen av dessa får högst uppgå till av koldioxidutsläpp , räknat som koldioxidekvivalenter. I de internationella förhandlingarna antogs ett protokoll till klimatkonventionen i Kyoto, år 1997.6 Industriländerna för- band sig att minska de sammanlagda utsläppen av sex växthusgaser med i förhållande till nivåer räknat som 1992/93:179, JoU19, rskr 361. 6Kyotoprotokollet presenteras i kapitlen 3 och 4. För enskilda industriländer skiljer sig de kvantifierade åtaganden åt. Länderna i EU som grupp skall minska sina utsläpp . Inom EU har sedan en bördefördelning gjorts som för del innebär att vi får utöka utsläppen i förhållande till utsläppen . I nedanstående tabell redovisas utsläppen från de sex växthus- gaserna som omfattas av Kyoto-protokollet för åren 1990, 1997 samt en prognos för mätt i koldioxidekvivalenter. Utsläpp av sex växthusgaser samt en prognos för mätt i koldioxidekvivalenter. Totalt*** Förändring (%) -2,8 -11,3 -7,0 för att uppnå målet *Beräkningarna av utsläppen för dessa gaser skiljer sig åt mellan . **Prognosen för hämtas från den svenska nationalrapporten. Sättet att beräkna utsläppen på skiljer sig från beräkningarna för åren 1990 och 1997. *** De totala siffrorna är inte direkt jämförbara för något av åren. De samlade utsläppen mätt i koldioxidekvivalenter uppgick till . Utsläppen ökade fram med till . Den senaste officiella prognosen för lämnades i den svenska national-rapporten och utsläppen från de sex växthusgaserna förväntades då öka till . I förhållande till är detta en ökning . Som har konstateras tidigare är siffrorna för såväl som för inte direkt jämförbara på grund av olika beräkningssätt.7 I tabellen finns även tre beräkningar för som skall belysa vilka utsläppsminskningar som skulle krävas under olika begränsningar. EU-länderna har som grupp åtagit sig att reducera utsläppen under den första åtagandeperioden till av utsläppen räknat som koldioxidekvivalenter. Den inom EU gjorda bördefördelningen innebär att skall reducera utsläppen . Slutligen görs en beräkning som härrör från riksdagsbeslutet om att utsläppsnivån skall vara oförändrat jämfört med för att därefter minska. I den senaste officiella prognosen för beräknas de totala utsläppen uppgå till koldioxidekvivalenter. Ett åtagande om av utsläpp innebär att de totala utsläppen kan uppgå till . För att uppfylla åtagandet skulle behöva minska de totala utsläppen med knappt koldioxidekvivalenter eller . Ett åtagande att minska de totala utsläppen , vilket ligger i linje med EU-ländernas åtaganden som ländergrupp, skulle för del innebära att de totala utsläppen behöver minska med drygt . Det stora utmaningen kommer dock när kärnkraften fasas ur systemet som en skärpning i de internationella åtagandena kan förväntas. Den andra åtagandeperioden börjar . man en ekonomisk livslängd i kärnkraftverken kommer 7 Anledningen till att utsläppssiffrona ändå redovisas är att få grepp om storleksordningen på de utsläppsminskningar som bedöms krävas för att skall uppfylla sitt åtagande. kommer nya prognoser för och dessa kommer att redovisas i slutrapporten. elproduktion motsvarande mellan 20 till att falla bort fram till och med år 2020.8 Om bortfallet av kärnkraftsel helt skulle ersättas med el från nya naturgaskombikraftverk eller från kolkraftverk leder detta till betydande ökningar i koldioxidutsläppen. Kolkraft torde vara ett rimligt antagande när det gäller det marginella kraftproduktionsslaget på den europeiska marknaden. Som tidigare redovisades skiljer sig osäkerheten i mätningarna av de sex växthusgaser som omfattas av Kyotoprotokollet betydligt. Mätningarna av vissa gaserna som till exempel koldioxid bedöms av ha en hög tillförlitlighet. Mätningarna av de fem andra växthusgaserna har en medelgod till låg tillförlitlighet. Utgår man från de totala utsläppen av de sex växthusgaserna , koldioxidekvivalenter, innebär det att av denna siffra härrör från beräkningar som är mer eller mindre osäkra. Enligt min mening är det viktigt att mätmetoderna förbättras och att mer resurser läggs på att reducera osäkerheten i mätningarna. Detta skulle också gynna ett system för handel med utsläppsrätter eftersom ett sådant system kräver att de totala utsläppen kan mätas eller beräknas med en stor noggranhet. 8 Beräkningarna baseras på nettoproduktionen Uppgifterna har hämtats från skrift 1998. 3 Framväxten av Kyotoprotokollet undertecknades ramkonvention om klimatförändringar (klimatkonventionen) i av drygt 150 länder. Klimatkonventionen utgör basen till ett fortsatt internationellt samarbete inom klimatområdet. I konventionen understryks klimatfrågans allvarliga karaktär och oron över att mänskliga verksamheter förstärker den naturliga växthuseffekten, vilken befaras leda till skadlig inverkan på människan och eko- systemen. Enligt klimatkonventionen skall atmosfärens koncentration av växthusgaser stabiliseras på en nivå som skulle förhindra farlig antropogen störning i klimatsystemet1 Det anges att nivån bör vara nådd inom en tidsram som möjliggör att ekosystemen kan anpassa sig naturligt, att livsmedelproduktionen och den biologiska mångfalden inte hotas samt att en fortsatt ekonomisk utveckling är möjlig. Klimatkonventionen innehåller inte några kvantitativa eller tidsbestämda åtaganden för enskilda länder. Industriländerna har dock åtagit sig att upprätta nationella strategier och vidta åtgärder för att begränsa utsläppen av växthusgaser. Målet kan uppfattas vara att stabilisera utsläppen av växthusgaser års nivå. Klimatkonventionen beslutande organ är de s.k. partsmötena (Conference of the Parties) där konventionens parter regelbundet träffas och fattar beslut i olika frågor och följer upp de åtaganden som länderna gjort. har fyra sådana partsmöten genomförts. Dessutom finns det två underorgan till konventionen, underorganet 1992/93:179. 34 Framväxten av Kyotoprotokollet för vetenskaplig och teknologisk rådgivning (SBSTA) och under- organet för genomförande (SBI) som också träffas mellan parts- mötena. Den första partmötet hölls i . Vid detta möte undersöktes huruvida industriländernas åtaganden att vidtaga åtgärder för att stabilisera utsläppen av växthusgaserna års nivå var tillräckliga för att uppfylla klimatkonventionens målsättning. Länderna kom överens om att ytterligare åtaganden för perioden var nödvändiga och antog Berlinmandatet. I detta manades till kvantifierade begränsningar under specifika tidsperioder såsom 2005, 2010 och 2020. En ad-hoc grupp skapades vars uppgift var att arbeta fram ett protokoll som skulle kunna antas vid det tredje partsmötet i och som skulle möj- liggöra lämpliga åtgärder bortom . Vid det första partsmöte beslutades det även att en försöksperiod skulle inrättas för gemensamt genomförda åtgärder som benämns Activities Implemented Jointly (AIJ). Försöksperioden skall pågå fram . Gemensamt genomförande betyder att länder kan finansiera åtgärder i andra länder och tillgodogöra sig hela eller delar av utsläppsminskningen. får dock länderna inte tillgodoräkna sig de utsläppsreduktioner som uppnås. En utvärdering har påbörjats av AIJ i syfte att kunna fatta beslut om denna pilotfas framtid.2 Det andra partsmötet hölls i och det tredje ägde rum i Kyoto . Parterna kom där överens om att anta ett protokoll till klimatkonventionen. Kyotoprotokollet omfattar bindande åtaganden från i-länderna om minskningar av 2 Activities Implemented Jointly (AIJ) är inte direkt att jämföra med gemensamt genomförande då det inte krävs att båda länderna skall åtagit sig att begränsa eller minska utsläpp. AIJ gäller även . AIJ är snarare att betrakta som en försöksverksamhet och föregångare till både gemensamt genomförande och Mekanismen för ren utveckling. De sistnämnda är två av de tre s.k. flexibla mekanismer som kom att införas genom Kyotoprotokollet. Se vidare nästa kapitel. Framväxten av Kyotoprotokollet 35 utsläppen av sex växthusgaser års nivå - 2012.3 Vid det fjärde partsmötet som ägde rum i förhandlades flera utestående frågor i Kyotoproto- kollet. Vid detta möte enades konventionens parter om en tidsplan för det fortsatta arbetet, den s.k. Action Plan. Denna handlingsplan ger inriktning för de fortsatta förhandlingarna fram till det sjätte partsmötet hösten . Av denna framgår att förhandlingarna framöver kommer att inriktas på: ·Villkor och regler för de tre s.k. Kyotomekanismerna, handel med utsläppsrätter (), gemensamt genomfö- rande (Joint Implementation, JI) och mekanismen för en ren utveckling (Clean development mechanism, CDM). ·Fortsatt policyarbete avseende koldioxidupptag i sänkor på basis av det vetenskapliga arbete som äger rum i FN:s mellanstatliga kommitté för klimatförändringar (IPCC). ·Arbete kring hur teknologiöverföring till skall främjas. Ett fortsatt arbete om påverkan på länder av klimatförändringar eller påverkan av åtgärder mot klimatförändringar skall också ske. ·Arbete med att utveckla regler för vad som sker när en part inte uppfyller sitt åtagande. ·Arbete för att främja användande och erfarenhetsutbyte om åtgärder och styrmedel för att minska utsläpp av växthusgaser. Dessa frågor hänger samman, och förhoppningen är att utfallet vid det sjätte partsmötet skall bli så tillfredsställande att protokollet kan träda i kraft därefter. Det femte partsmötet äger rum /i . Eftersom tidplanen från till stor del är in-riktad på det sjätte partsmötet förväntas inga mer väsentliga beslut vid detta möte. I stället kommer alla frågor i Action Plan att diskuteras vidare av parterna i syfte att komma några steg längre 3 Protokollet blir bindande efter det att minst 55 länder av de totala utsläppen har ratificerat. 36 Framväxten av Kyotoprotokollet för att uppnå beslut vid det sjätte partsmötet. En ny sammanhållen förhandlingstext om mekanismerna kommer också att finnas klar till detta möte. 4Vad innehåller Kyotoprotokollet? Som framgick av föregående kapitel antogs Kyotoprotokollet . Protokollet består av sammanlagt 28 artiklar och innehåller bindande åtaganden för industriländerna att begränsa och minska på utsläppen av växthusgaser . I detta kapitel görs en sammanfattning av några av de viktiga artiklarna i proto- kollet. 4.1Sex växthusgaser omfattas och deras sammanlagda effekt skall räknas I artikel 3 av Kyotoprotokollet framgår de sex grupperna av utsläpp av gaser som regleras. De är koldioxid, metan, dikväveoxid (lustgas), fluorkolväten, perfluorkolväten samt svavelhexafluorid. Olika växthusgaser bidrar olika mycket till växthuseffekten. De vägs samman genom den s.k. GWP-faktorn (Global ). Genom att multiplicera respektive gas med dess GWP- faktor erhåller man ett mått på hur allvarlig gasen är som klimatpåverkare i förhållande till koldioxid. Det erhållna måttet benämns koldioxidekvivalenter. Genom beslut vid det tredje partsmötet i skall alla länder använda sig av IPCC:s metodik för att uppskatta och rapportera utsläppen i enlighet med de skyldigheter som följer av protokollet. 38 Vad innehåller Kyotoprotokollet 4.2Åren 2008 till 2012 skall minskningen uppgå till I artikel 3 av protokollet anges att minskningen i de sammanlagda utsläppen av de sex växthusgaserna bland industriländerna mätt som koldioxidekvivalenter skall vara av nivåer. Detta mål skall uppnås –2012. För enskilda industriländer skiljer sig de kvantifierade åtaganden åt. förbinder sig att minska utsläppen , medan länderna i EU som grupp skall minska sina utsläpp . Ett beslut togs av ministerrådet avsett som förhandlingsmandat inför partsmötet i . skall enligt detta beslut begränsa utsläppen till högst av nivå.1 Varje land skall kunna visa att påvisbara fram- steg gjorts. Vad som exakt avses preciseras inte, men grundtanken i förhandlingarna var att det skall finnas en kontrollstation före åtagandeperiodens början . Det blir således viktigt för alla länder att visa att utsläppen går åt rätt håll . Åtaganden för perioder efter den första åtagandeperioden – 2012 skall fastställas genom att man ändrar i de kvanti-fierade åtaganden om begränsning eller minskning av utsläpp för respektive land. Denna prövning skall inledas senast före utgången av den första åtagandeperioden. Detta innebär att prövningen senast skall inledas . 1 I bilaga 2 redovisas Industriländernas åtaganden. Vad innehåller Kyotoprotokollet 39 4.3Tre s.k. flexibla mekanismer införs för att underlätta anpassningen Syftet med de s.k. flexibla mekanismerna i Kyotoprotokollet är att ge möjlighet för länder att klara delar av sina åtaganden genom att minska utsläppen i andra länder. Detta leder till att de totala kost- naderna för utsläppsminskningen reduceras. Regler och riktlinjer för hur dessa mekanismer skall fungera förväntas beslutas vid det sjätte partsmötet hösten . Först därefter vet vi hur mekanismerna kan komma att fungera. 4.3.1Gemensamt genomförande (Joint Implementation) Under artikel 6 av Kyotoprotokollet anges att ett industriland, som förbundit sig att begränsa eller minska utsläppen av växthusgaser, kan överlåta till eller förvärva utsläppsminskningsenheter från ett annat industriland. Utsläppsminskningen skall komma från projekt som syftar till att minska antropogena (mänskligt orsakade) utsläpp från källor eller öka antropogena upptag i sänkor av växthusgaser. För att överföringen skall godtas krävs bl.a. att projekten skall vara godkända av de berörda parterna i förskott och att projekten skall leda till minskningar av utsläpp från källor som går utöver vad som annars skulle uppnås. Gemensamt genomförande är således projektbaserat och avser en situation där ett industriland investerar i utsläppsreducerande åtgärder i ett annat industriland i syfte att helt eller delvis kunna tillgodogöra sig utsläppsreduktionen gentemot sitt eget kvantifierade utsläppsmål. Båda länderna skall ha åtagit sig att begränsa eller minska sina utsläpp. 40 Vad innehåller Kyotoprotokollet 4.3.2Mekanismen för ren utveckling (Clean Development Mechanism) I artikel 12 av protokollet definieras mekanismen för ren utveckling. Det är en mekanism som har två syften. Dels skall den hjälpa de länder som inte är upptagna i bilaga I (utvecklingsländer) att uppnå en hållbar utveckling. Dessa länder har inte några bindande åtaganden när det gäller att minska utsläppen av växthusgaserna. Dels syftar mekanismen till att hjälpa de länder som är upptagna i bilaga I (industriländer) att fullgöra sina kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av de sammantagna utsläppen. För att överföringen skall gälla krävs bl.a. att projekten skall vara godkända av de berörda parterna och att projekten skall leda till minskningar av utsläpp från källor som går utöver vad som annars skulle uppnås. Även mekanismen för ren utveckling är projektbaserad och avser en situation där ett i-land investerar i utsläppsreducerande åtgärder i ett utvecklingsland i syfte att helt eller delvis kunna tillgodogöra sig utsläppsreduktionen gentemot sitt eget kvantifierade utsläppsmål. Endast industrilandet har åtagit sig att begränsa eller minska sina utsläpp. När det gäller mekanismen för ren utveckling får utsläpps- minskningar som uppnåtts fram utnyttjas för att bidra till att fullgöra åtaganden för den första perioden –2012. Artikel 17 av protokollet öppnar upp för handel med utsläppsrätter mellan länder som åtagit sig att begränsa eller minska utsläppen av växthusgaser.2 I artikeln nämns att partskonferensen skall fastställa erforderliga principer, former, regler och riktlinjer, särskilt för 2 I detta betänkande har vi haft en vidare tolkning av begreppet då vi har undersökt såväl handel med utsläppsrätter som handel med utsläppsreduktioner. Vad innehåller Kyotoprotokollet 41 verifiering, rapportering och redovisningsskyldighet avseende handel med utsläppsrätter. 4.4Staten kan delegera till andra att få använda mekanismer Kyotoprotokollet ger länderna möjlighet att låta privata och/eller offentliga juridiska personer agera när det gäller de två flexibla mekanismerna gemensamt genomförande och mekanism för ren utveckling. Ett företag kan exempelvis genom att investera i ett utsläppsminskande projekt i ett annat land helt eller delvis till- godogöra sig utsläppsminskningen. När det gäller handel med utsläppsrätter finns det inget angivet i protokollet om huruvida länderna kan låta privata och/eller offent- liga juridiska personer handla. Flera parter önskar dock att denna möjlighet skall finnas och ett flertal sådana förslag har presenterats i förhandlingarna. Slutligt avgörande i denna fråga kommer när regler för denna handel beslutas. När det gäller de tre mekanismerna gemensamt genomförande, mekanismen för ren utveckling och handel med utsläppsrätter finns det i protokollet angivet att dessa åtgärder skall vara supplementära till inhemska åtgärder. Industriländerna måste således göra en viss del av sina åtgärder inom sina egna gränser. Enligt Kyotoprotokollet skall de s.k. mekanismerna utgöra supplement till inhemska åtgärder. Hur detta skall tolkas är föremål för förhandlingar. EU har intagit förhandlingspositionen att användningen av alla tre mekanismerna skall begränsas. EU:s för- slag, vilket ställer sig bakom, är att begränsningen formu- leras som ett tak för varje land. Takhöjden bestäms bl.a. av hur verkningsfulla vidtagna åtgärder inom respektive land är. Andra parter har fört fram väsentligt annorlunda uppfattningar om den tillåtna eller önskvärda omfattningen av användningen av de flexibla mekanismerna i förhandlingarna. Slutligt beslut i denna fråga kan fattas när överenskommelse kan nås i förhandlingarna och regler och riktlinjer för mekanismerna beslutas. 42 Vad innehåller Kyotoprotokollet Beräknar man konsekvenserna av EU:s förslag för del innebär det att vi skulle kunna handla med de tre mekanismerna på sammanlagt koldioxidekvivalenter . Om hänsyn tas till åtgärder t.ex. i form av införandet av koldioxidskatt som redan genomfört hamnar man enligt mina beräkningar runt . 4.5Protokollet börjar gälla när minst 55 länder har ratificerat Kyotoprotokollet börjar gälla efter det att minst 55 länder har ratificerat, dvs. godkänt protokollet i sina nationella parla- ment.3 Bland de ratificerande länderna skall ett antal tillhöra gruppen industriländer. De totala koldioxidutsläppen bland dessa industriländer skall uppgå till av de totala utsläppen för hela gruppen industriländer.