sou · GNB339d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Utvecklingen av ett nytt tvärvetenskapligt forskningsområde – IT- metodik – är därför i hög grad motiverat. I enlighet med DUKOM:s förslag planerar en organisationskommitté för ett pedagogiskt utvecklingscentrum i kring forskning och utveckling av distansmetodik. DUKOM föreslår också att de båda statliga skolorna för vuxna i och ska kopplas till detta utvecklingscentrum (SOU 1998:84). 5.5.2Utbildning och fortbildning för vuxenutbildningens personal har i sitt föregående delbetänkande redovisat en kartläggning (SOU 1997:120) av förekommande pedagogisk utbildning för vuxenpedagoger vid landets universitet och högskolor. underströk i det nämnda delbetänkandet också behovet av att utbildning för blivande lärare inom vuxenutbildningens område utvecklas och överlät åt (U 1997:07) att bedöma hur detta ska förverkligas. Därutöver beskrev kortfattat den nuvarande rektorsutbildningen, som på uppdrag genomförs av sex universitet. fick att se över behovet av och lämna förslag till en högskoleutbildning för skolledare om 40 poäng. Vägledningen inom vuxenutbildningen har som framhållits ovan ökat kraftigt i omfattning. Även arbetsuppgifterna har till del förändrats i och med kraftiga satsningar på lågutbildade arbetslösa. Arbetet innehåller mer av måldiskussioner, motiverande och stödjande arbete än tidigare, då flertalet självmant kom till studier. SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 165 Den individuella studieplanen ska vara en del av den individuella handlingsplanen – där sådan finns. Det ställer krav på samarbete mellan arbetsförmedlingens vägledning och kommunens. Det ställer också krav på båda grupper att vara något kunniga om varandras arbetsområden. Sociala problem bland deltagare i vuxenutbildning har vanligtvis hanterats av skolledare, vägledare eller kanslipersonal. Det förekommer bara vid de stora komvuxenheterna att man har särskild personal – kuratorer – anställda för dylika arbetsuppgifter. I och med har, enligt vad många enheter uppger, sociala problem tilltagit i omfattning. Inte heller för kuratorer finns någon helt adekvat utbildning. I Skollagen 2 kap 7§ sägs att Varje kommun och landsting skall se till att fortbildning anord- nas för den personal som har hand om utbildningen. Kommu- ner och landsting skall vinnlägga sig om en planering av per- sonalens fortbildning. Av landets kommuner uppgav 120 kommuner att de doku- menterat sin planering av fortbildning för skolans personal (, 1996). Detta skedde då oftast i skolplanen eller i en särskild fortbild- ningsplan. För och gymnasieskolans personal angavs vanligen vissa fortbildningsområden, exempelvis den nya läroplanen, nytt betygssystem samt arbetssätt och arbetsformer. Av de kommuner som dokumenterat sin planering av fortbildningen anger flertalet kommuner inte några fortbildningsområden för den kommunala vuxenutbildningen. I flertalet kommuner – påpekar i sin rapport – används fortbildningen ännu inte av politikerna som ett strategiskt instrument för styrning av skolan. återkommer i kapitel 7 med förslag inom dessa områden. redovisade i sitt föregående betänkande den kartläggning av vuxenpedagogisk forskning m.m. som uni- versitet genomfört på kommitténs uppdrag, Vuxenpedagogik i . Forskning, utbildning, utveckling – En kartläggning (SOU 1997:120). Kommittén konstaterade i anledning av denna kartläggning att den såg ett stort behov av riktade insatser när det gällde forskning kring vuxnas lärande, kunskapslyft och livslångt lärande och förväntade sig att den 166 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 forskningspolitiska utredningen (Forskning 2000) skulle komma att behandla de aktuella frågorna. Forskning 2000 behandlade de forskningspolitiska frågorna på ett övergripande plan, vilket innebar att exempelvis vuxenpedagogiska frågor inte aktualiserades (SOU 1998:128). utvärderingsuppdrag har inneburit vissa forskningsinsatser inom området men därutöver synes inte några avgörande förändringar avseende inriktning på vuxenpedagogisk forskning ha inträffat. Vuxen- pedagogisk forskning och forskning kring det livslånga lärandet är fort- farande eftersatt liksom insatser för att koppla forskning till praktiken och vice versa. återkommer i kapitel 7 med förslag inom dessa områden. Under de som projektet varit igång har mycket hänt. Kommunerna arbetar intensivt på olika organisatoriska och pedagogiska modeller. Försöksverksamheten har blivit en realitet. Ett nationellt utvecklingsarbete har påbörjats – men utvecklingen måste fortsätta! Fortsätter politikerna att lägga sig i eller... ? I den kommunala organisationen placerades från början ofta som ett särskilt projekt vid sidan av den kommunala vuxenutbild- ningen normala organisation. Vissa förändringar tycks emellertid ha ägt rum . Projektet har i ett antal kommuner förts från kommunstyrelsen till den nämnd som i övrigt har ansvaret för vuxenutbildningen i kommunen. En förklaring till denna förändring är att kommunerna nu inte bara koncentrerar sig på projektet utan också ser denna satsning i perspektivet av en re- formering av vuxenutbildningen. Vad verkar ha fört med sig av bestående värde vid denna övergång till den ordinarie nämnden är en närmare koppling till kommunledningen. Projektet har i flertalet kommuner organisatoriskt sett gått in i en stabil fas. Därmed kan man ju som politiker lätt förledas att tro att det som skulle göras nu är gjort. Så är dock icke fallet. Strategier för vuxenutbildning, kompetensutveckling och livslångt lärande måste utvecklas och förnyas. Blicken måste lyftas från plogfåran och få ett vidare perspektiv. De regionala tillväxtavtalen och kompetensråden SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 167 måste – liksom arbetet i mål 3- och mål 4-programmen – inlemmas i perspektiv av vuxenutbildning, inte bara i perspektiv av näringslivsut- veckling. Utbildningen måste finnas med i skärningspunkten arbets- marknad – kompetensutveckling – humanism. Samverkan för utveckling? har föranlett en omfattande samverkan på lokal och re- gional nivå mellan olika kommunala förvaltningar, statliga myndigheter och utbildningsanordnare av olika slag. Speciellt samverkan med arbetsförmedlingen har utvecklats positivt – åtminstone vad gäller information, rekrytering och vägledning. Detta samarbete tycks fortsätta att utvecklas, vilket är utmärkt. Önskvärt vore också att samarbetet fördjupades till att också avse utbildningsutbudet. I /vuxenutbildning ges grundläggande yrkes- utbildning. I många kommuner kanske denna utbildning skulle kunna spetsas med arbetsmarknadsutbildning för att ge de studerande större möjligheter på arbetsmarknaden och därigenom också svara upp mot arbetsmarknadens behov av vidareutbildad arbetskraft. Samverkan med näringslivet behöver ytterligare utvecklas. Här fordras genomtänkta strategier för samverkan – bland annat avseende vad, med vilka och i vilka former. Mer av samma sak eller... ? När projektet startade var det många som oroade sig för att denna satsning bara skulle resultera i mer av samma sak. Flera kurser i engelska, flera läsårsscheman och flera klassrum där läraren pratar av tiden. Har det blivit så? Förändringarna i kursutbudet har varit tydliga. Yr- kesinriktade kurser har ökat kraftigt i omfattning och utvecklats i olika riktningar. Detta torde vara till fördel för de studerande. Det är lättare för många kortutbildade att se fördelar med en yrkesutbildning –speciellt i jämförelse med kurser i allmänna ämnen. Den är inte lika hotfull, den är något som man kan bedöma värdet av och i bästa fall något som kan ge arbete. Den kommunala vuxenutbildningens uppgift är inte bara att utbilda människor för vidare studier på universitet och högskolor. Det är också en intressant utveckling som pågår i hela den kom- munala vuxenutbildningen när det gäller flexibla studier, utläggning och rum samt individuella studiegångar. genom- fördes i huvudsak all undervisning i grupper på komvuxenheter. 168 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 pens storlek kunde variera från cirka tolv till omkring trettio. Med distansstudier avsågs studier vid statens skola för vuxna i eller . – – genomförs fortfarande en stor del av undervis- ningen i grupper på komvuxenheter eller hos andra utbildningsanord- nare, men det intressanta är det engagemang med vilket utbildningsan- ordnarna prövar nya vägar att möjliggöra utbildning via flexibla studier i olika former, att lägga ut utbildningar på icke-reguljära tider och att utveckla individuella studiegångar med undervisning och/eller hand- ledning. Detta ställer stora och nya krav på förändring av arbetsformer och arbetssätt. Nya pedagogiska modeller tar också form och prövas. Där finns vissa anordnare som profilerar sig kring en viss pedagogiks modell, exempelvis AmuGruppen kring Merlinpedagogik eller TBV kring lär- stilarnas betydelse för inlärning. Lika intressant är prövandet med mer eller mindre utvecklade självstudieformer och pedagogisk handledning liksom olika modeller för undersökande arbetssätt. Här får och bör tusen blommor blomma – men på rätt ställe . Målgruppen som helhet är nöjd, men med vad? Att deltagarna i alla fall är nöjda visar de enkätsvar som utvärderarna fått in genom de så kallade riksenkäterna. Dessvärre visar det sig också att arbetslösa som valt att inte studera är lika nöjda med sitt val. Det finns alltså all anledning att gå ut hårdare i kommunerna och visa på det klara sambandet mellan hög arbetslöshet och kort utbildning och vice versa. De kortutbildades föreställning om utbildning generellt och om beskrivs i en annan utvärderingsstudie som teoretiska studier, inaktivitet samt något som är främmande och onyttigt. De kort- utbildades föreställning om utbildning är nära relaterad till deras skäl för att inte studera. Det finns många tänkbara strategier för att påverka de icke-motive- rade arbetslösa. Gynnsamma förutsättningar skulle vara ·garanti för bra arbete efter avklarade studier, ·en tilltro till att klara av studierna, ·att studierna leder till ett yrke ·att studierna innehåller både teori och praktik samt ·att utbildningstiden är kort. SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 169 Den uppsökande verksamheten i kommunerna måste utvecklas så att fler kortutbildade kan nås med gedigen information om vuxenutbildning och fördelar med kunskapslyft. Det är då inte bara arbetslösa kortutbildade som är målgruppen för den kommunala vuxenutbildningen utan också de kortutbildade som är i arbete. 6Utvärderingarna av , samordning och vissa projekt- resultat Som tidigare framgått är kapitlen 4 och 5 till viss del baserade på re- sultat från de fristående, nationella utvärderingarna av . I kapitel 4 har de främst använts för att ge en mer nyanserad bild av del- tagarna i och vad som hänt dem efter , än vad som är möjligt utifrån den ordinarie uppföljningsstatistiken. I kapitel 5 redovisas fristående nationella utvärderingar som handlar dels om pedagogisk-organisatoriska frågor i kommunerna dels om individ- relaterade pedagogiska aspekter. Även kapitel 13 och 16 i del II utnyttjar resultat från de fristående nationella utvärderingarna för att beskriva studiedeltagandet för vuxna med funktionshinder. De utvärderingsprojekt som producerat resultat men som på grund av sin karaktär inte kunnat få någon mer ingående presentation i kapitlen 4 och 5 redovisas i detta kapitel. Det handlar om fyra utvärde- ringsprojekt: som modell och metod,omfattning i kommunerna, Kommunernas kostnader för Kunskaps- lyftet samt Det samhällsekonomiska utvärderingsprojektet. Kapitlet inleds med en beskrivning av den samordning av olika aktörers arbete med att utvärdera som ansvarar för. har regeringens uppdrag att samordna utvär- deringarna av och ansvara för att fristående nationella utvärderingar av denna satsning kommer till stånd. Respektive myndighet följer och utvärderar på normalt sätt utveck- lingen inom sitt ansvarsområde. Det innebär i detta fall att Folkbild- ningsrådet utvärderar för folkhögskolornas del medan följer i kommunerna och på Statens skolor för vuxna och granskar de insatser arbets- marknadsmyndigheterna gör i anslutning till . nerna ansvarar själva för att den verksamhet de bedriver lokalt inom ramen för utvärderas. De av initierade nationella utvärderingarna kom igång relativt tidigt, dvs. Med utgångspunkt från kommitténs utvärderingsprogram har anordnat seminarier och överläggningar dels myndigheterna emellan, dels de fristående, nationella utvärderarna emellan, dels mellan myndigheter och forskare/utvärderare. I dessa sammankomster har även Sisus (Utbildningsstöd) deltagit som ett led i kommitténs strävan att koppla samman arbetet med det särskilda uppdraget att utreda situationen för studerande med funktionshinder i vuxen- utbildningen, och utvärderingarna av . Syftet med dessa diskussioner har varit att åstadkomma en samordning mellan de olika aktörernas utvärderingar. I samma syfte har kommittén fört en kontinuerlig dialog med kom- munerna om deras lokala utvärderingar. De fristående nationella utvärderingarna Syftet med de fristående nationella utvärderingarna är att de ska ge ett helhetsperspektiv på både kvantitativt och kvalitativt. Det sker genom såväl riksrepresentativa individstudier som kom- munstudier. I individstudierna analyseras de studerandes bakgrund, attityder och förväntningar inför deltagandet i , Kun- skapslyftets inverkan på de studerande och deras erfarenheter efter . I kommunstudierna undersöks hur or- ganiseras och planeras och hur olika faktorer i dessa beslutsprocesser samspelar med rekrytering och uppläggning av kurser och kursinnehåll. Även kommunernas kostnader för studeras. De riksrepresentativa studierna kompletteras både vad avser individer och kommuner med detaljerade intensivstudier av enskilda individer och kommuner. På nationell nivå kommer de individbaserade studierna att utmynna i samhällsekonomiska bedömningar av Kunskaps- lyftssatsningens lönsamhet (jfr. översikten i SOU 1998:51). De fristående nationella utvärderingarna har kompletterats med en internationellt expertgrupp vars uppgift är att ge ett vidgat perspektiv på det utvecklingsarbete som kommit igång inom vuxenut- bildning och livslångt lärande som en följd av bl.a. . Förutom i detta delbetänkande återges resultat från utvärderingarna fortlöpande på : www. På egen hemsida: finns länkar till kommunerna och de andra myndigheterna som också utvärderar ur olika synvinklar. Det utvärderingsarbete som initierat sträcker sig fram , dvs. utöver egen mandatperiod. För att utvärdera de 10 000 extra studieplatser i folkhögskolorna som ingår som en del i har bl.a. initierat följande projekt: ·En enkät till folkbildningens basorganisationer som genomfördes av SCB . Enkäten belyser bl.a. de 10 000 Kunskaps- lyftsplatsernas ställning i relation till folkhögskolornas ordinarie verksamhet och effekterna av dem på den ordinarie undervisningen (, 1998b). ·En databas som byggs upp av SCB för de 10 000 platserna inom vid folkhögskolorna uppdelat på en skolkommun- databas som innehåller data gällande landets kommuner där det finns folkhögskolor och en individdatabas som avser de individer som deltar i folkhögskolornas del av . ·Ett utvärderingsprojekt på folkhögskola – en studie av deltagarnas studiemotiv, motiv till valet av utbildningsanordnare och syn på sina studier som genomförs av och vid med professor vid som vetenskaplig handledare. Denna utvärdering påbörjades och ska pågå . Den är planerad som en kombination av intervjuer och enkäter. Genom att i tillämpliga delar använda samma enkäter som i de fristående nationella utvärderingarna ges goda möjligheter att belysa likheter och olikheter i folkhögskolornas arbetssätt etc. jämfört med andra utbildningsanordnare. Detta utväderingsprojekt följer på en förstudie som lät genomföra och som resulterade i rapporten – ett hot mot folkhögskolans själ eller en renässans för folkhögskoleidén av vid . avser vidare att komplettera de utvärderingsinsatser som ovan beskrivits med en ny enkätundersökning riktad till studieför- bund och folkhögskolor. Den genomförs för att få en uppfattning om hur folkbildningens engagemang i den kommunala, upphandlade delen av Syftet är att fördjupa kunskaperna kring de uppgifter som tidigare lämnats in till av studieför- bund och folkhögskolor och skapa en plattform för vidare diskussioner om folkbildningens roll inom . I övrigt deltar aktivt i samordningen och samar- betet kring de nationella utvärderingarna som initierat. har flera olika utgångspunkter för att få ett brett empiriskt underlag för bedömningar och beslut som rör . Ett sådant underlag erhålls dels inom ramen för uppdrag att leda och följa verksamheten, dels genom ansvaret för den nationella uppföljningen och rapporteringen av . Utöver detta erhålls också ett viktigt underlag genom generella uppdrag avseende uppföljning, utvärdering, utveckling och tillsyn inom skolområdet. I syfte att bidra till den nationella kunskapen om resultat och effekter av den femåriga satsningen deltar i samordning av utvärderingsarbetet och följer de fristående nationella utvärderingarna kontinuerligt. Därtill har på uppdrag av regeringen redovisat en plan för utvecklingen av vuxenutbildningen (, 1998m) vari flera problemställningar för ytterligare studier och analys lyfts fram. De studier som ska genomföra under är en förstudie av kommunernas utvärderingar av , en fördjupad studie av lokala kurser och på basis av data- baserade kunskaper om deltagarnas utbildningsnivå före vuxenstudier, en enkätstudie av individers utbildningsvägar under temat Lyft eller bredd (, 1999f). Syftet med dessa studier är, liksom med de ytterligare utvärderingar av vuxenutbildningen avser att genomföra 2001, att fördjupa kunskaperna inom tre områden; individuella utbildningskarriärer, kommunernas styrning och ledning av vuxenut- bildningen samt den pedagogiska utvecklingen. Studierna avser att be- svara frågor som faller emellan och utanför de fristående nationella utvärderingarna och går djupare än de analyser som görs inom ramen för uppdrag att leda och följa . 2001 avser att initiera ytter- ligare ett antal fördjupade studier inom vuxenutbildningen. Till de om- råden som ska studeras hör frågeställningar kring den sociala kompe- bl.a. utifrån de resultat som framkommer av projekt Utvärdering av skolan 1998 avseende läroplanernas mål. Studien ska också fokusera könsspecifika aspekter på vuxnas utbildningskarriärer. avser också enligt planen för utvecklingen av vuxenut- bildningen (, 1998m) bl.a. att rikta insatser mot analys av de nationella styrdokumenten, att följa rekryteringen till vuxenutbildningen, kartlägga svenska erfarenheter och studera utländska erfarenheter av validering samt att följa utvecklingen av flexibelt lärande – distansutbildning. Ett annat område som avser att belysa kan sammanfattas i temat Vägen in i vuxenutbildningen, och utgår från utbildningssys- temets mottagande av några olika kategorier studerande. Genom Skol- verkets särskilda Kunskapslyftsprojekt erhålls en löpande uppföljning och kortsiktig utvärdering i dialogen med kommunerna. Avsikten är att snabbt lyfta fram aktuella frågeställningar som verksamheten ställer. I regleringsbrevet för för (Utbildnings- departementet, 1998b) finns också en del av intresse i utvärderings- sammanhang: ·Skolverket ska öka sin uppföljning och utvärdering av hur jäm- ställdhetsperspektivet implementeras i undervisningen och av hur undervisningen läggs upp för att både flickors/kvinnors och poj- kars/mäns villkor och förutsättningar beaktas och de får likvärdiga möjligheter till utveckling och lärande. ·Skolverket ska redovisa vilka indikatorer som utvecklas för att belysa kvalitetsutvecklingen inom de olika verksamhetsformerna och redovisa en samlad analys av kvalitets- utvecklingen. ·Eventuella behov av regeländringar ska presenteras mot bakgrund av utvecklingen av det nationella uppföljningssystemet. ·Skolverket ska i samråd med CSN och Ams se över behovet av änd- ringar i respektive myndighets uppföljningssystem i syfte att öka jämförbarheten i de statistisk uppgifterna. ska lämna en delrapport. Slutredovisning av uppdraget ska ske . (Liknande formuleringar återfinns i regleringsbreven för Ams, CSN och Verket för högskoleservice; i fallet Ams dock med den variationen att uppdraget faller under ru- briken redovisas men med angivande att ska redovisa och .) I den mån den information som efterfrågas i regleringsbrevet inte lämnas vid något annat angivet tillfälle ska den redovisas i årsredovisningen för . Ams direkta deltagande i utvärderingarna har inledningsvis främst be- stått av arbete med att förse , och de fristående nationella utvärderarna med statistiskt material som underlag för analysarbetet. Vissa utvärderingsprojekt förbereds dock. Exempelvis planerar Ams och att tillsammans med ett antal kommuner genomföra viss försöksverksamhet för att bryta den könsuppdelade utbildnings- och arbetsmarknaden som bl.a. tar sig uttryck i att relativt få män söker sig till (, 1999c). Dessutom har Ams och Skol- verket för avsikt att följa de vikarier som /98 gick in som ersättare för arbetstagare som studerade i . Har de i sin tur blivit intresserade av studier och t.ex. deltagit i /99? Ams har också initierat ett s.k. Parallellprojekt. Avsikten med det är att genomföra en djupstudie av vissa privata utbildningsan- ordnare inom upphandlad arbetsmarknadsutbildning med början i upp- handling, fortsättning i den pedagogiska processen och avslut i utbild- ningsresultat och arbetsmarknadseffekter. Studien ska läggas upp så att den går att jämföra med motsvarande utvärderingar inom Kunskaps- lyftet. För övrigt deltar även Ams aktivt i diskussionerna kring samordning och samarbete relaterat till utvärderingspro- jekt. 6.2Kunskapslyftet som modell och metod I utvärderingsuppdrag har ingått att utvärdera som modell och metod för samverkan mellan stat och kommun, central styrning och lokal mobilisering. Inför den femåriga vuxenutbildningssatsningen – – inrättade regeringen en Delegation för inom rege- ringskansliet med representanter för utbildnings-, arbetsmarknads-, fi- nans-, närings- och handels- samt . Till delegationen knöts också ett sekretariat. Sekretariatet vid Delegationen för kun- skapslyftet har ansvarat för en dialog med kommunerna under plane- ringen av och dess genomförande . Inom kan den interdepartementala delegations- modellen vara användbar även i andra sammanhang när det gäller att hantera frågor av sektorsövergripande natur och frågor som behöver en snabb och slagkraftig beslutsstruktur. För relationen stat – kommun och utvecklingen av vuxenutbildningen har delegationsmodellen också inneburit vissa nya inslag, vilka bör uppmärksammas och analyseras. Erfarenheterna är intressanta framför allt för , som har övertagit Delegationens arbetsuppgifter men också med tanke på andra samarbetsprojekt mellan stat och kommun. 6.2.1Kunskapslyftet som modell och metod – adhocrati eller byråkrati? Statskontoret har på uppdrag analyserat den modell för genomförandet av som regeringen valt ur nationell och interdepartemental synvinkel. I sin rapport (Statskontoret, 1998b) konstaterar sammanfattningsvis att delegations- modellen kan motiveras på vissa grunder, exempelvis som startmotor, om inslaget av experiment, förhandlingar och skönsmässighet i besluten är stort och/eller när intressentmedverkan är önskvärd och legitim. Motiven för delegationen är sammantaget bärkraftiga Delegationen för – med placering inom – inrättades med flera urskiljbara motiv. De flesta var dock under- förstådda och inte explicit redovisade i förslaget till : ·Flerfaldiga och sektorsövergripande mål ·Önskemål om snabb start och snabbt genomslag ·Kompletterande beslut om policy och styrande regelverk måste tas under arbetets gång ·Snabba korrigeringar kunde vid behov göras