sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — II eller III, avgivas samtliga yttranden på bilaga I; ofta erfordras blott ett eller två av dem eller intet alls. Att t. ex. föräldrar till underårig och make skola yttra sig över förslag till en så allvarlig åtgärd som sterilise- ring, kan icke anses vara mer än riktigt. Utom själva ansökningen, nämnda bil. I och läkarintyget (bilaga III), vars nödvändighet är själv- klar, fordras åldersbetyg, som är oundgängligt för ett tillräckligt be- tryggande styrkande av identiteten, och bilaga II, som avges »av anför- vanter, make eller andra, rörande de omständigheter, som äro av bety- delse för sakens bedömande». Denna bilaga har visat sig ej sällan inne- hålla uppgifter av stor betydelse för ärendenas bedömande. Det är icke heller mer än billigt, att nära anförvanter eller make beredas tillfälle att framlägga sin uppfattning om den till sterilisering föreslagna; formulä- ret med sina rubriker och enkla frågor ger behövlig ledning härför. kretsen av dem, som kunna avge intyget, har emellertid för att i möjli- gaste mån underlätta ansökningsförfarandet gjorts så vid som gärna är tänkbart (»eller andra»); denna bilaga kan undertecknas av vilken tro- värdig person som helst, som över huvud vet något om, den till sterili- sering föreslagne. Vad slutligen läkarintyget beträffar, kan möjligen böra framhållas, att detta i svåra och tveksamma fall naturligtvis kräver avsevärt arbete. I de enkla fall, som utgöra det övervägande flertalet, behöver varken undersökningen eller avfattandet av intyget bereda nå- gon svårighet eller vara mycket tidskrävande. Erfarenheten har visat, att i sådana fall korta och koncisa men genom viktiga sakuppgifter övertygande intyg ge en fullt tillräcklig grund för fallens bedömande. Sterilisering av kvinna skall utföras å lasarett, därmed jämförlig allmän anstalt eller sjukstuga av där anställd läkare. Medicinalstyrelsen kan dock, där den så prövar erforderligt, medgiva viss läkare att utföra ste- rilisering å angiven anstalt eller å annan anstalt. Beträffande verkställandet av sterilisering av man föreskrives endast, att den skall utföras av legitimerad läkare. Alltsedan sterilisering i vårt land blev i lag reglerad, har den i prin- cip varit frivillig. Då propositionen till nu gällande lag framlades, an- förde departementschefen bland annat, att det i stort sett syntes råda enighet om att den nya lagstiftningen borde bygga på friv illighetens grund. Mot denna principiella frivillighet strider icke det förhållandet, att i lagens mening rättsinkapabla personer, d. v. s. sådana som kunna anses sakna förmåga att lämna giltigt samtycke till åtgärden, få sterili- seras utan sitt samtycke. Om en sådan person, som anses böra sterilise- ras, på förhand tillfrågas om sin inställning och vägrar att samtycka, skall således ingen hänsyn tagas härtill utan handlingar iordningställas och insändas. Om han, sedan tillstånd till sterilisering lämnats, bestämt vägrar att underkasta sig åtgärden, får operationen dock ej utföras un- der anlitande av fysiskt tvång. Vetskapen om att ett beslut fattats av medicinalstyrelsen synes ofta medföra, att en tidigare ovillig person underkastar sig ingreppet. Den lämpligaste behandlingen av dylika pa- tienter torde i regel vara den, att det betraktas som tämligen självfallet, att, när medicinalstyrelsen lämnat tillstånd till ingreppet, detta iskall verkställas, ehuru en person naturligtvis icke på direkt förfrågan får undanhållas upplysning om att fysiskt tvång icke kommer att användas. I en motion vid riksdag yrkades, att lagförslaget måtte kompletteras med en bestämmelse om handräckningsförfarande. Rö- rande denna motion anförde första lagutskottet i sitt utlåtande: »Det kan här endast vara fråga om sådana personer som på grund av rubbad själsverksamhet sakna förmåga att lämna giltigt samtycke till sterilise- ringsåtgärden, enär lagen i övrigt fordrar att vederbörande lämnar sitt samtycke. De personer, som lida av sådan mera utpräglad själslig rubb- ning, att den medför rättsinkapacitet i fråga om ett dylikt samtycke och skulle motivera ett handräckningsförfarande för steriliserings verkstäl- lande, torde emellertid oftast redan vara intagna å anstalt eller i vart fall kunna med stöd av gällande lagstiftning intagas å anstalt, och beträf- fande å anstalt intagen person torde anlitande av polismyndighet för medverkan till verkställighet av ett beslut om sterilisering icke ifråga- komma. Utskottet finner därför ifrågavarande motion icke böra föran- leda något tillägg till lagtexten.» följde utskottet. I tvenne motioner vid riksdag yrkades införande av tvångs- åtgärden i någon form (dock icke »tvång i detta ords så att säga kroppsliga mening») för att framtvinga en för det allmänna nyttig och nödvändig sterilisering, även där den enskilde på grund av bristande in- sikt och bristande god vilja vägrade sin frivilliga samverkan. Första lagutskottet hemställde, att motionerna icke måtte föranleda någon åtgärd, och avslog dem. Ärenden angående sterilisering äro underkastade särskilda sekretessbe- stämmelser. Härom föreskrives i lagens 6 §: »Läkare eller annan, som å tjänstens vägnar eller eljest tagit befattning med sterilisering eller med ärende angående sådan åtgärd, må ej i oträngt mål yppa något av vad därvid förekommit». Därjämte äro myndighets beslut i ärenden rörande sterilisering tillförsäkrade sekretess i enlighet med lagen om inskränk- ningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar. "ER¤TTELSE OM VERKST¤LLD STERILISERING M M Läkare, som med stöd av lagen verkställt sterilisering är enligt 7 § tillämpningskungörelsen skyldig att inom en månad insända berättelse därom till medicinalstyrelsen enligt fastställt formulär. Har ingreppet företagits jämlikt 3 § andra stycket steriliseringslagen (på grund av kroppslig sjukdom eller kroppsfel hos rättskapabel kvinna efter utlå- tande av två läkare) eller enligt 5 § samma lag [vid samtidigt avbrytan- de av havandeskap enligt 7 § abortlagen (den s. k. nödfallsparagrafen)], skola tillika samtliga handlingar i ärendet insändas. !NG¥ENDE BEH¶RIG HET ATT AVGIVA S¥DANT UTL¥TANDE SOM AVSES I g ANDRA STYCKET I LAGEN STADGAS I g F¶RSTA STYCKET TILL¤MPNINGSKUNG¶RELSEN 5TL¥TANDET SKALL VARA AVFATTAT ENLIGT FASTST¤LLT FORMUL¤R. Det må här anmärkas, att det beträffande tjänsteläkaren är tjänsten och det med densamma förenade ansvaret, som konstituerar behörigheten. En f. d. tjänsteinnehavare är sålunda icke behörig. På förekommen anledning må även understrykas, att L¤KARE I UNDERL¤KARES ST¤LLNING ALDRIG ¤R BEH¶RIG. Här må också framhållas angelägenheten av att vederbörande läkare vid avfattandet icke blott av utlåtanden utan även av berättelser iakttaga sådan omsorg, att onödiga skrivelser för komplettering såvitt möjligt undvikas. 3KYLDIGHET F¶R VISSA L¤KARE ATT VERKA F¶R STERILISERING Ett betydelsefullt stadgande i tillämpningskungörelsen är det om skyl- dighet för läkare, som äger att göra ansökan om sterilisering, att på framställning av myndighet eller då han eljest erhåller kännedom om fall, där sterilisering synes påkallad från allmän synpunkt, verkställa eller låta verkställa erforderlig undersökning samt därest omständighe- terna därtill föranleda, sörja för att ansökan om sterilisering göres hos medicinalstyrelsen. Det angelägna i att denna föreskrift tillämpas har ovan betonats i samband med diskussionen av de sinnesslöa, vilkas. sterilisering kan sägas vara steriliseringslagens viktigaste syftemål. Råd och anvisningar rörande tillämpning av abortlagen. (Lagen om avbrytande av havandeskap med däri genom lagar , och vidtagna änd- ringar.) Med hänsyn till den genom lag vidtagna senaste ändringen av abortlagen har medicinalstyrelsen ansett det erforderligt att i reviderad form åter utgiva de råd och anvisningar rörande tillämpning av lagen, som senast utgåvos . Den väsentligaste anledningen till att avbrytande av havandeskap (abortframkallning) ansetts böra bli föremål för särskild lagstiftning synes ha varit den alltmer stegrade frekvensen av de kriminella aborterna. Man utgick därvid uppenbarligen från det antagandet, att den åsyftade minskningen åt- minstone delvis skulle kunna uppnås, om läkare medgåves rätt att i större omfattning än tidigare avbryta havandeskap. Det har emellertid framhållits såsom en ofrånkomlig nödvändighet, att vid lagstiftning på detta ömtåliga område gränsen mellan det tillåtna och det otillåtna droges så fast och tydlig, att den vid den praktiska tillämpningen icke till oberäknelig skada helt eller delvis utplånades under inverkan av de krafter, som här vore verksamma för en allt större obundenhet. Den 1934 tillsatta abortkommitténs förslag, som innebar ganska vittgåen- de medgivanden i fråga om rätten att avbryta havandeskap, blev under den fortsatta utredningen och bearbetningen rätt avsevärt beskuret just i detta hänseende. Den ursprungliga lagen antogs 1938 och trädde i kraft den 1 ja- nuari ;1939. Genom den senaste lagändringen har rätten till avbrytande av havandeskap i någon mån vidgats. I lagens första paragraf angivas de särskilda förutsättningar, under vilka av- brytande av havandeskap är lagligen tillåtet. (indikationer) kunna schematiskt uppdelas i fyra eller fem olika slag: CINSK OCH MEDICINSKT SOCIAL SOCIALMEDICINSK HUMANIT¤R (eller etisk) och EUGENISK -EDICINSK INDIKATION OCH MEDICINSKT SOCIAL Om denna indikation föreskrives i 1 § första stycket 1) av lagen, att ha- vandeskapet får avbrytas, N¤R P¥ KROPPSFEL ELLER SVAGHET HOS KVINNAN BARNETS TILLKOMST SKULLE MEDF¶RA ALLVARLIG LIV ELLER H¤LSA Som synes omfattar bestämmelsen icke blott rent medicinska indikationer (sjukdom och kroppsfel) utan även medicinskt-sociala (svaghet hos kvinnan), varmed avses »utsläpade mödrar» och liknande fall. Beträf- fande särskilt de psykiska sjukdomstillstånd, som kunna utgöra skäl för ab- ort, må framhållas, att det är sjukdomstillståndet som sådant, som är avgö- rande, och icke de många skiftande orsaker, som kunna framkalla sjukdo- men. Beträffande denna indikation, som tillkom genom lagändring , heter det, att havandeskap får avbrytas, N¤R MED H¤NSYN TILL KVINNANS LEVNADSF¶RH¥LLANDEN OCH OMST¤NDIGHETERNA I ¶VRIGT KAN ANTAGAS ATT HENNES KROPPSLIGA ELLER SJ¤LSLIGA KRAFTER SKULLE ALLVARLIGT NEDS¤TTAS GENOM BARNETS TILLKOMST OCH V¥RDEN OM BARNET Det har av lagstiftarna understrukits, att abort av renodlat sociala skäl alltjämt icke är tillåten. Vid den nya indikatio- ner, som för korthets skull kan benämnas F¶RUTSEDD SVAGHET förutsättes emellertid icke, att sjukdom, kroppsfel eller svaghet förefinnas hos kvinnan vid tiden för ingreppet. Bestämmelsen innebär också, att hänsyn får tagas ej allenast till den kraftnedsättning, som skulle följa av barnets tillkomst, utan även till de påfrestningar, som kunna uppkomma genom vården av barnet. Lagrummet tar sålunda närmast sikte på en mera långsam nedslitning av kvinnans krafter. Sådan indikation föreligger, N¤R KVINNAN H¤VDATS UNDER F¶RH¥LLANDE VAROM F¶RM¤LES I KAP ELLER A g ELLER KAP A ELLERg S¥ OCK D¥ H¤VDANDET ¤GT RUM UNDER OMST¤NDIGHETER SOM OMF¶RM¤LAS I KAP g STRAFFLAGEN SAMT INNEBURIT ETT GROVT ¥SIDOS¤TTANDE AV KVINNANS HANDLINGSFRIHET $E här avsedda brottsliga handlingarna äro dels våldtäkt eller annat rättsstridigt tvång, dels vissa slag av sedlighetsbrott. Härvid är emellertid att märka, att enligt 2 § första stycket vissa av de angivna brotten skola, där så kunnat ske, hava åtalats eller angivits till åtal för att kunna ut- göra grund till avbrytande av havandeskap. Hit höra sålunda brott mot samt- liga ur 15 kap. strafflagen anförda §§ samt brott mot 6 och 8 a § i 18 kap. strafflagen. Bestämmelsen har givetvis tillkommit som garanti för att in- greppet icke skall grundas på falska uppgifter. Därjämte föreskrives i 2 § andra stycket abortlagen, att avbrytande av havandeskap på grund av att kvinnan vid hävdandet ej fyllt , där den som har vårdnaden om henne ej samtyckt till åtgärden, icke må äga rum utan att särskilda omständigheter tala därför. I detta sammanhang må anmärkas: en kvinna under ett havandeskap, som tillkommit genom våldtäkt, vilken ej kunnat bevisas, råkat i psykisk sjukdom och om sjukdomen i och för sig utgör tillräckligt skäl för abort, är indikationen medicinsk. Frågan om våldtäkt eller icke saknar i sådant fall relevans. Denna indikation föreligger, N¤R MED SK¤L KAN ANTAGAS ATT KVINNAN ELLER DET V¤NTADE BARNETS FADER GENOM ARVSANLAG KOMMER ATT P¥ AVKOMLINGAR ¶VERF¶ RA SINNESSJUKDOM ELLER SINNESSL¶HET ELLER OCK SV¥RARTAD SJUKDOM ELLER SV¥RT LYTE AV ANNAT SLAG Detta lagrum är även formellt i full överens- stämmelse, med motsvarande lagrum i steriliseringslagen. är i 2 § tredje stycket fogat det viktiga villkoret, att havandeskap ej må av- brytas på grund av nyssnämnda arvsanlag HOS KVINNAN med mindre jämväl sterilisering å henne företagas, utan så är att sådan åtgärd av särskilda skäl finnes olämplig. De, som undantagas från regeln om sterilisering som villkor för abortframkallning, äro dels de fall, där kvinnans hälsotillstånd är sådant, alt skäl tala mot abortoperationens utökning med en sterilisering, dels de fall, där en sterilisering är onödig (t. ex. därför att kvinnan befinner sig nära klimakteriet eller därför att hon kommer att varaktigt intagas å anstalt). När tillstånd meddelats till abort under villkor av sterilisering, har kvinnan att välja mellan abort jämte sterilisering eller att avstå från aborten, såvida icke på grund av kvinnans hälsotillstånd sterilisering bör underlåtas, då aborten skall verkställas. Beträffande den eugeniska indikationen må för övrigt hänvisas till sid. 5, där några synpunkter på de eugeniska skälen för ofruktbarhet framläggas. Mellan abortlagen och steriliseringslagen finnas ett par väsentliga olik- heter. Å ena sidan saknar steriliseringslagen dels - av naturliga skäl - mot- svarighet till abortlagens humanitära indikation, dels också motsvarighet till abortlagens nya, social-medicinska indikation. Å andra sidan saknas i abort- lagen steriliseringslagens sociala indikation (olämplighet att ha vårdnaden om barn). I fråga om den medicinska indikationen enligt 1 § första stycket 1) abortlagen och den eugeniska indikationen överensstämma däremot de båda lagarna. 4IDSBEGR¤NSNING F¶R HAVANDESKAPETS AVBRYTANDE I första paragrafens sista stycke föreskrives: !VBRYTANDE AV HAVANDESKAP P¥ ANNAN ¤N SJUKDOM ELLER KROPPSFEL HOS KVINNAN M¥ EJ F¶RETAGAS EFTER HAVANDESKAPETS TJUGONDE VECKA -EDICINALSTYRELSEN M¥ DOCK N¤R SYNNERLIGA SK¤L ¤RO D¤RTILL MEDGIVA INGREPPETS UTF¶RANDE J¤MV¤L D¤REFTER INTILL UTG¥NG EN AV TJUGOFJ¤RDE VECKAN Den sista punkten tillkom genom lagändring den Första lagutskottet underströk emellertid i sitt utlåtande, att abort (där tidsbegränsning är föreskriven) regelmässigt skall äga rum före utgången av tjugonde veckan och att medgivande till abort efter utgången av sagda tid skall få lämnas endast om SYNNERLIGA skäl tala därför. gäller alltså såväl vid den medicinskt-sociala (svaghet) och social- medicinska (förutsedd svaghet) indikationen som vid den humanitära och eugeniska. Det är därför av vikt, att i förekommande fall tillstånd till ingrep- pet inhämtas i så god tid, att operationen hinner utföras inom den föreskriv- na, regelmässiga tiden. Då det icke låter sig göra ett exakt bestämma dagen för befruktningens inträde, räknar man i praktiken med att ett normalt ha- vandeskap varar (= ) räknat från den senaste reglering- ens6 första dag. För beräkning av den tid, inom vilken abortframkallning i nu avsedda fall regelmässigt får företagas, utgår man alltså på samma sätt från senaste regleringens första dag och räknar (= ) framåt. Av lätt insedda skäl är det emellertid ofta icke möjligt att erhålla en exakt utgångspunkt för denna beräkning. Det blir då i tveksamma fall operatören, som på grund av sin undersökning av kvinnan har att avgöra, huruvida in- greppet kan företagas inom den i lagen föreskrivna tiden Med hänsyn till det allmännas intresse av att särskilt sinnesslöa kvinnor icke få tillfälle att fortplanta sig synes det lämpligt, att de på ålderdomshem och andra inrättningar, där de på grund av blandning av könen och relativt stor rörelsefrihet riskera att bli rådda med barn, bleve föremål för särskild tillsyn i detta avseende. Lämpligen kunde detta ske genom förandet av sär- skilda menstruationslistor. Här igenom skulle man kunna föreb ygga, att ett hos en sinnesslö kvinna inträtt havandeskap kunde komma att överskrida den för abortframkallning lagstadgade gränsen. Lämpligast är givetvis, att havandeskap förebyggas genom VERKST¤LLD STERILISERING och att även på dylika anstalter intagna sinnesslöa män steriliseras. Här avses senaste normala regleringen. De mindre och oftast oregelbundna blöd- ningar, som ibland förekomma - även på väntad regleringstid - under havandeskap, äro icke menstruationer utan s k. havandeskapsblödningar, vilka icke kunna tagas till utgångspunkt vid beräkning av havandeskapets längd. "EH¶RIGHET ATT L¤MNA TILLST¥ND TILL AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP Sådan behörighet tillkommer: TVENNE L¤KARE på i lagen angivna grunder MEN EJ P¥ EUGENISK INDIKATION ELLER I FALL D¥ KVINNAN ¤R R¤TTSINKAPABEL ELLER VID S K N¶DFALL MEDICINALSTYRELSEN på samtliga i lagen angivna grunder utom s. k. nöd- EN L¤KARE (operatören) VID S K N¶DFALL §). "ETR¤FFANDE EUGENISK INDIKATION OCH R¤TTSINKAPABEL KVINNA (utom vid s. k. nödfall ¤R S¥LUNDA ENDAST MEDICINALSTYRELSEN BEH¶RIG ATT L¤MNA TILLST¥ND I anslutning härtill må följande framhållas. .¤R MEDICINSKA SK¤L F¶R ABORT MEN DESSUTOM EUGENISKA SK¤L ¥ KVINNANS SIDA FINNAS dvs i allmänhet, när hon är sinnesslö, sinnessjuk eller svår psykopat eller lider av annan ärftlig defekt eller sjukdom, B¶R ¤RENDET UNDERST¤LLAS MEDICINALSTYRELSEN för att denna skall få tillfälle att pröva, huruvida enligt 2 § tredje stycket i lagen sterilise- ring skall ställas som villkor för havandeskapets avbrytande. Det har i en del fall förekommit, att abort verkställts av två läkare på medicinsk indikation, ehuru även sådana eugeniska skäl funnits, att sterilisering skulle ha satts som villkor, om ärendet underställas medicinalstyrelsen. Detta är ett felaktigt förfarande, som står i uppenbar strid mot lagens anda och motivering. Beträffande rättsinkapaciteten äga naturligtvis i princip samma resonemang tillämpning här som i fråga om samtycke till sterilisering. Det må emellertid även här framhållas, att det vid bedömningen är fråga om att taxera den mentala rubbningens eventuella inflytande på den givna rättshandlingen, d. v. s. samtycke till den ifrågasatta åtgärden. Utan ett närmare ingående på detaljer för övrigt må här framhållas betydelsen av den psykiska depressio- nens inflytande på mänskligt handlande och tänkande. Det är sålunda up- penbart, att en kvinna i ett uttalat depressionstillstånd som regel är benägen att felbedöma sin situation och att hon av denna anledning icke kan anses rättskapabel, även om hon förstår ingreppets konsekvenser och kan resonera klart därom. En viktig synpunkt är härvidlag, att en kvinna, som genom en ovälkommen grossess kommit i en enligt hennes mening förtvivlad situation och på grund av sin djupa, ofta med suicidalrisk förenade depression erhållit abort, sedermera kan komma att förebrå sig, att hon ej framfött barnet. Ris- ken härför eller i varje fall för svårare psykiska skadeverkningar måste vara avsevärt mindre, om beslutet fattats av medicinalstyrelsen och hon sålunda i viss mån befriats från eget ansvar. &R¥GAN OM ABORTFRAMKALLNING HOS EN KVINNA SOM LIDER AV ETT UTTALAT PSYKISKT DEPRESSIONSTILLST¥ND B¶R ALLTS¥ H¤NSKJUTAS TILL MEDICINALSTYRELSEN "EH¶RIGHET ATT G¶RA ANS¶KAN a) "ETR¤FFANDE R¤TTSKAPABEL KVINNA ¤R ENDAST KVINNAN SJ¤LV BEH¶RIG ATT HOS L¤KARE G¶RA FRAMST¤LLNING SAMT ANS¶KNING HOS -EDICINALSTYRELSEN OM TILL ST¥ND TILL AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP B "ETR¤FFANDE R¤TTSINKAPABEL KVINNA ¤RO F¶LJANDE BEH¶RIGA ATT HOS MEDICI NALSTYRELSEN G¶RA ANS¶KAN OM TILLST¥ND TILL INGREPPET 2.för underårig kvinna den som har vårdnaden om henne, 3.för omyndigförklarad kvinna förmyndaren samt 4.för kvinna, som är intagen å allmän anstalt, anstaltens läkare eller före- Det må alltså understrykas, att KVINNAN själv alltid ¤R behörig att göra ansökan OBEROENDE AV R¤TTSKAPACITET OCH ¥LDER Om kvinnan själv alltså gör ansökan, kan det aldrig bli någon tvekan om behörigheten. Beträffande vårdnadshavare avses här liksom vid ansökan om sterilisering den lagbestämde vårdnadshavaren. Till undvikande av upprepning hänvisas därför till vad som anförts sid. 6. Det må understrykas, att vårdnadshavares behörighet endast hänför sig till rättsinkapabel kvinna och att UNDER¥RIGHET I OCH F¶R SIG ICKE MEDF¶R R¤TTSINKAPACITET Förmyndares behörighet hänför sig till rättsinkapabel kvinna, som fyllt och av domstol förklarats omyndig. Förmyndare för underårig, rättsinka- pabel kvinna är också behörig att göra ansökan men då i sin egenskap av vårdnadshavare. Beträffande behörighet för anstaltsläkare och anstaltsföreståndare att göra ansökan om tillstånd till abort hos rättsinkapabel kvinna må här endast un- derstrykas, att den endast avser dessa befattningshavare vid ALLM¤N ANSTALT Beträffande frågan, vilka anstalter som äro att anse som allmänna, hänvisas till vad som anförts sid. 11. På grund av de upprepade misstag som begåtts må följande här framhål- las: Fattigvårdsstyrelse eller är ICKE under några omständig- heter behörig att göra ansökan om tillstånd till avbrytande av havandeskap. Make är ICKE behörig att göra ansökan om tillstånd till abort hos sin hust- ru, såvitt han icke av domstol förordnats till hennes förmyndare och hon är rättsinkapabel. Fader till sinnesslö dotter, som fyllt , är icke behörig att göra ansökan om tillstånd till abort hos dottern, såvitt han icke av domstol förordnats till hennes förmyndare och hon är rättsinkapabel. Dylika misstag undvikas lättast, om kvinnan själv får göra ansökan, vilket väl i de flesta fall torde kunna ske. Efter den senaste lagändringen har antalet ansökningar hos Medicinalstyrel- sen om tillstånd till avbrytande av havandeskap högst avsevärt ökat. Det är därför synnerligen angeläget, att handlingarna insändas i fullständigt skick. Den tid, som erfordras för komplettering, kan eljest i många fall äventyra ingreppets utförande Inom lagstadgad tid. %NLIGT +UNGL -AJ TS F¶RESKRIFT ¤RO F¶LJANDE HANDLINGAR (utom yttranden och intyg B) ALLTID OBLIGATORISKA 3.YTTRANDEN AV DE PERSONER SOM J¤MLIKT g I LAGEN B¶RA BEREDAS TILLF¤LLE ATT YTTRA SIG N¤R SK¤L D¤RTILL ¤RO 5.INTYG " R¶RANDE DET V¤NTADE BARNETS FADER samt 6.INTYG # R¶RANDE KVINNAN OCH DET V¤NTADE BARNETS FADER !NS¶KNINGEN OCH INTYGEN SKOLA VARA AVFATTADE ENLIGT FASTST¤LLDA FORMUL¤R gällande formulär äro fastställda den "14/6, 1946. Kungörelsen härom jämte formulären är intagen som bilaga till denna publikation. Tryckta blan- ketter finnas tillgängliga genom bokhandeln. De tryckas hos Blankettförlag, , , och Landskommunernas Blankett- & bokförlag, . Det må här särskilt framhållas, att, då en kvinna önskar både abort och sterilisering och framställning härom göres hos medicinalstyrel- sen, det är ofrånkomligt, att FULLST¤NDIGA HANDLINGAR BETR¤FFANDE B¥DA IN GREPPEN ingivas i alla fall, utom när abortansökan göres på eugenisk indika- tion hos kvinnan, då enbart fullständiga abortansökningshandlingar äro till- fyllest, enär styrelsen under förutsättning av bifall till ansökningen då för- fattningsenligt föreskriver sterilisering som villkor för abortingreppet. (Jfr dock ovan s. Även beträffande denna ansökan är det angeläget, att de sökande, där så erfordras, få handledning av läkare eller socialfunktionärer vid formulärets ifyllande. Det bör framförallt tillses, att ansökan göres av därtill behörig och att det fastställda formuläret användes. Ansökningen skall vara av sökanden egenhändigt underskriven. Den kan sålunda icke göras genom fullmakt. Det är också angeläget, att sökandens adress är riktig och fullständig. Här avses den adress, under vilken styrelsens beslut kan nå sökanden.