sou · GNB3126 · 2000-01-01 00:00:00 — Med analyserna som grund kan man sedan visa att mediernas olika texter inte endast formas av strukturella och organisatoriska fˆrutsttningar och be- grnsningar, utan att man ocksÂ i sjlva den kommunikativa hand- lingen skapar en slags intern dynamik som fÂr vissa effekter pÂ hur mediedebatten sedan kommer att utvecklas. Dessa kunskaper kan sedan bidraga till en ˆkad fˆrstÂelse fˆr debatterna som en speciell typ av mediefenomen, jmte den forskning som redan existerar. Det r slutligen mycket viktigt att Âterigen pongtera att denna mer nyanserade syn pÂ kommunikation som diskursforskare anvn- der som utgÂngspunkt i sina analyser r just en teoretisk ansats som fÂr konsekvenser fˆr hur man tolkar resultaten. Ansatsen skall dock inte uppfattas som att man som forskare anser att journalister och andra som kommer till tals i medierna medvetet fˆrsˆker att mani- pulera mnniskor fˆr egen skull, eller att man fˆrsˆker att fabricera eller hitta pÂ historier fˆr att fÂ intressanta saker att skriva om. Men i och med att allt som skall fˆrmedlas till nÂgon mÂste ikldas en sprÂklig drkt sÂ blir vi alla, i viss mÂn, till konstruktˆrer av den verklighet vi lever i. Att ansatsen ibland ndÂ kan uppfattas som kontroversiell beror skerligen pÂ att man med denna infalls- vinkel ocksÂ problematiserar journalistikens mˆjligheter att leva upp till sina egna ideal. I de fˆljande analyserna kommer jag , med hjlp av tvÂ exempel, fˆr det fˆrsta att illustrera hur man inom ramen fˆr en pÂgÂende, eller just initierad, mediedebatt, genom rekontextualiseringar av ord, bilder och begrepp, och genom dolda referenser till andra texter (intertextuella referenser), kan kommunicera mer n det som ome- delbart och direkt mˆter ˆgat. Det som jag hr har tagit fasta pÂ r den bild av politiken och politiker som framkommer i svart pÂ vitt-debatt och i Dagens Nyheters steriliseringsdebatt. Fˆr det andra kommer jag att illustrera ordens och begreppens flytande och dynamiska karaktr inom debatterna med hjlp av ett exempel frÂn nmnda steriliseringsdebatt. Exemplet som har valts ut handlar om hur man i texterna diskuterar hur mÂnga det var som egentligen drabbades av steriliseringsingreppet, och huruvida de gjordes med tvÂng eller ej. M EDIEDEBATTER SOM SAMTAL I OFFENTLIGHETEN lˆd lˆpsedel; Kˆr ut dom! SÂ tycker svenska folket om invandrare och flyktingar16. De svarta rubrikerna hade fˆregÂtts av en massiv och kontroversiell reklamkampanj fˆr en kommande artikelserie i samma tidning om tillstÂndet i vad gllde relationerna mellan svenskar ena si- dan och flyktingar och invandrare Â den andra, en relation som be- skrivits som allt annat n friktionsfri: Hur lnge kan vi i ge sken av att vi vlkomnar invandrare och flyktingar? Fˆr det gˆr vi inte. Svenska folket har en bestmd Âsikt om invandringen och flyktingpolitiken. Makthavarna har en helt motsatt Âsikt. Det gÂr inte ihop. Det r en opinionsbomb pÂ vg att brisera. Drfˆr berttar vi, med start . Precis som det r. Svart pÂ vitt. Innan det smller. (Ur annonssida fˆr i ) Lˆpsedeln visade sig vara en tolkning av en opinionsundersˆkning som lÂtit genomfˆra dr fem frÂgor om svensk flyktingpolitik stllts till ett urval av svenskar i en telefonintervju, frÂgor som redovisades i tidningen . Resultatet samman- fattades av chefredaktˆr i rubriken pÂ vg att brisera, dr en klyfta mÂlades upp mellan politikers och folks Âsikter, och svar avkrvdes makthavarna om vad de skulle gˆra Ât saken. Fˆljande dags lˆpsedel hade till synes ett motsatt budskap; Ta hand om dem! SÂ tycker om invandrare och flyktingar. Den fˆrsta dagens konflikttema hade fÂtt ge plats fˆr en diskussion om ansvar, vilket ytterligare mildrades till repor- tage som med en sympatisk och fˆrstÂende ton skildrade invandrar- nas och flyktingarnas situation i . Artikelserien kallad svart pÂ vitt och tillhˆrande reklamkampanj fick ta emot mycken kritik frÂn andra journalister och frÂn forskare som ansÂg argumentationen vara fˆr dÂligt underbyggd och budskapet fˆr tillspetsat. Stormen kring serie ledde till att dÂvarande chefredaktˆren avgick frÂn sin post, efter dess inledning. Nr svart pÂ vitt inleds uppger tidningens chefredaktˆr tydligt att vill dra fram en kontroversiell och knslig politisk frÂga i ljuset och diskutera denna pÂ ett ˆppet stt. Mediet vill i detta fall bÂde delta i, och vara forum fˆr, en politisk debatt fˆr vilken de sjlva lgger grunden med hjlp av en opinionsundersˆkning om l- get i landet. PÂ artikelseriens fˆrsta stormiga dag beskrivs politiker- na som innehavare av bestmda Âsikter om flyktingpolitiken som uppges gÂ pÂ tvrs med svenska folkets attityder. Chefredaktˆren uppmanar politikerna att ta situationen pÂ allvar och gˆra nÂgot Ât saken innan den annars fˆrestÂende explosionen. PÂfˆljande dag dras partiledarna direkt in i diskussionen pÂ tid- ningens ledar-, kultur- och nyhetssidor. Ledarskribenten varnar fˆr politisk undfallenhet och ovilja att inte ˆnska diskutera ett brnn- bart mne som denne kommer med egna fˆrslag fˆr att fˆrbttra politiken. PÂ kultursidan anses det att politikerna varit alltfˆr liberala med att slppa igenom fˆrdomsfulla aktˆrer som pÂ ett ofˆrdelaktigt stt hˆjt ribban i debatten. De annars dominerande reportagen denna dag r tvÂ politikerintervjuer, dels med dÂvarande statsminister , och dels med som just avgÂtt som Metall-ordfˆrande tidigare. I bÂda reportagen konfronteras politikerna med SIFO-resultat och ges ut- rymme att kommentera och diskutera frÂgan utifrÂn olika synvink- lar. I intervju med varvas reporterns frÂgor med statsministerns svar i texten, och i artikeln med ges han stort utrymme i texten fˆr sina tankar kring reporterns frÂ- gor. ƒven bildmssigt understryks denna dialog mellan politiker och journalist, syns blddrande bland fram- sidor och lˆpsedlar pÂ ett bord, och dr en fundersam i sin artikel syns sittande i en busskur dr ena sidan av glasvggen tcks av en affisch frÂn reklamkampanj. I fˆljande dags tidning filosoferar och reflekterar ˆver den svenska frmlingsfientligheten medan kds-representanten kritiserar fˆr sin lansering av flyktingproblematiken. Efter att sedan fokuserat mycket av krafterna pÂ att skildra s.k. offer fˆr den svenska flyktingpolitiken hamnar politi- kerna Âter i fokus i form av (1993-09- 10). Den dÂvarande folkpartiledaren talar ut om flyktingpolitikens svagheter i en stor intervju och medger att politiker i mÂnga fall va- rit fˆr passiva och tysta, skriver reportern, som ocksÂ syns i bild i diskussion med politikern. terigen pongteras dialogen mellan journalist och politiker bÂde i text och bild. Den dominerande bil- den som tar upp stˆrre delen av ett uppslag visar ensam M EDIEDEBATTER SOM SAMTAL I OFFENTLIGHETEN vid hˆrnet av en hˆg, nedklottrad och smutsig murvgg. Bilden kan sgas framhva flera av de argument som tidningen velat framfˆra under artikelseriens gÂng. Fˆr det fˆrsta syns politikern bÂde fak- tiskt och metaforiskt stlld mot vggen av en frÂgvis och vetgirig reporter som r pÂ jakt efter sanningen. Fˆr det andra sger arti- keltexten att muren i frÂga Âterfinns i invandrartta , varfˆr vid betongvggen ocksÂ kan associera till fÂngenskap. Muren separerar invandrare och flyktingar frÂn andra svenskar, lik- som skiljer politikernas vrld frÂn den vrld som ˆvriga svenskar le- ver i. Efter den fˆrsta turbulenta tiden med artikelserien avslutas veckan med att man pÂ ledarplats i ser tillbaka pÂ de se- naste och konstaterar att man trots en hel del kritik fÂtt igÂng ett viktigt och ˆppet samtal om flyktingpolitiken, och att po- litikerna pÂ detta stt och med tidningens hjlp tvingats ta sitt an- svar. Indirekt betyder det att journalistiken drmed ocksÂ tagit sitt ansvar fˆr att en viktig frÂga bˆrjat diskuteras. I svart pÂ vitt r politikerna i hˆg grad delaktiga och aktiva i det medierade politiska samtalet. Redan inledningsvis adres- seras de direkt med frÂgor om hur de skall agera varpÂ tidningen ocksÂ publicerar flera stora intervjuer med ledande politiker dr dialogen mellan massmedium och politiker pÂ olika stt pongteras, sÂvl i text som i bild. NÂgra politiker fattar ocksÂ sjlva pennan fˆr att kommentera och kritisera artikelserien och blir ocksÂ publicera- de i tidningen. stller politiker till svars som man frÂn tidningens hÂll ocksÂ identifierar fel och ger fˆrslag pÂ po- litiska Âtgrder som skall fˆrbttra situationen. Politikens nuvarande svagheter belyses genom flyktingreportage dr det om in- vandrare och flyktingar som behandlas illa av institutioner. ƒven om kvllstidningen understˆdjer sina egna argument i intervjuerna framkommer ven kritik mot frÂn politikernas sida vilket ocksÂ kommer fram i den text som mˆter lsaren. Politikerna som inledningsvis beskrivits som ovilliga och undfallande i flyktingfrÂ- gan fÂr komma till tals och nyansera den polariserade bild som inledningsvis ges av debatten, dock utan allfˆr stora avsteg frÂn tidningens inledande argumentationslinjer. Politikerna framstlls i flera stora intervjuer som resonerande, argumenterande och lyhˆrda fˆr den debatt som tidningen har startat, ven om de ocksÂ fÂr mot- taga ironiska kommentarer fˆr sin ovilja att aktivt ta stllning. îSvenska folketî, îopinionenî och îallmnhetenî har en stor plats i debatten bÂde indirekt och mer direkt. Indirekt anvnds opinionens eller îsvenskensî Âsikter som start fˆr en debatt i och Dessa resultat, tolkade och formule- rade pÂ lite olika stt av journalisterna, i olika genrer, blir sedan ba- sen fˆr den argumentation som sedan riktas till politikerna. Redan efter fˆrsta dagens presentation av svart pÂ vitt uppmanas lsarna att ringa in och sga sin Âsikt i frÂgan, Âsikter som sedan publiceras ˆver ett uppslag pÂfˆljande dag. Dessa inringda Âsikter tillsammans med frÂgor till folk îpÂ gatanî blir sedan ett Âterkommande inslag under debattens gÂng. De flesta av artiklarna i svart pÂ vitt r dessutom av karaktren nyhetsartiklar, ven om vissa inslag ven Âterkommer pÂ ledar-, debatt- och kulturplats. Den 20:e respektive publicerade Dagens Ny- heter tvÂ artiklar pÂ kultursidorna som kom att rˆna stor nationell och internationell uppmrksamhet. Med lˆpsedlar, framsidor och rubriker fˆrmedlades det att 60 000 svenskar hade steriliserats, mÂnga mot sin vilja, och att detta till stor del kunde skyllas pÂ so- cialdemokratin och dess uppbyggnad av folkhems-Sverige, och kopplingar gjordes till rasism och nazism. Rasren i vlfrden och Oˆnskade i folkhemmet fˆljdes av fler DN- artiklar i samma mne och fˆranledde andra debattˆrer och medier att fˆlja i DN:s spÂr. Kort efter de fˆrsta artiklarna gav svar pÂ tal pÂ le- darplats och hvdade att DN var fel ute nr de pekade ut socialde- mokratin som boven i dramat. Skulden fˆr praktiken var i stllet delad mellan olika partier eftersom det kunde bevisas att det rÂdde en politisk enighet kring steriliseringspolitiken. I stllet fˆr att ut- peka vlfrdsbygget och tron pÂ folkhemmet som nÂgot ont kunde steriliseringarna bl.a. fˆrklaras med den specifika tidsanda som rÂdde tillsammans med en ˆvertro pÂ vetenskapen, som i sin tur var starkt influerad av Darwinism och rasbiologiska tankar. Alternativa scenarier stlldes pÂ detta stt mot Zarembas teser i andra medier, men trots detta var det mÂnga som tog DN:s artiklar som en skan- dalˆs upptckt ˆver vilken alla svenskar borde skmmas, inte minst i utlndska medier. Det fanns dock de som hvdade att det som DN avslˆjat inte alls var nÂgot nytt utan tvrtom knt sedan lnge. Dess- utom hvdade somliga att Zaremba starkt vinklat artikelinnehÂllet fˆr att passa sina egna och DN:s syften, och att det inte var nÂgon egentlig sanning som kommit . Artikelanstormningen benmndes snart steriliseringsdebatten och fick utrymme i bÂde tidningar, TV och radio i ca 1,5 mÂnads tid. M EDIEDEBATTER SOM SAMTAL I OFFENTLIGHETEN utlndska intresset blev flyktigt men intensivt. Nyheten slogs upp stort i flera europeiska lnder och fˆranledde mÂnga utlndska kor- respondenter att Âka till fˆr att se vad som orsakat en sÂdan buckla i den svenska modellen. ƒven nr debattens intensiva period klingat ut och Âret gÂtt ˆver i ett nytt skrevs flera artiklar och bakÂt- blickande analyser i olika fora i sÂvl inom- som utomvetenskapliga sammanhang, av vilka somliga orsakade flera av de tidigare debattˆrerna att Âter fatta pennan och diskutera mnet. Ett Âr fˆre valet och i ett vlknt liberalt forum pekar alltsÂ , sedemera understˆdd av annat DN-material, ut socialdemokratin och dess jakt pÂ vlfrdsstaten som de huvudsak- ligen skyldiga till steriliseringarna av landets svaga medborgare. ƒven om den socialdemokratiska politiken i detta avseende ome- delbart involveras i diskussionen och drtill utpekas som part i en hemsk praktik, ˆppnas inte diskussionen med nutida politiker som aktiva deltagare. ƒndÂ ses dagens politiker i texterna som medskyl- diga dÂ deras politik bygger pÂ ett idÈarv som inte fˆrndrat sig ˆver tid, antyder Zaremba. Det r sjlva den socialdemokratiska ideologin och dess vilja att bygga en vlfrdsstat som r rutten, menar han. Som garant fˆr sanningshalten och trovrdigheten i artiklarna stÂr bl.a. vetenskapen och de forskare som fÂtt mˆjlighet att fˆra ut sina resultat till en bredare publik. Bilden av politiken som mÂlas upp i artiklarna, hr till stor del fˆretrdd av socialdemokraterna, r inte vacker. Socialdemokraterna, om n understˆdda av andra partier, framstlls som lurendrejare som fˆrtvivlat velat upprtthÂlla myten om att de endast fˆretrtt det goda samhllet som i alla avseenden vrnat om de svaga. De skall ha trott blint pÂ dÂligt underbyggd rasforskning och tagit politiska beslut som varit kraftigt frgade av egna fˆrdomar. De visas upp som inhumana bˆdlar som i statens namn hnsynslˆst berˆvat sina offer fortplantningsfˆrmÂgan i jakten pÂ ekonomiska besparingar. ƒven om de inte varit direkt involverade beskrivs politiker i allmn- het som fega eftersom sÂ fÂ vÂgat opponera sig mot den fˆrda poli- tiken. Fˆr att fˆrstrka sina argument klipper Zaremba in uttalanden av dÂtida politiker ur akter, journaler, riksdagsprotokoll och motioner: Under riksdagsdebatten 1941 anfˆrde att om man genom steriliseringar kunde avskaffa hela slkter, som generation efter generation belastar anstaltsvÂrden, ísÂ har ingen verklig ortt skett mot nÂgon individ, men dremot har samhllet gjort en vinst, som man, ven om den inte r sÂ stor, efter min uppfattning bˆr beakta.í (DN 1997-08- 21.) Bildsammansttningen i olika artiklar tjnar ocksÂ till att pÂ olika stt îhnga utî politiker, en teknik som inte bara anvnds i , utan ocksÂ i AB dr svartvita nrgÂngna portrtt av bistra mn radas upp sida vid sida som vid en konfrontation hos polisen, och dr bildtyperna inte sÂ lite pÂminner om det stt att portrttera krimi- nella som bildade skola redan i slutet av 1800-talet.17 I Zarembas sista artikel inom ramen fˆr den intensiva delen av debatten, Ett offer fˆr rekordÂren (DN ), drivs denna politikerframstllning till sin spets. Sex kvinnliga politiker och tidigare ledamˆter av Medi- cinalstyrelsens Socialpsykiatriska nmnd (de flesta socialdemo- krater) radas upp sida vid sida ovanfˆr en ung vacker kvinna, som pÂ ett stort svartvitt portrtt ler mot betraktaren. Till skillnad frÂn den unga kvinnan, som med perfekt lagd frisyr och ett vackert smycke om halsen uppenbarligen varit beredd fˆr fotografen, undertrycks politikerkvinnornas professionalitet och kompetens bildmssigt. Flera av bilderna r tagna lite underifrÂn medan en av kvinnorna tittar bort och ner. En annan av kvinnorna r lite rufsig i hÂret och kldd i vad som ser ut som vardagsklder, och ytterligare nÂgon ser mer ut som en kck hemmafru n en slipad och kunnig politiker. Deras auktoritet och makt gentemot en svagare part fˆrstrks dremot i och med placeringen ovanfˆr den unga kvinnan som enligt bildtexten steriliserats mot sin vilja 1946. Nr de politiska ledamˆterna dessutom radas upp sida vid sida bildar de en ogenom- trnglig mur som skulle kunna tolkas som svÂr fˆr den ensamma îlillaî mnniskan att trnga igenom. Att politikerna hr, enligt Zaremba, ocksÂ har varit oerhˆrt nonchalanta i sina attityder pongteras sedan i texten: Jag har fˆrsˆkt rkna ut hur lÂng tid det tog fˆr att komma fram till att barn inte var ˆnskvrda i folkhemmet. Med tanke pÂ att nmnden hade 85 liknande renden kunde det inte ta lngre stund i ansprÂk n ett besˆk pÂ damrummet. (DN .) Samtida politiker fÂr ocksÂ kritik dÂ de uppges ha velat gˆmma undan fˆregÂngarnas fˆrehavanden. Zaremba menar att inget stÂr om steriliseringarna i skolbˆcker eller i uppslagsbˆcker och forsk- ningen drom varit skral pÂ grund av statligt motarbetande. Ej heller har nutida politiker tagit avstÂnd frÂn, eller bett om urskt fˆr, tidi- gare praktik, eller nrmare rannsakat vilket tankegods som ligger M EDIEDEBATTER SOM SAMTAL I OFFENTLIGHETEN bakom dagens socialdemokratiska fˆrehavanden, nÂgot som ocksÂ skulle tala till samtida socialdemokraters nackdel. Trots att Zarembas kritik mot socialdemokraterna i hˆg grad ocksÂ gller samtida politiker och politik fortstter det att vara rela- tivt tyst kring dagens politiker i tidningstexterna. Enda undantaget r dÂvarande socialminister som tillflligt hamnar i fokus dÂ hon pÂ en presskonferens med anledning av DN-artiklar- na lovar att Âter diskutera kravet pÂ ersttning till de drabbade med regeringen. Wallstrˆm hÂller ocksÂ kort drefter en ny presskonfe- rens fˆr de nyfikna tillresta utlndska reportrarna och meddelar ocksÂ tillsttningen av en kommission som skall uteda omstndig- heterna kring den fˆrda steriliseringspolitiken. Kommissionen och Wallstrˆms ageranden fˆranleder vissa kommentarer och inte minst det utlndska intresset gˆr att frmst TV:s nyhetssndningar kom- mer att innehÂlla en viss flyktig fokusering pÂ Wallstrˆm som poli- tisk aktˆr och intervjuobjekt. Fˆrutom de politiska handlingar som sjlva steriliseringsdebatten orsakar fˆrblir fokuseringen pÂ dagens politik mer indirekt n di- rekt. I stllet utvecklar debatten ett spÂr dr en dispyt mellan olika debattˆrer fˆrstrks allt eftersom diskussionen fortlˆper. Debatt- spÂret uppkommer frmst i ett replikskifte mellan och men fortstter sedan att lˆpa debattperioden igenom mellan olika debattˆrer. Den ibland hetsiga och irriterade diskussionen gller huruvida steriliseringsde- batten r en debatt som skall tjna de drabbades syften eller om den r iscensatt av nÂgon/nÂgra som har andra partipolitiska syften. Debattens eventuella politiska karaktr diskuteras nu alltsÂ livligt, men utan egentlig inblandning av politiker. I stllet r det frmst journalister som diskuterar andra journalisters och mediers inten- tioner: (Ur Studio Etts morgonsndning, P1 .) (Ö) Och sjlva undertexten nmligen att folkhemskonstruktionen, vlfrdspolitiken egentligen bygger pÂ tanken att man ska tillmpa nÂ- gon form av rashygien, det finns ju direkt antytt hr. Och det gˆr att jag tycker att debatten fÂr en lite egenartad karaktr, och lite- blir lite partipolitisk. Och det fˆrtjnar den inte. Morgonvrd: finns med i studion, vad sger du om det? MZ: Nej jag bara suckar och blir lite trˆtt. r det sÂ att- det har ju inte bˆrjat nÂgon debatt nnu om detta. bˆrjar med att, eeh, bˆrjar debatten med att sÂ att sga diskutera den partipolitiska di- mensionen. Man har frÂgat mig hr varfˆr det har va rit sÂ tyst om detta i sÂ lnge, varfˆr det inte fˆrekommer i skol- bˆckerna, va- varfˆr det inte finns i historiebˆckerna. Och jag har haft lite svÂrt att svara pÂ den frÂgan, men tycker jag att lmnar en utomordentlig illustration, till frÂgan om varfˆr det har varit sÂ tyst. Han citerar mig i tvÂ gÂnger, bÂda citaten r falska, dom hr uttrycken som han anvnder hr, Z- Zaremba skriver om den citat socialdemokratiska raspolitiken slut citat. NÂ- nÂgot, nÂgot sÂdant citat finns inte i mina artiklar. (Intervjun fortstter) Det r svÂrt att inte kalla steriliseringsdebatten en i hˆg grad politisk debatt. Den skuld som socialdemokratin Âlggs uppges ha sina grunder bakÂt i tiden men antyds ven ha konsekvenser pÂ nutida politiska ageranden, inte minst pÂ grund av en kontinuerlig och samflld socialdemokratisk tystnad om sin historia. Men med undantag av uttalanden och beslut som tas av socialministern med anledning av debattens nationella och internationella utbredning, syns som sagt inte politikerna i diskussionen i medierna. I stllet r det forskare, journalister och fˆr ˆvrigt knda samhllsdebattˆrer som ges utrymme att kommentera och reflektera ˆver debatten. Den politiska diskussionen i steriliseringsdebattens fall, och som den breda publiken ser den, fˆrs inte mellan eller med inslag av da- gens politiker i nÂgon hˆgre grad. Dremot r gÂrdagens politiker, speciellt de som var aktiva frÂn 30ñ50-talet, rikligt representerade med hjlp av korta inklipp frÂn gamla dokument och fˆga smick- rande bilder som leder tankarna till kriminell aktivitet och skuld- tyngda brottslingar. Den sammantagna bilden av politiken som vxer fram mot bakgrund av mÂnga av steriliseringsdebattens texter r obehaglig. ƒven nr den socialdemokratiska politiken fˆrsvaras gˆrs detta av andra n politiker sjlva, med nÂgra fÂ undantag. Resultatet blir att en i hˆg grad politisk debatt i ett knsligt mne startas av ett massmedium som, i samspel med andra medier, bidrar till ett politiskt agerande i . Detta leder i sin tur till nya nyhets- rapporter, men dr den egentliga politiska diskussionen, sÂvl om historien som om och framtiden, drivs framÂt av journalister och forskare, nationalekonomer och kulturdebattˆrer, med minimal inblandning av faktiska politiker. Genom det faktum att dagens politiker r sÂ fÂ i debatten fˆr- strks det samlade intrycket av att politiker r passiva som fˆrsˆker gˆmma undan sin smutsiga byk fˆr allmnhetens och vrldens ˆgon. Nr politiker kommer till tals i texterna r det ofta i fˆrdomsfulla och Âlderdomliga citat som i ett modernt sammanhang kan uppfattas som mycket stˆtande. I bilder fˆrstrks bilden av politikern som M EDIEDEBATTER SOM SAMTAL I OFFENTLIGHETEN makthungrig, nonchalant och hÂrd som utan samvetskval stter sta- ten fˆre individen. I och med att politikerinslaget i debatten fˆr ˆvrigt r sÂ litet gˆrs ocksÂ makten osynlig och antyds drfˆr kanske vara desto farligare. Politikernas roll i debattexterna blir undan- skymd medan politiken, som den definieras av andra n politiker, trots allt stÂr i centrum fˆr diskussionen. Det politiska inslaget fˆrskjuts ocksÂ en aning nr man i ett irriterat meningsutbyte jour- nalister emellan trter om vad diskussionen egentligen handlar om, partipolitik, mediepolitik eller mˆjligtvis bÂde och? Som redan nmnts kan det sgas att steriliseringsdebatten r en diskussion som till stˆrsta delen fˆrs pÂ ledar-, kultur- och debatt- sidor med ett mindre inslag av rena nyhetsartiklar. Aktuellts och Rapports nyhetssndningar tar ett flertal tillfllen upp mnet, frmst nr den utlndska bevakningen r som stˆrst, medan TV4 vntar lite lngre innan mnet letar sig in i kanalens nyhetsprogram. Antalet insndare som fˆrekommer i debatten r ytterst fÂ. îAllmnhetenî eller îopinionenî r heller inga begrepp som utnyttjas i nÂgon hˆgre grad i diskussionen. Vid nÂgra enstaka tillfllen talas det om hur svenska folket skms ˆver upptckterna och i TV intervjuas tvÂ personer îpÂ gatanî som sger att det som hnt r fˆrfrligt, men annars r de involverade grupperna i debatten frmst representanter frÂn olika institutioner; massmedier, veten- skapen, lkarkÂren, rttsvsendet och politiken. Efter att ha presenterat tvÂ pÂ 90-talet fˆrekommande mediedebat- ter i och ˆvergripande beskrivit den ˆppna och mer dolda bild av politik och politiker som dr fˆrmedlats till tittare, lyssnare och lsare, gˆrs nu en kortare jmfˆrelse mellan de tvÂ debatternas stt att hantera bilden av det politiska. Två debatter – två bilder av det politiska Det r naturligtvis viktigt att pongtera att debatterna i och skiljer sig Ât pÂ mÂnga punkter, inte bara vad gller mnet fˆr debatterna. DN r en stark morgontidning medan r en kvllstidning som generellt sett har en betydligt lgre status ur trovrdighetssynpunkt (1997), och som ocksÂ har en delvis annan typ av publik.