sou · GNB385d4 · 2000-01-01 00:00:00 — I 6 kap. 2 § första stycket anges att kommunen får besluta att exploateringssamverkan enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan får ske, om det med hänsyn till bebyggelseutvecklingen är angeläget att i ett sammanhang ställa i ordning mark för bebyggelse och utföra sådana anordningar som behövs för bebyggelsen. Sådana beslut meddelas genom detaljplan eller områdesbestämmelser. Beträffande fastighetsplan anges i 3 § samma kapitel att i denna kan för områden som omfattas av detaljplan meddelas bestämmelser om markens indelning i fastigheter och om servitut, Berörda regelsystem i 7 ledningsrätt och liknande särskilda rättigheter samt om gemensam- Enligt 8 kap. 2 § första stycket 5 PBL krävs bygglov för att radio- eller telemaster eller torn. I den nya finns regler i 3 och 4 kap. om hushållning med mark- och vattenområden. I förordningen 1998:896 om hushållning med mark- och vattenområden m.m. anges vilka myndigheter som har över hushållningen med mark och vattenområden. I 2 kap. kommunallagen (1991:900) anges kommunernas och lands- tingens befogenheter. Enligt 2 kap. 1 § kommunallagen får kommuner och landsting själva ha hand om sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknyt- ning till kommunens eller område eller deras medlemmar och som inte skall handhas enbart av staten, en annan kommun, ett annat landsting eller någon annan. I 2 kap. 2 § kommunallagen uttrycks den kommunala likställighets- principen om att kommuner och landsting skall behandla sina med- lemmar lika, om det inte finns sakliga skäl för något annat. I 2 kap. 7 § fastställs att kommuner och landsting får bedriva näringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlemmarna i kommunen eller . Kommuner och landsting får vidare, enligt 8 § samma ka- pitel genomföra åtgärder för att främja näringslivet i kommunen eller . Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får lämnas bara om det finns synnerliga skäl för det. Lagen (1957:259) om rätt för kommuner att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats m.m. ger kommuner rätt att under vissa förutsättningar ta ut avgifter för användningen av offentlig plats som står under kommunens förvaltning. Detta avser gator, torg, parker etc. Reglerna medför att den som avser att t.ex. gräva ned ledningar i gator blir skyldig att betala avgifter till kommunen , vilka kan uppgå till betydande belopp. Dessutom har kommunen rätt att ta ut avgifter på privaträttslig grund för den tid som ledningar finns nedgrävda på kommunägd mark. Enligt praxis avseende dåvarande teleledningar , NJA 1973 s. 70, skall vid fastställande av ersättningen, där denna inte var bestämd genom avtal, avsevärd betydelse tillmätas bl.a. att teleledningarna tjänar ett allmänt ändamål vars tillgodoseende för kommunen själv utgör ett viktigt intresse. IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden Nedan följer en kort genomgång av några reformområden som har an- knytning till frågan om bredband. Tillgången till en modern teknisk infrastruktur är en viktig förutsättning för distansarbete och utlokalisering av distansoberoende verksamhet, enligt betänkande 1. Man pekade på ISDN som den vanligaste lösningen för höghastighetsöverföring men framhöll att kostnaden för en ISDN-installation kunde uppgå till mycket höga belopp i glesbygden, nämndes för ett enskilt anslutningstillfälle. I betänkandet ifrågasattes om glesbygdens behov skulle kunna tillgodoses genom att marknadskrafterna tillhanda- höll billigare alternativ. Betänkandet preciserade inte närmare frågan om sambandet mellan nätkapacitet och distansarbete. , , konstaterade i sitt betänkande2 att IT innebar många möjligheter för distansutbildningen och att dato- rerna blev allt snabbare och bandbredden i nätverken ökade snabbt. Men det påpekades också exempelvis att dagens IT knappast kunde beskrivas som användarvänlig och att det var svårt för enskilda personer att hänga med i den tekniska utvecklingen. I betänkandet föreslogs därför bl.a. att kommunerna skulle upprätta fler lärcentra som hade resurser att tillhandahålla avancerad teknik. Nätkapacitet skulle erhållas om det kommunala skolväsendet kunde anslutas till SUNETs högkapacitetsnät. 1Distansarbete, SOU 1998:115. 2DUKOM, SOU 1988:84. 2 IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden Utredaren påpekade att ett flertal länder har kommit betydligt längre än i fråga om distansutbildning med IT, exempelvis , och (sid 180). DUKOM avstod från mer konkreta förslag på IT-området eftersom det var omöjligt att förutse vart utvecklingen gick på lite . Det akademiska datornätet , , som är knutet till under en särskild styrelse, är en svensk del av Internet. SUNETs huvuduppgift är att förse universitet och högskolor med bästa tänkbara datorkommunikationer. Ett 30-tal- högskolor är anknutna. Ryggradsnätet, mellan , , och har enligt ett avtal mellan SUNET och Telenät uppgraderats till /s och sedan följer motsvarande uppgradering av förbindelserna till de mindre och medelstora högsko- lorna från nuvarande /s. Enligt avtalet skall förbindelserna i ryggradsnätet kunna uppgraderas till /s. Efter uppdrag från regeringen har SUNET slutit avtal om uppringd Internettjänst för alla studerande till en kostnad för bara 3. Budgetpropositionen för vidgade SUNETs uppdrag till att även omfatta ett erbjudande till folk- och länsbiblioteken samt länsmuséerna att ansluta sig till SUNET. Bibliotek och muséer behöver skicka bilder och ha tillgång till videokonferenser och andra multimediala applikationer. För detta krävs normalt minst /s. Erbjudandet gäller en kostnadsfri fast förbindelse med kapaciteten /s . Ett villkor är att mottagarna efter stödperiodens utgång själva finansierar denna förbindelse . Man kan acceptera erbjudandet t.o.m. . Om alla accepterar innebär det ungefär 300 nya intressenter i SUNET-nätet. Ett antal bibliotek och muséer har redan anslutit sig, men den statliga prioriteringen av bibliotek och muséer har väckt diskussion. Regeringens skrivelse 1998/99:2, sid 28. IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden 3 kommuner hade hellre velat prioritera hög nätkapacitet för skolorna än för biblioteken 4 . I vårpropositionen 1998 föreslog regeringen att totalt 1,49 m iljarder kronor skulle avsättas för en satsning på informationsteknik avlämnade regeringen en skrivelse till om Lärandets verktyg - nationellt program för IT i skolan 5 . Delegationen för IT i skolan, ITiS, har tillsatts för att förverkliga pro- grammet. Programmet innehåller flera olika moment, som samtliga är nödvändiga förutsättningar för ett genomförande: utbildning till lärare i att använda de nya och bättre verktygen, stöd till elever med funktions- hinder, bättre tillgänglighet till Internet, samverkan med kommunerna. Bl.a. påpekas behovet av att dra nytta av de projekt som stött. Ett av regeringens mål är att alla elever och lärare skall få en e- postadress. Vad gäller infrastrukturen finns statistik som visade att av de kommunala gymnasieskolorna samt av de kommunala grundskolorna då hade en Internetanslutning av något slag. Enligt programskrivelsen skall inte staten överta kostnaden för Internetanslutningen från kommunerna utan avsikten är att tillskjuta medel för att påskynda en övergång till anslutningar av högre kapacitet (sid 20). Målet är att varje skola skall ha minst en uppkoppling enligt följande: färre än 200 elever 128 kbit/s 200 - 500 elever 512 kbit/s fler än 500 elever Enligt en bedömning av konsultföretaget 6 fanns det 213 000 företagsabonnemang med uppringd access till Internet, inkl ISDN- 4Se tidningsdebatt , t.ex. Dagens IT : Växande protester mot att skolor stängs ute från SUNET. 5Regeringens skrivelse 1997/98:176, avlämnad . 6Öhrlings : Internetmarknaden i . 4 IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden I regeringens skrivelse 1998/99:2 (sid 10) uppskattades antalet ISDN-abonnemang till 220 000, varav de flesta hade tecknats av företag. Inom fyra branscher undersökta av 7 varierade andelen med egen hemsida 1997 mellan . Nio av tio undersökta datakonsultföretag hade hemsida på Internet. av företagen använde elektronisk handel, särskilt företag över 500 anställda. Elektronisk handel förefaller vara den företagsaktivitet som kommer att ha den bredaste och djupaste påverkan på behovet av nätkapacitet för företag i allmänhet. Regeringens insatser för elektronisk handel framgår av skrivelsen 1997/98:190 Elektronisk handel. Där framhölls att lagar och regler i största möjliga utsträckning borde utformas på global nivå i syfte att underlätta utvecklingen och att reglerna borde vara neutrala i förhållande till den teknik som används. Kryptering och digitala signaturer nämndes som viktiga förutsättningar för elektronisk handel, eftersom den i stor utsträckning bedrivs mellan parter som inte är kända för varandra. Denna fråga har en direkt betydelse för det brottsförebyggande arbetet, som denna utredning enligt direktiven särskilt skall beakta. Det framhölls i skrivelsen att den offentliga sektorn borde föregå med gott exempel för att främja elektronisk handel: Emellertid finns det fortfarande begränsade möjligheter att via Internet t.ex. fylla i blanketter. Detta beror i huvudsak på att den elektroniska infrastrukturen inte helt klarar alla krav för en öppen och säker kommunikation som att föra över elektroniska do- kument till myndigheter eller mellan myndigheter. (Sid 43). Det framhölls i skrivelsen att en förutsättning för att elektronisk handel skulle kunna användas på bred front var en infrastruktur som var allmänt tillgänglig, kapacitetsstark och kostnadseffektiv. Det är ett samhälleligt intresse att tillse att en stor del av befolkningen inte utestängs från möjligheten att nyttja elektronisk handel, eller IT- tjänster i allmänhet, därför att infrastrukturen är alltför dyr eller re- gionalt begränsad. (Sid 47). Det påpekades vidare att den överföringshastighet som erbjöds genom telefonmodem var otillräcklig i synnerhet för företagen. ISDN och xDSL nämndes som alternativ, samt andra nät som kunde fungera som plattformar för bl.a. elektronisk handel, kabel-TV-nät, nät för marksänd 7Livsmedelsindustrin, maskinindustrin, elektronikindustrin, transporttjänster. Dessutom behandlades 10 datakonsultföretag. IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden 5 TV, satellitkommunikationsnät, elnät samt olika former av radiolös- ningar. Det som utgjort begränsningar i dessa nät är möjligheterna till interaktivitet, näten har ursprungligen konstruerats för utsänd- ningsverksamhet i en riktning. (Sid 49). Just interaktiviteten framhölls i skrivelsen som betydelsefull för an- vändning i elektronisk handel, men också att de olika näten och deras tillämpningar tenderade att flyta samman, en aspekt som f.n. utreds av konvergensutredningen. Det framhölls också i skrivelsen att de regionala möjligheterna till datakommunikation kunde regleras genom att man betraktade denna som en samhällsomfattande tjänst på samma sätt som telefoni och därmed kunde ställa kravet på tillgång överallt och, eventuellt, även på enhetlig taxa, t.ex. för ISDN. Enligt regeringens uppfattning8 borde en sådan utvidgning inte ske, eftersom det skulle innebära att alla skulle få betala för tjänster som de inte efterfrågar, som det innebär en subvention till användare som skulle kunna betala marknadspriser (sid 50). En utökning av de samhällsomfattande tjänsterna till exempelvis ISDN kunde innebära risker för stora felinvesteringar innan man kunnat konstatera vare sig dess tekniska livslängd eller den efterfrågan som finns på tekniken. Detta skulle bedömas av föreliggande utredning. I prop 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst uttalade regeringen: Myndigheter vars verksamhet riktar sig främst till företag och medborgare bör erbjuda elektroniska tjänster för självbetjäning som komplement till traditionella tjänster. Vidare uttalades att den tekniska infrastrukturen för förvaltningens kommunikation med medborgare och företag borde bygga på Internet. Internet hade blivit en etablerad teknik för flertalet stora myndigheter. Det bedömdes i propositionen att förutom nu vanliga tillämpningar som elektronisk post och World skulle Internet alltmer användas för telefoni, videoöverföring och videokonferenser. Men det fanns behov av gemensamma standarder, tekniker, metoder etc. 8Denna uppfattning överensstämde med den som framfördes i prop 1996/97:61 Översyn av telelagen. 6 IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden Det framhölls i prop. att det fanns risker för informationsklyftor och att det behövdes insatser som underlättade för gr upper som inte har till- gång till IT. Myndigheterna borde pröva nya möjligheter att utveckla förvaltningstjänster via bl.a. multimedia, avancerad radio/TV och tele- foni som komplement. I det offentliga åtagandet ingick enligt prop. långsiktigt säkerställa att samhällets basinformation görs tillgänglig för breda grupper av användare i förvaltningen och samhället i övrigt till rimliga villkor. I regeringens skrivelse 1998/99:2 (sid 36) nämndes utöver s.k. centrala data (person-, företags- och fastighetsdata) även geografiska data. Lä- gesfaktorn var en av samhällets viktigaste samordningsnycklar varför användningen av geografiska data och informationssystem, GIS, särskilt skulle stimuleras. Utvecklingen av sådana databaser pågick hos ett antal myndigheter, t.ex. , geologiska undersökning, och . Dessa databaser och tillgängligheten till dem bedömdes ha stor betydelse för tillväxt, miljöövervakning, väginformatik. Diskussionen om samhällsförsörjningen av grunddata i propositionen tycks dock mest gälla ansvar för insamling och bearbetning, vilken information som skall betraktas som grunddata och hur den direkt skall bli tillgänglig för användaren m.m. och inte så mycket hur detta påverkar behoven av en underliggande teknisk infrastruktur, dess kapacitet och spridning. I förlängningen kan man anta att nyttiggörandet av dessa data, t.ex. väg- och trafikinformatik, kommer att kräva betydande kapacitet hos näten. Frågan om hur IT kan användas i samband med lokala medborgar- kontor behandlas av en särskild arbetsgrupp i 9. I ett rapportutkast om Utveckling av elektronisk medborgarservice görs en omfattande genomgång av hur den elektroniska kontaktytan mellan förvaltning och medborgare ser ut. 1997 användes e-post av 248 kommuner, 20 landsting, 22 länsstyrelser, dvs det överväldigande flertalet och täckningsgraden borde ha ökat ytterligare . Ett antal datanäts projekt i olika delar av refereras i rapporten. Rapporten mynnar bl.a. ut i en fråga om det behövs kraftfullare eller mer spridda överföringsnät för att nå ut, dvs en fråga om teknisk kapacitet och om geografisk täckning. 9Se Arbetsgruppen om medborgarkontor. Bakgrund och pågående utvecklingsarbete. Redovisning av enkätundersökning. IT-politiken och IT-infrastrukturen på olika områden 7 På uppdrag av regeringen lämnade Hälso- och sjukvårdens utveck- lingsinstitut (Spri) 1996 ett programförslag för utveckling av IT-an- vändningen i hälso- och sjukvård. Enligt regeringsskrivelsen /99:2 blev stödets omfattning bl.a. på grund av programmets omfattning och det stora antalet ansökningar, ringa (sid 61). Områdets vikt betonades dock både i den senaste regeringsskrivelsen och i den förra skrivelsen, 1997/98:19. Det påpekades i båda skrivelserna att man inte kunde utnyttja den telemedicinska IT-användningens hela potential på grund av brister i gemensamma system och tekniska plattformar borde därför satsa bl.a. på infrastruktur, i möjligaste mån harmoniserat med EU. Information från landstingen visar att det pågår en uppb yggnad av bredbandig infrastruktur i landstingens regi. Funktionshindrade och äldre personer gav regeringen i uppdrag till (nuvarande ) att utarbeta ett IT-program med in- riktning funktionshindrade och äldre personer. Uppdraget, som utförts, gällde såväl generell tillgång till IT som särskilda produkter och metoder och är nu under genomförande. Det pågår vidare en särskild satsning på IT-stöd till funktionshindrade elever i skolan. PTS har inom teleområdet till uppgift att upphandla tjänster för per- soner med funktionshinder, t.ex. bildtelefon för teckenspråk och läpp- avläsning. 1997 uppdrog regeringen åt att b ygga upp Kulturnät . Syftet var att med hjälp av informationsteknik öka tillgängligheten till svensk kultur. Även andra satsningar har gjorts, bl.a. av genom lokala och regionala utvecklingsprojekt, särskilt i de regionalpolitiska stödområdena, för att stärka bl.a. infrastrukturen. Folkbibliotekens och länsmuséernas möjlighet att ansluta sig till SUNETs bredbandsnät ligger i linje med dessa strävan- den. Hög överföringskapacitet har, enligt utredningens kontakter med företrädare för kulturmyndigheter, stor betydelse i detta sammanhang genom den ökade kvaliteten i överföring av rörliga bilder och genom att man snabbare kan sända omfattande dokument, t.ex. handskrifter. Områden som behandlas: Kompetensförsörjning (nyckelpersonal) Fysisk säkerhet (översvämning, brand, rök) För att kunna möta samhällets kommunikationsbehov är en god och allmän tillgång till kommunikationsnät av vital betydelse. En ökad till- gång till IT-infrastruktur bidrar dock också till ökad komplexitet och ökade risker. Avbrott och andra störningar kan uppstå genom brister i elförsörjning, brand, översvämningar, intrång m.m. Även naturliga fö- reteelser som åska och ofrivillig åverkan samt spänningsvariationer i elnäten, kan orsaka avbrott och gör det dessutom förhållandevis ofta. När det gäller att fysiskt skydda infrastrukturens alla delar, med kabel- förbindelser, kopplingspunkter och centrala resurser kan vi utgå från att det är en näst intill omöjlig uppgift, främst på grund av nätets omfatt- ning. Spridningen av datorkraft och utnyttjandet av avancerad kommu- nikationsteknik för med sig säkerhetsproblem. Dock måste antalet svaga punkter minimeras, genom noggrann analys och åtgärder vid utbyggnad och utveckling. Inriktningen bör vara skydd av vital utrustning i kombination med hög redundans mellan dessa. Den grundläggande uppgiften för en IT-infrastruktur är att säkert föra över alla former av information över telelinjer eller kablar direkt mellan två eller flera datorer. För utredningens vidkommande handlar det främst om att beakta säkerheten på nivå 1, dvs. den fysiska nivån, och möjligen nivå 2, transmissionsnivån. Det är av stor vikt att utbyggnaden av en IT-infrastruktur i , optimerad för datatjänster, sker på ett sådant sätt att nätets sårbarhet minimeras. Ett sådant nät måste jämställas med andra samhällsviktiga funktioner, och fungera inom landet vid svåra påfrestningar på samhället i fred, vid kriser och under höjd beredskap. De leverantörer som ansvarar för driften av den grundläggande in- frastrukturen har, tillsammans med de operatörer som tillhandahåller tjänster på nätet, ansvar för att skydda IT-infrastrukturen mot påverkan, avlyssning eller modifiering. De för infrastrukturen gemensamma stöd- funktionerna måste dimensioneras på ett sätt så att dessa kan hantera den dubbla beräknade trafiken . Detta gäller inte bara för dimensionering av överföringskapacitet utan också vid konstruktion av logiska system t.ex. för omvandling av logisk till fysisk nätadress. Observera att de flesta exempel på incidenter beror på dålig sä- kerhet i användarnas ändsystem. Den situationen kommer inte att för- ändras av att bra säkerhetsmekanismer införs på nätnivån. Många olika faktorer påverkar de krav som måste ställas på säker- heten i en IT-infrastruktur. Till de frågor som måste kunna besvaras för att man ska kunna göra en långsiktig planering av säkerheten i IT-in- frastrukturen hör till exempel: Vilka är kraven på en säker överföring (volym, snabbhet, säkerhet, ekonomi)? Vilka alternativa förbindelser eller transmissionsmetoder skall finnas? Hur uppfyller olika alternativ de ställda kraven? Vilka existerande standarder ska följas? Vilka är riskerna för störningar i det valda alternativet? Vilka typer av proaktiva (preventiva) eller reaktiva (korrektiva) åt- gärder skall man vidta för att möta störningar? Vad kostar ett kortare respektive ett längre avbrott i nätet? Vilka andra konsekvenser får ett avbrott? Hur långa avbrott kan man acceptera? Man måste säkra den fysiska överföringen (i nät, kopplingspunkter och annan utrustning) så att den fungerar i enlighet med ställda krav. Man måste också vidta åtgärder mot att icke auktoriserade personer får möjlighet att störa funktionen i infrastrukturen, eller att avtappa eller förändra information under överföring. För att kunna bedöma behovet av åtgärder måste man först ställa preciserade krav på driftsäkerhet, framkomlighet, tillgänglighet, tillförlitlighet och sekretess. Det är viktigt att försöka fastställa en rimlig säkerhetsnivå med ut- gångspunkt från hur allvarliga konsekvenserna blir om någonting in- träffar. Åtgärderna inriktas på proaktiva (förberedande) och reaktiva (åtgärdande) insatser. Valet av åtgärder är en funktion av resultatet av genomförd säkerhetsanalys. Särskilda åtgärder som kan behövas är åtgärder för att skydda in- formation under överföring, åtgärder för att skydda kablar och annan utrustning som bär eller förmedlar information, åtgärder för att förhindra intrång i lokaler som hyser vital utrustning samt åtgärder som berör den personal som administrerar och underhåller nät och annan utrustning. Kraven på driftsäkerhet i IT-infrastrukturen är i korthet att det är till- gängligt för användning, att det leder informationen till rätt mottagare, att det ger störningsfri kommunikation och rimlig garanti mot avlyss- ning, samt ger underlag för korrekt debitering av tjänster som utnyttjas. Driftledning av befintliga resurser är av vital betydelse. Åtgärder är alternativa förbindelser, övervakningsfunktioner med automatiskt larm och omkoppling, batterireserv för strömavbrott eller tillgång till reservkraftsaggregat, tillträdesskydd och brandskydd. Ett vanligt problem är att kablar skadas vid grävning eller annan åver- kan. Om en sådan skada drabbar regionala eller rikstäckande delar av nätet ska omkopplingar i idealfallet ske så snabbt att de flesta användare inte berörs. Avbrott i de lokala förbindelserna kan få större kon- sekvenser. Det finns stora möjligheter att avsiktligt skada delar av transmis- sionsnätet som t.ex. fiberkabel kopparkabel och radio-/radiolänkan- läggningar, beroende på deras placeringar. Förutsättningarna att fullt ut skydda sådana anläggningar mot fysiska angrepp är små. 4 Säker IT-infrastruktur Bilaga 7 En viktig åtgärd är att se till att framdragningen av nätet dokumenteras noggrant och detaljerat och att dokumentationen också hålls aktuell och uppdateras vid förändringar. Detta är en förutsättning för senare felsökning, och åtgärder. Systemet bör beskrivas både på en mer över- gripande nivå och så detaljerat som är motiverat med hänsyn till behovet. Förutom driftrutiner skall också de regler och rutiner som gäller i arbetet med att säkerställa driften vara beskrivna. En generell, grundläggande säkerhetsåtgärd är att nätet får en utformning, en arkitektur, som är genomtänkt. En god nätarkitektur löser visserligen inte säker- hetsproblemen i sig, men kan göra dem lättare att åtgärda. Uppföljning och omprövning av valda lösningar måste göras fortlöpande. Krav på tillgång till förbindelser styr kraven på tillgängligheten i nätet. Kraven i det här fallet bör vara att nätet ska vara tillgängligt , året om, och att antalet (oplanerade) avbrott ska hållas på ett minimum. För att öka tillgängligheten till nätet, och minimera riskerna för avbrott i förbindelserna bör nätet förläggas som ringar. Kablarna dras som ringar med olika fysisk förläggning i områden där det finns en stor population och ett stort antal anslutningar, och som stjärnnät med logiska ringar i områden där populationen är glesare och antalet anslutningar färre.