sou · GNB3104 · 2000-01-01 00:00:00 — För att få bidrag till bostadskostnader krävs enligt BoL att sökanden skall bo i egen bostad. För att få det särskilda bidraget till hemma- varande barn finns inte något krav på egen bostad. Bostadsbidrag är skattefritt. Enligt BoL skall bostadsbidrag betalas ut löpande som ett preli minärt bidrag. Slutligt bidrag bestäms sedan i efterhand för varje kalen derår på grundval av den inkomst som skattemyndigheten fastställer vid taxeringen. 7.4.2Hushåll till vilka bostadsbidrag lämnas Bostadsbidrag lämnas enligt BoL till hushåll. Ett hushåll kan antingen vara en barnfamilj eller ett ungdomshushåll utan barn. En barnfamilj kan bestå av en eller två föräldrar med hemma varande barn. Som barnfamilj räknas också ensamboende eller samboende med barn som bor i hemmet på grund av förälderns vårdnad eller umgängesrätt. Även personer som tagit emot barn i sitt hem för vård (familjehem) räknas som barnfamilj (prop. 1992/93:174 s. 28, 29 och 57). Ett ungdomshushåll kan bestå av två makar, två partner, två sambor eller endast en person. Bostadsbidrag är ett inkomstprövat bidrag. Om den bidragsgrundande inkomsten överstiger i BoL fastställda belopp, minskas bidraget med viss del av den överskjutande inkomsten. För makar/partner med barn och sambor med barn gäller inkomstgränser som fastställs för varje person för sig (individuella inkomstgränser). För dessa minskas bidraget av den del av vardera partens bidragsgrundande inkomst som överstiger /år. För ensamstående med barn minskas bidraget av den del av inkomsten som överstiger /år. För ungdomar utan barn som är gifta, registrerade partner eller sambor beräknas den bidrags- grundande inkomsten gemensamt. Om den gemensamma inkomsten över- stiger /år skall bidraget minskas med en tredjedel av den över- skjutande inkomsten. För en ensamstående skall inkomsten min skas med en tredjedel till den del den överstiger /år. Vid beviljande av preliminärt bostadsbidrag grundas inkomstprövningen på sök andens uppskattning av inkomst och förmögenhet för det eller de kalenderår för vilka bidrag söks. 7.4.4Bostad för vilken bostadsbidrag lämnas Bidrag lämnas för den bostad där sökanden är bosatt och folkbokförd. Sökanden kan således endast medges bostadsbidrag för en bostad. För att få bidrag till bostadskostnader krävs enligt BoL att sökanden skall bo i egen bostad. För att få det särskilda bidraget för hemma- varande barn finns inte något krav på egen bostad. Med egen bostad menas en bostad som sökanden äger eller innehar med hyres- eller bostadsrätt. Två eller flera hushåll kan dela på en bostad. I sådant fall gäller att bidrag för bostadskostnad lämnas till vart och ett av hushållen endast om de var för sig eller gemensamt har ett hyresavtal med hyresvärden, gemensamt innehar en bostad med bostadsrätt eller gemensamt äger bostaden. Är dessa villkor uppfyllda skall enligt föreskrifterna den för hela bostaden beräknade bostadskostnaden delas lika mellan antalet hushåll. Flera hushåll kan dela på en bostad utan att de hyr eller äger bosta- den gemensamt. I sådant fall kan endast det hushåll som hyr bostaden, innehar bostadsrätten eller äger bostaden få bidrag för bostads kostnaden. Den som hyr ett eller flera rum i en bostad får inte bidrag för sin bostadskostnad. Detta gäller när den som äger bostaden eller innehar den med hyres- eller bostadsrätt själv bor permanent eller i bostaden. Enligt BoL och bostadsbidragsförordningen meddelar Riksför säkrings- verket (RFV) föreskrifter om beräkning av bostads kostnad. Bostadskostnaden beräknas på skilda sätt för olika boendeformer. RFV meddelar särskilda föreskrifter om schablonbelopp för beräkning av kostnader för en bostads uppvärmning, hushållsel och övrig drift. Sedan bostadskostnaden har räknats fram skall bostadskostnaden enligt RFV:s föreskrifter minskas om ·en bostad hyrs möblerad, ·en bostad hyrs i andra hand och den avtalade hyran är uppenbart för hög, ·ett eller flera rum i bostaden disponeras av barn som inte får studiehjälp eller förlängt barnbidrag, ·ett eller flera rum i bostaden hyrs ut eller rum i bostaden dispone- ras av någon annan än sökandes barn, ·garage eller annan bilplats hyrs ut, ·näringsverksamhet bedrivs i bostaden. Bostadsbidragen räknas på hela bostadsytan. Största bidrags- grundande yta för barnfamiljer beror på antalet barn. Samma övre ytgränser gäller för familjer med hemmavarande barn och familjer med umgängesbarn. För familjer med umgängesbarn finns dock en minsta ytgräns som innebär att bostadsbidrag inte lämnas för en bostad som inte omfattar minst två rum och kök eller kokvrå. Bostadsytan får inte understiga . För barnfamiljer finns garantinivåer för bostadskostnaden. Hushållet får räkna med bostadskostnader upp till garantinivån dock högst den faktiska kostnaden. Det sociala trygghetsområdet 281 8 Det sociala trygghetsområdet Enligt direktiven skall kommittén inte endast belysa vilka grupper av sammanboende som kan ha behov av ökad rättslig trygghet utan även klarlägga vilka dessa behov är. Utredningen skall, som beslutat, framför allt inriktas på en genomgång av det sociala trygghetsområdet och särskilt reglerna om bostadsbidrag. Ovan har en redovisning av bostadsbidragsreglerna lämnats. Kommittén kommer nedan att redogöra för några centrala rättsområden där det finns skillnader mellan rättsverkningarna vid samlevnad i äktenskap, samboförhållande och i annan hushållsgemenskap. Enligt lagen om registrerat partnerskap har ett registrerat partnerskap samma rättsverk- ningar som ett äktenskap med vissa undantag. Dessa undantag innebär bl.a. att det saknas möjlighet för registrerade partner att adoptera barn och att utses att gemensamt utöva vårdnaden om en underårig. Dessutom gäller lagen om insemination och lagen om befruktning utanför kroppen inte för registrerade partner. Även om bestämmelserna i bostads bidrags- lagen, , , jordabalken osv. som handlar om makar inte uttryckligen anger att de aktuella lagrummen avser även registrerade partner, gäller således bestämmelserna också dessa. 8.1Regleringen av inbördes förhållanden 8.1.1Makar - registrerade partner För makar gäller ÄktB:s regler. Varje make och partner råder över sin egendom och svarar för sina skulder. Detta framgår av 1 kap. 3 § ÄktB. Genom de s.k. rådighets- inskränkningarna (7 kap. 5-9 §§ ÄktB) har dock make och partner under äktenskapet/partnerskapet erhållit en medbestämmanderätt vid för- fogande över den andra partens egendom, främst vad gäller den gemen- samma bostaden och det gemensamma bohaget. Makarnas och partnernas egendom är giftorättsgods om den inte gjorts till enskild egendom (7 kap. 1 § ÄktB). Giftorätt innebär inte att man äger någon andel i den andres egendom. Däremot finns gifto rätts- anspråket som ett latent anspråk på delning av egendomens värde vid en framtida bodelning. Rättsverkan av att egendom är giftorättsgods är att 282 Det sociala trygghetsområdet den skall ingå i bodelning (10 kap. 1 § ÄktB). Makar och partner eller blivande sådana har möjlighet att genom äktenskapsförord eller motsvarande bestämma att egendom skall vara enskild. Egendom kan också bli enskild genom föreskrift vid gåva av annan än make/partner, i testamente eller genom vissa förmånstagarförordnanden. Äkten skapsför- ordet anger endast om egendom är enskild eller giftorättsgods. Någon överföring av äganderätten till egendomen kan inte ske på detta sätt. Makar och partner har underhållsplikt mot varandra. Bestämmelser härom finns i 6 kap. ÄktB. Enligt dessa bestämmelser skall makar resp. partner, var och en efter sin förmåga, bidra till vad som behövs för att deras gemensamma och personliga behov skall tillgodoses. Om makarna eller partnerna varaktigt lever tillsammans fullgörs under hållsskyldig- heten genom att varje make eller partner skjuter till medel i form av pengar eller andra förnödenheter eller bidrar med eget arbete med hus och hem. Om makarna resp. partnerna lever åtskilda skall underhålls- skyldigheten fullgöras genom att den ena maken/partnern betalar underhållsbidrag eller lämnar bohag till den andra att användas av denne. Efter äktenskapsskillnad resp. efter upplösningen av registrerat partnerskap genom domstols avgörande svarar varje make eller partner enligt huvudregeln för sin försörjning. I vissa fall är dock den ena maken/partnern skyldig att efter äktenskapets eller partner- skapets upplösning bidra till den andras försör jning genom att betala underhållsbidrag (6 kap. 7 § ÄktB). Bodelning skall som regel ske när ett äktenskap resp. partnerskap upplöses. Bodelning kan också, om makarna/partnerna är överens om det, ske under bestående äktenskap/registrerat partnerskap utan att mål om äktenskapsskillnad/upplösning av registrerat partnerskap pågår. Med vissa i 10 kap. 2 och 3 §§ ÄktB närmare angivna undantag, skall makarnas/partnernas giftorättsgods ingå i bodelningen. Makarna/- partnerna kan också vid bodelningen bestämma att viss enskild egendom skall ingå. Denna egendom skall då anses som giftorättsgods. I 13 kap. ÄktB finns regler om verkan av bodelning. Här återfinns bl.a. regler till skydd för fordringsägare när en make eller partner vid bodelning har eftergett sin rätt. Det sociala trygghetsområdet 283 För sambor gäller sambolagens regler. Beträffande kommitténs förslag angående sambolagen hänvisas till kap. 4. När ett samboförhållande upphör skall på begäran av någon av samborna deras gemensamma bostad och bohag fördelas mellan dem genom bodelning, om egendomen förvärvats för gemensamt begagnande. Sambolagen omfattar inte annan egendom än bostad och bohag. Fritids- bostäder och utrustning i sådana bostäder ingår inte i bodel ningen. En bostad som inte har anskaffats för gemensam användning men ändå används gemensamt, ingår heller inte i bodelningen. Om bostaden innehas med bostadsrätt eller hyresrätt kan den sambo som bäst behöver bostaden ändå få överta den från den andra sambon. En förutsättning är att ett sådant övertagande även med hänsyn till omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Huvudregeln är att var och en av samborna under samboförhållandet råder över sin egendom och svarar för sina skulder. Det finns emellertid vissa inskränkningar i en sambos möjligheter att förfoga över det gemensamma hemmet. En sambo får t.ex. inte utan den andra sambons samtycke avhända sig en bostad som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen eller som den andra sambon kan få rätt att överta. Enligt lagen om homosexuella sambor är sambolagen tillämplig på sambor av samma kön. 8.1.3Personer som bor tillsammans i en annan hus- hållsgemenskap För personer som bor tillsammans i vad vi kallar annan hushålls- gemenskap finns ingen reglering av parternas inbördes förhållanden. Det har i tidigare lagstiftningsarbeten framhållits att sambor genom avtal bör reglera sina mellanhavanden. Detta gäller lika väl för personer som sammanbor i annan hushållsgemenskap och som har någon form av ekonomisk gemenskap. Det är dock oklart vilka rättsverkningar på familjerättens område som kan åstadkommas genom förmögenhets- rättsliga avtal. Varje avtal som inte gäller ett familjerättsligt reglerat område, får betraktas ur förmögenhetsrättslig synvinkel (jfr Agell, a.a. s. 232 f.). Samma osäkerhet som härvid gäller för sambor (se avsnitt 2.2.2) torde gälla för två personer som bor tillsammans i en annan hushålls- gemenskap. Den bristande förutsebarheten av avtals giltighet vid tvist är självklart en nackdel. Varje avtal måste dock tolkas utifrån sina speciella 284 Det sociala trygghetsområdet förutsättningar i det enskilda fallet. Sådana frågor har inte ansetts lämpa sig för lagstiftning. I stället har frågorna ansetts få lösas i rättstillämp- ningen (jfr SOU 1981:85 s. 252). I finns en lag om hushållsgemenskap (se avsnitt 3.4). Lagen innehåller regler av basal skyddskaraktär som träder in vid upplösning av en hushållsgemenskap (genom separation och vid dödsfall). Den är tillämplig även på hushållsgemenskaper med fler än två personer. Lagens tillämplighet förutsätter att parterna är ogifta, och att de bott tillsammans längre än eller väntar barn tillsammans. Lagen ger en hushållsmedlem möjlighet att mot betalning överta gemensam bostad och gemensamt bohag som helt eller delvis tillhör annan hushållsmedlem. Något krav på att egendomen skall ha införskaffats för gemensamt begagnande uppställs inte. För ett övertagande vid den ena sambons död krävs att det föreligger särskilda skäl och annars krävs det att det föreligger starka skäl. Kommittén kommer nedan att överväga om det i finns behov av en liknande lagstiftning parallellt med sambolagen. 8.2.1Makar - registrerade partner Den avlidnes barn är de närmaste arvingarna på grund av släktskap. Har den avlidne inga barn går arvet till andra släktingar enligt en viss ordning som föreskrivs i . Var den avlidne gift eller registrerad partner, tillfaller emellertid den avlidnes kvarlåtenskap dennes make eller partner. Ett undantag är dock om det finns barn till arvlåtaren som inte är barn även till arvlåtarens efterlevande make/partner (särkullbarn). Särkullbarn har rätt att ta ut sitt arv genast vid sin förälders död (jfr , , Den nya familjerätten, femte upplagan 1997 s. 69). Den efterlevande maken eller partnern är dock alltid berättigad att ur kvarlåtenskapen efter den avlidne erhålla egendom till ett så stort värde att den, tillsammans med egendom som den efterlevande maken/partnern erhåller vid bodelning eller utgör dennes enskilda egendom, motsvarar fyra gånger prisbasbeloppet. När den efterlevande maken eller partnern i sin tur avlider tillfaller den först avlidne makens eller partnerns andel i boet dennes arvingar om sådana finns. I annat fall går hela arvet till den sist avlidne makens eller partnerns arvingar eller till ny make eller partner om sådan finns. De närmare bestämmelserna härom finns i 3 kap. ÄB. Det sociala trygghetsområdet 285 Det kan finnas behov av att genom testamente bestämma att kvarlåtenskapen skall fördelas på annat sätt än enligt den legala arvsordningen. Ett testamente skall normalt bevittnas av två personer. Ett testamente kan ibland vara oklart formulerat så att man måste försöka tolka det. Vid denna tolkning skall man försöka utröna vad testator avsett. För att underlätta denna tolkning finns det vissa presumtionsregler. En av dessa regler säger att om någon testamenterat till förmån för sin make/partner så skall förordnandet inte gälla om äktenskapet eller partnerskap är upplöst vid testators död eller om mål om upplösning av äktenskapet eller partnerskapet pågår. Den som erhåller egendom genom arv eller testamente skall normalt erlägga arvsskatt på förvärvet. Den egendom som make/partner erhåller vid bodelning är inte skattepliktig. Vid beräkningen av vilken andel i en avlidens dödsbo som skall anses utgöra det gods som en make/partner erhåller på grund av bodelning finns bestämmelser i 15 och 15 a §§ lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt (AGL). Dessa regler innebär att andelen skall beräknas i enlighet med bodelningshandling om sådan föreligger i skatteärendet och annars till hälften av makarnas/partnernas samlade giftorättsgods. När värdet av en arvs- eller testamentslott har beräknats, skall ett grundavdrag göras för att komma fram till den skattepliktiga . Grundavdraget för make och partner är . På den sålunda framräknade skattepliktiga beräknas därefter arvsskatten. Skatten beräknas efter tre olika skatteklasser. Skatten för make/partner beräknas efter första skatteklassen, vilken är den förmån- ligaste. 286 Det sociala trygghetsområdet Sambo har ingen arvsrätt. Om en sambo avlider har emellertid den efter- levande sambon rätt att som sin andel vid fördelning av sambornas gemensamma bostad och bohag alltid få ut så mycket av den behållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån det räcker, att det motsvarar två gånger prisbasbeloppet. Det är inte ovanligt att sambor skriver testamente till förmån för varandra. Liksom det finns presumtionsregler som tar sikte på testamen- te till förmån för make/partner finns en presumtionsregel angående testamente till förmån för sambo. Enligt denna bestämmelse skall ett testamentariskt förordnande till en sambo inte gälla om sambo- förhållandet har upphört före testators död. Den del som sambo erhåller på grund av bodelning är inte skattepliktig. Liksom för make/partner skall andelen beräknas i enlighet med bodelningshandling om sådan finns och annars till hälften av sambornas behållna bodelningsbara egendom. Grundavdraget är, liksom för makar/partner, och arvs- skatten beräknas enligt första skatteklassen. 8.2.3Personer som bor tillsammans i annan hus- hållsgemenskap Personer som bor i annan hushållsgemenskap ärver inte varandra om inte släktförhållandena medför detta. De arvsberättigade släktingarna indelas i tre arvsklasser. I första arvsklassen är det arvlåtarens barn som har arvsrätten. Om ett barn är avlidet när arvlåtaren dör, inträder det barnets avkomlingar i barnets ställe och delar på den arvslott som det barnet skulle ha fått om det levt. Finns det inga bröstarvingar går arvet till arvingarna i andra arvs- klassen. Där är det arvlåtarens föräldrar som har arvsrätten. Det sociala trygghetsområdet 287 Om någon av dem är avliden, träder dennes avkom- lingar in i stället för den avlidna föräldern. Principen att varje gren ärver lika gäller även här. Om en avliden förälder saknar avkomlingar men den andra föräldern lever, tar den föräldern hela kvarlåtenskapen. Saknas det helt arvingar i andra arvsklassen går arvet till arvingarna i tredje arvsklassen. Där är det far- och morföräldrar som har arvsrätten. Skulle någon av dem vara avliden träder dennes barn (men inte dessa barns avkomlingar) in i den avlidnes ställe. Om det inte finns någon annan arvinge skall arvet tillfalla allmänna arvsfonden (jfr , a.a. s. 61 ff.). Om någon vill att egendom som han eller hon lämnar efter sig skall fördelas på annat sätt än arvsreglerna medför måste denna person skriva testamente. Normalt krävs att testator fyllt . Både fysiska personer och juridiska personer (t.ex. staten, aktiebolag eller stiftelser) kan vara testamentstagare (jfr , a.a. s. 88 f.). Grundavdraget för barn är . För övriga släktingar och andra personer är grundavdraget . Skatten för barn och avkomling till barn beräknas efter första skatteklassen, liksom skatten för make/partner och sambo. Övriga arvingar och testamentstagare hänförs till andra skatteklassen vilken medför en högre arvsskatt än första skatteklassen. 8.3.1Makar - registrerade partner 8.3.1.1Lagfart, inskrivning och inteckning Enligt 7 kap. 5 § ÄktB får en make/partner inte utan den andra makens/partnerns samtycke avhända sig, låta inteckna, hyra ut eller på annat sätt med nyttjanderätt upplåta fast egendom om denna egendom är giftorättsgods. En make/partner får således inte mot den andra makens/partnerns vilja företa dispositioner som äventyrar dennas giftorätt. Även om en make/partner innehar fast egendom som är dennas enskilda egendom, får maken/partnern enligt samma lagrum, med vissa angivna undantag, inte utan den andras samtycke vidta ovan nämnda 288 Det sociala trygghetsområdet åtgärder om den fasta egendomen utgör makarnas/partnernas gemen- samma bostad. Denna bestämmelse är tänkt som ett skydd för att den ena maken/partnern inte äventyrar det gemensamma hemmet. Det gäller samma regler för tomträtt som för fast egendom. I 20 - 22 kap. jordabalken (JB) finns regler om lagfart, inskrivning av tomträtt och inteckning. Här finns bland annat föreskrifter om att makes/partners samtycke skall inhämtas i vissa fall innan den sökta åtgärden kan beviljas. Dessa bestämmelser har tillkommit som en följd av reglerna om inskränkning i rätten att förfoga över fast egendom och tomträtt. Bestämmelser om hyra finns i 12 kap. JB. Hyra är avtal genom vilket hus eller delar av hus upplåts till nyttjande mot ersättning. En hyresgäst som hyr en bostadslägenhet har aldrig längre uppsägningstid än . Om hyresgästen avlider har dödsboet rätt att säga upp avtalet inom en månad. Om två makar/partner gemensamt hyr en lägenhet och den ena av dem avlider har den efterlevande rätt att säga upp avtalet inom en månad (12 kap. 5 § JB). En huvudregel vad gäller hyra är att en hyresgäst inte får överlåta hyresrätten utan hyresvärdens samtycke (12 kap. 32 §). Har en hyreslägenhet tillagts make/partner genom bodelning eller arvskifte får dock maken/partnern träda i hyresgästens eller dödsboets ställe. Denna rätt har också efterlevande make/partner som är ensam arvinge efter hyresgästen (12 kap. 33 §). Enligt 12 kap. 34 § har en hyresgäst rätt att överlåta hyresrätten till en närstående som varaktig sammanbor med honom, under förutsättning att han inte själv tänker använda lägenheten längre. En förutsättning är att hyresvärden lämnar sitt medgivande eller att hyresnämnden ger tillstånd till överlåtelsen. Hyresavtal träffas vanligtvis med rätt för hyresgästen efter hyrestidens utgång till förlängning av avtalet, s.k. besittningsrätt. Hyresgästen kan dock under vissa förutsättningar träffa överenskom- melse med hyresvärden innebärande att han avstår från denna besitt- ningsrätt. En såda n överenskommelse gäller dock mot hyresgästens make/partner endast om denna har godtagit överenskommelsen (12 kap. 45 § andra stycket). Om flera hyr en lägenhet tillsammans har medhyresgäst rätt att få hyresavtalet förlängt för egen del om en av dem sagt upp hyresavtalet eller, till följd av annan omständighet som endast hänför sig till en av dem, de inte har rätt till gemensam förlängning av hyresavtalet. Kravet är att hyresvärden skäligen kan nöja sig med honom eller henne som Det sociala trygghetsområdet 289 hyresgäst (12 kap. 47 §). Även om hyresgästen har förverkat hyres rätten eller annars begått ett så allvarligt kontraktsbrott att han eller hon saknar besittningsskydd kan en medhyresgäst, eller make/partner under vissa omständigheter ha rätt att överta kontraktet. Make/partner har härvid en förmånligare ställning än en annan medhyresgäst eftersom en make/partner har rätt till förlängning även när en förverkandegrund föreligger, dock inte om förverkandegrunden är dröjsmål med hyran. Även om en make/partner inte är medhyresgäst men har sin bostad i lägenheten har denna rätt till övertagande av hyresrätten i förverkande- situationer. Detta gäller dessutom också vid andra makens/partnerns försummade hyresbetalning eftersom det bara är hyresgästen själv som är skyldig att betala hyran. Tanken bakom denna regel är att hyresgästens make/partner inte skall bli lidande för att hyresgästen saknar intresse av att behålla lägenheten eller annars har brustit i sina förpliktelser enligt avtalet (jfr , , Hyra och annan nyttjanderätt till fast egendom, femte upplagan, 1997, s. 67). Bestämmelserna om bostadsrätter finns i bostadsrättslagen (1991:614). En bostadsrättsförening är en ekonomisk förening som har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bostadsrätt. Upplåtelse får endast ske till medlemmar i föreningen. Den som har förvärvat en bostadsrätt får inte vägras inträde i bostadsrättsföreningen om han eller hon uppfyller kraven i föreningens stadgar och föreningen skäligen bör godta honom eller henne som bostadsrättshavare. Är den som har förvärvat bostadsrätten make eller partner till den tidigare innehavaren är möjligheten att vägra den nya innehavaren inträde i föreningen ytterligare begränsad (2 kap. 5 §). Den som förvärvat en andel i en bostadsrätt får vägras inträde i föreningen, om annat inte bestämts i stadgarna. Detta gäller dock inte om två makar eller partner har förvärvat andelar på så sätt att de tillsammans innehar hela bostadsrätten (2 kap. 6 §). Om en bostadsrättsförening har förvärvat en hyresfastighet för ombildning av hyresrätt till bostadsrätt får föreningen endast i vissa fall vägra hyresgäst medlemskap i föreningen. Ett sådant fall är när hyresgästen inte var hyresgäst när bostadsrättsföreningen förvärvade fastigheten.