sou · GNB34 · 2000-01-01 00:00:00 — Det moraliska ansvaret innebär att man också måste ta ansvar för ett uteblivet försök. Forskarens frihet att formulera och söka svaren på sina vetenskapliga frågeställningar är en viktig förutsättning för att nå ny kunskap. Utan en genomtänkt ansvarsfördelning mellan olika aktörer i forskarsamhället och samhället i stort för den etiska avvägningen riskerar viktiga värden att gå förlorade. Frihet i forskning måste alltid balanseras mot ansvar. Denna utrednings uppgift är att föreslå hur en sådan balans skall kunna uppnås. Det kan uppfattas som självklart och okontroversiellt att för- falskning av data, plagiering eller annan oredlighet är moraliskt klander- värt. Beträffande försök att komma tillrätta med dessa missförhållanden och för vägledning i försöken att balansera olika värdekonflikter i en forskningsetisk prövning finns dock olika etiktraditioner att luta sig mot. Dessa beskrivs här mot bakgrund av en mer allmän diskussion om eti- kens grunder. 2.2Några grundbegrepp och teorier inom etikvetenskapen En första förutsättning för att lösa tvister om hur olika värden skall av- vägas mot varandra är att människor vill delta i gemensamma samtal. Samtal i moraliska frågor förutsätter en gemensam samtalsplan där har tolkningsföreträde i kraft av till exempel ålder eller kön. Det är argumentets primat som gäller. Argumentet i en etisk prövning är lika mycket värt oavsett om det framförs av gymnasieeleven, professorn i medicin, ledamoten av den etiska kommittén, riksdagspolitikern eller etikprofessorn. Det finns två grundläggande villkor för samtalet på den- na gemensamma plan. Det första villkoret är att det finns en villighet att lyssna till och pröva fakta. Det är viktigt att pröva och värdera fakta men det är också en av de svåraste uppgifterna. Det handlar till exempel om att göra bedömningar om konsekvenser av forskning och de risker som är förknippade med forskningen. Själva uppskattningen av riskerna, den faktamässiga värderingen av dem, är en krävande del av faktain- samlingen. Sedan tillkommer frågan om vilka risker man är beredd att ta, den moraliska värderingen av dessa risker. Det andra villkoret för etiksamtalet innebär en villighet att presentera, lyssna till och pröva argument. Ett argument är ett skäl för att något bör göras eller för att man bör underlåta att utföra en viss handling. I detta sammanhang handlar det närmast om de etiska skälen. 26 Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen då ett etiskt skäl? Etik sägs ibland handla om "rätt och fel" men det är föga upplysande. Om man förtydligar sig och istället säger "etiskt rätt", till skillnad från tekniskt riktigt eller ekonomiskt rätt, så har resultatet inte blivit tydligare eftersom man fört in det begrepp man skulle förklara i sin förklaring. Ett problem med att förklara vad etik handlar om är att man ofta hamnar i någon variant av sådana cirkeldefinitioner. Någon säger till exempel att etiska problem uppstår när människor gör olika etiska bedömningar men dels stämmer inte detta alltid, dels kommer man återigen in i samma typ av cirkelresonemang. Påståendet stämmer inte av det uppenbara skälet att etiska problem tycks kunna uppkomma även om människor gör likartade etiska bedömningar. gjorde såvitt man kan se en stor grupp läkare, politiker och jurister sig skyldiga till ett omoraliskt handlande även om de alla var ense om be- sluten. Därför är villigheten att delta i ett gemensamt informerat samtal inte en tillräcklig, om än nödvändig, förutsättning för att man skall komma fram till etiskt godtagbara skäl och beslut. har föreslagit en definition på vad som kännetecknar etis- ka skäl.1 Enligt denna definition kännetecknas ett etiskt skäl av att det fordrar att man respekterar andra människor och visar omtanke om deras väl och ve likaväl som om sitt eget väl och ve. Vidare är etiska skäl sådana att de sätter gränser för hur långt man bör få driva ege- nintresset. Av etiska skäl kan man också anföra kritik mot vissa lagar och berömma andra. Vill man inbegripa också djurens välbefinnande kan man ge en något vidare definition så att etiska skäl hänvisar till vitala värden som står på spel för berörda parter. De flesta av dessa värden är förstås på olika sätt relaterade till människors väl och ve men på ett direkt sätt och inte alltid uteslutande upptagna med människors välbefinnande. Också miljövärden kan innefattas. Inom etiken som ve- tenskaplig disciplin finns det olika uppfattningar om vad som utgör bra etiska skäl, vilka värden som är centrala och vad som är en bra avväg- ning mellan olika värden. Dessa olika uppfattningar beskrivs i olika etis- ka teorier. En sådan teori försöker ange kriterierna för en etiskt riktig handling. Det finns en mängd olika teorier som försöker ange sådana kriterier. I dessa teorier finns olika uppfattningar om vad som skall räknas som ett bra etiskt skäl. Det är vanligt att man gör en första grov indelning mellan sk. konsekvensetiska teorier och deontologiska teorier. Det är lätt att inse vad teorierna i den första gruppen går ut på. Här handlar det om att be- 1 , James:The Elements of Moral Philosophy, , 1986. Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen 27 döma den etiska halten genom att se till handlingens konsekvenser på gott och ont. Det gäller att maximera de goda och minimera de onda konsekvenserna. Här finns det lite olika uppfattningar om vad som är viktigast. Så hävdade till exempel filosofen att det är vik- tigare att försöka minska lidandet än att försöka öka lyckan. Bland de deontologiska teorierna (av grekiskans deon = plikt) finns det sådana som hävdar att vissa typer av handlingar alltid är orätta, t.ex. att ljuga, oavsett konsekvenserna. För många är detta orimligt. Man menar att det ibland kan vara rätt att ljuga, till exempel för att rädda någons liv. Enligt filosofen är en deontologisk teori en teori där det moraliska pliktbegreppet inte är återförbart på värdebegreppet god. Enligt denna definition är det inte de goda konsekvenserna eller strävan att uppnå vissa värden som motiverar en viss handling som mo- raliskt påbjuden. Det finns emellertid teorier som tar hänsyn till konsek- venser på gott och ont men som inför en typ av övertrumfande handlingsrestriktioner. Dessa definieras också som deontologiska teorier. Med en vidare definition som anknyter till Marc-Wogaus är en deontolo- gisk teori en teori där det moraliska pliktbegreppet inte är restlöst åter- förbart på värdebegreppet god. En sådan typ av etisk teori kan hävda att inom ramen för vissa handlingsrestriktioner, t.ex. i form av rättigheter som tillskrivs människor, skall man försöka maximera de goda konsek- venserna. I en renodlad konsekvensetik av den klassiska utilitarismens modell häv- das att man söker andra värden som till exempel hälsa, kunskap eller vänskap, därför att de ger en mer grundläggande upplevelse av lycka. Med hjälp av en sk. nyttoprincip anges ett kriterium för rätta handlingar. Den säger att en handling är rätt om, och endast om, det inte finns någon alternativ handling som ger ett större överskott av lycka över lidande för alla människor. Sätter man in "kännande varelser" istället för "människor" får man en princip som blir användbar också för att ta etisk hänsyn till djur, under förutsättning att de besitter förmågan att känna. Man kan observera att med den formulering som principen här har kan två handlingsalternativ vara lika bra. Teorin är emellertid inte invändningsfri. Filosofen har for- mulerat följande invändning. Man kan föreställa sig en värld där alla människor har det bra. Det kommer dock alltid att vara möjligt att före- ställa sig en annan värld där varje människa lever ett liv som är så dåligt att det knappt är värt att leva, men det finns så många människor att individernas sammanlagda lycka ändå blir större. En utilitarist enligt den klassiska modellen som räknar med total lycka måste föredra denna 28 Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen Denna slutsats är, som Parfit påpekar, moraliskt frånstötande. En klassisk invändning riktar också in sig på det maximeringskrav som finns i principen. Om en mycket stor grupp människor/kännande varelser får en mycket liten ökad tillfredsställelse av lust, så liten att förändringen av alla upplevs som obetydlig, kan detta ändå rättfärdiga att ett mycket litet antal människor/kännande varelser får erfara en drastisk reduktion av sin välfärd, kanske till och med att man tar deras liv. Det finns en parallell svårighet med vissa deontologiska teorier där man anser sig kunna försvara vissa handlingsinskränkningar till priset av en stor välfärdsreduktion för många människor. Nobelpristagaren i ekono- mi, Amartya Sen, har till exempel kritiserat en del rättighetsteorier där man är beredd att försvara äganderätten för några få besuttna med alla medel, även om detta bevisligen innebär svält och lidande för många människor. Varför skall just äganderätten vara viktigast och inte rätten till vatten, mat och jord att bruka? Resonemanget har relevans för forsk- ningsetiken inte minst därför att rätten för forskare och företag att ta patent på sina upptäckter har blivit en stridsfråga mot bakgrund av män- niskornas akuta överlevnadsproblem i tredje världen. De forskningsetiska regler som formulerades efter Nürnbergrättegångar- na och i den sk. är motiverade av en deontolo- gisk teorityp där forskningens frihet och nyttan av forskningen beaktas, men där man inte får överskrida de rättigheter som tillskrivs försöksper- soner. Beträffande försöken att komma till rätta med oredlighet i forsk- ning uppfattas de etiska principerna ofta som deontologiska men man kan också ange konsekvensetiska skäl eller hänvisa till ideal om en god forskarkaraktär i linje med den aristoteliska etiktraditionen. Den senare beskrivs kort i kapitlet om oredlighet. 2.3Etiken litar till den inre sanktionen Lagar och andra rättsregler kodifierar den moral som allmänt omfattas i ett samhälle. Etiken föregår på det sättet alltid juridiken. Det finns en etisk motivering till lagarna, ofta angiven i grundlagar och andra kon- stitutionella dokument. Man kan inte med lagar få människor att vara moraliska, däremot kan man ge rättsligt stöd för människors vilja att vara moraliska genom att tillförsäkra sådant som rättssäkerhet. Det finns en tendens i det moderna samhället att experter av olika slag i allt högre grad anlitas för att hjälpa till att lösa frågor. Också på etikområdet er- bjuds särskild expertis i form av kringresande etikkonsulter som talar om vad som är rätt och fel eller i form av etiska råd och nämnder som anger Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen 29 vad som bör falla inom och utanför det moraliskt godtagbara. Det etiska beslutsfattandet kan emellertid inte läggas ut på entrepenad. Det måste ligga så nära den praktiska verksamheten som möjligt. Med den inre sanktionen som kännetecknande för de etiska besluten följer att man i hög grad måste lita till forskarens eget personliga ansvar, både för att iaktta god sed i sin forskning och för att utveckla och förbättra denna forskningens moraliska praxis. Forskningsetisk reflektion måste vara en naturlig del av forskningens vardag. Det är angeläget att den forsknings- etiska prövningsprocessen hålls levande. När ny kunskap efterfrågas och skapas förändras också etiska ställningstaganden. Både verklighetsupp- fattningar och människors värderingar förändras. 2.4Forskningsetik ur ett jämställdhetsperspektiv I enlighet med direktiv för samtliga statliga utredninger skall en analys göras av hur förslag kan förväntas påverka, direkt eller indirekt, kvin- nors respektive mäns villkor och därmed förutsättningarna för jämställd- het mellan könen. De brister i jämställdhet mellan kvinnor och män som kan finnas på det aktuella området skall också redovisas, liksom en be- dömning av hur eventuella hinder kan undanröjas. Kommittén vill fram- hålla jämställdhet mellan kvinnor och män som ett moraliskt värde att värna om. Jämställdhet i forskarvärlden blir därmed att betrakta som en forskningsetisk fråga. Det råder en bred politisk enighet om det övergripande målet om jämställdhet mellan kvinnor och män i samhället. Genom ett betydelse- fullt jämställdhetsarbete har kvinnor och män i i hög grad lika formella rättigheter. I kvinnors och mäns reella livsvillkor råder dock fortfarande skillnader mellan könen. Detta gäller även den akademiska världen. I föreliggande utredning blir det därför av vikt att dels analysera hur de skilda villkoren för män och kvinnor och den rådande maktobalansen inom den akademiska världen kan tänkas utgöra ett hinder för vissa forskningsetiska förändringar, dels redovisa hur förslagen som läggs kan tänkas förbättra jämställdheten mellan könen inom forskarvärlden. SOU 1995:110, Viljan att veta och viljan att förstå, redovisar den maktobalans mellan kvinnor och män som fortfarande råder inom den 30 Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen svenska universitets- och högskolevärlden.2 På grundutbildningsnivå är andelen kvinnliga studenter eller något högre. Därefter sjunker antalet kvinnor ju högre upp i hierarkierna man kommer. Ande- len manliga professorer i är , vilket måste betraktas som en ytterligt hög siffra, långt ifrån samhällets officiella jämställd- hetsmål. En rad politiska åtgärder har vidtagits för att förbättra situationen för kvinnliga forskare och forskarstuderande. Enligt jäm- ställdhetslagen skall man vid tjänstetillsättningar i fall av lika meriter förordna den sökande som tillhör underrepresenterat kön. Genom öron- märkning av vissa resurser har det inrättats ett antal tjänster på olika nivåer för enbart kvinnliga forskare och genusforskare. Vid vissa univer- sitet/högskolor tillämpar man dessutom regeln om positiv särbehandling, vilken innebär att man vid tjänstetillsättningar kan förorda sökande av underrepresenterat kön även om hon/han har något lägre meriter. Skill- naden i merit får dock inte vara så stor att den är "stötande." Bristen på jämdställdhet i ett sammanhang innebär att viktiga perspektiv försvinner. Detta gäller också på forskningsetikens område. Etik och forskningsetik är ett ämne som länge utförts utan jämställdhetsanalyser. Först har den sk feministiska etiken vuxit fram som en egen vetenskaplig disciplin. Här analyseras frågor kring makt och kön i relation till moral. Ojämlikhet och förtryck grundat på kön ses inom denna riktning också som ett moraliskt problem, inte enbart ett politiskt. Även inom den vetenskapliga disciplinen etik har alltså jämställdhetsfrågorna börjat aktualiseras. Det föreligger en mansdominans bland utbildare och forskare i forsk- ningsetik, liksom bland professorer och handledare inom den svenska forskarvärlden i allmänhet. Kommittén kommer i sitt betänkande att be- lysa jämställdhetsfrågorna i flera avseenden. Representationen av kvin- nor respektive män i etiska kommittéer och beredningsgrupper har granskats och analyserats. En jämn könsfördelning i denna typ av grup- per föreslås genomgående i betänkandet, och ses som självklar. Att kvin- nor inte i samma utsträckning som män erhåller forskningsbidrag analy- seras i betänkandet, liksom förslag till åtgärder för att förhindra miss- gynnande av detta slag. Förekomsten av sexuella trakasserier i forskar- världen ses som en yrkesetisk fråga för forskare, där fokus är på den som utövar trakasserierna, snarare än på den som drabbas av dem. 2 Viljan att veta, Viljan att förstå, Slutbetänkande av utredningen om insatser för kvinno- och jämställdhetsforskning, SOU 1995:110. Att balansera frihet och ansvar - om god sed i forskningen 31 ligen diskuteras också hur hierarkin inom forskarvärlden kan utgöra ett hinder för genomdrivandet av förändringar. 3Att minska risken för oredlighet i forskning Kommittén har granskat problematiken kring vetenskaplig oredlighet och fusk i forskning. Företeelsens omfattning och former samt forskarsam- hällets hantering av den har studerats. Kommittén föreslår åtgärder för att minska risken för oredlighet i forskning och öka allmänhetens insyn i forskningsprocessen. Kommittén föreslår också en modell för utredning av misstänkt oredlighet. Kommittén definierar oredlighet i forskning en- ligt följande: Med oredlighet i forskning menas att en forskare avsiktligt och på ett vilseledande sätt gör avsteg från de vetenskapliga kraven eller medve- tet bryter mot allmänt accepterade etiska normer. Vikten av ett förebyggande arbete för att minska förekomsten av ored- lighet i forskning torde ej kunna överskattas. Kommittén betonar behovet av utbildning samt goda ordningar och praktiska förutsättningar för do- kumentation och arkivering av forskningsmaterial. Forskningsverksam- het skall dokumenteras så att det är möjligt för utomstående granskare att följa hela forskningsprocessen. Dokumentationen skall ske i enlighet med de regler som gäller för ägande- och förfoganderätten till forsk- ningsmaterial, samt utifrån gällande sekretessbestämmelser. Material som ej är vetenskapligt motiverat att spara skall dokumenteras av fors- karen. Denna skriftliga dokumentation skall vidimeras av prefekt eller motsvarande forskningschef. Dokumentation av forskningsprocessen utifrån dessa riktlinjer skall bevaras . Kommittén förespråkar en modell för utredning av misstanke om ored- lighet i forskning som tar fasta på de rättsliga ordningar som redan ex- isterar och på det ansvar som ledningsorganen vid varje forskningsin- rättning har att värna en hög kvalitet i forskningen. 34 Att minska risken för oredlighet i forskning att aktuellt lagrum i 1 kap 4 § högskolelagen kompletteras enligt följan- de: Verksamheten skall avpassas så att en hög kvalitet nås och vetenskapens tro- värdighet och god sed värnas såväl i utbildningen som i forskningen och det konstnärliga utvecklingsarbetet. Övriga myndigheter som bedriver forskning och de forskningsinrättning- ar som bedrivs i privaträttslig form rekommenderas att i sina arbetsord- ningar införa liknande klausuler. Anmälan om misstänkt oredlighet i forskning skall göras av den som i god tro och med tillräckligt sakligt underlag har anledning att misstänka att en forskare är oredlig i sin forskning. Anmälan bör vara skriftlig och inges till rek- tor/myndighetschef eller motsvarande verksamhetschef. Anmälan kan också inges till forskningens centrala förtroendenämnd (se nedan) som diarieför anmälan samt vidarebefordrar den till berörd rek- tor/myndighetschef eller verksamhetschef för annan forskningsinrättning för en förberedande undersökning. Rektor/motsvarande skall alltid in- formera förtroendenämnden om inkommen anmälan, liksom om resulta- tet av den förberedande undersökningen. Kommittén förordar tre kriterier på rättssäkerhet vid utredning om oredlighet i forskning, nämligen förut- sebarhet, opartiskhet och kompetens. Utredning av misstänkt oredlighet i forskning görs i ett tvåstegsförfaran- de. En förberedande undersökning görs lokalt. Den skall undersöka om det finns skäl att misstänka att oredlighet föreligger. Om så är fallet görs en fullständig utredning. För detta ändamål föreslår Kommittén att rege- ringen inrättar en Forskningens centrala förtroendenämnd. Nämnden skall på uppdrag av myndigheter eller forskningsinrättningar pröva om anmäld forskare varit oredlig i sin forskning. Den skall bistå forsk- ningsinrättningarna med att ta fram och belysa det sakunderlag som be- hövs för rektors/myndighetschefs/verksamhetschefs handläggning av ett ärende efter det att den lokala förberedande undersökningen är avslutad. Nämnden skall bestå av sju ledamöter av vilka två med domarkompe- tens, tre med hög vetenskaplig meritering och två lekmän. Nämnden kan vid ett aktuellt fall utse bisittare. Nämnden skall besluta om rekommenderad disciplinpåföljd och åtalsanmälan. Ytterligare in- struktioner för nämnden utfärdas av regeringen. Kommittén föreslår att 13 kap högskoleförordningen kompletteras med en paragraf som anger att beslut av högskola om oredlighet i forskning får överklagas i allmän förvaltningsdomstol. , högskolor och andra myndighetsdrivna forskningsinrätt- ningar gäller sedvanlig förvaltningssekretess i samband med utredningar Att minska risken för oredlighet i forskning 35 om oredlighet i forskning. Kommittén anser att det därutöver inte är på- kallat med någon särskild sekretessbestämmelse till skydd för den som anmäler eller den som är anmäld för misstänkt oredlighet. Kommittén föreslår att varje lärosäte och varje myndighet som bedriver forskning, liksom varje forskningsinrättning i privaträttslig form, åläggs, respektive rekommenderas, att besluta om riktlinjer för utredning vid en anmälan om oredlighet i forskning. Riktlinjerna bör utformas på ett lik- artat sätt på samtliga forskningsinrättningar. Kommitténs definitioner och överväganden föreslås vara vägledande i detta arbete. Kommittén skall belysa problematiken kring vetenskaplig oredlighet och fusk. Företeelsens omfattning och former samt forskarsamhällets hantering av den bör ingå i analysen. Kommittén skall överväga hur man kan minska riskerna för vetenskaplig oredlighet och, om det be- hövs, föreslå tydligare etiska regler för forskarnas egen granskning av forskning och för allmänhetens insyn. 3.2Kommitténs arbetssätt och kunskapsunderlag Kring frågorna om oredlighet i forskning har Kommittén om forsknings- etik arrangerat utfrågningar med ett stort antal sakkunniga och experter. Vid en utfrågning deltog professor , , ; professor emeritus , , ; professor , , ; docent , , och professor , Cancerfonden. En andra utfrågning hölls . Vid denna deltog: professor , för forsknings- etik; , ; generalsek- reterare , ; do- cent , ; docent , , ; rektor , ; regeringsrådet , MFRs expert- grupp för utredning av ohederlighet i medicinsk forskning; hovrättslag- man , ; docent , , samt MFRs expertgrupp för utredning av 36 Att minska risken för oredlighet i forskning ohederlighet i medicinsk forskning och professor , Can- cerfonden. Professor , , fick förhinder att delta men skickade skriftliga synpunkter per fax. I Kommitténs serie av offentliga seminarier om forskningsetik, som ar- rangerades tillsammans med Cancerfonden, Humanistisk- samhällsve- tenskapliga forskningsrådet, , Medicinska forsk- ningsrådet, Stiftelsen och på de olika universitetsorterna i , anslogs ett seminarium till en diskussion om oredlighet i forskning. Medverkade med inledningar gjor- de , docent vid Cancercentrum, ; , professor emeritus i patologi vid och , docent vid . Kommittén har skickat ut en enkät till samtliga svens- ka universitet och högskolor för att ta reda på antalet anmälda fall av oredlighet i forskning . Kommittén har inventerat regelverk avseende oredlighet i forskning i , , , , , , och . Relevanta utdrag återfinnes i bilaga 1. Kommittén gav ut kommittérapporten värna om veten- skapens integritet och en god forskningssed. Rapport om vetenskaplig oredlighet. Rapporten sändes ut på en bred remiss för att inhämta syn- punkter och förslag kring de frågor som Kommittén har att ta upp inom detta ämne. I bilaga 2 anges vilka som kommit in med remissvar och synpunkter på denna rapport samt en remissammanställning. Rapporten fick i stort ett positivt mottagande samt flera konstruktiva förändrings- förslag. Kommittén anordnade en paneldebatt omkring rapporten och frågor rörande oredlighet vid användning av statistiska metoder tillsam- mans med . arrangerade Kommittén ett expertmöte kring önskvärdheten och den eventuella utformningen av en särskild rättsord- ning för att komma till rätta med vetenskaplig oredlighet. Vid detta möte deltog förutom Kommittén följande experter med förberedda inlägg. , professor i psykiatri vid och ordförande i etikdelegation; , docent i offentlig rätt vid och , professor i offentlig rätt vid . Utöver de expertråd som kom Kommittén till del vid detta möte har , professor emeri- tus i civilrätt med internationell privaträtt och f.d. rektor vid Att minska risken för oredlighet i forskning 37