sou · GNB3110 · 2000-01-01 00:00:00 — Ansvar och befogenheter i dessa avseenden framgår bl.a. av beredskapsförordningen (1993:242) och resp myndighetsinstruktion. Huvudregeln är att en myndighet som har ett visst ansvarsområde skall behålla detta vid höjd beredskap. Det innebär att många av de forskningsbehov som genereras av beredskapsuppgifterna som regel har ett starkt samband med de normala fredsuppgifterna och oftast har de bäring på mer än en enskild aktör. Exempelvis bedriver FOA brandforsk- ning för militära och civila totalförsvarsmyndigheter men också för andra civila intressenter. Brandforskningen är i många fall riktad och täcker oftast in även närbesläktade forskningsområden såsom explosion, luftstötvåg och riskanalys. Verksamheten omfattar upp- drag av både teoretisk och experimentell karaktär. Överväganden och slutsatser ... tiska momenten innebär huvudsakligen arbete med modellerings- och beräkningsverktyg för brand- och rökspridning samt validering av dessa mot försöksresultat och andra modeller. Utgångspunkter för är att det vidgade säkerhetsbegreppet, förskjutningen av intresset mot en annan del av hot- och riskbilden än den som dominerat för- svarsförberedelserna och det behov av att utnyttja totalförsvars- resurser i många skilda situationer, som därigenom uppstått, san- nolikt ökar betydelsen av en samordning av forskningen för sam- hällets skydd i vid bemärkelse. Nya förutsättningar, nya hot och risker och den ständigt pågående tekniska utvecklingen gör att vissa myndigheter och samhällsfunktioner som har tagit i anspråk forskningsinsatser vid andra organ än dem som primärt har tillskapats för att tillgodose försvarsändamål kan behöva samordna sina forskningsuppdrag med dessa eller med andra aktörer som arbetar inom samma eller närliggande verksamhetsområden. I andra fall innebär ny teknik och förändringar i samhällsstrukturen att myndigheter, som direkt eller indirekt har genererat behov av speciellt inriktad försvarsforskning, möjligen kan få sina behov tillgodosedda genom samverkan med nationella och internationella samarbetspartners. medlemskap i och det allt närmare svenska sam- arbetet med andra nationer på de säkerhetspolitiska och försvars- industriella områdena skapar sannolikt nya möjligheter att i fram- tiden tillgodose behovet av försvarsinriktad forskning. Det kräver dock att nationella kompetens inom försvarsforsknings- området gör oss till en erkänd, respekterad och efterfrågad partner i den internationella vetenskapliga forskarvärlden. Om så inte är fallet kommer vi förmodligen inte att få tillgång till all väsentlig kunskap som vi behöver. Internationellt erkända kompetensgrupper måste därför skapas och vidmakthållas i och nya måste utvecklas inom områden som bedöms bli intressanta i framtidens säkerhetspolitiska miljö. Det innebär att det alltjämt finns ett starkt nationellt intresse av att samordna forskningsinsatserna för total- försvarets behov där aktiva kontaktnät mellan industrin, forsknings- och utbildningsinstitutionerna utvecklas. 82 Överväganden och slutsatser ... skapa och få tillgång till ny kunskap och överföra den till nationella och, i vissa fall, internationella intressenter. Forskningen för totalförsvaret kan i princip hänföras till be- greppet sektorsforskning dvs forskning som bedrivs för särskilda syften. Den är ofta till sin karaktär tvärvetenskaplig och innehåller inslag från renodlad grundforskning till direkt tillämpad forskning. Totalförsvarsforskningen har hitintills huvudsakligen varit inriktad på det militära försvarets behov. Militära tillämpningar har emeller- tid i många fall visat sig ha viktiga civila användningsområden. Det har bidragit till industriell produktutveckling, som givit bl.a. svensk industri stora framgångar på den internationella marknaden. har det också blivit allt vanligare att civila tillämpningar direkt kunnat överföras till militära vapen- och ledningssystem. Därmed kan utvecklingskostnaderna för det militära försvaret i dessa delar hållas nere och de disponibla medlen för forskning och utveckling kan riktas till områden och tillämpningar där det finns särskilda nationella behov, som inte kan eller bör tillgodoses på annat sätt. Den nuvarande samordningen mellan myndigheter och total- försvarsfunktioner bör således breddas och kompletteras. tidigt bör en koncentration av den rent totalförsvarsinriktade forskningen ske till sådana områden och tillämpningar som är av stor betydelse för vår säkerhet. För att uppnå detta måste samspelet mellan de politiska instanserna, totalförsvarsmyndigheterna, näringslivet och forskningsvärlden utvecklas och systematiseras. Den organisations- modell för försvarsforskning som skall formas bör ha som mål att kunna styra, följa upp, utvärdera och kontrollera forsknings- insatserna för sektorn totalförsvar, genomföra den forskning som bör bedrivas inom landet samt stödja sådana tillämpningar som kan leda till högteknologisk produktion i . Överväganden och slutsatser ... Det är särskilt angeläget att de forskningsområden, som anses vara av strategisk betydelse för , kan disponera erfor- derliga resurser. Dit hör generellt den forskning som bedrivs för totalförsvaret med speciell tyngdpunkt i de områden som i avvägningsprocessen klassats som strategiskt viktiga eller i övrigt får hög prioritet. Riksdag och regering har ansvaret för övergripande priorite- ringar mellan och inom olika forskningsområden. Med den utveckling som kan förutses på det säkerhetspolitiska området med bl.a. en påtaglig ökning av samarbetet över nations- gränserna finns det starka skäl för regeringen att förbättra sam- ordningen av den totalförsvarsinriktade forskningen och mellan de olika aktörerna, oavsett vilket departement de sorterar under. Detta bör ske genom att ett centralt samordningsorgan inrättas. Åtgärden är angelägen oberoende av vilka förändringar i övrigt som görs i den organisatoriska strukturen på central myndig- hetsnivå. Som en del i den svenska säkerhetspolitiken har vi velat säkerställa en självständig förmåga att skapa ett slagkraftigt och effektivt totalförsvar genom att satsa på forskning och utveckling och en inhemsk försvarsindustri. Huvuddelen av de statliga medel som avdelas till försvarsforskningen är knutna till konkreta materielprojekt. En mindre del tas i anspråk för forskning och annan verksamhet som syftar till att skapa kunskap om egna och andra länders möjligheter att använda ny teknik för utveckling av försvarsmateriel samt för att utröna hur nya lösningar kan utnyttjas taktiskt och operativt för att öka försvarsförmågan. 84 Överväganden och slutsatser ... Den forskning som är inriktad mot konkreta materielprojekt utförs på uppdrag av främst Försvarsmakten. En mindre del gene- reras av uppdrag från ÖCB och övriga civila totalförsvarsmyndig- heter. De mer generella satsningarna görs för att tillgodose speci fika behov som de skilda totalförsvarsmyndigheterna har men också för att skapa nödvändig kunskap inom områden där statsmakterna måste värna om nationella säkerhetsintressen, som inte tillgodoses i tillräcklig grad på annat sätt. I dessa fall avdelar regeringen sär- skilda medel för sådana forskningsinsatser. Den kraftiga satsningen på att förse det militära försvaret med kvalificerade försvarssystem har lett till att Försvarsmakten har ett starkt inflytande även över försvarsforskningen antingen den bedrivs vid statliga forskningsorgan eller vid försvarsindustrin. Samordningen inom civilt försvar försvåras av det stora antalet aktörer och att dessa sorterar under olika departement. Den för- hållandevis svaga styrning som ÖCB med stöd av sin instruktion kan utöva gör att samordningen i denna del av totalförsvaret är otillräcklig. Ansträngningar har gjorts för att förbättra för- utsättningarna för att skapa dels överblick över totalförsvarets forskningsbehov och -insatser, dels rationella lösningar för hur de egna tekniska och vetenskapliga kompetenserna organiseras och utnyttjas. Processen pågår alltjämt. Frågan om hur en samman- slagning av FFA och FOA samt vissa andra verksamheter vid utpekade myndigheter skulle kunna genomföras är ett led i denna process och måste därför sättas in i ett totalförsvarsperspektiv. Detta i sin tur måste vara koordinerat med den nationella forsk- ningspolitikens intentioner samt beakta hur förutsättningarna för nationellt och internationellt samarbete påverkas. Det nationella forskningssystemet kan översiktligt illustreras med följande figur. Den upptar endast exempel på sådana aktörer som har eller kan få direkt betydelse för totalförsvarsforskningen. För att ge en fullständig bild måste ytterligare myndigheter, affärs- drivande verk, statligt ägda företag, forskningsstiftelser samt före- tag som själva finansierar FoU redovisas. Överväganden och slutsatser ... Redan en översiktlig och principiell redovisning som på nedan- stående bild visar komplexiteten i nuvarande forskningsstruktur. Under varje departement finns ett antal myndigheter med total- försvarsuppgifter, forskningsfinansierande och forskningsutföran de organ, sektorsorgan och forskningsråd med särskilt angivna uppgifter. Vidare finns det ett stort antal företag, akademier, pri vata forskningsstiftelser, länsstyrelser, landsting, kommuner m. fl som bedriver verksamhet som sannolikt har stor betydelse för totalförsvaret även om forskningsuppdragen primärt har genererats av andra behov i samhället. FM(ÖB) FMV FRA FortV PliktV SPF SRV KBV 86 Överväganden och slutsatser ... Regeringen har anmält att den avser komma med en forsknings- politisk proposition . Som ett led i den kommande översynen vill regeringen att en mer ingående analys görs i form av en utredning inom med anlitande av extern expertis. Som redovisats i avsnitt 3.6 har regeringen för detta arbete ställt upp vissa riktlinjer för hur den nationella forskningen bör styras, organiseras och finansieras. Dessa riktlinjer för den nationella forskningspolitiken måste självfallet vara styrande även för , även om utredningen enligt sina direktiv måste lämna sina förslag långt innan arbetet med den nationella forskningspolitiken har slut- förts och blivit omsatt i en forskningspolitisk proposition. Omvänt bör slutsatser och förslag som redovisar kunna ha en inverkan på den nationella forsknings- politiken. Med den vidgning av det säkerhetspolitiska begreppet och den gällande inriktningen att öka användningen av totalförsvarets resurser som berörts ovan kommer flera utgiftsområden att vara med och finansiera delar av sådan forskning, som har betydelse för totalförsvaret. Samordningen av denna verksamhet är således i hög grad angelägen som roller och ansvar för berörda instan- ser måste vara tydliga. 4.2.3Försvarsinriktade forskningsinstitutioner och forskningsrelaterad verksamhet För flera av de försvarsinriktade forskningsinstitutionerna har betydelsefulla förändringar genomförts bl.a. av- seende uppgifter, samarbetsformer och lokalisering. Det har inne- burit klara förbättringar i vad avser exempelvis ömsesidigt kun- skapsutbyte och utnyttjande av gemensamma stödresurser. Exem pel på detta är lokaliseringen av delar av FOA till de stora univer- sitetsorterna , och och det samarbete som har utvecklats där liksom i /mellan de större försvarsindustrierna, universiteten, högskolorna och försvarets egna Överväganden och slutsatser ... Därigenom har många fördelar uppstått för de skilda aktörerna, även om de är organisatoriskt fristående från varandra. En fördjupad granskning av den direkt försvarsinriktade forsk- ningen visar att det i många avseenden utvecklats förhållandevis väl fungerande kontaktnät och samarbetsformer. Sålunda bidrar FFA i hög grad med sitt kunnande till att utveckla flygindustrins kompetens både för militära och civila produkter men stödjer också FMV i flygsäkerhetsfrågor och prestandabedömningar, såsom en av försvarsindustrin oberoende expert. För att ytterligare förbättra samverkan inom flygteknikområdet har ett politiskt beslutat Nationellt Flygtekniskt Forsknings- Program (NFFP) utvecklats. Det är ett samverkansprogram mellan utförare av svensk flygforskning där industrin (, Aero), myndigheterna (FMV, FFA, FOA) och högskolorna (KTH, LiTH, CTH) medverkar inom ramen för (). NFF har utarbetat ett strategidokument, SVENSK FLYGTEKNIK INFÖR NYA UTMANINGAR – Inriktning och mål för svensk flygteknik i en förändrad omvärld. Både FFA och FOA fördjupar nu det internationella samarbe tet. FOA:s internationella samarbete sker i huvudsak inom ramen för bilaterala MoU-avtal på försvarsmaterielområdet. Deltagande i multinationella projekt inom ramen för WEAG har blivit möj ligt för FOA, FFA m.fl. genom de avtal som tecknats. På det flygtekniska området är samarbetsprojekten oftast av multinationell och dual use-karaktär. FFA har deltagit i många sådana projekt inom ramen för GARTEUR-samarbetet och EU:s flygtekniska program. FFA samarbetar också med sex andra europeiska flygforskningsinstitut i search in Aeronautics (EREA). Samarbetet har formaliserats i ett nytt avtal som undertecknades . Avtalet innebär dels att samarbetsområdet utvidgas till att omfatta hela det flygtekniska området – civil, militär och rymd- relaterad flygteknik – dels att det fått en sådan legal status att det blivit möjligt att teckna för organisationen gemensamma sam- arbetsavtal. 88 Överväganden och slutsatser ... Även om FFA och FOA hade varit en organisatoriskt samman- hållen enhet hade sannolikt avtalskonstruktionerna haft en likartad utformning därför att den mera styrs av den internationella organi- sationsstrukturen och forskningsområdenas innehåll än av den svenska organisationsmodellen. Vinster med en sammanslagning av är således svåra att definiera utifrån befintliga sam- arbetsavtal. Det är dock av stor betydelse att regeringens arbete med MoU, forskningssamverkan inom ramen för sexnations- samarbetet, WEAG och övriga internationella fora bedrivs sam- ordnat och att övergripande kontakter är koordinerade. En eventuell sammanläggning av FFA och FOA i en ny forskningsmyndighet bör kunna underlätta en sådan samordning. Även FMV har ett omfattande internationellt kontaktbehov. Det spänner över hela materielförsörjningsprocessen, vilken också omfattar forskning. FMV genomgår nu en omfattande förändring vilket bedöms leda till att eventuella oklarheter försvinner i ansvarsgränser mellan FMV och de olika forskningsorganen. Avsikten är att renodla roll i de processer som styr totalförsvarets teknikförsörjning och där verket har sin huvud- uppgift. Det innebär att utöver den kapacitet som erfordras för den direkta ledningen av myndighetens interna verksamhet skall kom- petens finnas för att ·leda systemutformning, vilket bl.a. innebär framtagning av pla- neringsunderlag inkl offerter och tekniska systembeskrivningar, ·leda materielförsörjning, vilket bl.a. innebär kompetens att följa upp och leda anpassning av försvarsmateriel under hela dess livslängd, ·tillhandahålla stöd till användarna av anskaffad materiel, ·upphandla försvarsmateriel och det stöd – bl.a. FoT inklusive provningsverksamhet, som är relaterad till totalförsvarets tek- nikförsörjning. Med en sådan renodling av FMV:s roll i materielförsörjnings- processen bör verket ha förutsättningar att bli ett allt viktigare stöd för alla totalförsvarets myndigheter vid utveckling, anskaffning, vidmakthållande och avveckling av materiel för totalförsvaret. Överväganden och slutsatser ... Förändringen borde således kunna leda till att FMV blir en väl fungerande länk mellan beställare, användare och leverantörer. Bland de senare återfinns både FFA och FOA. Någon organisa- torisk integration mellan försvarets samtliga tekniska verk (FFA, FOA, FMV och ev. FortV) som har övervägts i andra samman hang bör inte diskuteras vidare därför att åtgärder som leder till en sammanblandning av rollerna som kund/beställare resp produ- cent/leverantör bör undvikas. Ur FMV:s perspektiv skulle en sammanläggning av FFA och FOA knappast ha någon avgörande positiv eller negativ effekt på kort sikt eftersom de båda forskningsmyndigheterna har så skilda kompetensprofiler. När eller om kundunderlaget sviktar inom något av de forskningsområden där myndigheterna är verk samma bör berörda kompetenser avvecklas såvida de inte är av strategisk betydelse för nationen. För sådana kompetenser bör det då sökas nya huvudmän och finansieringskällor. När mål, organisationsform, lokaliseringsalternativ, investe- ringar m.m. övervägs för det framtida totalförsvarsforskningen är det viktigt att ta hänsyn till att vissa stödresurser kan behöva köpas upp från andra leverantörer än dem som utnyttjas. Att försöka avgränsa sådana verksamhetsområden i förhållande till kärnverksamheten är ett nödvändigt steg då den framtida organi- sationsstrukturen och dess lednings- och styrsystem skall utformas. En utredning (Fo/2309/MIL, ) överväger nu hur de framtida provningsresurserna för Försvarsmaktens behov skall utvecklas och organiseras. Dess ställningstaganden kommer att ha betydelse för hur flera andra myndigheters och företags prov- och försöksplatser skall utvecklas och drivas. Hit hör bl.a. de vind- tunnlar som förvaltas och utnyttjas av FFA. Skulle utredningen avseende FMV exempelvis föreslå förändrade ägar- och driftför- hållanden för hela eller delar av FMV:s provningsresurser så bör motsvarande lösningar kunna övervägas för en del av de resurser som är knutna till FFA och kanske också till FOA och FHS. är det nödvändigt för forskningsinriktade organisationer att ha tillgång till och inflytande över forskningslaboratorier, för- söksutrustningar m.m. 90 Överväganden och slutsatser ... För exempelvis FFA:s del är mycket av verksamheten direkt beroende av att de vindtunnlar, som hör till anstalten, kan utnytt jas. Dessa har en god beläggning till följd av kontrakt med svenska och utländska kunder trots att det finns en betydande överkapacitet i världen. Denna har lett till att och organiserar sina motsvarande provningsresurser i ett särskilt samägt bolag, för att försöka få till stånd en effektivisering av de båda ländernas vindtunnelresurser. En mot- svarande utveckling för svensk del kan behöva övervägas om konkurrenskraften avtar och beläggningen blir för låg. Det minskar på intet sätt behovet av en svensk forskningskapacitet på det flygtekniska området. Den forskningsverksamhet som bedrivs vid FHS har stor betydelse för utvecklingen av totalförsvarets led- ningssystem allt från individuell utveckling av totalförsvarets che fer till ledningsmetoder och stödsystem. Även FHS genomgår en förändringsprocess. Den utveckling mot en mer vetenskaplig och akademisk profil som påbörjades fortsätter. FHS har genomgått en prövning av Högskole verket och har därvid fått omdömet att utbildningen i allt väsentlig är jämbördig med annan utbildning som bedrivs vid civila univer sitet och högskolor. Mot den bakgrunden har utvärderingsgrupp rekommenderat att FHS bör gå vidare och utveckla verksamheten så att skolan kan få examensrätt inom utpekade utbildningsblock. Även FHS har ett omfattande internationellt kontaktbehov. FHS är till sin huvuddel uppdragsfinansierad av totalför svarets myndigheter. Den process som leder fram till konkreta avtal mellan leverantören och de olika uppdragsgivarna har stora likheter med den FoT-process som bedrivs av Försvarsmakten gentemot . Det innebär emellertid inte att processen är helt problemfri. Så är heller inte fallet med koordineringen mellan och exempelvis NFFP eller interna- program. Det finns därmed skäl att söka lösningar som gör att statsmakternas ledning och styrning av totalförsvarsforskningen förbättras. Överväganden och slutsatser ... Totalförsvarets skyddsskola ingår som ett verksamhetsställe i myndigheten . Skolan produktionsstyrs från Hög- kvarteret. Uppdragen åt civilt försvar erhålls antingen genom att ÖCB ställer årliga uppdrag till skolan eller genom att funktions- ansvariga myndigheter och andra kunder, t.ex. industrin, köper tjänster genom offertupphandling. Forskning inom området skydd mot N-, B- och C-stridsmedel genomförs vid FOA (FOA NBC-skydd). Skyddsskolan biträder vid vissa fältförsök och deltar med personal i en del av de studier som bedrivs. Denna forskning är väsentlig för utvecklingen av den svenska skyddsmaterielen som anskaffas av totalförsvaret och för kontroll av den materiel som anskaffas från utlandet. Vidare ger forskningen underlag för att utveckla uppträdandet i kontaminerad miljö och för hur sanering av personal och materiel skall genom- föras. bör ha en nyckelroll – inom ramen för den övergripande styrstrukturen – när det gäller ledning och styrning av forskningen inom katastrofmedicin och den inom hälso- och sjukvården tillämpade forskningen inom NBC-området. SoS utvecklar, inom ramen för sitt funktionsansvar för funktio- nen hälso- och sjukvård m.m, bl.a. styrdokument, skydds- och saneringsutrustning för användning inom hälso- och sjukvården. SoS svarar också för att utbildning genomförs inom området. Inom styrelsens beredskapsenhet bör det finnas beställarkom- petens – och därigenom kompetens för att i samverkan med externa experter lägga ut forskningsuppdrag samt genomföra upp följning och utvärdering – inom relevanta områden. Vid de myndigheter som omnämns i direktiven till denna utredning har staten tillsatt myndighetschefer och olika typer av styrelser. Myndighetscheferna ingår i resp styrelse och det finns ett visst mått av personalunion mellan de olika styrelserna. Hos FFA och FMV finns styrelser med fullt ansvar. Resp. ordförande är externt rekryterad. Hos FOA och FHS finns traditionella styrelser där ord- 92 Överväganden och slutsatser ... förandena också är externt rekryterade. SRV har en traditionell styrelse med generaldirektören som ordförande. Försvarsmakten, där SkyddS är en underavdelning, kan betecknas som ett enrådig- hetsverk även om överbefälhavaren har en ledningsgrupp – militär- ledningen – som lämnar råd enligt en särskild instruktion. Social- styrelsen har styrelse av traditionell modell med externt rekryterad ordförande. Graden av inflytande från de av staten tillsatta styrelserna varierar således. I myndigheter med traditionell styrelse är myn- dighetschefen i några avseenden direkt ansvarig inför regeringen, i andra delas ansvaret med styrelsen. I myndigheter som har styrelse med fullt ansvar har verkschefen under styrelsen ansvaret för den löpande verksamheten medan styrelsen står ansvarig gentemot regeringen. För Försvarsmakten står överbefälhavaren ensam ansvarig även om militärledningens ledamöter har en lagfäst och instruktionsmässig rätt och skyldighet att framföra sin mening i de frågor där de medverkar i beslutsprocessen. Enligt de diskussioner som utredningen har haft fungerar alla de tillämpade modellerna bra sett ur ett styrelse- och myndighets- perspektiv. För uppdragsgivaren/ägaren kan det möjligen finnas vissa skillnader. Den sakkunskap, medborgerliga omdöme och demokratiska insyn som styrelserna är avsedda att tillföra myndig- heten kan göras tydligare ju större befogenheter styrelsen ges. kan en eventuell oenighet i styrelsen ställa regeringen i en avdömningsroll, som kräver en djupgående granskning av de skilda ståndpunkternas hållbarhet i ett statsmaktsperspektiv. Denna avvägningsroll kommer sannolikt att få en större tyngd med en utvidgad syn på totalförsvarsforskningen och med ett stort antal aktörer som var och en pläderar utifrån sin respektive roll. Utredningen har övervägt möjligheterna att skapa gemensamma styrelser för flera myndigheter med huvudsakliga uppgifter rörande totalförsvarets teknik- och kompetensförsörjning. Detta alternativ är sannolikt inte möjligt av stats- och förvaltningsrättsliga skäl. Det borde dock vara möjligt att överväga styrelser för de försvars- forskningsinriktade myndigheterna där samma personer återfinns i Överväganden och slutsatser ... En sådan utpräglad personalunion undanröjer vissa problem medan andra uppstår eller kvarstår olösta.