sou · GNB351d1 · 2000-01-01 00:00:00 — För att ge en bild av smittskyddssituationens föränderlighet ges i det avslutande kapitlet några exempel på bl.a. nyupptäckta samband mellan smittämnen och olika sjukdomar. För en medicinsk beskrivning av de smittsamma sjukdomarna hänvisas till del B bilaga 8. har oförutsedda problem uppträtt. Nya all- varliga infektionssjukdomar har uppträtt eller kunnat identifieras, som t.ex. hivinfektion, legionella och den hemorragiska febern ebola, och "gamla" sjukdomar har återuppstått, uppträtt i nya regioner eller upp- trätt på ett förändrat sätt. Uppkomsten av bakterier som är resistenta mot antibiotika och andra läkemedel är ett exempel på förändringar som medfört betydande folkhälsoproblem i hela världen. Resistenta smittämnen har uppträtt bl.a. när det gäller tuberkulos, malaria, tyfoid- feber och pneumokocker. Så beräknas t.ex. av tuberkulos- fallen i vara orsakade av multiresistena tuberkelbakterier. Bl.a. med hänsyn till resistensproblemen har enligt Värlshälsoorganisa- tionen (WHO) även infektioner som erhålls vid vård på sjukhus blivit ett allt större och allvarligare problem. kan konstateras att utbredningen av några av de sjuk- domar som utgjort ett hot mot många människors hälsa tagit en positiv riktning. 6PLWWNRSSRU förklarades vara utrotade och WHO har förklarat som mål att SROLR skall vara utrotad . 104 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ Flera av de sjukdomar som drabbar ett stort antal människor före- kommer främst i utvecklingsländerna. domar ett problem även i de industrialiserade länderna. Så är t.ex. GLDUUpVMXNGRPDU en av de vanligast förekommande infek- tionsgrupperna världen över varvid huvuddelen orsakas av livsmedels- burna mikroorganismer. Livsmedelsburna infektioner, orsakade av t.ex. hepatit A, salmonella och campylobacter, skapar problem av större om- fattning även i de industrialiserade länderna. Även KHSDWLW % och KHSD WLW & är globalt förekommande i stor omfattning. 1997 lever t.ex. mer än 350 miljoner människor med kronisk hepatit B. De VH[XHOOW |YHUI|UEDUD VMXNGRPDUQD (STD) utgör ett stort problem WHO uppskattade att ungefär 333 miljoner nya fall inträffade bland vuxna . En ökning av förekomsten av STD har märkts i bl.a. östeuropeiska länder. +LY DLGV förekommer på alla kontinenter. (om denna organisation se kap. 20) uppskattar att över 30 miljoner människor levde med hivinfektion och att antalet nysmittade människor 1997 överskred fem miljoner. Av dessa nysmittade människor var ca 2 miljoner kvinnor och ca 500 000 barn . De trender som enligt kan ses när det gäller utbredningen av hiv/aids i världen är att det föreligger tecken på en snabb ökning av antalet fall såväl i vissa länder i som i vissa delar av . I t.ex. har totalt drygt 25 000 fall av hivinfektion rapporterats varav drygt hälften . Emellertid syns tecken på att sprid- ningen av hivinfektion minskat i länder som är hårt drabbade men där man aktivt satsat på förebyggande insatser, bl.a. och . Vidare synes förekomsten av nya fall av hiv/aids minska eller i vart fall stabiliseras i vissa andra regioner. Så har t.ex. antalet aidsfall minskat i de nordeuropeiska länderna, i och samt i . Orsakerna till dessa förändringar är bl.a. tillgången till ny medicinsk behandling och behöver inte innebära att riskerna för smittspridning i sig har minskat. WHO har förklarat att WXEHUNXORV återigen är ett akut hot mot den globala folkhälsan bl.a. på grund av problemen med resistenta tuberkel- bakterier. av dem som bär på tuberkulos finns i utveck- lingsländerna. I stora delar av , däribland de baltiska staterna, har emellertid antalet fall av tuberkulos ökat och förekomsten av tuber- kulos synes också ha ökat bland utlandsfödda personer i . Där- emot har förekomsten av GLIWHUL kunnat hejdas genom vaccination och denna infektion är nu mycket ovanlig i industriländerna. Vaccinatio- nens betydelse visas bl.a. genom att nya difteriepidemier uppträdde i f.d. när vaccinationsprogrammen sviktade. 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 105 siva vaccinationsinsatser synes emellertid spridningen i regionen vara på nedgång. En uppfattning om förekomsten av smittsamma sjukdomar i de nordiska länderna kan erhållas genom jämförelser baserade på antalet anmälda fall i respektive land. Förekomsten av vissa smittsamma sjuk- domar presenteras i tabell 3:1 har statistik dock endast varit tillgänglig . Uppgifterna har hämtats från respektive lands motsvarighet till (). Det bör emellertid framhållas att jämförelser måste göras med viss försiktighet eftersom länderna använder sig av något olika rapporterings- och redovisningssystem samt då undersöknings- och rapporteringsbenägenheten också kan variera. Den allmänna situationen i , , och ser emellertid relativt likartad ut. Så är t.ex. diarrésjukdomar ett allmänt spritt problem i samtliga länder. har t.ex. noterats en ökning av hepatit A bland narkotikamissbrukare i samtliga dessa nordiska länder. De sexuellt överförbara sjukdomarna gonorré och syfilis har vidare blivit mer sällsynta i samtliga nordiska länder. Även beträffande klamydia har en nedåtgående trend märkts . Dock har bl.a. i och liksom i åter märkts en viss ökning . Även om situationen på ett allmänt plan är likartad för de nordiska länderna föreligger påtagliga skillnader beträffande förekomsten av enskilda sjukdomar, vilket också återspeglas i tabellen. har t.ex. en högre förekomst av tuberkulos och syfilis vilket åtminstone till viss del kan förklaras med närheten till där dessa sjukdomar ökat. skiljer sig också ganska markant från övriga nordiska länder när det gäller hivinfektion. Orsakerna till denna skillnad mellan situationen i och i t.ex. är svårbedömda och frågan har också varit mycket omdiskuterad. Vissa forskare har framhållit betydelsen av att hivinfektion inte omfattas av skyldigheterna i den danska smittskyddslagen. Det finns inte heller någon skyldighet att delta i smittspårning. Vidare har inte haft motsvarande program för preventiva åtgärder som finns i . Andra forskare har däremot framhållit att oavsett dessa förhållanden har antalet nyanmälda fall av hivinfektion minskat . Enligt dessa forskare har bl.a. det förhållandet att hivinfektion var mer utbredd i redan i början av epidemin medfört att även den fortsatta spridningsnivån legat högre. 106 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 7DEHOO 8QJHIlUOLJW DQWDO DQPlOGD IDOO DY YLVVD * = Kommittén har endast haft tillgång till begränsade uppgifter avseende . 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 107 Det epidemiologiska läget i följs bl.a. genom den rapportering av inträffade sjukdomsfall som görs till SMI, se närmare om detta i kap. 5.3. För att belysa utvecklingen beträffande förekomsten av vissa smittsamma sjukdomar visas i tabell 3:2 och 3:3 vissa statistiska upp- gifter. I tabell 3.2 redogörs för de enligt smittskyddslagen klassifice- rade samhällsfarliga sjukdomarna och i tabell 3:3 redogörs för några av de övriga anmälningspliktiga sjukdomarna som har en större inhemsk spridning. 7DEHOO $QWDOHW NOLQLVNW DQPlOGD IDOO DY VDPKlOOVIDUOLJD VMXNGRPDU RFK Hepatit B (akut**) Hepatit B (bärare**) Tuberkulos *** .lOOD: SMI:s årsrapport samt muntliga uppgifter från SMI. * Avser preliminära uppgifter. ** Akut = akut insjuknande, bärare = fall där personen bär på smitta utan att ha insjuknat. *** avser statistiken centrala tuberkulosregistrets uppgifter om antalet insjuknade under resp. år, fr.o.m. 1995 avser uppgifterna antalet anmälningar . – = ingen rapportering. 108 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 7DEHOO $QWDOHW NOLQLVNW DQPlOGD IDOO DY QnJUD DQPlOQLQJVSOLNWLJD VMXNGRPDU .lOOD: SMI:s årsrapport samt muntliga uppgifter från SMI. $QP:* Såväl campylobacter som legionella blev anmälningspliktiga först varför 1989 valts som första i tabellen. ** Avser preliminära uppgifter. – = ingen rapportering eftersom sjukdomarna blev anmälningspliktiga först . I jämförelse med många andra länder är läget i gott beträffande flertalet av de allvarliga smittsamma sjukdomarna. har dock skett en rad förändringar som påverkat smitt- skyddssituationen i . Positiva förändringar har ägt rum genom olika åtgärder som medfört en markant minskning av ett antal olika smittsamma sjukdomar. Ett flertal av de samhällsfarliga sjukdomarna förekommer endast som något enstaka fall . Detta gäller t.ex. polio (1 fall) och difteri (0 fall). Oavsett detta utgör infektionssjukdomarna fortfarande ett väsentligt problem. Nya problem har upmärksammats, bl.a. förekomsten av antibiotika- resistenta bakterier. Vidare är mer utsatt för smittsamma sjukdomar genom det ökade utbytet med omvärlden. som haft betydelse är människors allt mer omfattande utlandsresor, den ökade invandringen och handeln med livsmedel. 0DODULD, som inte längre är en inhemsk sjukdom, är ett exempel på omvärldens betydelse. De ca 200 fall som anmäls utgörs av personer av svensk eller utländsk härkomst som samtliga har smittats utomlands. Invandringens betydelse visar sig bl.a. i statistiken genom att antalet anmälningar för ett antal sjukdomar ökade markant under1990-talet då mottog ett mycket stort antal asylsökande. När det gäller t.ex. WXEHUNXORV där antalet anmälda fall legat relativt under tioårs- perioden ses en minskning av de svenskfödda smittade men däremot en ökning av smittade med utländsk härkomst. Diarrésjukdomar och andra smittsamma mag- och tarmsjukdomar är mycket vanligt förekommande i . En undersökning från Livs- medelsverket pekar på att runt 500 000 människor drabbas av 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 109 någon livsmedelsburen infektion. Särskilt uppmärksammat är FDOLFLYLUXV som varit framträdande i ett flertal av de vatten- och En sjukdom som ut- gör ett inhemskt problem av stor betydelse är FDPS\OREDFWHU. campylobacterinfektioner har fortsatt att öka . av fallen rör sig om inhemskt smittade personer. förekom inte spridning av E.coli O157 (EHEC) i någon nämnvärd utsträckning i . Situationen förän- drades dock 1995 då tre större utbrott inträffade med sammanlagt drygt 100 smittade personer. Större utbrott inträffade även och 1997 och omfattade respektive år ett hundratal smittade personer. Där- emot har antalet inhemskt smittade fall av VDOPRQHOOD varit relativt Av de totalt mellan 3 500 och 5 000 fall av salmonella som anmäls utgörs 10–av in- hemskt smittade personer. Trots farhågorna om effekterna av inträde i EU har därefter inte noterats några tecken på en ökad före- komst av inhemska salmonellafall. 6H[XHOOW |YHUI|UEDUD VMXNGRPDU De sexuellt överförbara sjukdomarna har minskat kraftigt under tioårs- perioden. Antalet anmälningar av V\ILOLV har minskat från 87 fall 1988 till 47 fall 1997. Den inhemska spridningen av syfilis är liten, majorite- ten av de smittade har erhållit sjukdomen utomlands. Som framgår av tabell 3:2 har antalet anmälda fall av JRQRUUp minskat från 1 437 fall 1988 till 246 fall 1997. Emellertid märktes 1997 en mindre ökning av gonorréfallen vilket hade sin grund i en ökad inhemsk smittspridning, främst bland unga människor. Denna ökning av antalet anmälda fall har fortsatt . Enligt den preliminära statistiken från SMI anmäl- des 339 fall av gonorré . minskade vidare antalet fall av NODP\GLD med . Minskningen avstannade emellertid 1994 och höll sig fram på omkring 14 000 fall . Den preliminära statistiken visar på en signifikant ökning av antalet an- mälda fall av klamydia. Detta trendbrott torde till viss del bero på att en förbättrad och mer förfinad provtagningsteknik tagits fram. har dock uppmärksammats att provtagningsfrekvensen minskat markant och att ökningen främst ägt rum bland unga människor. Dessa sistnämnda faktorer talar för att den statistiska ökningen motsvarar en faktisk ökad inhemsk smittspridning. Det kan också kons- tateras att mörkertalet, dvs. antalet oupptäckta fall, antas vara relativt stort. 110 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ Antalet anmälda fall av KLYLQIHNWLRQ har hållit sig på en relativt nivå . Antalet anmälningar har legat på drygt 250 fall . Statistiken visar vidare klart att smittsprid- ningen inom är begränsad (se närmare avsnitt 3.4). Den inhemska spridningen av KHSDWLW % har varit relativt begränsad . Som framgår av tabell 3:2 har antalet anmälda akut insjuknade legat runt 200 fall , varav majoriteten smittats i Sve- rige. Omvärldens betydelse för den epidemiologiska situationen i visas tydligt av statistiken över anmälda fall av kroniska smittbärare av hepatit B. Den absoluta majoriteten av dessa kroniska smittbärare har smittats utomlands. +HSDWLW $ är däremot i första hand en inhemsk sjukdom. anmäldes närmare 300 fall . Emellertid började en epidemisk spridning av hepatit A, främst bland intravenösa missbrukare, som fortsatt. Smittspridningen inom har fortsatt och anmäldes 620 fall vilket är mer än en fördubbling jämfört med . Smittspridningen av KHSDWLW & synes enligt statistiken vara hög. Majoriteten av de anmälda fallen utgörs dock av personer som smittats före anmälan. Orsaken till detta är att man först fått tillgång till tillförlitliga analysmetoder och därför kunnat fastställa förekomsten av hepatit C. $QWLELRWLNDUHVLVWHQV RFK YnUGUHODWHUDGH LQIHNWLRQHU Som framgår av avsnitt 3.2.1 har bakterier som utvecklat resistens mot antibiotika blivit ett mycket stort problem runt om i världen. Även om tecken pekar på en oroande utveckling också i uppfattas dock den inhemska situationen som mycket bättre än i många länder. Några totalresistenta bakterier har inte upptäckts i , varför någon typ av antibiotikabehandling finns för praktiskt taget alla bakterier som or- sakar sjukhusinfektioner. Däremot har man uppmärksammat en ökning när det gäller multiresistenta bakterier, dvs. bakterier som är resistenta mot flera antibiotikapreparat . Så ökade t.ex. förekomsten av SQHXPRNRFNHU PHG QHGVDWW NlQVOLJKHW I|U SHQLFLOOLQ , främst i . , då anmälningsplikt infördes, anmäldes 362 fall av pneumokocker med nedsatt känslighet för penicillin och anmäldes 528 fall. Trenden av ökande an- tal fall i syns dock ha kunnat brytas genom att särskilda 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 111 åtgärdsprogram sattes in. Inom vården har man uppmärksammat bl.a. en ökad utbredning av antibiotikautlöst diarré orsakad av tarmbakterien FORVWULGLXP GLIILFLOH. Multiresistenta stammar av salmonella har vidare blivit allt vanligare . För att skärpa övervakningen av förekomsten av antibiotikaresistenta bakterier och av användandet av antibiotika har skapats särskilda frivilliga organisationer för bevak- ning och utvecklande av åtgärdsprogram, bl.a. Referensgruppen för antibiotikafrågor (RAF) och användning och minskad antibiotikaresistens (STRAMA). Genom des- sa organisationer har man numera en relativt god kännedom om läget när det gäller antibiotikaresistens vid luft- och urinvägsinfektioner som behandlas inom öppenvården samt om antibiotikaförbrukningen i landet. har även särskild uppmärksamhet ägnats åt s.k. YnUG UHODWHUDGH LQIHNWLRQHU, dvs. infektioner som har samband med sjukvårds- eller tandvårdsbehandling. Man vet att sådana infektioner utgör ett problem inom den svenska sjukvården men kunskaperna om omfattningen är mycket bristfälliga bl.a. p.g.a. att väl fungerande rapporteringssystem inte finns och att forskning om de svenska förhål- landena är sparsamt förekommande. Frågor om vårdrelaterade infektio- ner behandlas närmare i kap 4. De fästingburna infektionssjukdomarna, som t.ex. ERUUHOLD och ( (fästingburen encefalit) har särskilt uppmärksammats . Förekomsten av borreliainfektion synes ha ökat i , årli- gen uppskattas mellan 5 000 och 10 000 fall. Borrelia är vanligt före- kommande längs hela Sveriges kustområden samt i södra och mellersta delarna av . När det gäller TBE, mot vilken speciell behandling saknas, diagnosticeras mellan 40 och 120 fall och spridningen av denna sjukdom synes vara koncentrerad till vissa delar av . Vid införandet av nu gällande smittskyddslag var förekomsten av hiv- infektion ett ganska nytt fenomen och de närmare kunskaperna om så- väl sjukdomen som de epidemiologiska förhållandena var fortfarande ganska begränsade. Bl.a. på grund av intensiv forskning har kunskaper- na om hivinfektion förändrats betydligt . En närmare redogörelse för sjukdomen återfinns i del B bilaga 8. 112 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ tid några särskilda frågor belysas, nämligen utvecklingen när det gäller behandling m.m. och den epidemiologiska situationen i . 8WYHFNOLQJHQ DY EHKDQGOLQJ PRW KLYLQIHNWLRQ En betydande del av forskningen kring hivinfektion och aids har ägnats åt ta fram effektiva behandlingsmetoder. tog vården främst sikte på behandling för att lindra de aidsrelaterade sjukdomarna. Det första hivläkemedlet, AZT, godkändes i . Härefter har utvecklingen gått snabbt när det gäller tillgången på mer effektiva me- diciner. Av betydelse för utvecklingen har bl.a. varit nya kunskaper om hivviruset. visste man inte säkert hur hiv- infektionen bröt ned immunförsvaret. Studier har emellertid visat, i motsats till vad man trott, att produktionen av virus pågår un- der hela infektionen och att nedbrytningen av immunförsvaret således främst torde orsakas av en ökande mängd virus. Forskningen har vidare visat att hivviruset har en stor förmåga att förändra sig. Dessa kunska- per har tillsammans med tillgången till förfinade metoder att mäta vi- rusnivåerna i blodet kunnat leda till effektivare behandling. tillämpas i regelmässigt en behandling där olika hivläkemedel kombineras. Kombinationsbehandlingen har visat sig ha goda resultat när det gäller att förhindra utvecklingen av aids, vilket visats bl.a. i SMI:s anmälningsstatistik över antalet aidsfall, se nedan. Det har visats att behandlingen lett till minskade virusnivåer i blodet, i vissa fall t.o.m. under mätbara nivåer. Emellertid vet man inte hur smittsamheten påverkas och långtidseffekterna av behandlingen är ännu okända. Även om det inte anses troligt att kombinationsbehandlingen kan bota hivin- fektion är den rådande ståndpunkten att det finns hopp om att be- handlingen skall medföra att sjukdomen för många kan förvandlas till en kronisk men behandlingsbar sjukdom. Behandlingen är emellertid inte problemfri. Vissa patienter har trots behandling haft stigande virusnivåer och det finns risk för resistensutveckling, dvs. att viruset ut- vecklar motståndskraft mot läkemedlen. Behandlingen ställer vidare stora krav på den enskilde patienten genom mycket strikta medicin- rutiner och problem med biverkningar. För en del patienter har bi- verkningarna varit av den art att behandlingen har fått avbrytas. Till skillnad från framgångarna när det gäller medicinsk behandling har något verksamt vaccin mot hivinfektion inte kunnat tas fram och det anses tveksamt om ett fungerande vaccin kommer att finnas inom den närmaste . Däremot har förebyggande behandling, bl.a. AZT-medicinering, börjat att ges i samband med att en person utsatts för risk att smittas av hivinfektion. Effekterna av sådan behand- 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 113 ling är ännu inte säkerställda men studier har visat att viss skyddseffekt erhållits bl.a. för sjukvårdspersonal som drabbats av ett smittotillbud. och fram har totalt 4 917 personer an- mälts med hivinfektion i , varav 3 723 män och 1 194 kvinnor. har runt 250 nya fall av hivinfektion anmälts. Medelåldern bland de diagnosticerade har legat runt 30–. Smittan har erhållits huvudsakligen genom homosexuell kontakt (), heterosexuell kon- takt () och genom intravenöst missbruk (). Andra smittvägar har varit marginellt förekommande och det bör observeras att inte nå- gon person har smittats av blodprodukter i efter 1986. Majori- teten av de heterosexuellt smittade har varit av utländsk härkomst me- dan förhållandet är det motsatta beträffande övriga smittvägar. Beträf- fande förekomsten i olika delar av kan konstateras att av de hivpositiva är bosatta i och i övriga storstadsområden (och ). och fram till slu- tet av 1998 har vidare totalt 1 621 fall med aidsdiagnos anmälts. Av dessa har 1 133 personer avlidit. Antalet anmälda aidsfall har dock minskat markant efter det att nya behandlingsmetoder har börjat att an- vändas. anmäldes 198 nya aidsfall, anmäldes 77 nya aidsfall och anmäldes 63 nya aidsfall. Mellan dessa år har således antalet anmälda aidsfall mer än halverats. Behandlingsmetoderna har också medfört att antalet aidssjuka som avlidit kraftigt minskat. Samti- digt bör dock erinras om att antalet nyanmälda fall av hivinfektion inte har minskat. Anmälningsstatistiken visar att utvecklingen av förekomsten av hiv- infektion i inte blev sådan som befarades i mitten av 1980- talet. Smittspridningen i är klart begränsad. anmäldes totalt 241 nyupptäckta fall av hivinfektion. I den heterosexuella gruppen, 115 personer, uppgav , dvs. 19 personer, att de smittats i . Det omvända gäller för dem som uppgivit sig ha blivit smittade genom homosexuella kontakter vilket 1997 var 76 personer. I dessa fall uppgav sig , dvs. 54 personer, att de blivit smittade i . Även bland de hivpositiva intravenösa miss- brukarna har majoriteten blivit smittade i . Av 24 nyanmälda hivpositiva intravenösa missbrukare 1997 uppgav att de smittats i . Den inhemska spridningen av hivinfektion synes således äga rum främst bland homosexuella män och intravenösa missbrukare. 114 6PLWWVSULGQLQJ L 6YHULJH RFK L RPYlUOGHQ 3.5Nya sjukdomar och problem Som redogjorts för i tidigare avsnitt är smittskyddssituationen föränder- lig. Nya smittsamma sjukdomar har uppträtt och det har uppstått situa- tioner som medfört nya problem. Utvecklingen av den medicinska forskningen har också givit ökade möjligheter att upptäcka smittämnen och påvisa nya samband mellan smittämnen och olika sjukdomar. Det har bl.a. visat sig att sjukdomar som inte tidigare betraktats som infek- tionssjukdomar är orsakade av bakterier eller virus. Så har kunnat på- visas att magsår och möjligen också magcancer orsakas av en bakterie, helicobakter pyroli. Vidare är det nu klarlagt att den viktigaste orsaken till cancer i livmoderhalsen är infektion med humant papillomavirus (s.k. "könsvårtor" eller kondylom). Studier har också visat på möjliga samband mellan bakterier/virus och t.ex. diabetes och multipel skleros (MS). En sjukdom som väckt särskilt intresse är &UHXW]IHOGW -DFREV VMXNGRP &-6 CJS är en känd s.k. pri- onsjukdom som främst angriper hjärnan. Den kända varianten är ärftlig eller uppkommer spontant av okänd orsak, men man har också kunnat påvisa smitta vid kontakt med t.ex. hjärnvävnad. Förekomsten av denna form av CJS är mycket sällsynt i . rappor- terades uppträdandet av ett tiotal särpräglade fall av CJS i Storbritan- nien, den s.k. Q Y &-6. Misstankar fanns att denna form av CJS kunde kopplas till konsumtion av kött från djur som hade smittats av spongiform encephalopati (BSE; en djursjukdom som också tillhör gruppen prionsjukdomar). Båda sjukdomsformerna står numera under särskild övervakning såväl nationellt som internationellt. I har inte några fall av n.v.CJS påvisats och några fall av BSE bland den svenska boskapen har heller inte påträffats. Det anses också vara osan- nolikt att en epidemi av n.v.CJS kommer att uppstå i . En annan fråga som hänger samman med förekomst av smittämnen hos djur är s.k. [HQRWUDQVSODQWDWLRQHU (dvs. från djur till människa). Det är inte känt om vissa former av virus eller andra smittämnen kan överföras till människan via djurorgan eller djurvävnad. Med hänsyn bl.a. till de okända smittriskerna har regering- en tillsatt en parlamentarisk kommitté som skall göra en översyn av bl.a. förutsättningarna för sådana transplantationer. I detta kapitel redogör kommittén för vissa frågor rörande infektioner som erhålls i samband med hälso- och sjukvård. Kostnaderna för vård- relaterade infektioner berörs i kap. 18. Förekomsten av vårdrelaterade infektioner och infektionshygieniska frågor har väckt särskild uppmärksamhet, bl.a. på grund av oro för att sådana infektioner ökar inom vården.