sou · GNB3117 · 2000-01-01 00:00:00 — Virtuella världar bygger på realtidsinteraktion, man kan oftast skapa sig en egen rollkaraktär och bygga sig en passande miljö. Världarna präglas av olika grad av fantasi och realism och kan vara textbaserade eller tredimensionella. De flesta är engelskspråkiga men det börjar dyka upp t.ex. ryska och franska världar. På många sätt påminner världarna om rollspel och kopplingar finns till spelindustrin (rötter finns också i arkitektur och simuleringsteknik). Världarna ger stort utrymme till experimenterande och kreativitet. Deltagarna – eller medborgarna – tar ibland initiativ till omröstningar om vilka regler som ska gälla. Är våld tillåtet? Vilka får gå med i den virtuella världen? Nätbaserade kampanjer är oftast begränsade, flyktiga och öppna. Några kända exempel är den nobelprisbelönade antiminkampanjen, men också kampanjen för att rädda Radio B 92 i . Politiska kampanjer av detta slag brukar ofta kombinera spridningen av offentlig information på webben med intern krypte- rad e-post och intranätslösningar. För att kringgå ingrepp från myn- digheter kan man också använda sig av ett flertal servrar placerade i olika länder. En kommentar till detta är att det inte är speciellt svårt att avlyssna eller blockera tillgång till nätet för den som har fysisk kontroll över kanalerna in och ut ur ett land. Däremot (och som tur är) är det naturligtvis nästan omöjligt att använda Internet för att utveckla ett lands ekonomi och behålla kontrollen över informationen. (Alla fakta är där inte annat anges hämtade från ) Det är världens största webbplats för mänskliga rättigheter och hållbar utveckling. Med drygt 350 NGOr som medlemmar och enligt egen uppgift 3 miljoner besök utgör den en viktig nod för gränsöverskridande politisk handling. Som namnet One World antyder rör det sig om ett projekt med globala ambitioner – de verkar för mänskliga rättigheter och hållbar utveckling, kallar sig själva världsomspännande och har en global målgrupp.7 One World är en supersite, ett ord som de för övrigt anser sig ha upphovsrätten till. Vad innebär detta konkret? I det partnerskaps- avtal som de 350 organisationerna undertecknat definieras supersite som den One World webbplats där partnernas material indexeras och länkas under rubriker som nyheter, action, bazaar och guider. Detta exkluderar allt material på partnernas egna sidor.8 I gengäld förbinder sig partnerna att länka tillbaka till One World på sina res- pektive webbplatser. Som fördelar med att gå med i One World framhålls först och främst att det ökar synligheten. Man erbjuds möjligheten att få just sin historia publicerad på första sidan. Även på nätet gäller en slags upplagespiral, resurser ger fler besökare vilket ger mer resurser. One Worlds redaktörer genomsöker regelbundet partnernas webbsidor för material som passar att lyftas fram i olika sektioner. I medlemsförmånerna, varav vissa är avgiftsbelagda, ingår även design och uppdatering av hemsidor, tillgång till en radionyhetstjänst (som sedan starten sensommaren 1998 nu används av 60 stationer i ett tjugotal länder), hjälp med insamlingar och försäljning. För att kontrollera att partnerskapet ger resultat kan partnern slutligen få hjälp med användaranalyser som t.ex. visar vilka sidor som får mest uppmärksamhet. Medlemskap i är inte öppet för alla – ett krav är att organisationernas värderingar passar in i partnerskapet. För att bli godkänd krävs att man är en icke vinstdrivande organisation som arbetar för social rättvisa, mänskliga rättigheter eller hållbar utveck- ling. Det har förekommit att One World nekat partnerskap, politis- ka partier får konsekvent nej, men den enda organisation vars mål- sättning bedömts som helt stridande mot One Worlds principer är Church of , . One World erbjuder intresserade ett tre- månaders provpartnerskap – en strategi som påminner om tid- ningsföretags knep för att locka prenumeranter. Prenumerationer- nas pris varierar beroende på gruppens storlek och betalningsför- måga. I ansökan ska organisationen förutom adress etc uppge vilka länder respektive sektorer man huvudsakligen arbetar i. Man får även utifrån en förprogrammerad lista välja arbetsbeskrivning: aka- demisk, kampanjorienterad, mänskliga rättigheter, katastrofhjälp, nyhetsorienterad eller baserad i syd. One World Online ägs av , ett brit- tiskt produktionsbolag främst inriktat på globala frågor. Hemsidan lanserades och mycket snart var framgången ett fak- tum. Man ville genom supersitemodellen försöka undvika att skapa en nål i en höstack. Partnerna har varit centrala för framgången och man valde strategiskt att börja på hemmaplan. Ett delmål var att få de sex viktigaste brittiska utvecklingsorganisationerna (, Rädda barnen etc.) intresserade. Man vann ett antal priser och utmärkelser för design och innehåll och hade man – enligt egen uppgift – 250 000 läsare , fyra gånger fler besökare än alla webbplatser tillsammans. För att mäta populariteten hos en webbplats kan man dels just titta på antalet besök, dels titta på antalet länkar, ett minst lika intressant sätt som jag ser det. Här rör det sig inte om felklickar, därför att på en webbplats inkludera en länk till en annan webbplats krävs ett visst engagemang. En länk i cyberspace är ett kärleksbevis, ett tecken på uppskattning, ett vi hör ihop. Antal webbplatser med länk till Oneworld.org10 var enligt sökverktyget Altavista: 20 388. Detta kan jämföras med vad som anses vara nätets mest besökta plats, Yahooportalen med 715 210, CNN med 119 075, FN med 33 434, och den svenska motsvarigheten, Forum Syd med 127. Länksökningen gjord med hjälp av Altavista (). One World har ett trettiotal anställda och huvud- kontoret ligger utanför i . En målsättning har sedan starten varit att människor utanför västvärlden ska använda webbplatsen. Här har man lyckats väl. Man uppskattar att hälften av läsarna kommer från utvecklingsländer. I redaktionen ingår regio- nala samordnare för bl.a. och som förutom sedvanliga redaktörsuppgifter även ska ägna sig åt nätverksbyggande, utbild- ning och kapacitetsbyggande. En zambisk journalist har hela som arbetsfält och sin bas i One World-partnern det Brittiska Rådets kontor. One World håller på att yngla av sig genom att utveckla regionala och nationella One World. Jaa, faktiskt. One World Europe vars syfte är att ge europeiska perspektiv på globala frågor är i sin tur uppdelat i språkområden. Materialet – såväl form som innehåll på de olika språkplatserna skiljer sig åt. Vissa har för övrigt valt att behålla One World andra översätter till och med namnet – på italienska blir det Supersito Unimondo. Allt beror egentligen på partnerna. Om tillräckligt många partner bestämmer sig för att publicera material på svenska kommer förmodligen en svensk One World att dyka upp. Denna bild, att det är partnernas önskemål och behov av att synas som motiverar omstruktureringen bekräftas av , partnerskapsansvarig. I takt med att webbplatsen växer blir en rent alfabetiskt ordnad struktur allt mer svårnavigerad. Hur ser One World ut? För att ge en bild av de olika delarna kan man begrunda hur One World själva konceptualiserat webbplatsen i sin platskarta. Sju kate- gorier urskiljs: news, themes, media, action, partners, bazaar, about oneworld. Men, låt oss först börja från början. Förstasidan ger associationer till en dagstidning, här finns todays headlines och text varvas med fotografier. Högst upp till vänster syns One Worlds logotype, en jordglob med och i fokus i grönt och blått och texten One World Supersite i vitt. Till höger dagens datum och logotype samt texten suppported by BT. I den grå ramen längst ned finns ett par sök- verktyg och till vänster en ram som även den fungerar som ett navigationshjälpmedel men som i stället för sökverktygsdatabas använder sig av en innehållsförteckningsmodell. navigerbarheten med tanke på One Worlds omfång relativt god. Dock existerar uppdateringsmissar, platskartan (se nedan) är till exempel delvis missvisande och det märks att webbplatsen/orga- nisationens struktur (ja här sammanfaller de till stora delar) är stadd i förändring. För att kunna tillgodogöra sig allt material på platsen – inklusive radioprogram och videofilmer – krävs relativt modern mjuk- och hårdvara. På nyhetssidorna är bakgrunden vit - här är texten huvudsaken. Stora skillnader gentemot en papperstidning är dock att materialet är hypertextlänkat, ingen given ordning finns som sidorna är proppade med navigeringshjälpmedel och hierarkisk struktur av olika slag. Dagens nyheter finns ett par klick bort från sammanfatt- ningen av förra veckans, man kan välja huruvida man vill ta del av arkiverade nyheter med ämne eller nationalstat som kategoriserande princip för rullgardinsmenyerna. Eftersom allt material kommer från partnerna klickar man för att ta del av nyheten följaktligen till deras sidor. Förutom nyhetsnotiserna finns ett fotografi på redak- tören, en länk till en speakeasy – som för övrigt egentligen be- finner sig under aktionskategorin. I denna del ingår också radio- nyhetstjänsten. Ämnessidorna innehåller bl.a. ett 40-tal guider om allt från IMF till barnarbete, en think tank som ska bygga på akademiskt och officiellt material om: Aid, Ethnicity and Conflict, European Cooperation, Investing in Knowledge, Water and Sanitation. Inte speciellt imponerande dock, lite tunt helt enkelt. Klyftan mel- lan målgruppen och de som faktiskt deltar verkar vara stor: Man vill att thinktanken ska utgöra ett debattforum för kollegor i ett hund- ratal länder En tredje kategori är Blast – om och för barn. Vidare finns en sektion för utbildning liksom material specialiserat på och samt material på franska och nederländska. En blandning av äpplen och päron kan tyckas. Mediesektionen innehåller ett galleri (i skrivande stund en fotout- ställning av om människor i u-världen), TV and Video, mest om TV, Radio and Audio, mest om radio, Internet samt Print (vilket här innebär boktips). Också Aktion innehåller flera underavdelningar. Speakeasy är ett diskussionsrum, dominerat av inlägg om men också om exempelvis som One World-partner. Diary är inte, som man kanske skulle tro, en dag- bok, utan snarare ett kalendarium av möten, händelser och konfe- renser i världen (blygsamhet ligger inte för One World). listas till exempel The and the English Provin- ces (en konferens i , ) samt 15–: Global Days of Action against . Under kampanjer – in action with One Worlds partners hittar man information om antiminkampanjen, en kampanj för samt en insamling till världens folk. Under rubrikerna jobb respektive volontärer utannonseras lediga platser. Redaktören hävdar att One World själva rekryterat personal via tjänsten. Slutligen finns en kurssektion, training. Den femte rubriken är Partners. Här finns, förutom medlems- registret, information om Communityweb – ett projekt som drivs i samarbete med sponsorn om gratis webbtillgång för individer och NGOs i . Vidare finns ett avsnitt om hur man går med i One World, inklusive partnerskapsavtal och ansökningsblankett. Till den inhägnade trädgården the Walled gar- den har endast partner/individuella medlemmar tillträde. Den utgör en av det offentliga Internets privata zoner. Bazaar innehåller länkar till ett par bokhandlar specialiserade på Oneworlds områden samt kommersiella internettjänster från part- ners. Slutligen finns självfallet information om One World – histo- rik, redaktionella principer, priser, information om hur man kan stödja OneWorld etc. Självpresentationer och standardhistorier är oumbärliga för en NGO! Sammanlagt fanns i registret 301 partner med webbplat- ser. Ett sätt att kategorisera dem är att dela upp dem efter domän- namn. Den största kategorin – 184 stycken – är org. Bland dessa märks de flesta stora INGOs/Internationella organisationer. 92 av de partner som valt orgdomänen har dessutom URLs.12 Nästan en tredjedel av partnerna använder alltså One World som webbhotell. Föga förvånande rör det sig i de flesta fall om relativt resurssvaga och i ett svenskt perspektiv mindre kända organisationer. Bland andra icke-nationella domäner märks com (20 partner), net (8) och int (1). Edu (3) bör väl i det närmaste betraktas som rent amerikanskt så det faller här inom kategorin nationella domäner. Här finns sammanlagt 88 partner, störst är uk med 44 – kanske helt enkelt därför att One World trots allt startade i en lada utanför . Sammanlagt finns 21 stater representerade med domännamn. Vid en genomgång av partnerförteckningen slås man av den stora bredden. Nationella och internationella NGOs dominerar men här finns även exempelvis ett antal medieföretag som , Le Monde Diplomatique och Radio B92. Anti- minkampanjen är med. Och the largest rural credit institution in . likaså, liksom . FN som helhet är inte med (det skulle nog se lite konstigt ut) däremot flera organisationer/enheter inom FN. En organisation (CAT) säger sig arbeta för samarbete mellan de naturliga, teknologiska och mänskliga världarna, en annan repre- senterar bananexportörer i , , och Windwar- döarna. Vissa har globalt klingande namn men arbetar för mycket specifika ändamål – follows the case of every student and staff member of detained by the Israeli military authorities, andra är mycket globala: Global projects beskriver sig som en plats för Global Participation, Inspi- ration and co-Creation, including a mild postmodern system of Philosophy and the . Här finns profes- sionella sammanslutningar – IFJ (International nalists) men också individuella partner, exempelvis fotojournalisten . Värt att notera är även att One Worlds kanske största konkurrent – (om man över huvud taget kan tänka i sådana termer) Activist Net – är medlemmar. I de ett par tre meningar långa självpresentationerna blandas ord som världsvid, internationell, overseas. Antalet identitetsmarkörer är mycket stort och de flesta kombinationer förekommer. (1996:12) har uttryckt denna kosmopolitiska förvirring väl: The Third world is in the First World and the First World in the Third; the North is in the South and the South is in the North; the center is in the periphery, and the periphery is in the center. One World som kosmopolitiskt nätverk Vad är egentligen One World? Onekligen har man en slags redaktion och ursprunget kommer från TV-produktion. hämtas allt redaktionellt material från partnerna. Kanske är det en medlemstidning? Eller rör det sig om vad (1997) kallar parasitär metajournalistik? För One World, liksom för andra journalistiska produkter, är trovärdighet centralt. Man är noga med att i självpresentationen berätta om de priser man fått. Gränserna för det redaktionella ansvaret är explicita. One World som helhet är ett tydligt exempel på självpresentatio- nens höga prioritet och stora politiska betydelse. Själva kallar One World sig omväxlande supersite och gemen- skap. Rör det sig därmed om en virtuell gemenskap? Var går i så fall gränsen för medlemskap, är det besökarna eller partnerna som räk- nas? De som betalat för den kunskap One World säljer och som återfinns i den inhägnade trädgården? Är One World ett sökverk- tyg? Det finns de som menar att alla webbsajter kan läsas som kartor över Internet. På många sätt liknar One World de stora kom- mersiella portalerna, (Yahoo, eller det svenska Torget). Eller är One World i första hand ett webbhotell? Hela 92 organisationer har ju trots allt valt att utnyttja denna tjänst. One World – en värld, en mänsklighet. Är One World genom dess partner i någon mån representativt för mänskligheten, eller aningen blygsamt: den globala offentliga sfären? Om man räknar antalet partner är bristen på exempelvis kinesiska namn slående. I förhållande till sitt inflytande över världen är relativt osynligt. är medlemmar, hur världsomspännande är de egentligen? Hur ska man tolka det faktum att t.ex. Womens lobby med 2 700 medlemsorganisationer eller är med i One World? Är One World liktydigt med dess medlemmar eller har medlemskapet i One World i själva verket marginell bety- delse för partnerna? Rör det sig enbart om marknadsföring, att nå- got öka synligheten? Är One World en PR-byrå? Också One World genomsyras av olika skalval. Redan i ansökan uppmanas man som potentiell partner att ange vilka länder man verkar i. Som användare kan man numera välja den europeiska ver- sionen. Hur märks det att One World är förankrat i en nationalstat, ? Tydligast blir det genom språket och det stora antalet medlemmar med uk-domän. Vad gäller språket är dock en förändring på gång, allt mer material görs tillgängligt på andra språk. Denna utveckling är för övrigt något som syns på andra håll i cyber- space, även CNN arbetar till exempel numera med flera språk. Som synes blir det lätt otroligt komplicerat. I synnerhet eftersom One World befinner sig i ständig utveckling. Denna snabba förändringstakt är typisk för de flesta av Internets arenor men också för sociala rörelser som om de slutar röra sig dör. One World är ett tydligt exempel på en medialiserad organisation med nätet som organisationsform. Partnerna använder webbplatsen för informa- tionsspridning, som sökverktyg för att hitta information, som dis- kussionsforum och i viss mån som intressegemenskap. Däremot görs inga experiment med exempelvis gränsöverskridande opinions- undersökningar eller omröstningar. Tydligt är att One World är Den innehåller element från många olika sfärer. Det är förmodligen världens största NGO-webbplats för mänskliga rättig- heter och hållbar utveckling men även projekt med globala ambitio- ner fastnar i det partikulära och tvingas välja perspektiv. Alterna- tiva världsnyheter kan aldrig bli globala i verklig mening. One World är sammanfattningsvis mer präglad av kosmopolitisk mång- fald än av univeralistisk totalitet. Dess parasitära karaktär för också tankarna till kosmopolitismen liksom att den aktualiserar dilemmat med organisationen av mångfald. Jag har i denna artikel pekat på allmänna utvecklingstendenser som jag anser har relevans för demokratin . Det gäller sär- skilt överlappningar mellan globaliseringen, nätverket som organi- sationsform och Internet som globalt medium. Den normativa ut- gångspunkten för diskussionen har varit den kosmopolitiska demo- kratimodellen och frågan om den globala demokratins vara eller icke vara. Som jag hoppas har framgått finner jag den kosmopolitiska de- mokratin sympatisk – inte minst för mixen mellan utopi och realism. Fokus förflyttas med denna modell från valsystem och suveränitet till en människorättskultur, utan att målet för den sakens skull är en världsstat. Delar av ett kosmopolitiskt ramverk existerar redan men mycket tycks väldigt långt borta. Kanske får vi helt enkelt, som Tomlinson (1999) föreslår, vara kosmopoliter utan kosmopolis. Och kanske kan globaliseringens Internet, i någon mån bidra till att öppna världen. Ja, jag tror att Internet kommer att få betydelse för demokratin (observera att jag då jag menar att demokratin här sna- rare avser den kosmopolitiska än den svenska) genom att det stärker yttrande- och informationsfriheten (rätten till anonymitet och fri kryptering bör värnas! ), genom att det underlättar experiment med gränsöverskridande omröstningar. Men kanske främst genom mer subtila långsiktiga förändringar som hänger samman med de överlappningar jag talat om: det gäller sådant som nya organisa- tionsformer, nya maktstrukturer men också nya världsbilder. I sta- tistik från bl.a. UNDP (1999) syns ett samband mellan utveckling, Internetanvändning och demokrati och utan att egentligen uttala mig om orsakssambandets riktning törs jag påstå att vad siffrorna visar är en god cirkel. Internets existens och expansion ger kort sagt nya möjligheter till utövande av kosmopolitisk demokrati. Däremot är det mycket svårt att isolera just Internets roll, vilket beror på alla överlappning- ar. I denna komplicerade tillvaro blir tydlighet extra viktig. Detta är en av den kosmopolitiska modellens stora utmaningar. För att plocka ett exempel ur luften: val till . Personval blandades med röst på svenskt parti och Europaparla- mentsgrupp. Vad var viktigast? Vilket borde ha varit viktigast? Knappast självklart, däremot verkar det som att många upplevde situationen som otydlig. Vi röstade varken som svenskar eller euro- péer. En möjlig lösning på detta dilemma vore kanske att göra hela EU till en valkrets samt därigenom förskjuta tonvikten från natio- nella partier till europeiska, låta EU-politik handla, inte om lokala intressen utan om ett begränsat antal EU-frågor. Men det skulle nog ställa för stora krav på politikerna, samt, det medges, utgöra ett hot mot små länder och små språk. 1Jag föredrar som synes uttrycket NGO () trots att det inte existerar någon motsvarande förkortning på svenska. Varför inte snarare transnationell? Först och främst är det skönt att komma förbi det belastade nationsuttrycket. Sedan är transnationellt så tomt, det ger knappast några som helst associationer till ett politiskt koncept grundat på någon form av medborgarskap. Vidare vore transnationell demokrati missvisande eftersom det knappast kan innefatta det nationella och internationella. 3Se vidare (1998) teori om serialisering. Ett exempel är passet – en produkt av kombinationen nationalism och migration. skriver om the spectre of comparison, de oundvikliga jämförelserna som skapar en föränder- lig grund, en medvetenhet om godtycklighet och simultanitet. 4Var skulle annars globaliseringen materialiseras? Mitt i oceanen? I (cyber)rymden? 5Den snabba ökningstakten och den teknologiska konvergensen har gjort gränsdragningar svåra. Var börjar ett medium och var tar nästa vid? Vem ska räknas som användare? Alla siffror bör tas med en nypa salt. 6Sedan kan man naturligtvis invända, och det gör , att vissa cyber- företeelser snarare för tankarna till helvetet – en plats för ogudaktiga, fåfänga, självbesatta och sjuka män, dömda att vältra sig i mänskliga psykiska avarter. Helvetet var till skillnad från himlen placerat inom de mänskliga aktiviteternas sfär. 7I ett e-postmeddelande uppger , One World, att det faktiska numret är 369. På webbplatsen förekommer vitt skilda uppgifter om antalet partner allt från 120 till 350. Detta är som jag tolkar det dels slarv med uppdatering, dels ett uttryck för den starka expansionen, något som förvisso inte är unikt för One World utan gäller hela www. 8Denna avgränsning har jag själv använt som utgångspunkt i denna analys av One World. 9I slutet av partnerskapsavtalet finns en rad om att det gäller under och lagar. Även One World existerar i en värld dominerad av nationalstater Vad är nu detta, hette de inte ? Sedan sökningen gjordes har de hunnit ändra toppdomän. Från organisation till nätverk 11Långt ifrån alla webbplatser är indexerade av sökverktyg, bortfallet torde därför vara stort. 12Med anledning av det domänbyte som ägt rum kan flera av dessa komma att ändras till net. , (1998) The Spectre of Comparisons: Nationa- lism, Southeast and the World, : Verso Archibugi, (1998) Principles of Demo- cracy i Archibugi, , , , (red. ), Re-imagining Political Community Studies in Cosmo- politan Democracy. : , s. , (1998) Globalization: The Human Consequences, : , (1995) IT och världsbilderna i Infrastruktur för informationssamhället. : , s. Beethamp, (1998) Human Rights as a Model for Cosmo- politan Democracy i Archibugi, , , , (red. ), Re-imagining Political Community Studies in Democracy. : , s. Bobbio (1996) The age of rights : Castells (1997) The (The Information : Economy, Society and Culture, Volume II), , MA: Blackwell Chea, Pheng & , (red.) (1998) Cosmopolitics, Think- ing and Feeling Beyond the Nation. Commission on Global Governance (1995) Our Global Neighbour- hood. (1998) Governance and the Commoditization of Information i Global Governance 4/98, s. (1997) Parchment, Printing, and Hypermedia: Communication in World Order Transformation. , (1996) Transnational Connections. , (1998) Democracy and Globalization i Re-imagining Political Community Studies in Democracy. , (red. ): , s.