sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — Utvärderarna noterar att man i stort sett lyckats åstadkomma till- räckligt många , att de studerande är synnerligen nöjda med , att arbetslivet är påtagligt positivt till fortsatt medverkan och dessutom anser nyttigt för den egna verksamheten och att sti- mulerar skolundervisningen och gör den mer konkret och mer påtaglig. Två problem lyfts fram: ackvisitionsförfarandet och handledarutbild- ningen. Vad ackvisitionsförfarandet beträffar är det frustrerande för de studerande att de i många utbildningar måste ta ett så stort eget ansvar för att skaffa en . Vi har erfarit det samma under tillsynerna. Vi har inget emot att de studerande måste göra en egen insats härvidlag, men det är alldeles klart att den ansvariga utbildningsanordnaren har ett ansvar för att hela utbildningen kan genomföras. ett tydligt sistahandsansvar för detta. Handledarutbildning är kanske ett mindre problem, eftersom de studerande är så nöjda med . kommit till den insikten att det i allmänhet inte är realistiskt att anordna handledarutbildning i konventionella former med utsatta tider. Handledarna måste dock vara välinformerade och väl förberedda och man får använda sig av andra metoder: skriftligt material och framför allt kontakter med var och en. Det kanske största problem som utvärderarna iakttagit inom KY är tillgodoräkningen av högskolepoäng. Vi har gjort liknande observationer, men inte i samma omfattning som utvärderarna. Vår bild är att studerandemissnöjet huvudsakligen uppstår när man varit otydlig i marknadsföringen eller gjort antydningar eller utfästelser som inte Det är vanligare på utbildningar där det finns relativt nära- liggande utbildningar inom högskolan. Det är också vanligare tidigt i utbildningen, innan de studerande genom varit i kontakt med arbetslivet och därigenom fått sin utbildning "legitimerad" i praktiken. Det viktiga för den enskilde i ett längre perspektiv är antagligen snarare hur man lyckas etablera sig i en arbetsgemenskap än hur ens utbildning förhåller sig till andras. Som vi framhållit tidigare är vår tydlighet gentemot sökande och studerande kan lösa detta problem. Allteftersom KY fortgår etableras utbildningsformen och får ett eget Den snabba volymökningen och de täta kontakterna med arbets- livet gör att den processen kan gå ganska fort. som stärker vår tro i det avseendet är att över hälften av arbetsför- medlingarna och av de utbildades arbetsgivare kände till KY (svar i efterenkäten). Utvärderarna ser ett värde i att olika examinationsformer tillämpas, anpassade till undervisningssituationen, men förordar standardiserade Det ligger en del i detta, bl.a. har det med KY:s tydlighet finns det t.o.m. utbildningar som har flera olika betygs- Ofta beror det på att flera anordnare medverkar och var och en vill tillämpa sin skala. Vi anser inte att man bör föreskriva om detta centralt men menar att en ensning på frivillighetens grund borde åstad- Utvärderarna bedömer att tilldelningen av medel till KY är generös jämfört med andra utbildningsformer. Vi anser den tillräcklig i förhål- lande till uppdraget, vilket medför att kvalificerade yrkesutbildningar blir Utvärderarna anser vidare att de stora skillnaderna i tilldelning av statsbidrag baserat på 96 Överväganden och förslag råden bör ifrågasättas. Man menar att kostnadsskillnaderna inte kan hänföras till skillnader i behov mellan de olika områdena. Spridningen i bidragsstorlek är emellertid större inom branscherna än mellan bran- scherna. Enligt vår mening finns det ingen rimlig anledning att höja bidraget till en viss bransch eller vissa utbildningar. Varför skulle man betala mer än man behöver? En förändring mot minskade skillnader i bidrag måste i så fall gå ut över de dyra utbildningarna eller bran- scherna, vilket kan resultera i att de utbildningar som får minskade bidrag inte kommer till stånd. Bidragsnivån är, särskilt för de utbild- ningar som begär mer än det genomsnittliga, föremål för samtal mellan kansliet och den sökande. Målsättningen från kansliets sida är givetvis att få ner bidragsnivån. Vi tror att man måste acceptera rätt stora bidragsskillnader för att få till stånd det önskade utbildningsutbudet. I likhet med utvärderarna har vi inte funnit några eller mycket svaga samband mellan bidrag och andra faktorer. Undervisningstäthet och kvalitet mätt med våra tillsynsenkäter har t.ex. inget samband med kostnaderna. Det behöver dock inte betyda att kostnadsskillnaderna är omotiverade. För att verkligen kunna hävda det måste man analysera den enskilda utbildningen och dess organisation och se vilka effekter ett minskat bidrag skulle få och också jämföra utbildningarna med var- andra. Bidragsskillnaderna kan ju faktiskt vara motiverade av kostnads- skillnader i olika avseenden. I någon mån tillämpas dessutom antagligen ett marginalkostnadsresonemang när man budgeterar en KY. När vi valde utvärderare var ett skäl till att vi stannade för att upplägget inte bara var värderande utan också skulle erbjuda redskap för kvalitetsutveckling för varje utbildning. Ett verktyg för detta, "", har tagits fram och använts i relativt stor utsträckning av anordnarna. Det skriftliga materialet har kompletterats med utbildningserbjudanden. Enligt den utvärdering av självut- värderingen enligt som genomförts har det övervägande antalet som använt metoden varit positiva till den. Vid våra tillsynsbesök har vi i allmänhet tagit upp hithörande frågor. Vårt intryck är att de flesta som arbetat med har ansett det nyttigt, även om många från början knotade över arbetets omfattning. Vi har också funnit att kvalitetsbrister i en utbildning ganska ofta hänger samman med att den ansvariga utbildningsanordnaren inte har tillräcklig kunskap om sin egen utbildning och hur arbetet i den går till. Vi ser instrument som som värdefulla hjälpmedel för att lära känna den egna verk- samheten och analysera den med sikte på kvalitetsutveckling. En undersökning av utfallet sett som vidtagna förändringsåtgärder hade varit på sin plats som en jämförelse med den undersökning i det avse- endet som gjorts i fråga om dem som inte använt . I ett avslutande kapitel diskuterar utvärderarna KY:s framtid. syn på detta skiljer sig väsentligt från utvärderarnas. Utvärderarna gör ingen värdering av den dynamik som ligger i att en KY förutsätter en samverkan mellan arbetsliv och olika utbildare för att komma till stånd och kunna drivas och möjligheterna att upprätthålla detta i institutionaliserade former, (yrkeshögskola) resp. integration (i högskolan). Utvärderarna tar inte heller upp lokaliseringsaspekten. Man menar att en institutionaliserad yrkeshögskola förutsätter byggnader och ett visst minsta antal utbildningar, fem. är det endast , , och kanske och som har så många utbildningar. En koncentration av det slag utvärderarna förordar innebär i vart fall att många orter som har en eller flera utbildningar kommer att bli utan. Det vanligaste är att en ort har en eller ett par utbildningar, vilket såvitt vi kunnat bedöma också svarar mot behoven. Även om det inte skulle ha så stora negativa effekter på rekryteringen av studerande, skulle en koncentration av utbildningarna till färre orter utan tvekan utgöra en påtaglig hämsko i fråga om tillkomsten av nya KY och delvis omintetgöra den dynamiska process av samverkan mellan utbildare och arbetsliv som tillkomsten av en KY bör bygga på. I högskolealternativet finns visserligen möjligheten, som för andra högskoleutbildningar, att förlägga utbildningarna utanför huvudorten, men hur lätt blir det i så fall att etablera sig inom högskolans "kärnverksamhet" och varför skulle det krävas ett mindre antal än fem utbildningar på ett och samma ställe i det alternativet? Det stora problemet med en integrering (i högskolan) är det svala intresset som KY mött hos sina värdhögskolor. Man exemplifierar också med hur högskolorna hanterat YTH och konstaterar att det finns mycket som tyder på att högskolan inte skulle ta "utbildningspro-grammen till sin kärnverksamhet". Vår mening är att KY har bättre förutsättningar att etablera sig om den drivs som en självständig utbildningsform och på egna meriter än om den drivs inom ramen för högskolesystemet. Slutligen diskuterar man inte heller trögheten i ett institutionellt system och i vad mån fasta institutioner med fasta resurser i fråga om lokaler, utrustning och personal kan vara flexibla i fråga om att både skapa och avveckla utbildningar och att erbjuda snabbt föränderlig, efterfrågestyrd utbildning. 2Försöksverksamheten med KY, en beskrivning Enligt lagen (1996:339) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning skall utbildningen ge sådana fördjupade teoretiska och praktiska kunskaper som krävs för att självständigt och i arbetslag utföra kvalificerade uppgifter i en modernt organiserad produktion av varor och tjänster. Utbildningen skall präglas av såväl ämnesteoretiskt djup som en stark arbetsplatsintegrering. Enligt förordningen (1996:372) om en försöksverksamhet med viss kvalificerad yrkesutbildning skall kommittén vid medelsfördelningen särskilt beakta om en utbildning efterfrågas av arbetslivet och bedöms ha goda förutsättningar att genomföras med hög kvalitet genomförs av en högskola och en kommun och eventuellt någon annan i samverkan och bidrar till att bryta traditioner i fråga om könsbundna utbildnings- och yrkesval. Enligt propositionen om kvalificerad yrkesutbildning (prop. 1995/96:145) är det väsentligt att genom försöket utveckla ny utbildning och tillföra ny utbildningskapacitet. Vidare är en viktig utgångspunkt för kommitténs arbete, enligt propositionen, att belysa KY:s möjligheter inom hela arbetsmarknaden. Arbetslivets bedömning av behovet av utbildningen har successivt tillmätts en allt större betydelse i våra prioriteringar. Vi har, inte minst som en följd av propositionsuttalanden, fäst större avseende än tidiga-re vid om utbildningarna bidrar till att lösa flaskhalsproblem på arbets- marknaden. Detta har gynnat ansökningar inom områdena IT och till- verkning. Vårdområdet har också lyfts fram särskilt, även det en följd av ett propositionsuttalande. Värderingen av arbetsmarknadens behov tar 100 Försöksverksamheten med KY, en beskrivning SOU 1999:122 sikte också på den utvecklingspotential för arbetslivet som ligger i tillgången på viss kompetens. En trovärdig redovisning av möjligheterna att genomföra lärandet i arbetet är ett villkor för att utbildningen skall få komma till stånd. Kraven på kvalitet och arbetslivsanknytning har vägt tyngst vid urvalet. Det har bl.a. manifesterats i att arbetslivets medverkan i fram- tagningen skall dokumenteras och att målformuleringarna även på kurs- nivå skall vara utförliga och framför allt utvärderingsbara. Samverkan mellan komvux, högskola och eventuellt någon annan är frekvent. I många fall är högskolan direkt inblandad i utbildningens genomförande, i andra har högskolan deltagit i utvecklingen och med- verkar mera som en kvalitetsgarant. Vanligen medverkar ytterligare någon utöver den ansvarige utbildningsanordnaren i genomförandet av utbildningen. Denna prioriteringsgrund har därför i praktiken inte haft någon utslagsgivande verkan. Efter den första ansökningsomgången ( 1996) har vi kunnat notera att en påtaglig förändring till det bättre i fråga om förslag på insatser för att en sökt utbildning skall bidra till att bryta traditioner i fråga om könsbundna utbildnings- och yrkesval. De flesta sökande redovisar någon form av åtgärder för att öka rekryteringen från underrepresenterat kön. I annat fall motiverar man i allmänhet avsaknaden av åtgärder med att könsfördelningen antas bli relativt jämn. Allteftersom KY byggs ut uppnås en allt större spridning avseende yrken och branscher. anordnas det kvalificerade yrkesutbildningar inom de flesta sektorer av arbetsmarknaden. Behovet av att i priorite- ringarna beakta behovet av att belysa KY:s möjligheter på hela arbets- marknaden har därmed i stort sett bortfallit. Kommittén har också strävat efter att endast bevilja utbildningar som innebär ny utbildning och ny utbildningskapacitet. En del av ansökningarna hade likaväl eller kanske hellre kunnat avse bidrag enligt bestämmelserna om kompletterande skolor. I andra fall har sökta utbildningar utgjort vidareutvecklingar av befintliga påbyggnads- utbildningar. Sådana utbildningar som helt eller delvis inneburit en påtaglig förlängning, en väsentligt ökad anknytning till arbetslivet, bl.a. genom arbetsplatsförläggningen av lärandet i arbetet och ett reformerat teoretiskt innehåll har vi sett som nya utbildningar. En strikt tillämpning av uttrycket ny utbildning skulle omöjliggöra verksamheten, eftersom ju delar av innehållet hämtas från existerande utbildningar på både gymnasial, påbyggnads- och högskolenivå. Vi har också anlagt ett kompensatoriskt synsätt såtillvida att visst försteg getts åt utbildningar som står öppna för studerande som genomgått gymnasieutbildning med yrkesämnen. I viss utsträckning, dock allt mindre, har områden med låg andel annan eftergymnasial Försöksverksamheten med KY, en beskrivning 101 utbildning använts som särskild prioriteringsgrund. Därvidlag har i ökande omfattning arbetsmarknadens behov tagit över. I valet mellan utbildningar som i huvudsak är likvärdiga enligt de prioriteringsgrunder vi tillämpat har försteg getts åt anordnare i län med låg andel KY. Eljest har vi inte tagit några geografiska hänsyn vid tilldelningen av platser. 2.1.2Sökta och beviljade utbildningsplatser Utbildningsanordnarna ansöker om att få anordna KY efter inbjudan från kommittén. Inbjudan och anvisningar för ansökan har skickats till alla tidigare sökande samt till universitet, högskolor, kommuner, gym- nasieskolor, skolenheter med komvux, landsting, utbildningsföretag m.fl. I alla ansökningsomgångar utom den första, där en kontinuerligt beslutsordning tillämpades , har en sista ansökningsdag angetts. Modellen med en sista ansökningsdag har enligt vår uppfattning verkat kvalitetsbefrämjande genom att alla ans ökningar kunnat vägas mot varandra. Trots att som flest drygt 250 ansökningar skulle läsas och bedömas har ett prioriteringsförslag kunnat redovisas för kommittén efter ansökningstidens utgång. Administrativt har detta möjliggjorts genom att ansökningarna fördelats branschvis mellan handläggarna och fördelningen mellan branscherna till stor del styrts av de övergripande prioriteringsgrunder som angetts i förordningen, direktiv och propositionsuttalanden. Vår bedömning är att först i den senaste omgången har tiden mellan inbjudan (), sista ansökningsdag ( ) och utbild- ningsstart (oftast ) varit t illräcklig för en fullödig beredning av ansökningarna inför beslut och för utbildningsanordnaren att organi- sera utbildningen och rekrytera studerande. Rekryteringsläget är bäst till höststarterna och de flesta anordnarna vill starta då. Några vårstarter har dock fått senareläggas p.g.a. att utbildningsplanen inte blivit klar . Vill man se fler vårstarter bör processen alltså inledas ännu tidigare. Antalet sökta utbildningsplatser ökade kraftigt de första omgångarna från 3 400 till 6 700, för att något minska till 5 500 i den senaste, se tabell 1 i tabellbilagan. De minskade antalet ansökningar kan bero på att kommittén redan i anvisningarna till ansökan framhöll att vissa avgränsade områden (it, tillverkning och vård) torde komma att priori- teras som en följd av propositionsuttalanden. Detta stöds av att antalet ansökningar på områden som turism och ekonomi minskade, ansök- ningarna från tillverkning var ungefär lika många som tidigare och IT många fler. 102 Försöksverksamheten med KY, en beskrivning SOU 1999:122 Andelen sökta platser inom olika branscher har varierat något över tiden men tillverknings- och IT-branscherna har alltid varit i ledning. Inom dessa branscher finns också flest kvalificerade yrkesutbildningar. I regleringsbrev anger regeringen utrymmet för kommitténs bevil- jande i antal platser. I de fyra omgångarna har vi kunnat bevilja från knappt var fjärde ansökan till som mest varannan. Vår bedömning är att det kvalitetsmässigt optimala är att kunna bevilja drygt var tredje ansökan. Såsom anvisningarna för ansökan varit utformade har t.ex. kraven på att ha en färdig ledningsgrupp och företag för lärande i arbete klara ställts mycket högt. Många människor inte minst från arbetslivet har haft stora förhoppningar. Att grusa dessa i tre fall av fyra är för mycket och kan om det upprepas för ofta sa nnolikt skada viljan att engagera sig i KY. Å andra sidan har inte så mycket som varannan ansökan haft riktigt hög kvalitet. Utbildningsanordnarna lyckas inte rekrytera studerande till alla platser som beviljas. Antalet intagna studerande understiger i genomsnitt antalet beviljade med om överintagen räknas med och räknar man endast underintagen stiger siffran till . Avhopp under utbildningen är inte heller ovanligt. I de utbildningar som avslutats var av de beviljade platserna besatta när utbildningen avslutades. Vi trodde att platsutnyttjandet skulle förbättras när tiden mellan beviljandebeslut och utbildningsstart blev längre men det har inte skett. En förklaring kan vara att arbetsmarknadsläget förbättrats. För att säkra ett gott resursutnyttjande har kommitténs ambition varit att antalet studerande i försöksverksamheten skall ligga så nära budget som möjligt. I alla ansökningsomgångar utom den första har därför platser beviljats utöver regleringsbrevens ram. När försöksverksamheten förlängdes erbjöds tidigare beviljade utbildningar att starta några ytterligare intag. av utbildning- arna avstod från denna möjlighet. ville ha fler platser och färre platser. De flesta som ville ha färre platser eller inte ville fortsätta alls har haft rekryteringssvårigheter. Genomsnittligt antal platser per KY är knappt 26. Antalet har minskat något över tiden liksom skillnaderna mellan anordnarna. Högskolorna har flest platser per utbildning, 30, privata anordnare 28, kommuner 24 och landsting 19. Försöksverksamheten med KY, en beskrivning 103 Utbildningarnas vanligaste längd är 80 poäng. En poäng motsvarar en studievecka. Knappt tre fjärdedelar av platserna har den omfattningen. är längre än 85 poäng och kortare än 80 poäng. De kortaste utbildningarna omfattar 40 poäng och de längsta 120. Alla utbildningar bedrivs på heltid. Vid valet av utbildningar har som nämnts i princip ingen hänsyn tagits till den geografiska spridningen. Andel KY per län har mer styrts av ansökningarnas fördelning än av något annat. Från kom av ansökningarna, från och från län . Beviljade utbildningar och platser per län i förhållande till folkmängden 18 - /Folkm i % 104 Försöksverksamheten med KY, en beskrivning Vi har under försöksverksamhetens gång samlat in uppgifter från utbildningsanordnarna om de studerande som sökt och tagits in till KY. Generellt sett över perioden har KY närmare 4 ansökningar per intagen. Över tiden har antalet ansökningar per intagen ökat från 1996 till 1998, se tabell 2 i tabellbilagan. Efterfrågan sk iljer sig emellertid kraftigt åt mellan branscherna. Flest sökande per utbildningsplats har branscherna IT, övriga och vård haft, minst träindustri och bygg. Tillverkning hade 2,5 sökande per intagen i genomsnitt, 1996 och 1998. Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Jord, skog, trädgård Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk Av 434 möjliga starter t.o.m. har 22 eller , tvingats ställa in, framför allt på grund av rekryteringsproblem. Nästan två tredjedelar av de inställda starterna är inom tillverkningsbranschen. 2.1.7De studerandes uppfattning om utbildningarnas kvalitet Vid tillsynen görs studerandeenkäter. omfattar 29 flervalsfrågor om kvalitet, pedagogik/metodik, information, ordning och reda samt en helhetsbedömning innefattande bl.a. om utbildningen kommer att göra den studerande attraktiv på arbetsmarknaden. Sammanställningar av studerandeenkäterna, cirka 2 850, visar att de studerande överlag är nöjda med utbildningarna. Försöksverksamheten med KY, en beskrivning 105 första besöket är 3,4 på en femgradig skala där 1 är sämst. av 161 utbildningar har vid ett första besök ett genomsnitt på 3 eller mer och ett genomsnitt på 3,9 eller mer. Resultaten är stabila och varierar inte på grund av kön, arbetslöshet eller om man tidigare gått på högskolan eller inte. Inom de största branscherna, med 100 studerandeenkäter eller fler, är genomsnitten: IT 3,3; tillverkning 3,5; ekonomi 3,4; turism 3,4; transport 3,5; bygg 3,5 och övrigt 3,4. På frågan om utbildningens attraktionskraft på arbetsmarknaden varierar resultatet från 3,6 för ekonomi till 4,0 för transport. Genomsnittet för alla studerande är 3,8. Motsvarande siffra där samtliga återbesök också är inräknade är 3,9. Resultat från studerandeenkäter skala 1–5 där 1 är sämt Bransch (med > 100 genomförda enkäter Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk Totalt (samtliga branscher) Avhopp kan vara en indikator på en utbildnings bristande kvalitet, men de kan också bero på t.ex. personliga skäl eller på att den studerande fått arbete innan utbildningens slut. Vid tillsynerna har alltid frågan om orsaken till eventuella avhopp tagits upp. En stor, men inte kvantifierad, andel har slutat för att de valt att ta erbjuden anställning istället för att fullfölja utbildningen. (En del anordnare har skrivit kontrakt med medverkande LIA-företag om att de inte skall rekrytera de studerande förrän de är klara.) Ett tecken på att så är fallet kan vara att en hel del avhopp sker relativt sent under utbildningen. hade hoppat av, . Vid utbild-ningens slut fanns kvar av de närmare 2 700 studerande som påbörjat lite längre avslutade utbildningar. 106 Försöksverksamheten med KY, en beskrivning Avhopp i olika branscher (Intagna studerande på utbildningar som avslutats) Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Jord, skog, trädgård Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk T.o.m. hade sammanlagt 10 000 studerande påbörjat en KY och var kvar efter start. Av dem var kvinnor och män. Det är omvänt jämfört med nybörjare i hög- skolan – , som av nybörjarna hade kvinnor och män. har andelen kvinnliga nybörjare ökat något, se tabell 2 i tabellbilagan. återspeglas traditionerna i fråga om könsbundna utbild- nings- och yrkesval. Över tiden skymtas dock vissa förbättringar, Vård från kvinnor år och t illverkning kvinnor 1996 och 1998. IT och övriga, de "moderna" branscherna, är mer jämställda. Försöksverksamheten med KY, en beskrivning 107 Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Jord, skog, trädgård Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk Åldersstrukturen har knappast förändrats , se tabell 3 Av de 10 000 som startade KY t.o.m. var och yngre vid utbildningens start, 25–och . Medelåldern vid start är 26,4: 27,1 för kvinnor och 25,7 för män. Branscher med en stor andel yngre studerande är träindustri och tillverkning medan vård har en stor andel äldre studerande. 108 Försöksverksamheten med KY, en beskrivning Åldersfördelning - intagna vid KY-start 25 - 34 år Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Jord, skog, trädgård Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk Utbildningarnas geografiska rekrytering är stabil och har i genomsnitt varit från det egna länet, från omgivande län och från övriga län. Störst andel från övriga län har övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk och lägst tillverkning och ekonomi. Över tiden har andelen från andra län än det egna ökat något (tabell 4 i tabell- bilagan). Försöksverksamheten med KY, en beskrivning 109 Riksrekrytering - intagna vid KY-start Ekonomi inkl. försäkring, handel, ledning IT inkl. multimedia, grafisk industri Jord, skog, trädgård Övriga branscher t.ex. radio, TV, hantverk Andelen obehöriga sökande till KY har varit .