sou · GNB31 · 2000-01-01 00:00:00 — Båda formerna av löneskydd tar sikte på situationen att arbetsgivaren inte kan betala arbetstagares fordringar på grund av insolvens. Med insolvens avses "situationer då, i enlighet med nationell lagstiftning och praxis, förhandlingar har inletts angående en arbetsgivares tillgångar med sikte på en kollektiv gottgörelse av dennes fordringsägare". En medlemsstat kan för konventionens ändamål utsträcka uttrycket insolvens till att avse även andra situationer då arbetstagares fordringar inte kan betalas på grund av arbetsgiva- rens ekonomiska förhållanden. En medlemsstat kan välja att ratificera konventionen endast avseende den ena formen av löneskydd, för att senare, om den så önskar, utsträcka sitt godtagande även till andra delen. Godtar medlemsstaten förpliktelserna i båda delarna i kon- ventionen, finns det möjligheter att begränsa löneskyddet genom ett garantiin- stitut till vissa kategorier av arbetstagare och till vissa delar av ekonomisk verk- samhet. Det finns också möjlighet att helt utesluta fordringar som skyddas ge- nom ett garantiinstitut från skydd genom förmånsrätt. Vidare medger konventio- nen att vissa arbetstagare, främst offentlig-anställda, helt utesluts från löneskydd enligt konventionen på grund av den speciella karaktären av deras anställning eller om det finns andra former av garantier som erbjuder dem ett skydd likvär- digt med konventionens. De särskilda föreskrifterna om löneskydd genom förmånsrätt upptar fyra artiklar. Förmånsrätten skall omfatta minst –arbetstagares fordringar på lön härrörande från en bestämd period, som inte får vara kortare än före insolvensen eller före anställningens upphö- rande, –arbetstagares fordringar på semesterlön som härrör från arbete det år insol- inträffade eller anställningen upphörde och föregående år, –arbetstagares fordringar på ersättning avseende andra slag av betald frånvaro härrörande från en bestämd period, som inte får vara kortare än före insolvensen eller anställningens upphörande, och –avgångsvederlag som tillkommer arbetstagare då deras anställning upphör. Vilken plats i förmånsrättsordningen arbetstagares fordringar skall ha blir i viss mån beroende av om fordringarna också skyddas genom ett garantiinstitut. Som huvudregel gäller att arbetstagares fordringar skall ges bättre förmånsrätt än de flesta andra förmånsberättigade fordringar. Detta gäller särskilt i förhål- lande till fordringar som staten och socialförsäkringssystemet har. 120 Utländsk rätt och internationella normer gares fordringar emellertid skyddas även genom ett garantiinstitut, kan de sättas efter statens och socialförsäkringssystemets fordringar i förmånsrättshänseende. Föreskrifterna som särskilt behandlar löneskydd genom ett garantiinstitut behandlas i fem artiklar. Det fastslås att organisation, administration, drift och finansiering av lönega- rantiinstitutioner skall regleras – såsom konventionens tillämpning i övrigt – genom lagar, föreskrifter eller på annat sätt som är förenligt med nationell prax- is. Löneskyddet enligt denna del av konventionen kan även anförtros att ombe- sörjas av försäkringsbolag så länge de erbjuder tillräckliga garantier. Fordringarna skyddade genom ett garantiinstitut skall omfatta minst –arbetstagares fordringar på lön härrörande från en bestämd period, som inte får vara kortare än före insolvensen eller anställningens upphörande, –arbetstagares fordringar på semesterlön som härrör från arbete under en be- stämd period, som inte får vara kortare än före insolvensen eller anställningens upphörande, –arbetstagares fordringar på ersättning avseende andra slag av betald frånvaro härrörande från en bestämd period, som inte får vara kortare än före insolvensen eller anställningens upphörande, och –avgångsvederlag som tillkommer arbetstagare då deras anställning upphör. Båda formerna av löneskydd kan begränsas genom nationella lagar eller före- skrifter till ett fastställt belopp, som dock inte får understiga en socialt accepta- bel nivå. Om löneskyddet begränsas på sådant sätt skall det fastställda beloppet justeras när så är nödvändigt för att upprätthålla dess värde. Vidare kan med- lemsstat vid tillämpningen av den del av konventionen som avser löneskydd genom ett garantiinstitut vidta lämpliga åtgärder för att förhindra eventuellt missbruk. Rekommendationen nr 180 innehåller bestämmelser som utvidgar både anta- let situationer då arbetsgivaren kan sägas vara insolvent och omfattningen av löneskyddet. När det gäller löneskydd genom förmånsrätt föreslås t.ex. att det skall omfatta fordringar på löner, övertidsersättning, provision och andra typer av ersättningar avseende arbete före insolvensen eller anställningens upphörande. bör enligt rekommendationen inte vara kortare än . Om lönefordringen har tillerkänts arbetstagare genom en dom eller en skiljedom före tidpunkten för insolvensen, bör ford- ringen omfattas av förmånsrätt utan avseende på när den har intjänats. Vidare föreslås att bl.a. fordringar på kompensation vid uppsägning utan giltig grund och andra ersättningar, som tillkommer arbetstagare när anställningen upphör, skall omfattas av löneskydd. I skrivelsen gör regeringen bedömningen att inte bör tillträda konventionen. Skälen härtill var det då pågående beredningsarbetet med anledning av dels förslag om vissa förändringar av löne- Utländsk rätt och internationella normer 121 fordringars förmånsrätt (SOU 1992:113), dels förslagen i slutbetänkandet års Lönegarantiutredning vad gäller såväl lönefordringarnas förmånsrätt som lönegarantins omfattning (SOU 1993:96). Enligt regeringens uppfattning vore det olämpligt att ta ställning till frågan om ratifikation av konvention nr 173 innan beredningen av dessa förslag till förändringar av reglerna om löneford- ringarnas förmånsrätt och statlig lönegaranti hade slutförts. godtog regeringens bedömning att inte borde tillträda kon- ventionen (1993/94:AU14 och riksdagsskrivelse 1993/94:191). Frågan om ratifikation av konvention nr 173 uppmärksammades på nytt i samband med regeringens lagförslag med anledning av Lönegarantiut- rednings slutbetänkande. Regeringen gjorde även vid det tillfället bedömningen att inte borde tillträda konventionen. I propositionen hänvisades till att i sitt remissyttrande framhållit att utredning- ens förslag inte synes innebära några förändringar beträffande möjlig- heter att ratificera konventionen men påpekat att konventionen kan innehålla vissa bestämmelser, som saknar motsvarighet i svenska förhållanden. Arbets- marknadsdepartementet hade därför tillskrivit i syfte att klarlägga om svenska förhållanden uppfyller konventionens krav. När propositionen avgavs hade ännu inte besvarat skrivelsen och ännu inte tagit ställ- ning till frågan om borde tillträda konventionen. Sedan svar erhållits från på förfrågan har för sin del färdigbehandlat ärendet. Kommittén anför att den inte kan finna att svar ger stöd för en tolkning innebärande att konventio- nens bestämmelser om avgångsvederlag (severance pay) motsvaras av de svens- ka bestämmelserna om skydd av fordran på uppsägningslön. I budgetproposi- tionen 1994/95:100, bil 11, uttalade regeringen att, även om de svenska reglerna synes tillgodose det sociala grundskydd som konventionen syftar till, bestäm- melserna i artikel 6 d) och 12 d) om skydd för avgångsvederlag utgör hinder för en svensk ratifikation av konventionen. Statistik och ekonomiska analyser 123 4 Statistik och ekonomiska analyser 4.1Allmänt om företagande, företagskonkurser och företagsrekonstruktioner I () centrala företags- och arbetsställeregister ingår ca 791 000 aktiva företag som tillsammans har omkring 873 000 ar- betsställen.1 Med aktivt företag avses juridisk eller fysisk person som är anting- en arbetsgivareregistrerad, momsregistrerad eller F-skatteregistrerad. Även myndigheter omfattas av registret. Med arbetsställe avses varje adress, fastighet eller grupp av fastigheter där företaget bedriver verksamhet. Alla aktiva företag har minst ett arbetsställe. Ca 783 000 företag har endast ett arbetsställe och de övriga (ca 8 000) har tillsammans ca 90 000 arbetsställen. Antalet anställda uppgår till omkring 3,4 miljoner anställda2. Av det totala antalet företag i företags- och arbetsställeregistret saknade ca 596 000 eller anställda och det finns mindre än 3 000 företag med fler än 100 anställda (1 319 företag med 100- 199 anställda, 847 företag med 200- 499 anställda och 800 företag med mer än 500 anställda). Flertalet av företagen är alltså småföre- tag, omkring 63 000 företag hade en anställd och 70 000 företag 2- 4 anställda. Antalet genuint nystartade företag i vars årsomsättning överstiger beräknas uppgå till 28 720, vilket innebär en ökning 1 Källa: SCB Basfakta 97. Tabeller ur företagsregistret. har sedan föregående år utökats med ca 190 000 företag och arbetsställen. Den stora ökningen kommer sig av att alla företag numera är mervärdesskattepliktiga från första kronan. blev ett företag i princip inte momsregistrerat om inte omsättningen uppgick till . 2 Källa: Statistisk 99. 124 Statistik och ekonomiska analyser jämfört med då motsvarande antal var 26 930.3 24 140 företag startades inom tjänstenäringarna och resterande 4 580 inom industrinäringarna. Antalet sysselsatta i de nystartade företagen beräknas till 54 000 personer varav 32 000 heltidsysselsatta. Etableringsfrekvensen, mätt i antalet nystartade företag per 1 000 invånare i ålder 16- , visar att startades i enomsnitt 5,2 genuint nya företag per 1 000 invånare. Etableringsfrekvensen är störst i stor- stadslänen. I genomsnitt för hela riket utgjorde de nystartade företagen 6,3 pro- cent av totala företagsbeståndet . SCB genomför en enkätundersökning avseende nyföreta- gandet i Sverige.4 Undersökningen visar att de nystartade företagen i regel är små. Mer än hälften av de nystartade företagen har en omsättning året efter verksamhetsstart och endast ungefär vart sjunde företag mer än . Mer än var tredje företagare, , hade fått starta-eget bidrag från arbetsförmedlingen. Antalet konkurser i procent av totala företagsbeståndet utgjorde jämfört , och . 3Källa: SCB Statistiska meddelanden Nyföretagandet i och 1997. 4Se angående undersökningen ovan nämnda Statistiska meddelande Nyföretagandet i och 1997. Statistik och ekonomiska analyser 125 Av de företag som försattes 1997 hade startats eller tidigare, , , , , året före konkursutbrottet och som konkursen inträffade.5 Av konkursstatistiken framgår att av konkursföretagen var 8 019 aktiebolag, 1 409 enskilda firmor och 1 007 handelsbolag m.m. Jämfört med föregående år minskade företagskonkurserna medan antalet be- rörda anställda minskade . Storleksmässigt fördelade sig konkursföre- tagen enligt följande. Konkursstatistiken visar stora skillnader både beträffande olika regioner och olika branscher. Jämfört med siffrorna ökade antalet konkurser främst i (+9 %) och (+6 %). Den största minskningen var i (-) följt av (-). Jämfört med 1996 minskade antalet konkurser inom byggindustrin . Andra branscher, där minskning av antalet konkurser har skett, är jord- och skogsbruk och hotell- och restaurangverksamhet . Om man jämför antalet konkursföretag med antalet företag i SCB:s Centrala företags- och arbetsställeregister ser man att vart 76:e företag försattes i konkurs vilket omfattar vart 26e företag inom hotell och restaurang, vart 38e partihandelsföretag, vart 49e företag inom byggindustrinoch vart 102a företag inom datakonsultföretag. Vad gäller konkursstatistiken för visar statistiken för 4 525 nya företagskonkurser som berörde 10 289 anställda6. Jämfört med sam- ma period 1997 minskade antalet företagskonkurser och antalet be- rörda anställda . Antalet konkurser minskade inom de flesta 5Källa: SCB Statistiska meddelanden Konkurser och offentliga ackord 1997. 6Källa: SCB Statistiska meddelanden Konkurser . 126 Statistik och ekonomiska analyser Inom byggindustrin minskade således antalet konkurser , inom hotell och restauranger och inom detaljhandeln . Den officiella statistiken7 visar att det inleddes 44 förhandlingar om offentligt ackord avseende företag. Antalet anställda i dessa företag uppgick till 600. Det är således i allmänhet inte de allra minsta företagen som förhandlar om offentligt ackord. Nedan redovisas antal ackord , antalet anställda som berördes av ackordsförhandlingar respektive år samt genomsnittligt antal berör- da anställda per ackord respektive företagskonkurs. 7 Källa: SCB Statistiska meddelanden Konkurser och offentliga ackord 1997. Statistik och ekonomiska analyser 127 Det finns ingen tillgänglig kontinuerlig statistik som ger något besked om hur tillgångs- och skuldsituationen ter sig i de företag som går i konkurs. Insol- vensutredningen gick därför i samarbete med fem kronofogdemyndigheter i de- ras egenskap av tillsynsmyndighet i konkurs i respektive län igenom 958 före- tagskonkurser som avslutats . Undersökningen omfattade Väster- bottens, , och samt de tre storstadslänen , och samt . och Ble- kinge län lyder under samma tillsynsmyndighet och benämns i betänkandet "". Medan samtliga avslutade konkurser togs med i de fyra landsort- slänen gjordes i storstadslänen endast ett urval, varvid var femte företagskon- kurs kom med i undersökningen. Av resultatet av undersökningen kan följande utläsas (SOU 1992:113 s. 95 f, se även bilaga 2). av gäldenärerna bedrev sin verksamhet i aktiebolagsform, som handels- eller kommanditbolag och som enskild fir- ma. Var femte gäldenär avsåg detaljhandelsföretag. Andra stora gäldenärs- grupper var fastighetsförvaltning, partihandelsföretag och byggnadsföretag. av gäldenärerna saknade några anställda, hade 1 - 2 anställda och hade 3 - 5 anställda. av gäldenärerna hade fler än 20 anställda. Bland de som bedrev sin verksamhet i form av enskild firma saknade anställda. Motsvarande siffror för aktiebolagen var . Var tredje gäldenär saknade tillgångar. Ser man däremot enbart på län saknade knappt hälften av gäldenärerna där tillgångar. Det var över huvud betydligt vanligare att gäldenärerna saknade tillgångar i stor- stadslänen än vad som var fallet beträffande övriga län. Gäldenärer med till- gångar förekom i av konkurserna. I hade däremot av gäldenärerna tillgångar i denna storleksordning, medan det var mer ovanligt med stora tillgångar i storstadslänen. 128 Statistik och ekonomiska analyser I av konkurserna uppgick skulderna till högst 300 tkr. Man kan dock här lägga märke till att bland stockholmsgäldenärerna tillhörde knappt hälften denna grupp. av gäldenärerna hade skulder som låg i skiktet 300 - 500 tkr, i skiktet 500 tkr - och i skiktet 1 - . Några större variationer mellan länen förekom i övrigt inte beträf- fande gäldenärernas skuldsituation. För är det framförallt tre skuldkategorier som från rekonstruktionssynpunkt är av intresse: de oprioriterade skulderna, förmåns- berättigade skatter och allmänna avgifter samt skulder med företagshypotek som säkerhet. De oprioriterade skulderna uppgick i undersökningen till av samtliga skulder och här kan man iaktta en markant skillnad mellan stor- stadslänen och övriga län. I de förra utgjorde de oprioriterade skulderna knappt hälften av den totala skuldmassan, medan dessa skulder i övriga län låg på (), () respektive (). Skatter och allmänna avgifter utgjorde av samtliga skulder. Lo- kala variationer kunde iakttas i framförallt (4,) och (19,). Skulder med säkerhet i form av företagshypotek uppgick i hela landet till . I storstadslänen var andelen skulder med denna säkerhet lägre än i övriga län. I utgjorde sådana skulder av samtliga skulder och i , i däremot och i . Av det som ovan redovisats beträffande gäldenärernas tillgångar förstår man att det i många konkurser över huvud inte blir någon utdelning. I av samtliga konkurser blir det aldrig någon utdelning. I storstadslänen är denna siffra betydligt högre än i övriga län. Av det totala beloppet som utdelades i samtliga undersökta konkurser, , erhöll de oprioriterade borgenärerna , vilket motsvarar av det totalt utdelade beloppet i samtliga undersökta kon- kurser. I var motsvarande siffror respektive och i 956 tkr respektive . Företagsinteckningshavarna erhöll däremot , vilket motsvarar av det totalt utdela- de beloppet. I var motsvarande siffror respektive och i respektive . Beträffande totalbelop- pen kan det här vara anledning att påminna om att storstadsundersökningen Statistik och ekonomiska analyser 129 endast omfattat var femte konkurs medan övriga län samtliga konkurser som avslutats tagits med. Statens utdelning för skatter och avgifter uppgick till , vilket motsvarade av det totalt utdelade beloppet. En markant lokal avvikelse mellan de olika länen kan här noteras beträffande , där staten erhåller endast eller av det totalt utdelade beloppet i länet. När det gäller de olika borgenärernas utdelning i förhållande till det totalt fordrade beloppet varierar detta av naturliga skäl i olika konkurser. Saknas det tillgångar i konkursen får borgenärerna ju inte någon utdelning oavsett den säkerhet fordringen är förknippad med. Men summeras samtliga ford- ringar inom en viss borgenärskategori och man undersöker hur mycket dessa borgenärer erhåller i utdelning kan iakttas stora skillnader mellan de olika kategorierna av borgenärer. Borgenärer utan förmånsrätt hade i undersökningen fordringar uppgående till och erhöll utdelning med ca . Dessa borgenärer fick alltså tillsammans utdelning av det totalt fordrade beloppet. I konkursföretag som saknade anställda var motsvarande siffra och i fö- retag med 1 - 10 anställda var den . I de företag där det fanns fler än 10 anställda ökade utdelningen till de oprioriterade gäldenärerna till . Utdelningen varierar också mellan de olika undersökta branscherna (se tabell i bilaga 2). Statens fordringar för skatter och allmänna avgifter uppgick i undersök- ningen till och det utdelade beloppet till . Staten erhöll alltså av det totalt fordrade beloppet i samtliga undersökta konkurser. Lokala variationer kan iakttas i , och . Ser man till variationer hänförli- ga till den bransch gäldenären varit verksam i, är det anmärkningsvärt att staten beträffande verkstadföretag erhåller i genomsnitt av sina fordringar. Detta kan hänga samman med det faktum att i företag med fler än 10 anställda erhåller staten utdelning med av sin fordringar. An- norlunda förhåller det sig i företag som saknar anställda. Där är utdelningen . Borgenärer med säkerhet i företagshypotek hade i undersökningen ford- ringar om sammanlagt och erhöll utdelning med , ett belopp som motsvarar av det totala fordringsbeloppet. 130 Statistik och ekonomiska analyser För att följa upp kartläggning och ytterligare beskriva utfallet för olika borgenärskategorier har , i samarbete med samma kronofogdemyndigheter som bistod , under- sökt 1 635 företagskonkurser som avslutats . Undersökningen omfattar således samma regioner som undersökning. På grund av det stora antal konkurser som avslutats har undersök- ningen inskränkts till att omfatta ett urval av konkurserna. Med hänsyn till att vi främst velat undersöka förmånsrättsordningens betydelse för skatte- och löne- fordringar samt fordringar med säkerhet i företagshypotek har vi valt att under- söka fler konkurser med anställda än vad som hade blivit fallet vid ett slump- mässigt urval av alla företagskonkurser. Undersökningen omfattar därför i landsortslänen varannan konkurs utan anställda och varje konkurs med anställda samt i storstadslänen var tionde konkurs utan anställda och var femte konkurs med anställda. Den som främst är intresserad av det genomsnittliga konkursfö- retaget, ett företag utan anställda eller med mycket få anställda, bör således fästa större vikt vid undersökning. Vår undersökning har till främsta syfte att ge en fylligare bild av förmånsrättsordningens betydelse, bl.a. avseende utfallet för olika borgenärskategorier samt hur utfallet påverkas av företagets storlek och ålder. Uppgifter om skulder och tillgångar har i huvudsak hämtats ur konkursbo- uppteckningar. Undersökningen har varit mycket resurskrävande och inneburit ett stort merarbete för de berörda kronofogdemyndigheterna. Det har därför inte varit möjligt att utföra kompletterande undersökningar för att garantera fullstän- dig information i alla enskilda konkursfall. Det bör påpekas dels att vissa kon- kurser som omfattats av vårt urval uteslutits från redovisningen på grund av att väsentlig information inte varit tillgänglig, dels att vi inte kan garantera att all information som ingår i undersökningen är korrekt. Det är ändå vår uppfattning att undersökningen ger en mycket bra bild av förmånsrättsordningens betydelse för fördelningen i konkurser. Undersökningen omfattar således 1 635 företag varav 435 från , 267 från och , 195 från det tidigare , 224 från , 214 från och 300 från Väster- bottens län. 962 av de undersökta konkursföretagen saknade anställda, 446 fö- retag hade 1- 5 anställda, 98 företag 6- 10 anställda och 109 företag mer än 10 Statistik och ekonomiska analyser 131 ställda, 446 företag hade 1- 5 anställda, 98 företag 6- 10 anställda och 109 fö- retag mer än 10 anställda. Vidare ingick 20 företag för vilka uppgift om antal anställda saknades. Vad gäller livslängd vid konkursutbrottet fördelade företa- gen sig enligt följande. 609 företag var , 294 var 4- och 723 företag . 9 företag ingår i undersökningen trots att uppgift om ålder saknas. Omkring en fjärdedel, , saknade tillgångar, hade 1- , 101 000- och mer än i tillgångar. Att konkursföretagen i vår undersökning hade mer tillgångar än konkurserna i In- solvensutredningens undersökning förklaras genom den procentuellt större an- delen företag med anställda. Att större företag normalt har mer tillgångar än små företag illustreras genom följande diagram. Konkursföretag med 0 anställda Konkursföretag med 1- 5 anställda 132 Statistik och ekonomiska analyser Konkursföretag med 6- 10 anställda Konkursföretag med > 10 anställda Företagens ålder vid konkursutbrottet förefaller däremot inte ha någon gene- rell betydelse för hur stora tillgångar företaget har. Konkursföretag med livslängd < 3 år Konkursföretag med livslängd 4- 5 år Konkursföretag med livslängd >5 år Statistik och ekonomiska analyser 133 Även när det gäller skulder hade storleken på företagen betydelse. Naturligt nog hade större företag större skulder än mindre företag medan företagens livslängd inte gav något tydligt utslag. Konkursföretag med 0 anställda Konkursföretag med 1- 5 anställda Konkursföretag med 6- 10 anställda Konkursföretag med >10 anställda 134 Statistik och ekonomiska analyser Medelvärde på företagens skulder indelade efter antal anställda Statistik och ekonomiska analyser 135 Av särskilt intresse för arbete är skatteskulder, lö- neskulder och skulder med säkerhet i företagshypotek. av de undersökta företagen hade ingen skatteskuld, storleken på de övriga konkursföretagens skatteskulder illustreras genom följande diagram. 136 Statistik och ekonomiska analyser På motsvarande sätt illustreras storleken på företagens löneskulder. I underlaget ingår endast företag med löneskulder och således inte de företag som enligt uppgifter i undersökningen har anställda men ingen löneskuld. Företag som enligt uppgifter i undersökningen har löneskuld men inga anställda har medräknats. Statistik och ekonomiska analyser 137 Medelvärde på företagens löneskulder, företagen indelade efter antal När det gäller skulder med säkerhet i företagshypotek är det först av intresse att undersöka hur stor andel av konkursföretagen som över huvud taget har sådana skulder. Procentuell andel företag med skulder med säkerhet i före- Konkursföretag med 0 anställda Konkursföretag med 1-5 anställda Konkursföretag med 6-10 anställda Konkursföretag med mer än 10 anställda Skulder med säkerhet i företagshypotek förekommer således i en stor del av de företag som går i konkurs, de allra minsta företagen undantagna. Skuldbeloppet översteg i mer än hälften av fallen , se följande diagram. 138 Statistik och ekonomiska analyser Skulder med säkerhet i företagshypotek