sou · GNB349 · 2000-01-01 00:00:00 — Frågan är, som DO ser den, om det överhuvudtaget är nödvändigt för kreditmarknadsbolag och banker att kräva viss folkbokföringstid, för att på så sätt tillgodose sina egna verksamhetsbehov. EG-rätten ställer redan nya krav på kreditgivarna vad gäller flexibilitet och lämplighet. Det generella kravet på viss folkbokföringstid i anser DO vara Förekommer etnisk diskriminering? diskriminerande och det upplevs även så av många personer med utländsk bakgrund. DO förespråkar att kreditmarknadsbolag och banker i stället tillämpar neutrala kriterier, som t.ex. dokumenterad avsaknad av betalningsanmärkning . Vid en överläggning hos DO med olika aktörer på kreditmarknaden uttalade en vilja att lösa problemet, medan ansåg att någon diskrimi- nering inte förekommer. Från föreningen uttalades dock även att annan etnisk bakgrund kunde ses innebära en större kreditrisk. Vid mötet framhölls från sida att problemet låg i de standardiserade bedömningsmodellerna, t.ex. credit scoring. En större flexibilitet efterlystes. Inspektionen ansåg att det framgår av DO:s handläggning av ärenden att det går att ändra stereotypa handläggnings- rutiner. Utredningen återkommer i kapitel 8 till frågan om bankernas användning av credit scoring Från framfördes också att bankerna för- modligen skulle kunna avstå från ett krav på en viss tids folkbokföring i och i stället tillämpa en norm av avsaknad av betalnings- anmärkning . I flera fall som har kommit till DO:s kännedom har kunder nekats kredit på grund av att de inte talat god svenska. I de fall som DO har haft att bedöma har sökanden haft med sig en släkting som tolk, men har trots detta nekats kredit. DO accepterar att en avvägning måste ske eftersom det måste vara säkerställt att sökanden förstått innebörden av den information som lämnats om villkoren i ett avtal. Risken att en domstol underkänner avtalet med hänvisning till att sökanden inte förstått innebörden av rättshandlingen måste även beaktas. har i ett yttrande till DO angivit att om kreditprövningen föregås av ett personligt sammanträffande så torde kreditgivaren kunna redovisa avtalsvillkoren på ett av de europeiska huvudspråken och därefter bedöma om sökanden förstått innebörden. Enligt EG-rätten har en kreditsökande ingen rättighet att få avtalsvillko- ren på ett europeiskt huvudspråk, såvida inte banken/kreditgivaren gjort reklam i ett annat land och då på detta lands språk. Emellertid kan ett medlemsland ha mer långtgående regler än vad som följer av EG-rätten under förutsättning att inte någon diskriminering sker. DO har föreslagit bank- och kreditbranschen att hålla avtalsvillkoren tillgängliga på flera språk eller att kreditsökanden skall kunna ta hjälp av tolk, även om tolken är en släkting. 76 Förekommer etnisk diskriminering? Vid det ovan angivna mötet mellan DO och m.fl. ansåg , enligt DO:s minnesanteckningar från mötet, att det inte var otänkbart att någon eller några banker skulle kunna tillhandahålla avtalsvillkor på engelska. Formulär på ytterligare språk skulle vara svårt att tillhandahålla. Från framfördes också att flertalet banker accepterar tolk. intog i dessa frågor en mer negativ hållning. Från föreningen uttalades att förutsättningen för att få arbete i och därmed kunna betala tillbaka lån var kunskaper i det svenska språket. Vidare framhölls att språket var viktigt, eftersom en kreditsökande måste förstå avtalet och löpande kontakt och information mellan parterna behövdes. Från framfördes vikten av att kreditsökande för- står de avtal som ingås samt att inspektionen saknade möjligheter att ge några rekommendationer i frågan. Endast lagstiftning återstod. 5.3.3Uppgifter till grund för kreditupplysning Vad gäller frågan om vilka uppgifter som skall ingå i en kreditupplys- ning har DO uppmärksammats på att upplysningsföretagen bl.a. registrerar folkbokföringsdatum och kreditsökandes nationalitet. Ett kreditupplysningsföretag får inte lagra, samla in eller lämna ut känsliga personuppgifter om t.ex. religiös uppfattning, ras, hudfärg eller etniskt ursprung. Skärpta regler trädde i det hänseendet i kraft genom den nya personuppgiftslagen. Däremot anses det inte vara känsligt att ange en persons nationalitet i termer av t.ex. svensk, nordisk, icke-nordisk, när personen har invandrat eller när per- sonen erhållit svenskt medborgarskap. DO har haft flera ärenden om detta problem. I ett ärende vände sig anmälaren mot att ett kreditupplysningsföretag lämnade ut uppgifter om medborgarskap och tidpunkt för erhållande av svenskt medborgarskap samt om när invandringen skedde till . I detta fall handlades ärendet hos Datainspektionen som kom fram till att det inte var integritetskränkande att lämna ut sådana uppgifter. I ett annat ärende ansåg anmälaren det vara oerhört kränkande att flera kreditupplysningsföretag lämnat ut uppgift om dennes medborgar- skap (icke-nordisk) till olika kreditgivare. DO ifrågasätter om uppgifter om medborgarskap eller uppgifter om när svenskt medborgarskap erhållits eller när en person invandrat till verkligen är relevanta och nödvändiga i kreditupplysnings- sammanhang. DO anser redan det faktum att en person som är folkbok- Förekommer etnisk diskriminering? förd i skall medföra tillräcklig förankring i för att vederbörande inte direkt skall diskvalificeras av kreditgivarna. Kravet på och intresset för uppgifter om nationellt eller etniskt ur- sprung kan ändå enligt DO vara ett tecken på att diskriminering kan förekomma. Från har till DO sagts att ban- kerna är tveksamma att ta bort medborgarskap som kriterium för kre- ditbedömning. 5.4Upplevelser av etnisk diskriminering av företagare med utländsk bakgrund Det finns mycket få undersökningar om förekomsten av etnisk diskri- minering av företagare med utländsk bakgrund när det gäller exempelvis kreditgivning och att få tillgång till varor och andra tjänster på samma villkor som företagare med svensk bakgrund. Det har inte heller inom utredningens tidsramar varit möjligt att genomföra statistiskt säkerställda undersökningar om förekomsten av diskriminering eller särbehandling. Utredningen har i stället på olika sätt sökt skaffa sig en bild över situationen. Den bild som framträder blir onekligen att många invand- rarföretagare känner sig sämre behandlade än sina kollegor. För att få en uppfattning om upplevelser för företagare som lyckats väl i sin verksamhet har också ett antal framgångsrika företagare inter- vjuats (kapitel 9 och bilaga 6). Även hos dessa företagare finns ofta en underton av att de som invandrare mötts av större svårigheter än företagen i allmänhet. Svårigheterna ses av de framgångsrika företa- garna dock ofta som en inneboende nackdel för dem i egenskapen av invandrare. När svårigheterna har övervunnits, känns dessa inte längre centrala eller viktiga att framhålla. Det är naturligtvis inte möjligt att generalisera enbart på basis av de många kontakter utredningen haft med olika invandrarföretagare. Däremot kan en indikation fås på hur situationen i upplevs . Kontakterna talar för att invandrarna ofta känner sig diskriminerade. Utredningen tar dock inte ställning till om olika uttalanden i denna riktning är berättigade eller inte. 78 Förekommer etnisk diskriminering? 5.4.2Upplevda hinder eller svårigheter Genom kontakter med forskare m.fl. och genom intervjuer med före- tagare med utländsk bakgrund, finns uttalanden om olika hinder och svårigheter. Vid start av företag upplevs finansieringsfrågorna ofta som svåra. För dem som anlänt till eller inte har erfarenheter eller strategiska kontakter är kunskapen om olika alternativ för att skaffa startkapital liten. De är ofta medvetna om svårigheten att få krediter. Detta gäller även krediter till små belopp. Brister finns också i kunska- pen på vilka krav som ställs på en kreditsökande. En betydande brist finns vad gäller kunskap och kännedom om olika finansieringsalternativ. Ett hinder för dem som vill starta företag och behöver krediter är att viktig och grundläggande information ofta finns tillgänglig endast på svenska. Det gör att det är svårt att förstå de avtal som skall ingås, vilka möjligheter som finns och vilka krav som ställs. Svårigheten att få krediter medför stora problem med likviditeten vid företagets start. Verksamheterna måste därför i början ske i liten skala. Företagarna måste köpa in små mängder material eller varor till högre priser. Det är i dessa fall svårt att få ut produkterna utanför den egna kretsen och nätverket. Verksamhet i liten skala gör det också svårt att kunna sälja genom större distributionskanaler. Höga skatter och avgifter försvårar också att klara en expansiv period. Ett annan svårighet som nämnts gäller möjligheterna att få hyra attraktiva affärslokaler. Flera företagare har också ansett att det tar all- deles att få svenskt medborgarskap och besked om uppe- hållstillstånd. För dem som inte fått svensk medborgarskap eller per- sonnummer är det svårt att leva ett normalt liv. Idéerna och kunskapen för att driva företag finns hos många män- niskor som inte talar språket eller vet riktigt hur de bäst skall använda sina resurser i . Dessa personer känner svårigheter med regel- verk, väntetider och människor som undervärderar deras möjligheter och fokuserar sig på problemen. Språket är ett av huvudproblemen i kontakt med myndigheter och institutioner för nyanlända. Det finns också svårigheter att skaffa tillräckligt med riskkapital. De personer som inte har eget kapital eller andra tillgångar att satsa lånar ofta från släkt och vänner som har verksamheter igång eller har bespa- ringar. Även finansiering på detta sätt kan medföra problem, eftersom det sociala nätverkets förtroende sätts på spel, om lönsamheten i affärs- verksamheten är dålig. Vissa grupper är stolta och vägrar söka bidrag trots att de lever under existensminimum. Får de inte startkapital för att starta en verksamhet de Förekommer etnisk diskriminering? kan livnära sig på, så startar de kanske i alla fall, men måste då arbeta småskaligt och utanför den vita marknaden. Många uppfattar det vara relativt lätt att få starta-eget bidrag. Det erhållna beloppet är dock så litet att det inte räcker till några inves- teringar. Bankerna uppfattas vara återhållsamma med krediter till branscher som taxi, städning och restaurang. Många företagare med invandrar- bakgrund arbetar just inom dessa branscher eftersom krav på utbildning och förkunskaper är relativt låga. Vad gäller bankkontakter anser en del invandrarföretagare att dessa kontakter bättre om en tolk eller en person med svenskt ursprung är med. Bristande språkkunskaper och andra brister om svenska förhållanden medför också svårigheter när avtal skall slutas. 5.4.3Några kommentarer från banker och bankanställda över svårigheter med kontakter med invandrare Ansökningar om krediter till företagare med utländsk bakgrund avser rätt ofta krediter till restauranger, närbutiker m.fl. branscher där det råder överetablering med betydande kreditrisker. Det är ibland också svårt att få ett bra grepp över hur verksamheten planeras att finansieras och om den skall kunna drivas med lönsamhet om samtliga utgifter och inkomster redovisas. Gruppen invandrare är inte någon homogen grupp utan personer med olika bakgrund med olika förutsättningar att förstå hur de svenska bankerna arbetar. Således innebär t.ex. kravet på återbetalningsförmåga att denna förmåga måste finnas hos låntagaren - och eventuella bor- gensmän - och att det inte räcker med en hänvisning till att familjen eller eventuellt släktingar känner ansvar för att kreditåtaganden skall full- göras. Språksvårigheter och brister i kännedom om svenska lagar är ibland också ett problem. Företrädare från - förbundet är de bankanställdas största fackliga organisation - har uppgett att man inte upplever några generella problem för de bankanställda med invandrare. I princip har inte invandrare andra problem än folk i gemen. Det handlar om utbildning och information och där kan naturligtvis också bankerna göra mer än . Som jämförelse kan nämnas de svårigheter som fanns när LO-lånen började marknadsföras . Då krävdes mycket information innan denna kreditgivning började fungera. har också anfört, att invandrare från helt andra kulturella miljöer på ett tidigt stadium bör få information om hur det 80 Förekommer etnisk diskriminering? svenska samhället fungerar. Vidare behöver de en bankkontakt ävensom rådgivning i ekonomiska frågor för att starta eget i likhet med vad som arbetslösa får. Från förbundet uttalas att det kanske behövs ett som ger råd och utbildning i bl.a. dessa frågor. 5.5Utredningens generella överväganden och förslag Flyktingar och andra personer som kommer till har naturligt nog inte omgående samma förutsättningar som majoritetsbefolkningen att starta och driva företag. Det är dock enligt utredningen angeläget att dessa ges möjligheter att lära sig svenska och kunskaper om det svenska samhället. Därefter skall dessa ha samma skyldigheter och möjligheter som landets övriga befolkning. Till möjligheterna hör rätten att få sin försörjning genom att produ- cera varor och tjänster för andra, dvs. I detta hänseende skall personer med utländsk bakgrund bemötas och få samma behandling som andra företagare. kan krav ställas på att han eller hon skall uppfylla och motsvara de krav som ställs mellan affärs- och avtalspartners, bl.a. kravet på förmåga att uppfylla sina förpliktelser. Staten har utfärdat spelregler för företagandet genom lagstiftning, t.ex. genom aktiebolagslagen och bankrörelselagen. Till avgörande del är dock affärslivets normer uppbyggda enligt landets sedvanor och affärstraditioner och invandrarföretagaren hamnar, till dess att han eller hon lärt sig och anammat dessa normer, i ett sämre läge. I en marknadsekonomi, såsom den svenska är det företagen själva som väljer sina konkurrensmedel, t.ex. vad gäller valet av marknader och målgrupper. Undantag från detta är bl.a. förbudet mot diskriminering på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller tros- bekännelse. Dessutom får ett dominerande företag - eller företag som tillsammans har kollektiv dominans - enligt konkurrenslagen inte missbruka sin ställning genom att t.ex. behandla sina kunder olika. I bor omkring en miljoner människor som inte är födda i landet. Antalet stiger med 0,6 miljoner om de personer som har en för- älder som inte är född i medräknas. Detta faktum har medfört förändringar i affärslivet - som inneburit såväl ökade kostnader som intäkter i verksamheten - för att inlemma dessa kundgrupper i sin affärsstrategi. På vissa områden är en förändrad inriktning - och ett annorlunda sätt till kontakter med nya kundgrupper - av en särskild betydelse. Där har monopolföretag, inklusive offentliga och icke kon- kurrensutsatta sektorer, och företag inom verksamheter där det inte råder Förekommer etnisk diskriminering? en fri rätt till etablering en särställning. Detsamma gäller även alla företag som producerar nödvändiga faciliteter, dvs. produkter eller tjänster som är nödvändiga för att driva ett företag, i de fall där det endast finns ett mindre antal leverantörer på marknaden. Utredningen anser att personer med utländsk bakgrund, när de skall starta och driva företag och är i behov av lånat kapital, ofta är i ett sämre läge i förhållande till dem som är födda här i landet. Till detta bidrar att kreditgivare kanske saknar kännedom om lånesökandens historik. medför trycket för en kostnadsffektiv behandling av låneansökningar m.m. enligt utredningen att individuella faktorer som talar för ett bifall till ansökan riskerar att inte bli tillräckligt undersökta. Så har situationen upplevts av flera invandrarföretagare. Utredningen konstaterar att det här finns skillnader i förväntningar och utfall. Såsom berörs i kapitel 7 är det viktigt att den blivande företagaren i sin utbildning och information om svenska förhållanden även får kunskap om förutsättningarna för bl.a. bankernas arbete. I arbetet med den stora målgrupp som personer med utländsk bak- grund utgör, har bankerna redan genomfört flera åtgärder i en positiv riktning, vilket utredningen välkomnar. Enligt utredningen har bankerna dock ännu inte i tillräcklig grad uppmärksammat behovet av en förändrad rekryteringspolitik och ett förändrat arbetssätt för att möta behoven från den stora målgrupp som personer med utländsk bakgrund utgör. Utredningen vill poängtera att förändringar är både möjliga och önskvärda och att de i flera fall kommer att ske av rent kommersiella skäl. I några fall bör dock åtgärder övervägas. Dessa frågor behandlas ytterligare i kapitel 8. Till utredningen har från invandrarföretagare på skilda sätt kanalise- rats upplevelser och påståenden om etnisk diskriminering eller särbe- handling i deras kontakter med myndigheter, försäkringskassor, banker m.fl. De negativa upplevelserna har viss motsvarighet bland företags- ledare i framgångsrika företag (kapitel 9 och bilaga 6). De svårigheter som dessa företagsledare redovisat uppfattas dock i denna grupp visser- ligen som problem men ändå mindre avgörande hinder i företagens utveckling. Utredningens förslag i detta kapitel avser frågor med anknytning till diskriminering eller särbehandling. Därvid är också möjligheten att klaga, att få en fråga behandlad av en neutral instans, viktig. I detta kapitel behandlas möjligheten att klaga över vägran att få överta hyres- rätt till affärslokal. Motsvarande fråga vad gäller kreditgivning m.m. behandlas i kapitel 8. Frågor av mera rent företagsekonomisk karaktär behandlas i kapitel 7. 82 Förekommer etnisk diskriminering? 5.5.1Ändring i verksförordningen m.m. Att nå harmoni mellan personer med utländsk bakgrund och majoritets- befolkningen bör vara en ständigt pågående process. Statens olika åt- gärder utgör en viktig del i denna process. Utredningen anser att dessa frågor är så centrala att de alltid skall beaktas vid statliga organs age- rande. I verksförordningen (SFS 1995:1322), 7 § p. 4 sägs att chefen för en myndighet skall beakta de krav som ställs på verksamheten när det gäller totalförsvaret, regionalpolitiken, en ekologisk hållbar utveckling samt jämställdhet mellan kvinnor och män. I kommittédirektiv intas regelmässigt att utredningarna bl.a. skall redovisa de regionalpolitiska konsekvenserna och jämställdhetspolitiska konsekvenser av utredning- arnas förslag. Bestämmelser om detta finns i Statsrådsberedningens PM Hur kommittédirektiv utformas (PM 1994:3). Utredningen föreslår att i verksförordningen och - i de fall frågan kan ha aktualitet - i kommittédirektiv förs in att myndigheter respektive kommittéer skall beakta vilka effekter förslag och åtgärder får för jäm- likheten mellan personer av olika etnisk tillhörighet. 5.5.2Ändring av straffbestämmelsen om olaga diskriminering Straffbestämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § gör det olagligt för en näringsidkare att i sin verksamhet diskriminera någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse. Det är oklart om bestämmelsen omfattar fallet att en juridisk person diskrimineras på grund av etnisk tillhörighet. För att undanröja denna oklarhet föreslår utredningen att bestäm- melsen ändras så att den också förbjuder diskriminering på grund av någon annan persons ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse. I en juridisk persons fall kan diskriminering tän- kas ske på grund av ställföreträdarens eller någon anställds ras, hud- färg etc. Frågan kan lösas genom att ordet hans och honom stryks från lagtexten. Lagen (1992:1528) om offentlig upphandling () trädde i kraft . reglerar i det närmaste all offentlig upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader. Lagen kom till som en följd av att Förekommer etnisk diskriminering? För upphandling över de s.k. tröskelvärdena grundar sig lagen i huvudsak på EG-direktiv. Upphand- ling under tröskelvärdena grundar sig dels på upphandlingsförordningen (1986:366) som gällde för statliga myndigheter, dels på det kommunala upphandlingsreglementet för det kommunala området. Grundläggande gemenskapsrättsliga principer inom offentlig upp- handling är principen om lika behandling, dvs. alla leverantörer skall behandlas lika och få samma information. För att anbudsgivarna skall ges samma förutsättningar för anbudsgivning måste förfrågnings- underlaget vara klart och tydligt och innehålla samtliga krav på det som skall upphandlas. Vidare skall upphandlingsprocessen präglas av öppenhet. Likabehandlingsprincipen i syftar till att förhindra uppkomsten av snedvriden konkurrens, dvs. att upphandlingen inte skall snedvrida konkurrensen genom att gynna eller missgynna vissa leverantörer på ett otillbörligt sätt. Hänsyn måste även tas till leverantörer som valt att inte lämna anbud, t.ex. på grund av att de inte anser sig kunna klara den upphandlade enhetens krav. Tröskelvärdena för varor och tjänster är . Inom de s.k. försörjningssektorerna - upphandling av verksamheter inom vatten-, energi-, transport- och kommunikationsområdena - gäller andra, högre värden. För de statliga myndigheterna ett lägre gränsvärde, , och för byggentreprenader . Upphandling som understiger tröskelvärdena skall göras genom för- enklad upphandling. I undantagsfall tillåts dock direktupphandling, dvs. den upphandlande enheten vänder sig direkt till en leverantör utan att infordra ett skriftligt anbud. Direktupphandling får användas om upp- handlingens värde är lågt eller om det finns synnerliga skäl, såsom syn- nerlig brådska orsakad av omständigheter som inte kunnat förutses och inte heller beror på den upphandlande enheten. En upphandlande enhet som använder förenklad upphandling skall infordra skriftliga anbud genom annons eller skrivelse. Skrivelser skall ställas till så många leve- rantörer som erfordras för att uppnå tillräcklig konkurrens med hänsyn till upphandlingens storlek och karaktär. Att vända sig till fem leve- rantörer har av länsrätten ansetts vara godtagbar. Den offentliga sektorn köper, leasar, hyr eller hyrköper varor, tjänster eller byggentreprenader för enorma summor . Marknaden omsätter flera miljarder . Den offentliga upphandlingen för uppskattas för hela EU-området till , vilket 84 Förekommer etnisk diskriminering? motsvarar av dessa länders bruttonationalprodukt. Den svenska offentliga upphandlingen värderas till eller av vår totala bruttonationalprodukt. När myndigheter upphandlar varor och tjänster är det vanligtvis stora och väletablerade leverantörer som kommer till tals. Den förenklade upphandlingsformen innebär i princip att alla intresserade producenter har rätt att delta. Men i verkligheten saknar många småföretagare kännedom och information om offentlig upphandling då annonsering vid upphandling under tröskelvärdena inte är obligatorisk. Företagare med utländsk bakgrund har en extra svårighet att ta till vara dessa möjlig- heter dels kanske i brist på kännedom om reglerna för offentlig upphand- ling över huvud taget, dels ibland på grund av bristande språkkunskaper. Detta innebär att småföretag i allmänhet och småföretagare med utländsk bakgrund i synnerhet, har svårt att delta på denna mycket stora och viktiga marknad. Därvid finns det två centrala frågor för att kunna få in anbud från de mindre och medelstora företagen dels måste de ha kännedom om själva upphandlingssystemet, dels måste de ha kännedom om när anbud hämtas in. bör enligt utredningen prio- ritera uppgiften att genomföra informationskampanjer riktade till små- företag. Informationen till småföretag bör innehålla dels upplysningar om inköpens ungefärliga storlek, dels praktiska råd om var man vänder sig att få upplysning om upphandlingar, anbudsförfarande m.m. För att göra informationen lättillgänglig för småföretagare med invandrarbakgrund kan man använda sig av lokalradio och TV- program som vänder sig till olika invandrargrupper. Ett sätt att nå fler småföretag är att bryta ner upphandlingarna till att gälla små enheter så att småföretag får möjlighet att delta i upphand- lingsprocessen.