sou · GNB341 · 2000-01-01 00:00:00 — SFI har en stor bredd i sitt arbete med främst fiktiv film – filmarkiv, bibliotek, kringmaterial, visningsverksamhet och distri- bution, filmvård, o.s.v. har som myndighet ett ansvar vad gäller dokumentation av rörliga bilder och ljud generellt. Genom att arbetar med videokopiering av film och inte lagrar film har här SFI större bredd och större erfarenheter på just filmområdet och särskilt vad gäller den historiska kontexten. En produktionslinje för att restaurera film bör sannolikt utformas efter de linjer som arbetet sker vid Rotebrolaboratoriet. Den service och erbjuder över-stämmer i flera avseenden – bortsett från det etersända materialet i – och frågan om framtida tillgänglighet och hur en samordning skall utformas bör närmare studeras. Det framstår som naturligt att skall var delaktig på olika sätt i den tänkta framtida verk-samheten och att ett utvecklat samarbete mellan och bör utformas för att nå optimala insatser vid kommande insamlingsarbete och forskarservice m.m.. Jag gör därför den bedömningen att särskilda insatser behövs inom detta område och att en särskild verksamhet för detta behöver byggas 48 Överväganden och förslag upp, förslagsvis som ett film med en Film- vårdscentral. Denna verksamhet och ledningen för den bör i det prak- tiska arbetet knytas till SFI. På så sätt kan sannolikt den kunskap och erfarenhet som finns inom SFI också bäst utnyttjas, som in- samling m.m. och tillgängligheten för studier och forskning bör sam- ordnas med . Det är viktigt att samhället tar ett övergripande ansvar för att rädda den äldre dokumentärfilmen på motsvarande sätt som görs för den fiktiva filmen eller inom andra kulturområden. Jag vill med hänvis- ning till ovanstående redogörelse föreslå att tilldelas ett uttalat ansvar även för den dokumentära filmen och får i uppdrag att vidga sitt arbete inom filmområdet samt tillförs resurser för detta. Ett samarbete skall etableras med . Jag föreslår även att ett film med lokalisering till bildas. I film föreslås en Filmvårdscentral ingå. Centrum skall leda insamling och dokumentation av dokumentär film i , särskilt äldre dokumentär film, och arbeta med att väcka intresse för dokumentär film och göra den tillgänglig. Verksamhet och ledning skall knytas till . Förslaget redovisas närmare i kapitel 4. Beräknade kostnader för film redovisas i kapitel 6. Överväganden och förslag 49 Som redovisats i kapitel 2 finns stora samlingar film på olika håll i samhället. Det framstår som nödvändigt att ett mer målinriktat och uppsökande arbete måste inledas med syftet att dels fördjupa kunskapen om den film som finns, dels genomföra olika insatser för att filmen tas om hand, bevaras och görs tillgänglig. Uppdraget bör omfatta även enskilda filmare och amatörfilm. Amatörfilmen kräver särskilda insatser, då den vanligen ligger film som med generationsväxlingar och teknikutvecklingen leder till att mycken film håller på att försvinna. Detta material har inte varit uppmärksammat i någon större utsträckning och har stort etnologiskt intresse. Jag bedömer det så att här finns ett stort material med skild- ringar av hur man levt i , som har en stor och spontan mänsklig närhet av stort kulturhistoriskt värde, även som komplement till mer medvetna dokumentationer. Ett medvetet insamlings- och dokumentationsarbete bör organiseras och ledas av SFI och film och bedrivas till- sammans med och i samråd med olika organisationer och före- ningar m.fl. på kanske främst en regional nivå. Det kan ske i samverkan med t.ex. länsmuseerna och länens arkiv, bibliotek, studieförbund och filmföreningar som t.ex. , Film i m.fl. Arbetet bör omfatta att sammanställa redan utförda inventeringar och bygga vidare på den enkät utredningen genomfört. En avstämning bör ske med arkiven vid SVT, SFI och och med bl.a. produktionsbolagens inspelningsjournaler och Biografbyråns register. Ett aktivt inventerings- och insamlingsarbete kan genomföras som särskilda insamlingskampanjer länsvis med uppbackning av regionala TV-kanaler och med särskilda dokumentärfilmvisningar. SFI har här erfarenheter av projekt som "Kulturhistoria på film", som genomfördes i samarbete med museerna och syftade till att ta hand om nitratfilm. Det är även viktigt att alla enskilda privatfilmare och amatörer omfattas av inventeringarna och uppropen och olika film- och videoklubbar förut- sättes medverka. En programmässig uppbackning bör även göras på SVT på nationell nivå, liknande den satsning på amatörfilm på 8mm film som gjordes av SVT och lett till att en hel del 8mm film finns bevarad. Till målet hör även att genomföra en kompletterade dokumentation av filmerna omfattande uppgifter om inspelningssituation, medverkande, text- och annat material, m.m. 50 Överväganden och förslag För att göra det intressant att överlåta film till mentär film bör filmrättsinnehavarna erbjudas en viss ersättning. För många personer som äger film råder den situationen att man ofta saknar fungerande uppspelningsutrustning. Det har också framgått av enkäten att många, både föreningar, företag och enskilda, har låtit kopi- era äldre filmer till video. Både SVT och erbjuder hjälp med ko- piering mot att man får överta film eller göra en egen kopia. Även SFI / filmservice kan erbjuda hjälp med kopiering. Det är viktigt att originalfilmerna samlas in för att säkerställa ett långsiktigt och optimalt bevarande och även som ett framtida refer- ensmaterial. Jag kan därför se att en lämplig ersättning kan vara att till ett självkostnadspris erbjuda en överföring till video av inlämnade filmer som kan bedömas ha ett värde av att bevaras. En sådan kopiering kan ske i anslutning till den vård och katalogisering som ändå skall göras och en kopia för studier skall framställas. Vid all insamling av film bör särskilda överlåtelseavtal upprättas, där ersättning och rättigheter regleras och där en ambition skall vara att kunna använda den aktuella filmen även i ett vidare, pedagogiskt perspektiv. Ett särskilt belopp bör avsättas till en inköps- och ersättningsfond för att ge möjlighet till förvärv av film. För många organisationer och företag är det också av värde att kunna få sitt filminnehav omhändertaget och kunna erbjudas lagringsutrymme med optimala förvaringsvillkor. En sådan service erbjuder SFI / Filmservice mot en viss avgift. En motsvarande tjänst för traditionellt arkivmaterial erbjuder t.ex. (ett dotterbolag till ) och olika arkiv som t.ex. Företagsminnen och andra företagsarkiv och folkrörelsearkiven. En sådan tjänst, vari skulle kunna ingå katalogisering, bevarandeåtgärder och kontinuerlig tillsyn och t.ex. redigeringshjälp framstår därför som attraktiv. Även tjänster med digitalisering av annat material än film, t.ex. stillbilder, ritningar, arkivmaterial i övrigt, skulle kunna knytas till detta, liksom olika filmvårdsåtgärder och lagring av film, redigering och kopiering till video, digitalisering o.s.v. Vad gäller forskning bör film även kunna initiera och driva forskningsprojekt relaterade till insamlings- och dok- umentationsarbetet. Exempel på ett forskningsprojekt kan vara att gen- omföra en översiktlig undersökning av material och problemställningar rörande vetenskaplig användning av film i eller att genomföra ett pilotstudium om användningen av film och inom svensk medicinsk eller naturvetenskaplig forskning. Den översiktliga undersökningen kan avse dels en kartläggning av befintliga samlingar av vetenskaplig film, dels en överblick över kringmaterial och t.ex. diskussionen kring film inom olika Överväganden och förslag 51 vetenskapliga discipliner, dels en överblick över den vetenskapliga användningen av film inom dessa discipliner. Pilotstudien kan avse en fördjupad undersökning av såväl diskussionen kring som användning av film inom ett specifikt område, vilken betydelse filmen har haft för dessa discipliners utveckling och för hur forskningen har presenterats såväl inom forskarvärlden som för allmänheten. En central aspekt är hur film har använts inom folkbildningsarbetet och av museerna. En sådan studie är av intresse för forskare inom de visuella vetenskaperna (film, fotografi, konst och andra bildstudier) och för vetenskapshistoriker. Motsvarande skulle kunna göras för industrifilmen, t.ex. översiktliga undersökningar av vilken industrifilm som finns. Industrifilmer har ofta visats internt inom bolagen för den egna personalen eller för kunder, eller externt på mässor och internationella utställningar. Mer detaljerade studier skulle kunna ta fasta på hur bolagen har använt sina filmer, men också vilka estetiska kriterier som varit avgörande för produktionen av filmerna – industrifilmer är ofta mycket välgjorda och kan vara mycket vackert filmade. Industrifilmsprojekt kan förena filmforskare med historiker, ekonomihistoriker, social- och kulturhistoriker, etnologer m.fl. forkarkategorier. En inventering av hembygdsfilmer är en mycket angelägen uppgift för film. En sådan studie skulle också, precis som med vetenskaps- och industrifilmerna, inbjuda till interdisciplinära perspektiv och involvera såväl histoiker och filmforskare som etnologer och hembygdsforskare. Det är också viktigt att film tar sig an den stora och relativt outforskade mängden amatör- och privatfilmer som finns i . Även dessa filmer skulle kunna resultera i interdiscipli- nära projekt av lokalt, nationellt och internationellt intresse. Den film som film skall ta hand om är av stort internationellt intresse och film skulle mycket snabbt kunna bli ett ledande internationellt centrum forskning kring dokumentär film, då sådana är mycket ovanliga. I synnerhet de fyra områden som har skisserats här (vetenskaps-, industri, hembygds och amatör-/privatfilm), är mycket lite utforskade även i ett internatio- nellt perspektiv. Det vore därför möjligt för film och för att bli ett internationellt centrum för forskning kring dessa filmer. 52 Överväganden och förslag En fokusering på att rädda den äldre dokumentära filmen bör ske. Jag föreslår att särskilda insamlings- och dokumentationsinsatser genomföres, t.ex. länsvis eller riktade till t.ex. branschförbund eller via upprop i regional TV till privatfilmare. Arbetet skall ske genom SFI / film i samråd med . Vid insam- lingen skall en ersättning kunna erbjudas, t.ex. kopieringsservice och arkivering. Särskilda avtal skall upprättas för att klarlägga bl.a. rättigheter och ersättning. Jag föreslår att SFI får i uppdrag att när- mare studera ersättningsnivå samt upplåtelseavtal. Jag föreslår att film från början skall initiera och leda forskningsprojekt kring vissa specifika områden (t.ex. vetenskaps-, industri, hembygds och amatör-/privatfilm) med betoning på insamling och katalogisering; och att internationella forskare knyts till dessa projekt. I kapitel 6 redovisar jag kostnaderna för arbetet med insamling och dokumentation. Ett bevarandearbete bör ha som mål att säkerställa och lagra original- filmerna under optimala villkor medan videokopior i första hand används för studier. Bevarandearbetet omfattar teknisk vård av film på olika bas och olika format. Till detta kommer en rad kompletterande arbetsuppgifter som handlar om ljudläggning och kopiering och redige- ring på video och andra digitala format, samt arkivering. Arbetet med att bevara filmerna omfattar olika tekniska åtgärder från intagning och syning till en arkivering eller lagring av filmerna. Arbetet kan beskrivas som en "produktionslinje", där olika arbetsmoment och arbetsstationer ingår och som i sin tur genererar olika krav på lokaler, utrustning och bemanning. Den är huvudsakligen baserad på erfaren- heter från och från studiebesöken vid filmvårds- anläggningarna i / Berkhamstead, och Mo i . Tekniskt sett gäller samma behandling av filmmaterialet som den som bedrivs vid Filmservice av SFI . Filmservice har en väl utvecklad verksamhet som omfattar områden som rimligen är aktuella beträffande dokumentär film – restaurering, katalogisering, Överväganden och förslag 53 lagring, service, arkivverksamhet o.s.v. De moment som kan till-komma eller få en anpassad utformning handlar om registrering och katalogi- sering och frågor som berör t.ex. 8mm film. Utformningen av de bevarandeåtgärder som blir nödvändiga bör ske efter denna principiella uppläggning. En samordning av insamling, bevarandeåtgärder, tillgängliggörande och publik verksamhet bör ske genom vad jag kallat umentär film. Inom ramen för detta skall Filmvårdscentralen i Gräng- esberg ha till uppgift att ta om hand, registrera, undersöka, reparera, bevara och lagra all dokumentär film i landet eller annan film som kan bli aktuell. Uppgifter som innehållsanalys, katalogisering m.m. är integ- rerade i arbetet. Resurser skall även skapas för att ta hand om film på nitratbas och i mån av behov även fiktiv film , videogram mm. Denna uppläggning ligger till grund för det förslag till den Film- vårdscentral inom film i , som redovisas mer konkret, tekniskt och lokalmässigt anpassad, i kapitel 4, avsnitt 4.4. Enkätsvaren och annan information ger vid handen att det finns stora volymer film på olika håll i samhället och att ett stort, men varierat behov av olika bevarandeåtgärder finns (jfr kapitel 2). De tjänster som skall kunna erbjudas måste därför täcka hela fältet av filmvårdsåtgärder inklusive kopiering och scanning till video och digitala format samt möjlighet att arbeta med filmvårdsåtgärder med modern . Till detta kommer även långtidsförvaring under optimala klimatförhållanden för olika filmslag. Även hos SVT och SFI finns behov av utökade resurser för såväl vårdåtgärder som arkiveringsmöjligheter. SVT:s filmer är till största delen inte överförda till video och det direkta behovet av översyn och vårdåtgärder har bedömts som omfattande. Filmerna förvaras huvud- sakligen i eget arkiv men också vid Filmservice, samt i en sär- skild kasematt för nitratfilm på i . En överföring till video (digital-beta) sker efter hand hos . SVT behöver även lag- ringsutrymme för äldre videobandformat i original, som omkopierats men bedömts nödvändiga att bevara av olika skäl. Det framstår som olämpligt att nitratfilm och annan brandfarlig film förvaras i närheten av bostadsområden eller i tätbefolkade områden, varför en samordning av lagring av detta material med fördel bör kunna ske i . Hur SVT:s säkerhetslagring av äldre film- och videomaterial skall ske behöver dock studeras i särskild ordning. SFI:s filmer förvaras dels i i , dels i . Vårdbehovet är kontinuerligt och vårdarbetet sker vid dotterbolaget . 54 Överväganden och förslag Filmservice har en väl utbyggd filmvårdsverksamhet med närmare 20 anställda i det direkta filmvårdsarbetet. Detta omfattar all teknisk filmvård och restaurering, även digital restaurering av färgfilm m.m., samt arkivring av främst fiktiv film på uppdrag av SFI men även på uppdrag av all slags film från olika externa filminnehavare. Den filmvolym, främst fiktiv film, som vårdas uppskattas till ca 1 – 1,5 mil- lion meter . Flera särskilda räddnings- och restaureringsprojekt har genomförts eller pågår, bl.a. av nitratfilm och av färgfilm. SFI arbetar även kontinuerligt med att restaurera icke-fiktiv film på nitratbas med särskilda medel. Det tekniska arbetet sker vid Filmservice, där filmerna lagras i särskilda arkiv med kontrollerad luftfuktighet och temperatur; nitratfilmerna i särskilda kasematter. Vid Filmservice arkiveras / lagras även film i hyrda lag- ringsutrymmen av ett flertal externa filminnehavare. Lagringsvolymen för SFI:s filmmaterial har beräknats till c:a 3 milj. meter fiktiv film och c:a 1 miljon meter icke-fiktiv film eller c:a 3 000 kvm. Externa filmin- nehavare uppgår till ett hundratal företag eller motsvarande och den externa filmen omfattar c:a 1 500 kvm lagringsyta. I detta fall kan det vara av intresse att studera möjligheterna att överföra denna film till nya, optimalt utrustade lagringsarkiv i . Arkivutrymmena anses vara i stort sett fulla och en utbyggnad plan- eras i anslutning till befintliga arkivbyggnader. Efter denna utbyggnad är en ytterligare utbyggnad svår att genomföra med hänsyn till kring- liggande bostadsbebyggelse och stadsplaneläget. Det är min bedömning att utbyggnadsmöjligheterna i är begränsade p.g.a. att anlägg- ningen numera ligger i ett tätbebyggt villaområde, där de närmaste vill- orna ligger endast på ca 50 meters avstånd från nitratkasematterna. Jag vill därför redan i detta sammanhang föra fram den åsikten att en översyn av verksamheten vid bör göras, där man bör studera möjligheterna att förlägga vissa delar av filmvård och arkivering / lagring till , särskilt av externt ägd film, medan distribution med distributionskopior m.m. kvarligger i . Den bedömningen har även gjorts, att det är olämpligt att bygga ut nitratarkivet och att nitratfilmerna med fördel kunde lokaliseras till ett särskilt nitratfilmarkiv i inom ramen för Filmvårdscentral- en. ALB:s arbete med överföring till video av film och av SVT:s och andra svenska material och arkivering sker i . Originalfilmen återgår till distributören och arkiverar således inte film. Det lagrade materialet på videoband har en begränsad beständighet och en "migrering" till nya bärare och nya system sker efter hand. I princip skulle det vara möjligt att förlägga delar av detta arbete till en nationell filmvårdscentral i , varifrån till sitt arkiv Överväganden och förslag 55 skulle erhålla t.ex. videokopior av de filmer som levereras. i växer kontinuerligt och även en lagring skulle kunna för- läggas till under förutsättning att tillgänglighet och studie- möjligheter kan tillgodoses genom överföring via Internet till forskar- arkivet i . Som framgått ovan finns det även ett stort intresse för olika bevar- andeåtgärder, service och lagring från företag, myndigheter och fören- ingar och en utbyggd förvaring framstår som nödvändig för att arkivera film under optimala förhållanden. Enligt min bedömning finns även möjligheter till en samlokalisering av annat filmmaterial till Gränges- berg, t.ex. för förvaring och för vårdåtgärder av film som ägs av företag och andra och för vilken arkivering hyrs i . Inrättandet av optimala lokaler för långtidsförvaring är därför en nödvändig åtgärd i förlängningen av bevarandearbetet och för att motivera de stora insatser som i övrigt planeras. Som jag redovisat under avsnitt 3.3 anser jag att arkiverings- och lagringstjänster bör erbjudas och ingå i den tänkta filmvårdscentralens uppgifter. Lokaler för arkivering med särskild kyla behöver dock inte inrymmas i berg som i t.ex. Mo i . Där har man byggt särskilda lokaler inne i utsprängda volymer i berget intill själva filmvårdsbyggnaden. Dessa har tillförts en optimal lagringsmiljö och försetts med särskild styrd kyla och särskild kraftfull ventilation och avfuktning. Berget underlättar en nedkylning men medför en mycket hög grad fuktighet, vid snösmältningen RH. I andra studerade fall är arkiv byggda med sedvanlig frys- och avfuktningsteknik med styrning för önskad temperatur och fuktighet och en i övrigt optimal lagringsmiljö, t.ex. i och i / Berkhamstead. Kostnadsbilden förskjuts något mot proportionellt sett större kostnad för kyla. De sammantagna kostnaderna blir sannolikt lägre om man väljer att konvertera befintliga byggnader än att spränga och bygga in lokaler i berg. Det framstår som bättre ekonomi och bästa alternativ ur antikvariska aspekter att använda befintliga byggnader på gruvområde och konvertera dessa för ändamålet. Se närmare avsnitt 4.4. och bilaga 2. Lagringsrum för nitratfilmen måste under alla omständigheter byggas i särskilda byggnader efter de säkerhetskrav som gäller, fastställda av brandmyndigheterna och sprängämnesinspektionen. Det ges här en unik möjlighet att skapa optimal lagring av de nitratfilmer som finns på olika håll i landet och bör bevaras så länge det går för att säkerställa originalinformationen med hänsyn till materialets obeständighet. En- kätsvaren och annan information ger uttryck för starka önskemål om bättre förvaring, även från SVT:s och SFI:s sida. 56 Överväganden och förslag goda förutsättningar för detta där alla säkerhetsaspekter kan tillgodoses som ett nitratarkiv fysiskt kan förläggas nära den tänkta filmvårdscentralen. Sammanfattningsvis kan den bedömningen göras, att det finns stora volymer film på olika håll i samhället för vilka stora behov av bevaran- deåtgärder och arkivering finns. Åtgärder för detta är nödvändiga för att säkra värdefull dokumentär film för eftervärlden. Jag föreslår att en särskild Filmvårdscentral etableras i i tänkta byggnader inom gruvområdet med uppgift att ta hand om, bevara och tillgängliggöra film generellt med en särskild inriktning på dokumentär film, men även erbjuda olika kopieringstjänster mm samt långtidsförvaring av film och videoband. Filmvårdscentralen skall ingå i den föreslagna film och verksamheten skall samordnas med Filmservice inom SFI. Den tänkta utformningen redovisas närmare i kapitel 4, avsnitt 4.3 och 4.4 samt i bilaga 2. En kostnadsberäkning för etablering och drift redovisas i kapitel 6. För att det skall vara meningsfullt och motiverat – inte minst ekonomiskt – att bevara i det här fallet film måste ett bevarande ställas i relation till hur materialet blir tillgängligt och kan användas för olika ändamål. En viktig fråga är därför hur de filmer som bevaras skall göras tillgängliga och i vilken omfattning de skall bli tillgängliga. Ett mål bör vara att all film skall vara tillgänglig för dels forskning på olika nivåer, dels för skolan och dels i ett vidare folkbildningsperspektiv för distribution och visning i olika sammanhang. Till detta bör läggas möjligheter att använda äldre dokumentär film helt eller delvis för nyproduktioner i seriösa sammanhang. Det kunskapsmaterial som är lagrat i den dokumentära filmen skall kunna användas inom så breda grupper som möjligt, där särskilt en an- vändning inom skola och folkbildning i allmänhet framstår som viktig. Det har framgått av intervjuer och enkätundersökningen att det finns Överväganden och förslag 57 önskemål om hjälp med kopiering och med att kunna låna videokopior av dokumentär film. Den dokumentära filmen kan nå en bättre spridning genom att stödja detta och underlätta för skolor, AV-centraler, studieförbund o.s.v. att visa äldre såväl som nyare dokumentär film. har i sitt betänkande även redovisat den dokumen- tärfilm som används och distribueras genom AV-centralerna, skolan och olika regionala filmcentra. Här redovisas även starka önskemål om ett utökat utbud av dokumentär film och kortfilm. Utvecklingen går mot en ökad användning av rörlig bild i skolan och i andra sammanhang. AV-centralerna ombildas till AV/Media och inriktas, utöver lagring, kopiering och distribution, även på ett större pedagogiskt engagemang och stöd för media i skolan och vid andra utbildningsanordnare inom kommun, landsting och högskola. utvecklas den pedagogiska användningen av ljud och bild med interaktivitet och integrering av text, grafik, bild och ljud. Det skapar en ny användning även av dokumentärt, verklighetsbaserat material av det slag som finns inom den dokumentära filmen. Dess värde växer därför stadigt. Som jag ser det bör man eftersträva en bred och enkel tillgänglighet till all dokumentär film. För att få en optimal kunskap om vad filmen innehåller är det viktigt att filmerna registreras och katalogi- seras så uttömmande som möjligt för att underlätta framtida nyttjande. Till detta kommer insatser för att sprida och uppmärksamma värdet av olika frågor, där film kan tillföra ny kunskap om samhället och belysa dessa ur olika perspektiv. En friare användning bör kunna tillgodoses genom särskilda avtal, där filmen kan bli tillgänglig som en ersättning garanteras. Rent tekniskt kan en ökad tillgänglighet och spridning ske med kop- iering av filmerna till video eller annan digital form för studier och vis- ning medan originalfilmen av bevarandeskäl endast är tillgänglig för kvalificerad forskning.