sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — Kommittén skall vid sin fördelning av statsbidrag eller särskilda medel särskilt beakta om en utbildning 1.efterfrågas av arbetslivet och bedöms ha goda förutsätt- ningar att bli genomförd med en hög kvalitet, 2.genomförs av en högskola och en kommun och eventuellt någon annan i samverkan och 3.bidrar till att bryta traditio- ner i fråga om könsbundna ut- bildnings- och yrkesval. Beslutet om statsbidrag eller särskilda medel skall innehålla uppgifter om belopp, antal ut- bildningsplatser, när utbildningen startar och utbildningens lokalisering. Beslutet om statsbidrag eller särskilda medel skall innehålla uppgifter om belopp, antal ut- bildningsplatser och utbildning- ens lokalisering och dimensione- ring. Statsbidrag och särskilda medel betalas ut av Kammar- kollegiet till den ansvariga ut- bildningsanordnaren. Statsbidrag och särskilda medel betalas ut av Kammarkol- legiet till den ansvariga utbild- ningsanordnaren. Statsbidrag får återkrävas om den ansvariga utbildningsanord- naren eller någon annan som deltar i anordnandet av utbild- ningen i väsentlig mån åsidosät- ter någon bestämmelse eller något villkor som gäller för bidraget. Statsbidrag får återkrävas om den ansvariga utbildningsanord- naren eller någon annan som deltar i anordnandet av utbild- ningen i väsentlig mån åsidosät- ter någon bestämmelse eller något villkor som gäller för bidraget. Styrelsen skall svara för till- syn och uppföljning av de ut- bildningar som bedrivs med stöd av statsbidrag eller särskilda medel enligt bestämmelserna i denna förordning. Styrelsen skall svara för att oberoende utvärdering av verksamheten kommer till stånd. Kommittén skall svara för tillsyn och uppföljning av de ut- bildningar som bedrivs med stöd av statsbidrag eller särskilda medel enligt bestämmelserna i denna förordning. De utbildningsanordnare som deltar i anordnandet av en ut- bildning är skyldiga att utvärdera verksamheten och att medverka i den uppföljning och utvärdering av utbildningen som initieras av styrelsen. De skall till styrelsen eller den som styrelsen bestämmer lämna de uppgifter som styrelsen begär. De utbildningsanordnare som deltar i anordnandet av en ut- bildning är skyldiga att utvärdera verksamheten och att medverka i den uppföljning och utvärdering av utbildningen som initieras av kommittén. Styrelsen får med anledning av tillsyn meddela föreskrifter för en viss utbildning. kommittén eller den som kommittén bestämmer lämna de uppgifter som kommittén begär. Beslut av kommittén enligt denna förordning får inte över- klagas. Beslut av styrelsen enligt denna förordning får inte över- klagas. Beslut av den ansvariga ut- bildningsanordnaren om avslag på en studerandes begäran att få examensbevis eller utbildnings- bevis får överklagas till för högskolan. Beslut av den ansvariga ut- bildningsanordnaren om avslag på en studerandes begäran att få examensbevis eller utbildnings- bevis får överklagas till för högskolan. Beskrivning av utbildningssystemen i fyra europeiska länder I denna rapport presenteras en översiktlig beskrivning av utbildnings- systemen i fyra länder. De länder som finns med är , , och . Rapporten är främst baserad på material från gemensamma databas, och från dokument och faktablad från CEDEFOP. Kompletterande uppgifter har även inhämtats från berörda myndigheters hemsidor i de olika länderna samt från (Education at a glance). Eftersom det i regel har varit svårt att hitta aktuell information har statistiska uppgifter använts i begränsad omfattning. 1993 presenterade den finska regeringen en plan för en reform av utbild- ningssystemet. har en omfattande omstrukturering av yrkesut- bildningen på alla nivåer skett. Arbetet beräknas vara klart . I det nya systemet har man bl. a. gått ifrån smala specialiserade utbild- ningsprogram och ökat möjligheterna för mer variation och individuellt anpassade utbildningar. All högre yrkesutbildning kommer att bedrivas vid de nya yrkeshögskolorna. Nästan all offentligt finansierad utbildning lyder under eller står under tillsyn av . I nära samarbete med departementet arbetar Utbildningsstyrelsen som är en planerings- och utvärderingsmyn- dighet vars uppgift är att utveckla mål, innehåll och metoder inom grund- och gymnasieskolan samt för yrkes- och vuxenutbildning. Styrelsen fast- ställer den nationella läroplanen och utvärderar det finska utbildningssys- temet. I arbetet med att utveckla yrkesutbildningen biträds styrelsen av utbildnings- och praktikkommittéer. Dessa kommittéer verkar inom 26 områden och består av representanter från utbildnings- och forskningsom- rådet samt av arbetsgivare och anställda. Varje kommun är skyldig att anordna grundläggande utbildning. De kan dessutom anordna gymnasieutbildning, yrkesutbildning, yrkeshög- skoleutbildning och vuxenutbildning. Nästan samtliga grundskolor och de flesta gymnasieskolor drivs kommunalt. Av yrkesutbildningen anordnas av privata anordnare. Yrkeshögskolorna är privata eller kom- munala. har, liksom , en 9-årig obligatorisk grundskola (Peruskoulu) som är avsedd för elever mellan sju och . Den nioåriga enhetsskolan kan kompletteras med en ettårig frivillig påbyggnads- undervisning (årskurs 10). Efter den obligatoriska utbildningen fortsätter av eleverna till gymnasiet (Lukio) och börjar studera på en yrkes- skola. Övriga elever fortsätter till ett tionde år i eller börjar arbeta. På Lukio () ges en studieförberedande utbildning . Undervisningen är indelad i kurser som eleverna kan välja under läsårets fem eller sex perioder. Samtliga gymnasier är årskurslösa. I gymnasie- studierna ingår obligatoriska, fördjupade och tillämpade studier. Utbild- ningen avslutas med en studentexamen som ger allmän behörighet till all utbildning på högskolenivå. Utbildningen på yrkesskolorna var tidigare två eller , men ska alla utbildningar vara treåriga. Yrkesutbildningen vänder sig i första hand till elever som kommer direkt från , men utbild- ningarna är även öppna för elever med studentexamen. Den pågående reformen syftar till att bredda innehållet i utbildningarna och att göra dem mer arbetslivsanpassade bl.a. genom att öka inslaget av arbetsplatsförlagd utbildning. fanns det 26 olika yrkesprogram och 260 olika yrkesexamina. Antalet inriktningar har minskats och antalet nationella yrkesexamina har reducerats till 77. Skolorna har också utvecklats till större enheter som erbjuder undervisning inom flera yrkesområden. Utbildningen på yrkesskolorna, som ges inom tio olika områden, om- fattar gemensamma yrkesinriktade och teoretiska ämnen, inriktade studier och valfria studier. Dessutom ingår arbetspraktik som skall utgöra minst av studietiden och ett slutarbete. Efter avslutade studier kan eleverna erhålla en yrkesinriktad grundexamen. En treårig grundexamen ger allmän behörighet till både yrkeshögskolor och universitet. Det är också möjligt att få en yrkesinriktad grundexamen genom sk. läro- avtalsutbildning. av studerande på denna nivå väljer läroavtalsutbildning. I läroavtalsutbildningen kombineras utbildning på arbetsplatser och ut- bildning på skolor eller vuxenutbildningscenter. De studerande förvärvar kunskaper främst genom att utföra praktiskt arbete i företag. På arbets- platsen utses en utbildare som leder och övervakar de studerandes arbete. Ett tidsbundet arbetsavtal upprättas mellan arbetsgivaren och studerande som har fyllt . Det finns även läroavtalsutbildning som förbereder för yrkesexamina och specialyrkesexamina (främst för vuxna) som förutsätter en djupare yrkesskicklighet inom ett område eller yrke. Högre utbildning ges på yrkeshögskolor, universitet och vid försvars- högskolan. Genom den pågående reformeringen av det finska utbildnings- systemet skapas en ny icke-akademisk utbildningsform på yrkeshögskolorna som parallellt med den traditionella universitetsutbildningen erbjuder högre utbildning. av gymnasieeleverna går vidare till högre utbildning. finns 19 000 nybörjarplatser på de traditionella universiteten och 24 000 platser på yrkeshögskolorna. I utgörs universitetssektorn av universiteten, dvs av vetenskaps- och konsthögskolorna samt Försvarshögskolan. Det finns 20 universitet. Tio av dem är mångvetenskapliga och tio är specialiserade. Av special- högskolorna är tre handelshögskolor och tre specialiserade på teknik och arkitektur medan de fyra övriga är konsthögskolor. Den finländska studentexamen ger allmän behörighet för universitets- studier. Möjligheter att studera på universitet har även studerande som har avlagt en finländsk yrkeshögskoleexamen, en treårig yrkesinriktad examen eller motsvarande. Examensstrukturen har förnyats på de flesta utbildningsområden. I det nya systemet har det införts en lägre högskoleexamen, kandidatexamen, inom så gott som alla utbildningsområden. Den omfattar studier på heltid. Den högre examen, magisterexamen, som också finns inom de flesta områden omfattar heltidsstudier. Dessutom finns licentiats- och doktorsexamen. Genom en ny lagstiftning 1991 om temporära yrkes högskolor (yrkesläroanstalter) inleddes arbetet med att utveckla program för en ny typ av akademisk examen och att skapa en ny icke-akademisk sektor. Målet var att rationalisera hela utbildningssystemets struktur och att höja standarden på yrkesutbildningen. Största delen av den högre yrkesutbildningen utveck- las till yrkeshögskolor och försvinner de s.k. yrkesläroanstalterna. Innan en yrkeshögskola blir permanent genomgår den en försöksperiod. För att verka på ordinarie basis skall en yrkeshögskola uppfylla de kvalitetskrav och andra krav som gäller för högskoleundervisning. fastställer utbildningsprogram men yrkeshög- skolorna utformar själva sina läroplaner. Vid mål- och resultatförhandlingar mellan och yrkeshögskolorna avtalas det om hur många nya studerande skolorna får ta emot . SOU 1999:122 Bilaga 5 161 Yrkeshögskolorna antar studerande som avlagt en studentexamen, grundläggande yrkesexamen eller någon motsvarande internationell eller utländsk examen. Antagning sker genom ett riksomfattande antagnings- system men skolorna bestämmer själva sina urvalsregler. För de temporära yrkeshögskolorna beslutar om urvalsgrunderna. I regel antas de studerande på betyg, arbetslivserfarenhet och i många fall genom särskilda intagningsprov. har 31 yrkes högskolor, varav 24 är ordinarie och 7 temporära. De flesta yrkeshögskolor är bildade av läroanstalter som tidigare bedrivit högre yrkesutbildning och erbjuder utbildning på flera områden. Flest studieplatser finns det inom teknik och kommunikation, handel och administration samt social- och hälsovård. De studerande väljer mellan olika utbildningsprogram som leder fram till en yrkeshögskoleexamen. Programmen varar och . De har utvecklats utifrån arbetslivets krav och utvecklingsbehov och utgör studiehelheter som är inriktade på bestämda uppgiftsområden i arbetslivet. Varje program innehåller grund- och yrkesstudier, fritt valbara studier, praktik och ett slutprov. Utbildning ges inom följande områden: turism, kosthålls- och ekonomibranschen hälsovård och det sociala området humanistisk och pedagogisk utbildning Alla utbildningar inom skall innehålla en praktikperiod . Omfattning, innehåll och förläggning är i övrigt inte reglerat och kan därför variera. De studerande ordnar i regel egen praktik. Ett kontrakt upprättas mellan arbetsgivaren, studenten och skolan. Studenterna avlönas av arbetsgivaren som får en ersättning för sin med- verkan. PERUSKOULU (GRUNDSKOLA) Arbetslivet har av tradition haft ett stort inflytande på utformningen av utbildningssystemet i . Eleverna delas tidigt upp i olika områden som skall motsvara arbetsmarknadens behov. För ungdomar mellan finns flera olika yrkesutbildningar på heltid. Parallellt med dessa utbildningar finns det duala systemet som kombinerar teoretiska studier på yrkesskola med praktiskt arbete på en arbetsplats. Ansvaret för utbildningsväsendet vilar huvudsakligen på delstaterna. Det gäller skolan, till stor del den högre utbildningen och vuxenundervisningen. Det finns därför stora regionala skillnader när det gäller läroplaner, terminsstarter och även skolformer. Hela det tyska utbildningssystemet står dock under tillsyn av den federala regeringen. På federal nivå ligger också ansvaret för den praktiska delen av den grundläggande yrkesutbildningen inom företag, fortbildning samt till den högre utbildningen. für Berufsbildung, BIBB (Det federala där arbetsmarknadens parter, delstaterna och den federala nivån är representerade, har en framträdande roll i detta arbete. BIBB arbetar bl.a. med planering och utveckling av yrkesutbildningen och ska säkra att innehållet i utbildning och praktik överensstämmer med arbetsmarknadens behov. I är skolgång obligatorisk . Under de första 9 eller 10 åren, beroende på delstat, gäller skolplikt på heltid. Under de res- terande åren är skolgången endast obligatorisk på deltid. Kännetecknande för det tyska utbildningssystemet är den trepartsmodell som funnits . Eleverna får , till årskurs 5, välja mellan tre olika utbildningsalternativ Hauptschule, Realschule eller Gymnasium. De flesta delstater har dock infört en tvåårig orienteringsfas, Orientierungsstufe, som gör det möjligt att pröva på de tre olika utbildningsvarianterna inför valet till Hauptschule, Realschule och Gymnasium. har vissa förändringar gjorts för att göra de olika utbildningsformerna mer lika varandra och underlätta Därför finns numera även sammanhållna skolor s.k. Hauptschule (åk. 5- 9 eller 10) ger eleverna en grundläggande yrkes- De flesta elever som går i Hauptschule fortsätter med någon form av yrkesutbildning. De kan dock under ett frivilligt tionde skolår komplettera sin utbildning och bli behöriga till högre yrkesutbildning. Realschule (åk. är en allmänorienterande utbildning. bereder eleverna för arbeten inom t.ex. industri, handel, social service, administration och jordbruk men kan också leda till fortsatta yrkesstudier. Slutbetyg från Realschule ger tillträde till vidare yrkesinriktade studier på Gymnasium (åk. är studieförberedande och har med tiden ändrat karaktär från elitskola till en mer allmän utbildning som har expanderat kraftigt. Den avslutas med studentexamen, Abitur, som ger allmän behö- righet till högre studier. Nästan en tredjedel av eleverna väljer denna utbildningsform. Vid sidan av det tredelade skolsystemet finns det numera i samtliga delstater enhetsskolor, s.k. Gesamtschulen (åk. 5-9 eller 10) . De existerar i två former, en samverkande som innebär att klasser från de olika skol- formerna finns i samma byggnad och en integrerad där eleverna blandas och kan välja att delta i kurser av olika svårighetsgrad. För ungdomar mellan finns det förutom den studieförbere- dande utbildningen på Gymnasium möjlighet att välja mellan flera yrkes- inriktade utbildningar samt, genom det duala systemet, lärlingsutbildningar som förenar teori och praktik. Övergången till yrkeslivet sker därför ofta successivt genom en kombination av studier och arbete. Berufsgrundschuljahr (BGJ, åk. 11) är det första stadiet i yrkesutbild- ning på denna nivå. Studierna kan bedrivas på heltid, deltid eller genom en kombination av studier och arbete. Syftet med året är att ge allmänna kun- skaper och färdigheter som fordras i alla yrken samt att ge teoretisk och praktisk utbildning inom ett särskilt område. Utbildningen innehåller grundläggande kurser inom 13 olika yrkesområden som t.ex. ekonomi, administration, jordbruk samt hälso- och sjukvård. av eleverna i en årskull fortsätter efter avslutad obligato- risk utbildning till den duala yrkesutbildningen, das duale System. Av elever med gymnasieexamen väljer det duala systemet. Systemet benämns som dualt eftersom eleverna kombinerar deltidsutbildning på yrkesskola, s.k. Berufsschule, med en lärlingsplats på en arbetsplats. Utbildningen bedrivs genom ett samarbete mellan statliga yrkesskolor och privata företag. påbörjar omkring 650 000 personer utbildning inom det duala systemet. Antalet förväntas öka dels som en följd av större årskullar, dels genom regeringens ambition att öka tillgången på arbetsplatser för ungdomar inte fått någon plats. Utbildningen omfattar två till där en studieperiod är vanligast. Genomsnittsåldern på eleverna är . Det enda behö- righetskravet för den duala utbildningen är avslutad obligatorisk heltidsut- bildning. När det är stor efterfrågan har elever med mer kvalificerad utbildning lättare att få vissa lärlingsplatser. På Berufsschule ges deltidsutbildning. Vissa elever har redan en an- ställning, men deltar i den obligatoriska deltidsutbildningen tills de fyller . I regel tillbringar eleverna i skolan och på arbetsplatserna. Läroplan tas gemensamt fram av representanter från federala och delstatliga myndigheter. I enlighet med två federala förordningar, Berufsbildungsgesetz och Handwerksordnung, skall en enhetlig nationell standard på praktik på arbetsplatser garanteras. Praktiken utformas genom ett kontrakt mellan företaget och praktikanten. I en organisationsplan anges en kravlista på vilka kunskaper och färdigheter som eleverna bör tillgodogöra sig . Dessa regler skall skydda praktikanterna från att bli upp- bundna till akuta behov på arbetsplatsen och garantera en bred praktik. Till skillnad från utbildningen på Berufsschule finansieras lärlingsperioden av arbetsplatserna som betalar en praktiklön. Lönen regleras genom kollektivavtal och stiger för varje praktikår. Genom offentliga medel kan elever med särskilda behov få hjälp med praktik. Arbetsplatserna medverkar i stor utsträckning i den duala utbildningen. Detta kan bl.a. förklaras av att arbetsgivarna enbart kan anställa personer med yrkeslegitimation för många uppgifter, vilket endast kan erhållas genom praktik. Trots detta befarar man att praktikplatserna inte kommer att räcka . Den federala regeringen har inlett en kampanj för att engagera fler företag, vilken har varit framgångsrik. für Berufsbildung anser att det är nödvändigt att vidta flera åtgärder och olika aktiviteter för att stärka det duala systemet och säkra arbetslivets medverkan (CEDEFOP No.1 & 2/1999). Inom ramen för lärlingsutbildningen kan man erhålla en yrkeslegitima- tion för cirka 370 olika yrken inom ett 70-tal områden som t.ex. industri, handel, offentlig sektor, jordbruk, hantverk och sjöfart. har man moderniserat systemet något och bl.a. lagt till en del nya yrken. Även om indelningen i olika specifika yrkeskategorier är omfattande, så har en minskning skett då det fanns över 600 olika yrkestitlar. Slutexaminationen består av en praktisk och en teoretisk del. består av personal från praktikplatser och lärare från Berufsschule. De som klarar provet får ett certifikat, kallat Facharbeiter- brief, Kaufmannsgehilfenbrief eller Gesellenbrief som ger dem en yrkes- legitimation för sitt yrke. Elever som blir godkända skall ha tillräckliga kunskaper för att börja arbeta och skall inte behöva genomgå någon intro- duktion eller ytterligare praktik. Det finns även möjlighet att fortsätta till studier på en Fachschule. Yrkesutbildning på heltid finns på Berufsfachschule, Fachoberschule, Berufsaufbauschule, Berufliches Gymnasium (Fachgymnasium). Det finns även andra skolor i vissa delstater, men de är förhållandevis få. Berufsfachschule (yrkesskola utanför det tekniska området, åk 10 el. 11-13) ger heltidsutbildningar . Utbildningarna kan ses som en fördjupning av Berufsschule och förbereder eleverna för yrkeslivet. Studierna omfattar både allmänna och yrkesinriktade ämnen. Yrkesskolan erbjuder utbildningar inom de flesta yrkesområden utanför det tekniska området som t.ex. ekonomi, hotelladministration och social service. För behörighet krävs i Hauptschule eller i Realschule. De elever som avslutat Realschule kan studier i Berufsfachschule i olika ämnen erhålla en examen. En teknisk utbildning leder till en examen som staatlich geprüfter technischer Assistent och en ekonomisk admini- strativ utbildning till en Staatlich geprüfter kaufmännischer Assistent . Fachoberschule (teknisk heltidsutbildning, åk. 11-12) ger eleverna allmänna och specialiserade teoretiska och praktiska kunskaper. Kurser erbjuds inom olika ämnen som teknologi, ekonomi, närings- och hushålls- lära, jordbruk, socialt arbete och design. Under det elfte året går eleverna på praktik under . En avslutad yrkes- utbildning kan ersätta det elfte året och elever med sådan utbildning kan gå direkt till det tolfte året. Obligatoriska ämnen är tyska, samhällskunskap, matematik, naturvetenskap, ett främmande språk och idrott. krävs en examen från Examen från Fachoberschule ger behörighet till studier på Berufsaufbauschule (åk. 11) vänder sig till elever som redan har någon form av praktisk utbildning eller arbetslivserfarenhet. grundläggande yrkesutbildning får eleverna behörighet att fortsätta med yrkesinriktade studier. Det finns även möjlighet för ungdomar med fysiska och psykiska handikapp eller bristande språkkunskaper att få ett mer anpassat förberedande år, sk. Berufsbereitungsjahr som ger en introduktion till ett eller två yrkesområden. På Berufliches Gymnasium/ Fachgymnasium (senare delen av gymnasium med teknisk inriktning, åk. 11-13) liksom på Berufs- fachschule och Kollegsschule (vuxenutbildning på heltid), kan eleverna få dubbla examina, en examen för yrkesutbildning och en examen som ger behörighet till högre studier, Hochschulreife/Fachhochschulreife. Den dubbla examen är ett försök att integrera teoretisk och praktisk utbildning. Det är dock förhållandevis få elever som väljer att avlägga en sådan examen. Fachschule erbjuder avancerade yrkesinriktade utbildningar . Denna utbildning kan ses som en påbyggnad på tidigare teknisk utbildning, men betraktas ej som högre utbildning. För behörighet krävs i allmänhet någon genomförd praktik inom området eller relevant arbetslivserfarenhet. De som utbildas på Fachschule förbereder sig för arbete på en nivå mellan dem som har en akademisk examen och dem som utbildas inom det duala systemet. Det finns ett 90-tal olika inriktningar, främst inom områdena teknik, ekonomi och design. Berufsakademie som har funnits erbjuder utbildning på en något högre nivå men är ändå inte inordnade i systemet för högre utbildning. Det finns 27 skolor i 7 delstater. Utbildningarna är treåriga och är främst inriktade på ekonomi, teknik och socialt arbete. Behörighetskraven varierar mellan olika delstater men antingen krävs studentexamen eller någon examen från en yrkesinriktad utbildning som ger behörighet till fortsatta studier och ett praktikavtal med en arbetsplats. När ett praktikavtal har upprättats anmäler den medverkande arbetsplatsen den studerande till en berufsakademie. Utbildningsplanen utformas i samarbete mellan skolorna och de arbetsplatser som deltar och fastställs av i delstaten. ges en grundläggande utbildning och under tredje året sker en fördjupning. Skolförlagd utbildning varvas med arbete på en arbetsplats, i block . Under de arbetsplatsförlagda perioderna erhåller de studerande lön från arbetsgivarna. Efter avslutade studier erhåller de studerande ett särskilt Diplom från en berufsakademie med inriktning på teknik, ekonomi eller socialt arbete ( Diplom-Ingenieur, Diplom-Sozialpädagoge eller Diplom-Betriebswirt). 168 Bilaga 5 SOU 1999:122 I finns drygt 100 universitet, eller institutioner med samma status, ungefär 50 konst- och musikhögskolor, samt drygt 150 fachhochschule. Ungefär en tredjedel går vidare till högre studier. Flertalet institutioner för högre utbildning, med undantag av några pri- vata, är delstatliga. Merparten av finansieringen sker också genom del- staterna. och högskola har dock stort självbestämmande, vilket ökade 1998 då skolorna fick ökat inflytande över sina e konomiska medel Studentexamen ger behörighet att studera inom alla områden. Till många utbildningar är antagningen fri. Det ökade studenttrycket har dock lett till att antalet studieplatser inom flera utbildningar begränsats och att ett urvalsförfarande äger rum.