sou · GNB3123 · 2000-01-01 00:00:00 — Problemet när det gäller designområdet är att ytterst få av museerna har byggt upp en egentlig kompetens på området. Ett par undantag finns: Kulturen i , samt . Även om det sistnämnda museet i egentlig mening inte är regionalt räknas det in i de statliga satsningar som riktas till de regionala museerna. Jag vill här påminna om det program med bland annat utställningar som , med hjälp av sitt Arkiv för Svensk Formgivning, gör inom formområdet. Till kretsen av museer som har fördjupat form-, konsthantverks- och designaspekterna räknar jag, som tidigare nämnts, också i . Ett museum i vardande, som har för avsikt att profilera sig med design, är . Det skall uppföras i stadens hamnområdet. Den danske arkitekten vann arkitekt- SOU 1999:123 Museer och andra utställningsinstitutioner i 93 I mitten av beräknas museet, som hitt ills be- nämns , vara inflyttningsklart. Museistyrelsen har bestämt att insamlandet skall riktats mot industridesign. En donation om 5 miljoner finns att köpa in design och konst för. Det nya museet skall få en utställningsyta . Byggkomplexet kommer också att inrymma Hel- singborgs stadsmuseum om nära , samt lokaler för konst, barn och temautställningar om . Minst en stor designutställning planeras . Konsthantverksutställningar visas återkommande på några av de regionala museerna. Fornsal inklusive Konst- museum har bland totalt 25 utställningar , i enlighet med sitt uppdrag, två till tre inom formområdet, framför allt konsthantverk. i brukar visa examens- utställningar. På finns en permanent avdelning med glasformgivaren och industridesignern – och Gävlebon – arbeten. Några museer är också mottagare av Svensk Forms vandrings- . Men längre sträcker sig oftast inte designinsatserna. Som Statens kulturråds rapport konst i hela landet konstaterade är förutsättningen för att dessa museer bättre skall hantera den samtida bildkonsten, formgivningen och konsthantverket nu små. Rapporten påpekar det eftersatta behovet av utbildade konstpedagoger, som skulle kunna arbeta på museerna. En sådan undervisning föreslås i Moderna Museets regi. Behovet av designpedagoger borde vara minst lika stort med tanke på statens satsningar på arkitektur och formgivning. Det finns andra exempel på museer som är intressanta ur design- och konsthantverkssynpunkt, hem som förvandlats till museer och ibland även kompletteras med nya föremål: , , , , hem i , och hem i , ateljé i , Rackstad museum i , med flera, och där man ibland fördjupar olika teman både utifrån de föremål som finns på plats och i vissa fall bjuder in utomstående konsthantverkare eller 94 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 Några av dessa museer är skapelser av konstnärspar, som också verkat som konsthantverkare och designer, andra har föremålssamlingar av formmässigt intresse eller inredningar utförda av inredningsarkitekter. och har fyllt ett tomrum i genom att kunna erbjuda visnings- möjligheter för en rad stora nationella och internationella konsthantverksutställningar. Av intresse för design- och konsthantverksområdet är de museer och designhistoriskt ambitiösa visningsrum, som somliga industriföretag själva inrättat, glasbruk, Rörstrands pors- linsfabrik, Keramiskt Centrum , som ägs av , textilindustrin Almedahls Museum, möbelproducenten , Linneväveri, Rydals Museum, Museum, för att nämna några. Det finns även en rad designrelevanta företagsarkiv runt om i landet. Jag återkommer till arkivsituationen i mitt slutbetänkande. De designhistoriska dokumentationer och föremålssamlingar som existerar på en rad platser skulle kunna utnyttjas mer aktivt för att profilera orten, där arkivet eller samlingen finns. skulle designforskningen kunna främjas. För företagens del kan deras historiska arv – och då avses hela tidsskalan fram till nu – bidra till att stärka deras kulturella identitet. Kulturens betydelse som identitetsskapare är något som blir alltmer uppenbart världen över. Museer kopplade till industrier är en internationell företeelse som, även om den har gamla rötter, verkar bli allt vanligare. En utställningshalls, konsthalls eller ett galleris verksamhet bygger på tillfälliga utställningar. Utställningarna kan vara av olika karaktär och ha olika inriktning. Konsthallar runt om i landet arrangerar och visar kontinuerligt stora konsthantverksutställningar, som till exempel , , och som och gjort tidigare. SOU 1999:123 Museer och andra utställningsinstitutioner i 95 utställningar är större och aktiviteterna inom detta område ofta intressantare på andra orter och i andra städer än i , och . I är och kommu- nalt drivna. På båda dessa har en lång rad konsthantverks- och designutställningar ägt rum vid sidan av annan verksamhet. Just på Liljevalchs har alltsedan 1917 några av de viktigaste insatserna gjorts.5 i har sedan verksamheten startade visat en rad stora utställningar, där man närmat sig ämnet på ett problematiserande och fördjupande sätt. 6 Verksamheten har haft en bredd och tagit upp den sorts teman och internationella kontext som behövs för att vitalisera ett område. har alltså delvis kunnat bidra till att bereda plats för utställningar om design och konsthantverk i . I samband med tog initiativet att tillsammans med Designstudion på inviga en utställningsverksamhet på , i – Forum för Form. 5 Exempel på utställningar på är bland annat: , Föreningen , Standard för bostad och bohag 1934, och sedan ... 1945, Form Fantasi 1964, Ting och bruksting 1972, Ting äger rum 1988, Slöjdsommar 1992, Intention Nordisk textiltriennal 1995, Formens rörelse 1995, Slöjden är här! Slöjden är härlig! 6 Här ett axplock av formutställningar på : Verkligheten sätter spår 1976, Vara&Undvara, Nordiskt glas78, Konst och konsthantverk , textilkonstnären 1979, Har handen gjort sitt, Textil och glas från , De Stijl, 1982, Acceptera vardagen, den franska tex tilkonstnären , Konsthantverkskollektiv 83, Nya smycken nya material 1983, De Danske konsthantverk , New glass nytt glas, Nya smycken 1985, Bärbar konst 1986, 10-gruppen 1987, Svensk textil konst 1988, Katalansk design, Nordisk textiltriennal V, Utopiskt bagage 1989, 1990, Rodtjenko1991, Folkkonsten 1992, Bonk Swexpo95, O Mode 1995, textilkonstnären 1996, månen, the original race exhibition 1998, Bröderna svensk form 1999. 96 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 Genom stöd från fonder, stiftelser och företag har den ytterst livliga utställningsverksamheten på Forum för Form kunnat fort- sätta . En stor utställning inom designområdet visas varje sexveckorsperiod och ett flertal mindre utställningar, som byts ut eller . Avsikten har dels varit att presentera hela den bredd som finns inom detta område, dels att lyfta fram alla de intressenter som är angelägna om att ett form- museum kommer till stånd. bildades för att verka för t illkomsten av ett museum i för konsthantverk, konstindustri och industridesign. När FormMuseet har förverkligats, skall föreningens ändamål vara att stödja detta museum genom att på olika sätt bidra till dess verksamhet och fortlevnad. Initiativtagare till föreningen var dåvarande chefen för konst- hantverksavdelningen på , . fanns en aktuell b yggnad på , det så kallade Amiralitetshuset. Planerna var långt framskridna med konkreta förslag på utbyggnad av en modern del och på hur de befintliga rummen skulle disponeras för att rymma hela utvecklingen fram till . Genom kontakter hade man även fått löfte om ekonomiskt stöd och därmed lyckats finansiera en stor del av de kostnader som en flyttning från Natio- nalmuseum och en ombyggnad av huset skulle innebära. Men av olika skäl kunde inte ett formmuseum då förverkligas. Att vänföreningen fortsatt den utställningsverksamhet på som från början enbart var tänkt att äga rum är för att påvisa be hovet av en utställningsarena för designområdet i . I invigdes ett Designmuseum 1999. Det förfogar i gamla industrilokaler i , nära Kop- parberg. Museet ingår i ett större projekt för att förbättra den eko- nomiska utvecklingen och vända trenden med en minskande SOU 1999:123 Museer och andra utställningsinstitutioner i 97 befolkningstillväxt i Bergslagen. Man har också initierat en prepa- randutbildning för 16 studerande inom industridesign och en tjänsteförmedling av industridesign. Projektet finansieras av EU Mål 2 Bergslagen, , län, och kommuner. Bakom satsningen står också län och stiftelsen . på museet består av drygt 500 designhistoriska föremål, som den grafiske designern deponerat där. , som är intressant i sig, är kopp-lingen mellan utbildning och museum en utvecklingsbar modell. Även andra designutställningar har presenterats, till exempel en finsk, pedagogiskt genomarbetad utställning om designprocessen med utgångspunkt från produktutvecklingen av trädgårdsredskap och andra verktyg hos Fiskars, . Fler designhistoriska insatser av museikaraktär har gjorts i samma trakt. I finns , i anknytning till några bostads- områden , parker med konstnärligt intressanta skulpturer från . Två lägenheter har omvandlats till utställningar, visande dels ett arbetarhem, dels ett tjänstemannahem , tidstypiskt inredda och möblerade. I öppnade 1959 Svensk , i direkt anknytning till nya byggnad vid i . Den huvudsakliga verksamheten var utställ- ningar, som visade nytt bohag, nya konstindustriföremål och industridesignprodukter. Sex av medlemmarna i Svenska Slöjd- föreningens (nuvarande Svensk Form) producentsektion var ägare och finansiärer. Ansvaret för verksamheten övertogs 1966 av , som emellertid upplevde att lokalerna låg alltför avlägset från . 1967 kunde föreningen inviga ett i city, i ett av höghusen vid , med för tillfälliga utställningar i gatuplanet och 350 98 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 kvadratmeter i källarplanet för den permanenta utställningen, som skulle bytas . På grund av ekonomiska problem tvingades att stänga . Bättre gick det för det designcenter Form i , som startades av för och , som bildats och till att börja med haft sina utställningslokaler på Museum. 1968 bytte verksamheten namn till Form/Design Center och flyttade man in i en stor, gammal magasinsbyggnad, centralt belägen i . Utredningen återkommer till den livaktiga verksamheten i nästa betänkande. 1982 genomförde en grupp med representanter från föreningen och de olika yrkesorganisationerna inom designområdet en utredning om behovet av ett permanent Design Center i . fick föreningen () ett anslag på nio miljoner för att driva en försöksverksamhet . 1985 kunde därmed ett designcenter, Design Center , öppna igen. Invignings- utställningen var Därför design. 1989 övertog Stiftelsen Svensk Industridesign verksamheten. Men 1991 beslöt ledningen att lägga ned utställningslokalen för att istället specialisera sig på designrådgivning till industrin. Det var alltså samma sak som 1994 skedde i , då stängde sitt . Våren beräknar föreningen att inviga ett designcenter. Då flyttar man in i gamla byggnad på i och öppnar där bland annat ett designcenter under namnet Svensk Form. Ett arkiv handhar dokument, ritningar, skisser, brev av alla slag, räkenskaper, foton och annat bildmaterial, etc. Exempel på arkiv är , lands- och kommunarkiven, företagsarkiv, arkiv på bibliotek och hos privatpersoner. SOU 1999:123 Museer och andra utställningsinstitutioner i 99 På glasbruk finns ett omfattande och välskött arkiv, som även innehåller exempel på alla de glasserier och tekniker som producerats . har en stor samling ritningar och så kallade renderings, det vill säga presentationsskisser som suggestivt illustrerar olika designidéer. I finns ett arkiv innehållande material från Svenska möbelfabrikerna i , en industri som spelat en stor roll för den svenska möbelutvecklingen . Arkivet för Svensk Formgivning på har samlat ett unikt skissmaterial av stort designhistoriskt intresse. Materialet är dokumenterat på dator och digitaliserat och därmed tillgängligt för omvärlden. Kontinuerligt produceras informations- blad och små kataloger om svensk formgivning, utställningar på och vandringsutställningar för andra museer och bibliotek. På en rad industrier runt om i landet finns mer eller mindre kompletta och välskötta arkiv och samlingar. I dessa arkiv finns ofta det fördjupande underlag som kan berika och möjliggöra forskning kring föremålen. Här finns också underlag för att kunna göra de publika utställningarna mer informativa. Olika samman- hang kan belysas som inte skulle kunna klargöras på andra sätt. Utredningen återkommer i nästa delbetänkande till arkivfrågan. Riksutställningar är en statlig myndighet för utställningsverksamhet inom ramen för den statliga kulturpolitiken. Målet för verksamheten är att bevara kulturarvet genom att utveckla och förmedla kunskap om och upplevelser av det, för att därigenom ge perspektiv på sam- hällsutvecklingen. Riksutställningar har två huvuduppgifter. Den ena är att producera, distribuera och förmedla vandringsutställningar inom ett flertal områden. Den andra uppgiften är att bidra med erfarenheter och kunskap kring utställningsverksamhet samt arbeta med en konstnärlig, pedagogisk och teknisk utveckling av utställningsmediet. 100 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 Arbetet innebär bland annat gränsöverskridande samarbeten med bland annat utbildningar och bildningsförbund samt att bidra till nya perspektiv på kulturella och samhälleliga förändringar. Riksutställ- ningar har fyra fokusområden: demokrati, yttrandefrihet och mång- kultur; unga människors livsvillkor; den samtida konsten; samt form, gestaltning och byggd miljö. Verksamheten omsatte 1998. Att form och gestaltning ingår i uppdraget gör det intressant att ta upp Riksutställningar i detta betänkande. Svensk Form är en ideell föreningen vars främsta syfte är att genom opinionsbildning främja god form. Med god menar föreningen sådan form där så mycket kunskap som möjligt använts om användarbehov, estetisk kvalitet, funktion och miljömässiga hänsyn, etc. Opinionsbildningen sker med hjälp av utställningar i och utomlands, genom , föreläsningar, läromedel, det årliga designurvalet Utmärkt Svensk Form, som delas ut till formgivare, designer och producenter, samt Ung Svensk Form, en utmärkelse som riktas till yngre designer och formgivare. De två sistnämnda utmärkelserna presenteras i form av kataloger och vandringsutställningar. Svensk Form, eller som var namnet , är världens äldsta desi gnorganisation, grundad . Föreningen har gjort en rad insatser för att utveckla kvaliteten på och öka spridningen av svensk formgivning. Bland föreningens alla initiativ till verksamheter inom formområdet har utställningsverksamheten spelat en viktig roll. Svensk Form har varit engagerad i flesta internationella världs- utställningar och andra sammanhang, där svensk design, formgiv- ning och svenskt konsthantverk presenterats. Man har dessutom varit initiativtagare till en rad utställningar, både inom landet och utomlands. Somliga av dessa har även haft stor betydelse för form- SOU 1999:123Museer och andra utställningsinstitutioner i 101 debatten och ibland för utvecklingen i . 7 Andra utställningar som föreningen arrangerat har i hög grad bidragit till att svensk formgivning uppmärksammats internationellt. Föreningen har ett omfattande och unikt bibliotek och bildarkiv, som hålls tillgängligt för forskare och studenter. innehåller förutom design- och konsthantverksböcker, utländsk facklitteratur, kataloger och ett stort antal internationella och svenska facktidskrifter inom designområdet. Få andra bibliotek kan konkurrera med detta omfattande utbud av tidskrifter. innehåller svartvita originalbilder, dels från de stora utställningar som föreningen deltagit i , dels på enskilda formgivares arbeten. Dessutom finns ett innehållsrikt diabildsarkiv med inriktning på svensk formgivning. Verksamheten omsatte 1998. Från (bidrag till bild- och formområdet) erhöll föreningen ett statligt anslag om 1,4 miljoner. 1999 utökades det årliga, statliga bidraget med från statens anslag för nationella uppdrag. Svensk Forms nationella uppdrag är tidsbegränsat till treårsperioden 2001. Målsättningen med uppdraget är att Svensk Forms verksamhet skall bli ännu mer publik, att allmänhetens kunskap om formgivning och design ökas, att föreningen får till stånd framåtsyftande projekt inom området, förmedlar erfarenheter från till exempel 7Hemutställningen , , H55 1955, Form Fantasi 1964, Vara&Undvara 1978, NordForm90 1990, Formen rörelse 1995. 8Andra utställningar har i hög grad bidragit till att svensk formgivning uppmärksammats internationellt som till exempel , , världsutställningen i , Swedish Modern på världsutställningen i 1939, i 1954, i , Svensk Design för handikappade på olika platser i 1979, todos los demás i 1989. 102 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 framgångsrika designsatsningar, samt höjer myndigheters kompe- tens att som beställare ta hänsyn till formgivning och design. Svensk Form har sitt säte i men har dessutom regio- nalföreningar i ett flertal städer; den mest etablerade och livaktiga föreningen är den tidigare nämnda för och , som driver Form Design/Center i med ett fyrtiotal utställningar , arrangerar föreläsningar, seminarier och erbjuder ett sortiment med nordiska designprodukter i sin butik. Övriga lokalföreningar har tillkommit och arbetar för att öka medvetenheten om och främja utvecklingen av god design i sina regioner: Svensk Form verkar i och på , Svensk Form i Väster i , i i sitt län, Svensk Form har både och som sin hemvist och Svensk Form samverkar med Museum i för att sprida kunskaper om form och designområdet. Sammanfattningsvis kan sägas att de regionala Svensk Form- föreningarna genom sin spridning och verksamhet, utgör ett viktigt nätverk för design, formgivning och konsthantverk. Här möts arkitekter, formgivare, industridesigner, konsthantverkare och andra formintresserade och driver designfrågorna lokalt. I mitt slutbetänkande återkommer jag till Svensk Forms verksamhet. Stiftelsen Svensk Industridesign svarar för statliga, designfrämjande åtgärder inom näringspolitiken. Stiftelsen Svensk Industridesigns verksamhet är inriktad på åtgärder som främjar kunskap och kompetens inom industriellt tillverkad design, i syfte att öka lönsamheten och därmed tillväxten i svenskt näringsliv. Särskild uppmärksamhet ägnas åt designfrämjande verksamhet i små och medelstora företag. Målgruppen är svenskt näringsliv, designer- kåren, samt högskolor och universitet. SOU 1999:123Museer och andra utställningsinstitutioner i 103 Insatser genomförs över hela landet, från regionkontor i Härnö- sand, , och . Verksamheten har två inriktningar: Kontakt och rådgivning, samt kunskaps- och kompe- tensutveckling. Genom kontakter och rådgivning får företagen en praktisk vägledning i fråga om hur design bör upphandlas och hanteras. Tillsammans med andra aktörer för näringslivsutveckling försöker stiftelsen också att uppmuntra till ökat samarbete mellan designföretag och övrigt näringsliv. Insatsområdet kunskaps- och kompetensutveckling stödjer utbildnings- och forskningsinsatser inom designområdet. Nationell samverkan inom detta område sker inom ramen för Forskar- kollegiet, som är en sammanslutning av lärare och forskare från universitet och högskolor och andra med intresse för kunskaps- utveckling inom designområdet. 1998 erhöll Stiftelsen Svensk Industridesign 9,5 m iljoner kronor i anslag från . Utöver det statliga bidraget kom medel på 2,5 miljoner för projekt genomförda i samverkan med regionala organisationer och näringsliv, och så kallade designcheckar i samverkan med på 3 miljoner. Samma belopp 3 miljoner satsade företagen själva. 5.17Kommentar till utställnings- situationen i för design- området Konstindustrimuseernas historia går tillbaka till den andra . Dåtidens diskussioner om estetik och kvalitet påver- kade den utformning som museerna fick, något som även kom att bidra till deras framtida utställningspolitik och programverksamhet. Dessa museer var i sin begynnelse aktiva påverkare av den samtida smaken. Det var man ville förändra till det bättre genom att visa upp de goda exemplen. Man kan alltså hävda att museerna hade en estetisk-politisk inriktning. ökade konstindustrimuseernas samlingar och därmed förändrades museernas roll. Istället för att påverka samtiden för att 104 Museer och andra utställningsinstitutioner i SOU 1999:123 åstadkomma en annan, skönare framtid, började de alltmer fungera som ett kollektivt minne. Besökarna gick dit för att se på sådant som gjorts förr, för att reflektera över historien, för att förundras och begrunda. I förhållande till samtiden blev uppgiften att doku- mentera. Det som köps in till konsthantverks- samling och till skall visserligen vara det bästa och intressantaste av det som görs av samtida konsthantverkare eller formgivare, men tingen behöver inte längre vara aktiva förebilder och smakfostrare. För att citera en informationsfolder om : Utan att vilja propagera för några särskilda smakuppfattningar, som ju endast är uttryck för olika gruppers speciella värderingar, vill museet rikta uppmärksamheten på frågor kring estetisk och teknisk kvalitet inom sitt område. Utöver sin centrala uppgift att förmedla estetiska upplevelser kan museet sålunda även ge människor vidgade möjligheter att kritiskt värdera och medvetet välja inom den sektor av samhället som museet företräder. Kriterierna för inköpen handlar om huruvida föremålen är konstnärligt och konsthantverkligt nydanande, och motiven skiljer sig från hur de tekniska museerna och kulturhistoriska museerna bygger upp sina samlingar. Ekonomin sätter förstås vissa gränser, liksom de inköpsansvariga intendenternas egna värderingar. Som- liga brister och luckor i samlingarna har senare korrigerats. Man har helt enkelt vinnlagt sig om att komplettera samlingarna så att de bättre överensstämmer men den syn som senare tiders museimän och formgivningsteoretiker utvecklat. De kvalitetskriterier som rått berättar mycket om olika värderingar och om tidsandan. Det råder en slags konsensus bland fackkunniga i samtiden, som naturligtvis senare generationer kan ifrågasätta. kan hävdas att man, genom de ting museerna skaffar, tillrättalägger och regisserar historien. Innan ny forskning har bevisat att det förhåller sig på ett annat sätt eller påvisar luckor i den dittills accepterade bilden, blir denna historia den rådande. SOU 1999:123Museer och andra utställningsinstitutioner i 105 Design omfattar, som jag tidigare nämnt, hela fältet från konst- hantverk, inredning, grafisk design, industriformgivning, informa- tionsdesign, tjänstedesign till formgivning inom en rad material. Designområdet skär genom och har beröringspunkter med en rad andra ämnen som redan är etablerade inom musei- och utställ- ningsvärlden. Det finns centralmuseer som delvis ägnar sig åt vissa av dessa områden. De flesta av dessa statliga museer finns i : myndigheterna , och Arkitek- turmuseet, samt stiftelsen . Hit kan också räknas, som är en stiftelse, ägd både av staten och industrin. Samtliga de museer som nämns ovan samlar och ställer ut föremål som delvis kan hänföras till designområdet. Men inget museum har i uppdrag att koncentrera sig på design, konsthantverk och formgivning och får därför inga statliga anslag eller bidrag för det – utom i och delvis , som i sina instruktioner har till uppgift att följa konsthantverkets utveckling. Länsmuseer, kommunala konsthallar och andra utställnings- lokaler visar i olika grad form- och framför allt konsthantverks- utställningar. Flera museer har intressanta samlingar, som skulle kunna utnyttjas för att beskriva och fördjupa olika designaspekter. Några få museer på olika ställen i landet har tagit ett större ansvar för detta område, likaså gör den designcenterverksamhet som finns i och det nya museum som öppnat i Bångbro. 6Statens anslag till berörda museer Jag har i föregående kapitel berört ekonomin för några av de museer som i olika grad engagerar sig i designområdet och som har flera huvudmän.