sou · GNB34 · 2000-01-01 00:00:00 — Naturvetenskapens mål, menar mången, ligger uti de praktiska fördelar som de tillskyndar mänskligheten. De skola hjälpa oss att förvärva vårt dagliga bröd etc. Denna åsikt är falsk. Naturvetenska- pens mål är främmande för alla fördelar som den skänkt mänsklig- heten, för såvitt ej vetenskapens utveckling därav befrämjas. Målet för dessa vetenskaper är, liksom för alla andra, sanningen i all sin nakenhet. Och om de under sin utveckling närma sig målet, betyder det föga eller intet, om de skaffa bröd åt miljoner människor.23 22Ibid., s. 8. 23Ibid., s.9. 66 Att minska risken för oredlighet i forskning Den intellektuella nyfikenhetens moral är en moraltradition som med sin syntes av ifrågasättande, öppenhet, vidsyn och humanitet skär tvärs igenom tidsåldrarna. Det handlar i hög grad om studenternas moral, de studenter som strömmade till universiteten i , och Cam- . Den nyfikna ungdomen, med ord. Ifråga- sättandet och lusten att ständigt veta mer och veta nytt drev så småning- om ut forskaren att delta också i den offentliga dialog som inte styrs av kyrklig eller världslig överhet, ej heller av forskarskråets vaktkonstaplar borde man kanske tillägga. Forskaren är skyldig att tvivla på sina resultat men känner sig också manad att ta ställning i olika sam- hällsfrågor. Nyfikenhet, mod att ifrågasätta och en strävan att kommuni- cera också den osäkerhet som i någon mening alltid vidlåder vetenska- pens resultat är viktiga drag att odla i en forskarkultur som vill värna om vetenskapens trovärdighet och god forskningssed. Endast så kan avarter- na med den vetenskapliga hierarkin undvikas. Att stimulera den intel- lektuella nyfikenhetens moral borde vara varje lärosätes främsta uppgift. 3.10Medvetandegörande om kunskapssökandets villkor som det första ledet i ett förebyggande arbete Att introducera det vetenskapliga kunskapssökandets villkor Vikten av ett förebyggande arbete för att minska förekomsten av ored- lighet i forskning torde ej kunna överskattas. "Vetenskapens etos" måste inplanteras redan från första kursveckan hos den som börjar en högsko- leutbildning. Den bana man beträder präglas av att ny kunskap skapas, kunskap som behövs för att tolka och förstå verkligheten, kunskap som behövs för att förbättra världen så att den blir en bättre plats att bo på. Det är för detta ändamål man utrustar sig med vetenskapens kunskap- snycklar och metodiska färdigheter. Redan på grundutbildningsnivån börjar också skrivandet och laborerandet varför metodkurserna här läg- ger grunden både när det gäller god vetenskaplig praxis, hantering av data samt metoder för källhänvisning. Utan att inom ramen för denna utredning kunna gå in på någon djupare vetenskapsteoretisk diskussion borde man ändå med fog kunna antaga att mycket slarv, övertolkning av data och vetenskapligt dåligt grundade förhoppningar som saluförs i olika samhällsfora kan stävjas med vad man skulle kunna kalla den Popperska lösningen. Att minska risken för oredlighet i forskning 67 grundläggande idé var att för att nå säker och allmängiltig kunskap är det inte tillräckligt att man med sina experiment och iaktta- gelser försöker verifiera den framställda hypotesen. Det vetenskapliga projektet går ut på att försöka falsifiera uppställda hypoteser. Det spe- lar ingen roll om forskaren verifierat sin hypotes i 99 fall av hundra om den hundrade iakttagelsen går i en annan riktning. Det hundrade fallet är nog för att vederlägga hypotesen. Det kan ibland vara ett väl starkt krav men något av Poppers vetenskapsteoretiska hållning borde genomsyra all forskning och utbildning. Professor brukar använda ett kriterium på god vetenskap som passar väl in i den Popperska lösning- en, det sk. överraskningskriteriet. Detta kriterium innebär att man skall inte kunna förutsäga resultatet av sitt försök eller sin studie. Det måste alltid vara kvar ett moment av överraskning om det verkligen är ny kun- skap som skapas. Till ett vetenskapligt kunskapssökande av det slag som här exemplifie- rats med hjälp av Popper och bör nya studenter inbjudas. Själ- va anslaget är viktigt och bör markera ett brott med den gymnasiala ti- den. Nyfikenhet och kreativitet kan främjas från början med en intro- duktionskurs där utbildningens anknytning till forskning och kun- skapsutveckling accentueras. Problemorientering och kritisk skolning ger embryot både till att uppfatta den egna insatsen rätt och till att erkänna andras insatser i det gemensamma vetenskapliga projektet. Etikmomen- ten kan i början mycket väl fokusera på de goda exemplen, både i histo- riskt perspektiv och genom erfarna forskare på institutionen som goda föredömen. Till detta behöver teoretiska avsnitt föras in som gör stu- denterna förtrogna med etiska riktlinjer, begrepp och analysmetoder. Inom forskarsamhället har man traditionellt litat till mentorskapet för förmedling av etisk medvetenhet och ansvar. Det har räckt med att de yngre forskarna lärt av sina seniora kolleger. Det goda exemplets makt i klassisk Aristotelisk tappning har varit tillräckligt. Äldre forskare har sagt vad man anser och sen har det räckt med det. Alla har litat till den praktiskt vunna visdomen, den dygd benämnde phronesis. har kunskapsutvecklingen gått så långt och de forskningsetiska frå- geställningarna blivit så komplexa att nya insatser behövs för etikutbild- ning och systematisk reflektion kring forskningsetiska problem. Åsikts- etiken behöver ersättas med en etisk reflektion byggd på argumentets primat och med kunskap om de etiska argumentens natur och begräns- ningar. I förebyggande syfte har samhällsvetenskapliga fakulteten vid universitet på ett föredömligt sätt beskrivit vetenskapens etos och en del gällande etiska riktlinjer i skriften God vetenskaplig praxis som 68 Att minska risken för oredlighet i forskning varje forskarstuderande får vid antagning till forskarutbildningen. Skrif- ten finns med fakultetens benägna tillstånd med som bilaga 3 till detta betänkande. Kommittén återkommer mer utförligt till frågor rörande utbildning i forskningsetik och behovet av forskning i tillämpad etik. anger i sina riktlinjer för prevention och hantering av ohederlighet inom medicinsk forskning tre sätt att minska risken för oredlighet i forskning.24 Man pekar på behovet av utbildning, träning och etablerande av vetenskapliga normer och understryker vikten av att etablera ett regelsystem för upptäckt och utredning av misstänkta fall av oredlighet samt att det måste finnas en koppling mellan påvisandet av oredlighet och lämplig disciplinär åtgärd. Ytterligare ett sätt som anvisas för att minska riskerna för oredlighet är att uppmuntra åtgärder som syftar till att minska trycket på forskaren att publicera för att generera anslag. Vid meritvärdering och vid ansökan om forskningsanslag spelar antalet publikationer en viktig roll. Detta förhållande kan locka forskare att tumma på de etiska och vetenskapliga normerna för forskning och presentation av forskningens resultat. Det är emellertid viktigt att betona att också publikationernas kvalitet spelar en viktig roll i meritvärdering- en. Det bör också framhållas att prestationskravet inom forskningen bör vara högt och att forskning av naturen är och bör vara en konkurrensut- satt verksamhet även om forskning också kräver samarbete. Det är an- geläget att nya forskningsresultat snabbt publiceras. Ett otillbörligt tryck på publicering kan undvikas om sedvanliga etiska regler och normer för publicering följs och om potentiella ekonomiska intressekonflikter upp- märksammas. 3.11God dokumentationsordning - en viktig åtgärd i förebyggande syfte25 Till god forskningssed hör att ange källor och referenser så tydligt och noggrant att man kan se att slutsatserna följer av premisserna och att dessa är korrekt återgivna. Detta gäller oavsett vilken disciplin forskaren tillhör. För en filosof som i sitt arbete prövar olika argument framförda av andra filosofer måste läsaren som tar del av forskningens resultat 24Ohederlighet inom medicinsk forskning. Riktlinjer för prevention och hante- ring av ohederlighet inom medicinsk forskning. Reviderade och fastställda av , Dnr 746/94. 25Beträffande skrivningarna i detta avsnitt har samråd skett med handläggare . Att minska risken för oredlighet i forskning 69 kunna förvissa sig om att dessa argument är korrekt återgivna. Genom noggranna källhänvisningar skall man både kunna följa argumentations- linjen och bli förvissad om att de författare som forskaren stöder sig på får ett vederbörligt erkännande och en saklig bedömning. På motsvarande sätt skall forskningsunderlaget redovisas inom alla ve- tenskapliga discipliner även om forskningsmetoderna varierar. Detta innebär att sådant forskningsmaterial som enkäter, bandupptagningar, videoinspelningar, intervjuutskrifter, laboratorieprov, reagens, resultat av provanalyser, laboratoriedagböcker, patientinformation, statistiska beräkningar och andra former av primärdata eller observationer måste dokumenteras och bevaras så att man kan se att de slutsatser forskaren drar verkligen följer av det forskningsunderlag man utgår från. Inom de internationella riktlinjerna för god laboratoriesed (Good Laboratory Practice) och god klinisk sed (Good Clinical Practice) ställs därför krav på att man skall kunna följa dataunderlaget genom hela forskningspro- cessen. Det skall finnas en tydlig trail of records. Inom den industrifi- nansierade forskningen är dessa riktlinjer liksom andra internationella riktlinjer för kvalitetsbedömning och ackreditering av forskningsmiljöer naturliga inslag i en god forskningssed. Vid utredningar av misstanke om oredlighet i forskning påtalas ofta all- varliga brister avseende bevarandet av forskningsmaterial. I två gjorda svenska utredningar på det medicinska forskningsområdet visade det sig mycket svårt om inte omöjligt att slutgiltigt kunna ta ställning i skuldfrågan därför att primärdata inte hade bevarats på ett tillförlitligt sätt. Eftersom viktiga primärdata inte fanns dokumenterade kunde miss- tanke om oredlighet inte styrkas. Det var inte heller möjligt för den misstänkte att bevisa sin oskuld. Bristen på tydliga och praktiska ord- ningar för bevarande av forskningsmaterial innebär emellertid inte bara svårigheter av utredningsteknisk art. Det finns exempel på hur forskare som anmälts för oredlighet i sin forskning går igenom personliga tragedi- er och tvingas uppleva hur deras vitala forsknings- och arbetsmiljöer bryts ned och den egna forskarkarriären avbryts på ett brutalt sätt. Allt detta innan ärendet har kunnat bringas till ett slutgiltigt avgörande. Att initiera utredningar innan det finns en genomförd ordning för beva- rande av forskningsmaterial är djupt oetiskt genom att man riskerar att åsamka också den som är oskyldig stor skada. Även anmälaren lider stor skada. I en etisk prioriteringsordning måste därför arbetet med att säker- ställa goda ordningar för dokumenterande och bevarande av forsknings- material komma före implementeringen av system för utredning av misstanke om oredlighet. Det ger en större rättssäkerhet för alla inblan- 70 Att minska risken för oredlighet i forskning dade parter genom att man får ett bättre underlag för utredningar och innebär ett extra skydd för den som är hederlig i sin forskning. Som en extra vinst kommer det att bli betydligt lättare att identifiera den som fuskar. God forskningssed inbegriper således goda ordningar och prak- tiska förutsättningar för dokumentation och arkivering av forsknings- material. Sammanfattningsvis kan följande intressen beträffande beva- rande av forskningsmaterial identifieras.26 Det allmännas intressen genom statens försorg: 1.för vetenskaplig bedömning av underlaget till avhandlingar och rap- porter; 2.för samhällets planering och utveckling; 3.för skydd av medborgarna; 4.för den offentliga insynen i forskningsprocessen samt; 5.för återanvändning av forskningsmaterial i nya undersökningar. 1.för vetenskaplig bedömning av underlaget till avhandlingar och rap- porter; 2.för återanvändning av forskningsmaterial i nya egna undersökningar; 3.för att undvika obehörigt utnyttjande av forskningsmaterial. 1.för vetenskaplig bedömning av underlaget till avhandlingar och rap- porter; 2.för återanvändning av forskningsmaterial i nya från institutionen ut- gående undersökningar; 3.för att undvika obehörigt utnyttjande av forskningsmaterial; 4.för att skydda sitt eget anseende genom att kunna visa att man förva- rar forskningsmaterial på ett sådant sätt att etisk granskning kan ske; 5.för att uppfylla krav från externa anslagsgivare. 1.för återanvändning av forskningsmaterial i nya vetenskapliga under- sökningar; 2.för vetenskapshistorisk forskning. Det framgår av intressespecifikationen att flera intressen hos de olika aktörerna sammanfaller. Forskaren, forskningsinstitutionen, forskarsam- hället och det allmänna har intresse av att verksamheten bedrivs enligt 26 Bearbetat efter Tomenius, , Bevarande av material från forskningspro- jekt, Arkiv, samhälle och forskning, 1994:3, s.7-37 Att minska risken för oredlighet i forskning 71 uppställda etiska regler. Den som upplever sig oskyldigt anklagad för oredlighet i forskning har ett starkt intresse av att kunna visa på en god överensstämmelse mellan påstådda resultat och de data som ligger till grund för dessa. Utredningar av misstanke om oredlighet försvåras all- varligt av att primärdata inte finns sparade på ett betryggande sätt. Forskningsinstitutioner och lärosäten måste kunna visa att man har fun- gerande riktlinjer för beivrande av oredlighet i forskning. I detta krav ligger implicit också kravet på en god ordning för bevarande av forsk- ningsmaterial. Forskningsinstitutionerna och forskarna har mycket star- ka egenintressen av en hög forskningsmoral. Detta inbegriper intresset att hålla forskningsmaterial tillgängligt även efter publicering. När det gäller forskarnas och deras institutioners intressen bör det påpekas att normalbeteendet forskare emellan är att ta kontakt och byta reagens, cellinjer och annat forskningsmaterial eller att man försöker göra om försöken på plats. Att titta på andras primärdata är sannolikt för de flesta forskare inte primäralternativet och dessutom tidsödande jämfört med att göra om ett försök med sina egna instrument och material. På fyra punkter förefaller intressena gå olika vägar. Statens intresse när det gäller samhällsplanering och utveckling torde dock snarare vara knutet till utlysning av forskningsmedel och till återförande av forsk- ningens resultat till organisationer och myndigheter. Frågan om offentlig insyn behandlas likaledes som en särskild fråga och det är tveksamt om den offentliga insynen och dialogen överhuvudtaget är beroende av eller gynnas av att forskningsmaterial såsom primärdata arkiveras enligt gängse regler för offentlig verksamhet. En offentlig insyn finns redan säkerställd för många forskningsprojekt genom att samtliga ansökningar hos de statliga forskningsråden och de sk. löntagarfondsstiftelserna är allmänna handlingar. Genom publicering offentliggörs också resultaten av forskning. Statens intresse av att skydda medborgarna säkerställs redan genom den forskningsetiska granskningen och genom sekretesslag- stiftning. Forskaren och dennes institution har ett legitimt intresse av att förhindra andra att ta del av och använda det egna forskningsmaterialet. Detta intresse är svårförenligt med en önskan att forskningsmaterialet skall arkivläggas enligt gängse regler för statlig myndighet och därmed bli allmän handling. har forskarsamhället ett legitimt intresse av att insamlade data inte göms undan utan blir föremål för prövning av nya vetenskapliga frågeställningar. 72 Att minska risken för oredlighet i forskning Bevara genom att dokumentera och arkivera Att de olika intressena inte är lätta att förena framgår av en ganska om- fattande diskussion i ämnet bevarande av forskningsmaterial.27 Knäck- frågorna i denna diskussion har gällt forskningsarkivens status och frå- gorna huruvida olika typer av forskningsmaterial utgör allmänna hand- lingar eller inte. Det ankommer ytterst på och statliga myn- digheter som bedriver forskning att gemensamt lösa dessa knäckfrågor. Det forskningsetiska kravet att man skall kunna pröva om påstådda re- sultat följer av forskningsunderlaget och att forskaren inte varit oredlig i sin forskning förutsätter inte att forskningsmaterial arkiveras eller på annat sätt kommer att utgöra allmänna handlingar. För att uppfylla de etiska kraven är det tillräckligt att forskningsprocessen från början till dess slut dokumenteras på ett riktigt sätt. Ur juridisk synpunkt är det en avgörande skillnad huruvida man använder termerna dokumentation eller arkivering av forskningsmaterial. Enligt 2 kap 9 § tryckfrihetsför- ordningen blir också upprättade handlingar inom offentliga myndigheters forskningsverksamhet som annars inte skulle anses som allmänna detta så snart de tas om hand för arkivering. Varken tryckfrihetsförordningen eller arkivförordningen säger emellertid något om hur forskning skall dokumenteras. Eftersom också frågan om arkivering av forskningsmate- rial rymmer viktiga forskningsetiska aspekter och är en del av bevaran- deuppgiften för forskningsinrättningar måste den dock här kort beröras. Offentlighetsprincipen för forskning vid statliga myndigheter För forskning som bedrivs av myndigheter gäller offentlighetsprincipen. Allmänheten har rätt till insyn både i den administrativa verksamheten och i den forskning som bedrivs vid myndigheten. Regler baserade på denna offentlighetsprincip finns angivna i 2 kap tryckfrihetsförordning- en. Härmed inbegripes all forskning som bedrivs vid svenska universitet och högskolor men också all sektorsforskning som bedrivs av förvalt- 27 Tomenius, , Bevarande av material från forskningsprojekt, Arkiv, samhälle och forskning, 1994:3, s.7-37; SOU 1989:74, Forskningsetisk pröv- ning,; (1986), Arkivansvar i samband med externt finansierad forskning (stencil). RA dnr: 2977/S 51/83, 103 sidor; (1988), Forsk- ningsprojektens arkiv. (stencil), RA dnr 153-88-50, handledning 23 sidor samt broschyr 6 sidor; , , Offentlighet & Sekre- tess i myndighets forskningsverksamhet, , Rapport 1997:2; Tomenius, , Är forskningsverksamhetens rättsliga ställning oklar?, Tema Arkiv 3, 1992, s.9-18; , , , Vad skall forskaren göra med sina papper?, 1991, Vol 88 nr 22, s. 2034-2040. Att minska risken för oredlighet i forskning 73 Forskning som bedrivs i privaträttsliga former om- fattas emellertid inte av denna i svensk grundlag angivna offentlighets- princip. Detta innebär att forskare inom den industrifinansierade forsk- ningen som står för majoriteten av all svensk forskning inte omfattas av denna princip. Genom tillägg i 1 kap 8§ bilagan sekretesslagen gäller offentlighetsprincipen fullt ut också för och för . Allmänheten har däremot inte rätt till insyn i den forskningsverksamhet som bedrivs vid inrättningar såsom i eller av enskilda ut- bildningsanordnare såsom Teologiska . Ärendehandläggning eller faktiskt handlande Den fråga som kanske diskuterats mest när det gäller bevarande av forskningsmaterial är om forskning vid myndighet skall uppfattas som en handläggning av ett ärende eller som ett så kallat faktiskt handlande. Uppfattar man forskning som ärendehandläggning är det först när forsk- ningsprojektet färdigställts och dess resultat presenterats som dess hand- lingar kan bli allmänna. Uppfattar man istället forskning som faktiskt handlande blir varje handling inom forskningsprojektet allmän så snart denna handling färdigställts. Allmänna handlingar är offentliga hand- lingar med undantag från de inskränkningar härvidlag som föreskrivs i sekretesslagen. Det finns olika uppfattningar när det gäller frågan om forskning skall uppfattas som ärendehandläggning eller som faktiskt handlande. Den Forskningsetiska utredningen under relaterade ut- förligt de motsatta ståndpunkterna.28 har i sin skrift Offentlighet och sekretess, 1983, med utgångspunkt i 2 kap 7 § tryckfrihetsförordningen hävdat att ett forskningsprojekt skall uppfattas som ett ärende. I en promemoria daterad utar- betad inom av förfäktades uppfattningen att forskningsverksamhet utgör faktiskt handlande. drog själv slutsatsen att forskning har påtagliga likheter med ärende under behandling eller med pågående utredningsarbete och att man bör tolka tryckfrihetsförordningens bestämmelser i enlighet därmed.29 Om denna tolkning inte var juridiskt möjlig krävdes enligt förme- nande en ändring av svensk grundlag. 28 SOU: 1989:74, Forskningsetisk prövning. Organisation, information och utbildning. Betänkande av forskningsetiska utredningen, , 1989. s. 82-88. 29 Ibid., s. 85 74 Att minska risken för oredlighet i forskning har i en nyligen av utgiven rapport hävdat upp- fattningen att forskning bör karakteriseras som faktiskt handlande.30 Be- träffande argumentationen för denna uppfattning hänvisas till den angiv- na rapporten. Beträffande uppdragsforskning där en myndighet ger i uppdrag åt en annan myndighet att utföra forskning bör forskningshand- lingarna enligt uppfattas som utgörande faktiska handlingar. Om uppdragsgivaren är en överordnad myndighet kan uppdraget däremot ge upphov till att forskningsverksamheten blir ett ärende hos den underord- nade myndigheten. Till myndigheten inkomna handlingar blir alltid all- männa handlingar så snart de kommit behörig befattningshavare till han- da, oavsett om det gäller färdigställda handlingar eller utkast. Ett skrift- ligt enkätsvar blir därmed allmän handling så snart det tas emot av den enskilde forskaren. Detsamma gäller t.ex. utdrag ur register som rekvire- rats från annan myndighet, korrespondens mellan forskare, examensar- beten som inlämnas till en institution och externa anslagsgivares beslut. Den största delen av forskningsverksamheten rör handlingar som fram- ställs eller utarbetas inom myndigheten. Så snart en sådan handling expedierats - med vilket förstås avsänts - benämnes den upprättad handling och blir därmed allmän handling. Det kan gälla en enkät som sänds ut, ett forskningsprogram som bifogas en ansökan om anslag eller en skriftlig förfrågan till en annan myndighet eller till en enskild person. Med utgångspunkt från uppfattningen att forskning skall ses som fak- tiskt handlande kan många av de handlingar som utgör underlag i ett forskningsprojekt bli allmänna handlingar långt innan projektet färdig- ställts eller expedierats. beskriver detta som har med färdigställda handlingar att göra sålunda. För sådana fall, då en handling varken expedierats eller hänför sig till visst hos myndigheten anhängigt ärende, har det i TF 2:7 1st 2p (sista ledet) givits en särskild regel, enligt vilken handlingen skall an- ses som upprättad, när den justerats av myndigheten eller på annat sätt färdigställts. Inga direkta svårigheter möter att fastställa, om en handling blivit upprättad genom justering. Den för handlingens ka- raktär av allmän avgörande tidpunkten är givetvis den, då handlingen försetts med intyg om sin riktighet. Vad som exakt innefattas i ut- trycket på annat sätt färdigställts är däremot inte lika klart. Då det emellertid inte krävs något särskilt förfarande från myndighetens sida för att handlingen skall anses som färdigställd och därmed upprättad, (här refereras till prop 1975/76:160 s 143) torde det vara tillräckligt, att den t. ex. godkänts (sanktionerats) av därtill behörig befattnings- havare eller omhändertagits för förvaring. 30 , ,Offentlighet & Sekretess i myndighets forskningsverksamhet, Rapport 1997:2. Att minska risken för oredlighet i forskning 75 varas i arkivutrymme eller på t. ex. forskarens tjänsterum är därvid utan betydelse (här refereras till prop 1979/80:2 Del A s 172).31 Detta innebär, som påpekar, att fotografier, videoinspelningar och bandupptagningar blir allmänna handlingar så snart fotografiet framkallats eller inspelningen avslutats och omhändertagits av forskaren.