sou · GNB33 · 2000-01-01 00:00:00 — Det bilaterala frihandelsavtalet mellan EFTA och EG medförde i princip inte några större olägenheter för svenska yrkesfiskare. Flera av de arter på vilka svenskt yrkesfiske inriktades var en bristvara för beredningsindustrin inom gemenskapen. För att täcka behovet av erforderlig råvara infördes i omgångar tullsuspen- sioner som sträckte sig . Detta, i förening med avtal om direktlandningar i viktiga hamnar, underlättade för svenska fiskare avsättningen av deras fångster och neutraliserade en med gemen- skapens fiskare ojämlik konkurrenssituation. Härtill kom avtal med EG och andra länder utanför gemenskapen om tillträde till vatten- områden. För fiskberedningsindustrin var situationen annorlunda. Bered- ningsindustrin var den livsmedelsbransch som verkade under de mest diskriminerande konkurrensvillkoren i förhållande till motsva- rande industri i EG. med EG innebar att beredda fisk- och skaldjursprodukter belades med en tull vid införsel till EG under det att motsvarande produkter togs in tullfritt i . Denna diskriminering ledde till att exporten till EG för det svenska medlemskapet hade stagnerat på . Motsvarande tullfria import från EG hade ökat kraftigt och uppgick till nära . Svenska krav på omförhandlingar av frihandelsavtalet var resultat- lösa. I , som kom att tillämpas endast under kort i Sveri- ge, behandlades många för fisket väsentliga områden. Det gällde bl.a. tullättnader för fiskprodukter och direktlandningar. Genom avtalet kom framför allt beredningsindustrin i en något bättre kon- kurrenssituation än vad som varit fallet. 2.5.2Konkurrenssituationen efter EU- medlemskapet Genom medlemskap i har svenska fiskare fått tillträde till vattenområden, vilket tidigare var möjligt endast efter avtal. Fångst kan landas direkt i viktiga gemenskapshamnar utan särskilda avtal. Vidare kan fångsterna tullfritt och utan avvaktan på beslut om suspension försäljas i annat gemenskapsland. är det av stor vikt att samma villkor i stort måste gälla för de ingående ländernas fiskare. Beredningsindustrin har fått fri tillgång till gemenskapsmarkna- den, vilket har gett förutsättningar för en positiv utveckling i denna del av livsmedelsindustrin. är dock viss import av råva- ra från tredje land belagd med tull, vilket utgör problem för indust- rins växande råvarubehov. Till en del kan detta behov täckas genom de nya kvoter som svenska fiskare erhållit genom medlemskapet och om svenska fiskare i större utsträckning landar sina fångster i svenska hamnar. 3Yrkesfiskets förutsättningar efter svenskt EU-medlemskap Fiskerinäringen är en viktig näring inom EU. Gemenskapen är värl- dens största marknad för fiskeriprodukter och den tredje största havsfiskemakten efter och . Av EG-fördraget följer att det skall finnas en gemensam jord- bruks- och fiskeripolitik. I artiklarna 38 och 39 i fördraget fastställs de olika målen och metoderna för en organisation av en framtida jordbrukspolitik, där fisket inbegrips även om det skulle dröja innan den gemensamma fiskeripolitiken (Common Fisheries Policy, CFP) fick sin nuvarande form. lades vissa grundläggande principer fast om tillgången till fiskeresurserna i medlemsstaternas områden, finansiellt stöd för att moderni- sera sektorn och om åtgärder för att stabilisera marknaden för fisk- produkter. Först infördes emellertid ett mer fullständigt gemenskapssystem för fisket. Därvid fastslogs att politiken skulle gälla för en period och att den skulle ses över efter halva tiden. Resultatet av den genomförda översynen blev en rad nya förordningar. Den gemensamma fiskeripolitiken är således numera en fullt ut- vecklad gemenskapspolitik. I likhet med jordbrukspolitiken innebär CFP att alla gemenskapens länder omfattas av samma bestämmel- ser, vilka reglerar fiskerinäringens samtliga aspekter. Fiskeripoliti- ken består av tre delar, resurspolitik, strukturpolitik och marknads- politik. Överenskommelser med tredje land kan ses som en fjärde del av fiskeripolitiken, främst kopplad till resursfrågorna men även Härutöver finns bestämmelser om kontroll i syfte att övervaka efterlevnaden av regelverket. CFP sva- rade för av gemenskapens totala budget, vilket mot- svarar 875 miljoner ecu. 3.2Den gemensamma struktur- och regionalpolitiken Den gemensamma struktur- och regionalpolitiken syftar till att öka den ekonomiska och sociala samhörigheten mellan medlemsländerna samt att motverka ett med alltför stora regionala skillnader. Unionen har sex finansiella instrument för att genomföra struk- tur- och regionalpolitiken. Instrumenten består dels av de fyra strukturfonderna Europeiska regionala utvecklingsfonden, regionalfonden (, ERDF), Europeiska socialfonden, socialfonden (, ESF), Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, jordbruksfonden (European Agricultural Guarantee and , EAGGF) samt Det finansiella instrumentet för fiskets ut- veckling, fiskefonden (for Fisheries Gui- dance, FIFG) och dels sammanhållningsfonden () och lån från Europeiska investeringsbanken (). Strukturfonderna verkar inom ett gemensamt regelverk, baserat på fyra principer, nämligen koncentration, partnerskap, pro- gramplanering och additionalitet, vilket betyder att såväl EU som medlemsstater och den enskilde skall bidra till en investering och därmed garantera att den blir långsiktigt lönsam. Sammanhållnings- fonden och investeringsbanken finansierar insatser på ad hoc basis. Åtgärderna inom ramen för strukturfonderna koncentreras till fyra regionalpolitiska mål, vilka svarar för av medlen. De regionalpolitiska målen består av mål 1 för mindre utvecklade regi- oner, mål 2 för anpassning av de regioner som hårdast drabbats av industriell tillbakagång, mål 5b för strukturell anpassning i lands- bygdsområden och mål 6 för anpassning i glest befolkade regioner. Mål 6 gäller endast och . Härutöver finns tre mål, som tillämpas i hela unionen utan geo- grafiska begränsningar och som erhåller av medlen. Mål 3 fokuserar på långtids- och ungdomsarbetslöshet, mål 4 bistår vid anpassning av redan sysselsatta till den industriella utvecklingen och mål 5a främjar anpassningen inom jordbruks- och fiskerisek- torn. Vissa medel har reserverats för s.k. gemenskapsinitiativ, dvs. riktade insatser som initieras av kommissionen. På fiskets område finns gemenskapsinitiativet Pesca med syfte att skapa arbetstillfäl- len i fiskeberoende kommuner. Slutligen finns medel avsatta för nyskapande åtgärder. Härutöver finns stöd till förmån för fiskerinäringen inom ramen för struktur- och regionalpolitiken i regioner där fiskerinäringen inte är huvudsaklig målgrupp, t.ex. inom mål 2 och 5b. Stöd genom EG:s strukturfondsprogram till verksamheter som omfattas av CFP får endast ges via fiskefonden. Stöd som ges via andra strukturfonder måste således avse verksamheter som inte om- fattas av CFP. Flertalet strukturfondsprogram innehåller på något sätt de horisontella faktorerna kompetensutveckling, kultur, miljö, turism, ny teknik samt små/nya företag. Inom ramen för dessa kan det finnas dels fiskeanknutna projekt, dels generella åtgärder som riktar sig mot en bredare krets. 3.2.2Struktur- och regionalpolitikens tillämpning inom fiskerisektorn Utvärderingen av den gemensamma fiskeripolitiken ledde bl.a. till rekommendationer om bättre samordning av regionala och strukturella stöd samt påtalade behovet av att större socio- ekonomiska hänsyn tas vid omstruktureringen av fiskesektorn. Dagens stödregim utgör ett resultat av denna översyn. Bl.a. in- rättades fiskefonden. Den regleras, liksom de tidigare nämnda tre strukturfonderna (socialfonden, regionalfonden och jordbruksfon- den), av en särskild förordning, i vilken föreskrivs hur strukturstö- dens regelverk skall kunna tillämpas för fiskerinäringen samt en förordning med mera specifika regler för fiskets stöd. På förslag av medlemsstaten utformas utvecklingsplaner för hela fiskerinäringen, för såväl flottan som för fiskehamnar, vattenbruk och beredningsindustri. Utvecklingsplanerna bildar s.k. programdo- kument. Dessa skall tjäna som handlingsplaner för längre perioder. De stöd till fiskerinäringen som omfattas av dokumenten inordnas i mål 5a fiske, vilket utgör fiskerinäringens mest betydande stöd. Nu- varande programdokument löper t.o.m. . Följande åtgärder kan ingå i strukturplanen och därför medfi- nansieras av gemenskapen. Det är dock medlemslandet som avgör vilka delar som skall omfattas. 1.Anpassning av fiskeansträngningen omfattar åtgärder avseende permanent upphörande med fiske, t.ex. skrotning av fartyg eller försäljning till tredje land, dvs. länder utanför EU. Vidare kan stöd utgå till upprättande av gemensamma avtal och samarbets- projekt med företag i tredje land och för fiske utanför gemenska- pens vatten. 2.Förnyelse och modernisering av fiskeflottan omfattar åtgärder avseende nybyggnation, tillämpning av bättre fisketeknik, för- bättring av hygien- och lagringsförhållanden för fiskprodukter ombord, förbättring av arbetsförhållanden och säkerhet ombord samt utrustning ombord på fartygen för underlättande av kon- troll av fisket. 3.Stöd till investeringar i vattenbruk, skydd av områden, utrustning i fiskehamnar samt beredning och saluförande av fis- kets och vattenbrukets produkter. 4.Övriga åtgärder för vilka stöd kan utgå avser avsättningsfräm- jande åtgärder och uppsökande av nya marknader samt åtgärder som initieras av näringen, t.ex. producentorganisationernas pro- gram för förbättrad kvalitet och saluföring. Vidare kan stöd utgå för tillfälligt stillaliggande med fartyg om det orsakats av oförut- sedda händelser samt för åtgärder av socio-ekonomisk karaktär, t.ex. förtidspensionering och avgångsvederlag för fiskare då fartyg skrotas. Finansieringen av en åtgärd sker dels genom medel från fiskefon- den, som ställs till landets förfogande, dels genom nationella offent- liga medel. Normalt finansierar sökanden också en andel. Kommissionen har rätt att på eget initiativ inrätta särskilda program riktade mot enskilda näringar i svårigheter eller regioner med speci- fika problem. Gemenskapsinitiativet Pesca är direkt riktat mot fis- kerinäringen men har ett mer socio-ekonomiskt perspektiv än det ovan nämnda mål 5a. Syftet är att försöka finna kompletterande eller alternativ sysselsättning till de fiskare, vilka delvis som en följd av de fleråriga utvecklingsprogrammen blir undersysselsatta eller helt utan arbete. Mot denna bakgrund finansieras Pesca inte enbart med medel ur fiskefonden utan även genom regionalfonden och so- cialfonden. Kommissionen har särskilda medel avsatta för nyskapande åtgärder. Till skillnad mot vad som gäller då program utarbetas enligt de oli- ka målen är det i detta fall kommissionen som tar initiativet. Exem- pel på projekt som finansieras med medel för nyskapande åtgärder är kampanjer för ökad fiskkonsumtion eller ny teknik. Indirekta stöd till fisket Utöver 5a-programmet och Pescaprogrammet kan projekt med an- knytning till fisket stödjas inom ramen för andra strukturprogram. Det handlar i dessa fall inte om att utveckla fisket i sig utan avser utveckling av en region eller näringslivet som helhet. De fonder som är aktuella är i huvudsak regional- och socialfonden. Även jord- bruksfonden kan bli aktuell i de fall ett projekt med anknytning till fiske avser kompletterande sysselsättning för lantbrukare. Projekten kan avse kompetensutveckling, kultur och turistfiske, miljö- er, ny teknik etc. Denna typ av stödåtgärder finns bl.a. i mål 5b- programmet och i mål 6-programmet. Nuvarande program för de olika målen och gemenskapsinitiativen gäller t.o.m. . presenterade kommissio- nen sin övergripande strategi för den struktur- och regionalpolitik som skall följas . Den föreslagna strategin utgör en del av dokumentet Agenda 2000. Dokumentet innehåller även en analys över de stater som ansökt om medlemskap i unionen och de förestående förhandlingarna med dessa samt anger riktlinjerna för den fortsatta reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Vad avser struktur- och regionalpolitiken föreslår kommissionen att de nuvarande sju målen (mål 1–4, 5a och 5b samt mål 6) reduce- ras till tre målområden. Förslaget innebär en fortsatt hög prioritet för de mindre utvecklade regionerna enligt mål 1. För nuvarande mål 6-regioner – som endast finns i och – och de nuvarande mål 1-regioner – som fortsättningsvis inte skall vara be- rättigade till stöd enligt det nya mål 1 – skall speciella övergångsar- rangemang inrättas. Ett nytt mål 2, ägnat åt social och ekonomisk omstrukturering, kommer att omfatta områden som genomgår eko- nomiska förändringar såsom nedgång inom industri och service, landsbygdsområden på tillbakagång, fiskeberoende områden i kris och storstadsdistrikt med svårigheter. Ett nytt mål 3 föreslås inrät- tas för regioner som inte omfattas av mål 1 och mål 2. Det nya må- let är avsedda att främja aktiviteter som skall underlätta ekonomis- ka och sociala förändringar, omfatta livslånga utbildnings- och fortbildningssystem, en aktiv arbetsmarknadspolitik och bekämpa social utslagning. De nuvarande 13 gemenskapsinitiativen begränsas enligt försla- get till tre områden. Dessa skall omfatta gränsöverskridande samar- bete, landsbygdsutveckling och mänskliga resurser med särskild uppmärksamhet på lika möjligheter för olika grupper. Det gemen- skapsinitiativ som finns för fiskerinäringen, Pesca, kommer enligt kommissionens förslag således att försvinna i sin nuvarande form. Som framgår av den redogörelsen kommer det för fisket och jordbruket specifika mål 5a att avvecklas. Om kommissionens förslag genomförs skulle fiskefondens insatser utgöra en integrerad del av de program som förhandlas fram för mål 1- regioner. Fiskefonden skulle vidare nyttjas tillsammans med övriga fonder inom det nya mål 2 samt inom ramen för heltäckande pro- gram för respektive mål 3-region. Strukturpolitikens närmare utformning och inriktning på fiskets område är till stora delar oklar. Det är därför inte möjligt att göra en säker bedömning under vilka förhållanden yr- kesfisket kommer att verka . 3.2.3Nationell tillämpning av strukturpolitiken I avsnittet redovisas hur strukturpolitiken tillämpas i och i . För jämförelsens skull har även , som är ett av vå- ra närmaste konkurrentländer, tagits med. Främst redovisas sådana stöd som riktar sig till den enskilde yrkesfiskaren. Stöd, som enbart omfattar beredningsindustri och vattenbruk, redovisas inte. Det svenska programmet gäller för perioden –1999. För hela programperioden har tilldelats 40 miljoner ecu. Härtill kommer den svenska medfinansieringen. Enligt det svenska pro- gramdokumentet kan stöd till fisket ges för följande åtgärder. Målet med stödet är att uppnå balans mellan fiskekapaciteten och den tillgängliga resursen för den svenska fiskeflottan samt att skapa förutsättningar för en kontinuerlig förnyelse av fiskeflottan. Stöd beviljas i första hand för skrotning. Med skrotning menas att fartyget är söndersågat eller sönderskuret på ett sådant sätt att det inte kan sammanfogas. Skrotningsstödet är högst /BT (bruttoton), dock maxi- malt per fartyg. För fartyg mindre än 27 BT be- talas dessutom ett engångsbelopp om . Stödet är ett bidrag till . har totalt anvisats för skrotning. Stödet betraktas som ett näringsbidrag och är därför skattepliktigt. I mån av tillgång på medel kan stöd även utgå för försäljning av fartyg till tredje land eller till annat ändamål än fiske. Det svenska programmet innefattar inte stöd för upprättande av gemensamma företag och samarbetsprojekt med företag i tredje land eller för fiske utanför gemenskapens vatten. Förnyelse och modernisering av fiskeflottan Syftet med stödet till nybyggnation av fiskefartyg är att främja en konkurrenskraftig flotta bestående av moderna fartyg avpassade för ett rationellt och ekonomiskt bärkraftigt fiske i havs- och kustområ- den samt i insjöar. Stöd till nybyggnation uppgår till högst (inom mål 6) av investeringskostnaden, varav med EU-medel och av nationella medel. Stödet kan uppgå till maximalt 5 miljoner kro- nor. För att stöd skall beviljas krävs att kapacitet motsvarande ny- byggnationen tas ut ur flottan. För stöd till tilläggsinvesteringar eller modernisering, efter det att det nybyggda fartyget levererats och av , gäller samma regler som för nybygg- nation, dvs. maximalt () och totalt . Till nybyggnation har anvisats . Syftet med stöd till modernisering av fiskefartyg är, liksom vid nybyggnation, att främja en konkurrenskraftig fiskeflotta som kan utnyttja resurserna i kust- och havsområdena och i insjöar på ett rationellt sätt samt att främja utvecklingen av ekonomiskt bärkrafti- ga fiskeföretag. Stödet till modernisering utgör högst (), varav utgör EU-medel och är nationella medel. Den maximala stöd- berättigade investeringskostnaden för modernisering uppgår till , vilket innebär ett stöd om högst . Till modernisering av fiskefartyg har anvisats . Stöden är beskattningsbara inkomster. Då stödet utgår till en ka- pitalinvestering reduceras avskrivningsunderlaget med stödbeloppet. Stöd kan i princip utgå för tillfälligt stillaliggande med fiskefartyg om det orsakats av enstaka, oförutsedda händelser. Sedan inträdet i EU har den svenska tillämpningen av åtgärden alltmer anpassats till den restriktiva hållningen som råder inom gemenskapen. Stöd har inte medgetts för åtgärden , med undantag av ersätt- ningar som betalats ut till vissa yrkesfiskare i till följd av beslut om begränsningar i laxfisket med fasta red- skap. Stöd utgår inte för åtgärder av socio-ekonomisk karaktär, t.ex. för förtidspensionering eller avgångsvederlag för fiskare då fartyg tas ur drift eller skrotas. Stöd kan utgå inom ramen för gemenskapsinitiativet Pesca för att underlätta effekterna av anpassningen mellan kapaciteten i fiske- flottan och fiskeresurserna. För stöd krävs att projekten bl.a. skall bidra till ökad förädlingsgrad så att avkastningen förbättras, skapa sysselsättning, överbrygga säsongsvariationer, öka nyttjande och konsumtion av underutnyttjade arter, m.m. Främst är det mot fiskare, f.d. fiskare och deras familjer som olika åtgärder skall riktas. Åtgärderna kan även riktas mot fiskean- knuten serviceverksamhet samt vattenbruks- och fiskberedningsfö- retag som kan bereda sysselsättning för fiskare eller ge andra po- sitiva effekter för fisket i kommunen. Stödet uppgår till högst för investeringar i åtgärder med finansiering från privata stödmottagare. Stöd för investeringar och åtgärder finansierade enbart med offentliga medel uppgår till högst . Härutöver medges ett antal stöd för åtgärder, som avser fiskerinä- ringen som helhet, men som har större eller mindre betydelse för själva fisket och den enskilde yrkesfiskaren. Stöd ges till investering i utrustning i fiskehamnar. För att förbättra fångstunderlaget för yrkesfisket kan stöd ges till skydd av områden för utveckling m.m. av fiskresurserna i kustområdena. Stöd ges även till beredning och saluförande av fiskets och vattenbrukets produkter. För samtli- ga stöd prioriteras åtgärder som förbättrar produktkvaliteten, ar- betsmiljön, de hygieniska förhållandena samt som reducerar negativ miljöpåverkan. Vidare utgår stöd till avsättningsfrämjande åtgärder och uppsö- kande av nya marknader samt åtgärder som initieras av näringen, t.ex. för producentorganisationernas program för förbättrad kvalitet och saluföring. Stöd kan också utgå för att genomföra studier och pilotprojekt med stor betydelse för fiskesektorns framtida utveck- ling. Projekten kan avse försöksfiske för att utnyttja okvoterade ar- ter, utprovning av alternativa fångstmetoder, m.m. I förekommer visst nationellt stöd. Vid svåra isvintrar kan fiskeflottan få bistånd i form av isbrytarhjälp. Vidare finns möjlig- heter till lånegaranti för inköp av begagnat fartyg i samband med förlisning av ett tidigare ägt fartyg. I har strukturprogrammet avseende fisket främst inriktats mot kapacitetsanpassning av fiskeflottan samt modernisering och nybyggnation av fartyg. Det överordnade målet har härvid varit att reducera fiskekapaciteten för att uppnå en bättre balans med den tillgängliga resursen. Genom denna inriktning har den danska fiske- flottan minskat med cirka en tredjedel. Det danska strukturprogrammet för fisket innehåller följande moment. Stöd kan utgå till skrotning eller försäljning av fartyg till tredje land. Vidare kan stöd utgå om fartyget tas ut ur fiskeflottan för an- nan användning än yrkesfiske. Stöd utgår av EU-medel och med nationella medel och kan uppgå till högst av försäkringsvärdet. Stödordningen har inte tillämpats men återupptas . Stöd kan även utgå vid utflaggning av danska fiskefartyg för fis- ke i fiskezoner tillhörande stater utanför EU. Stödet utgår av EU-medel och av nationella medel på ett belopp som är avhängigt av fartygets ålder och tonnage. I tillägg till stödordningen har och träffat ett avtal med hjemmestyre om etablering av joint-ventures avseende fiske i grönländska farvatten under grön- ländsk flagg. Vidare utgår stöd till temporära joint-ventures basera- de på avtal mellan redare i EU och grönländska partners för fiske i grönländska farvatten med fartyg under medlemsstats flagg. Stöd utgår av EU-medel och av nationella medel. Fram till utgången av har avsatts för denna typ av åtgärder. Förnyelse och modernisering av fiskeflottan För att stärka fiskeflottans konkurrenskraft och långsiktiga överlev- nad som förnyelsen och anpassningen till fiskresursen säkras ges stöd till nybyggnation. För att stöd skall medges krävs att kapacitet motsvarande nybyggnationen tas ut ur flottan. För godkända projekt ges stöd av EU-medel och av nationella medel. har avsatts för stöd till nybyggnation. För att säkra förnyelsen av fiskeflottan kan stöd ges till investe- ringar som rör modernisering avseende kvalitetsförbättring av lan- dade produkter, förbättring av arbets- och säkerhetsförhållandena ombord, mer miljö- och resursvänligt fiske, m.m. Investeringar stöds av EU-medel och med nationella medel. In- vesteringen skall uppgå till . har avsatts för stöd till modernise- ring. Stöden skall ingå i underlaget för beskattning. Stödordningen för tillfälligt stillaliggande med fiskefartyg om det orsakats av oförutsedda, enstaka händelser samt tillfällig upplägg- ning av fartyg tillämpas inte i . Fram t.o.m. utgången av utgår tilläggsstöd som avgångsve- derlag till yrkesfiskare som varit sysselsatta på fartyg som tagits ur yrkesfiske i samband med skrotning. Sökanden skall ha fyllt 55 men inte samt haft yrkesfiske som huvudsaklig sysselsättning . Inom ramen för gemenskapsinitiativet Pesca kan bidrag ges till projekt som syftar till förbättra fiskarenas yrkeskunskaper, säkra småhamnars överlevnad, utveckling av hantering och kvalitet på fisk och fiskpro- dukter, m.m. samt till projekt av allmän karaktär av betydelse för fisket. Bidraget utgör , varav finansieras med EU-medel och med nationella medel. Utöver ovan redovisade stödåtgärder finns ett antal stöd som berör fiskerinäringen som helhet men som enskilt har mer eller mindre betydelse för själva fisket och den enskilde yrkesfiskaren. Stöden motsvarar de som enligt strukturordningen medges i . Bland dessa märks stöd till investeringar i utrustning av fiskehamnar, skydd av områden samt beredning och saluförande av fis- kets och vattenbrukets produkter. Vidare utgår stöd till avsättningsfrämjande åtgärder och uppsö- kande av nya marknader samt åtgärder som initieras av näringen. Stöd kan också ges till att genomföra studier och pilotprojekt, t.ex. försöksfisken, inom olika områden med stor betydelse för fiskesek- torns utveckling. Härtill kommer stöd till forskning och utveckling inom fiskerisektorn. I förekommer nationella stöd till fisket. För att fiskarena (och vattenbrukare) skall få tillgång till rådgivning rörande praktis- ka och ekonomiska förhållanden kan stöd ges till godkända organi- sationers fiskerikonsulenter. Bidrag utgår av or- ganisationens utgifter för bidragsberättigad rådgivning.