sou · GNB333 · 2000-01-01 00:00:00 — I en debattskrift från 1993, Skatt eller avgift, beskriver två ekonomer vid sin bild av de förändringar kommunerna förväntades göra av äldreomsorgs- avgifterna med anledning av den då nya lagstiftningen. En strävan kommer enligt författarna att vara att använda taxorna som ett styr- medel för att öka effektiviteten i verksamheten. Vidare skriver de att en ambition för ett nytt taxesystem kan vara att bidra till att styra om- sorgsbehövande till rätt omvårdnadsformer – – – En möjlighet kan vara att – – – låta avgiften variera med kostnaden för de olika omvårdnads- former som kan vara tänkbara för personen i fråga. Uppdelningen av avgifterna i komponenter för boende, service och omvårdnad kan också bidra till en mer kostnadseffektiv verksamhet, där vårdtagaren själv i ökad utsträckning kan välja vilken service han önskar och betala för detta. Troligt är att subventionsgraden kommer att skilja sig åt mellan olika verksamheter, så att den är högre i omvårdnadsdelen och lägre eller ingen alls när det gäller olika slags service. 10Svenska 1993, Skatt eller avgift? $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 91 Med facit i hand kan konstateras att kommunerna följt flera av de handlingslinjer författarna till debattboken då tyckte sig skönja. 6W\UD HIWHUIUnJDQ DY KMlOS PHG SHUVRQOLJ RPVRUJ Insatsrelaterade avgifter kan leda till att den enskilde avstår från att ef- terfråga mer hjälp med personlig omsorg eftersom han/hon då får be- tala mer. Det finns dock inga belägg för att detta skulle vara ett uttalat syfte med kommunernas taxesystem. När hjälpbehovet överstiger en viss nivå kan det vara billigare för kommunerna att ge omsorgen i ett särskilt boende än i den enskildes hem. I en skrift från 1993 förs ett resone- mang om att avgiften kan sättas så att denna kostnadsskillnad blir tydlig även för den enskilde. 11 Studier från bl.a. IHE i har visat att det vid visst omsorgsbehov kan bli billigare för kommunen att erbjuda vård och omsorg i ett ålderdomshem eller annan form av äldreboende än om den enskilde bor kvar i sitt ordinära boende. Rent teoretiskt skulle kommunen kunna sätta en avgift som är lägre i särskilt boende än i ordinärt boende. Detta skulle dock knappast kunna sägas vara i samklang med det mål som gällt för svensk äldreomsorg, att ge den enskilde möjlighet bo kvar i sitt hem. Det är så vitt utredningen kunnat erfara inte heller någon kommun som har en sådan taxekonstruktion. Tvärtom är det, som redovisas nedan om avgifternas storlek vanligt i landets kommuner att det är billigare att få omfattande vård och omsorg i ordinärt boende än i särskilt boende. 6W\UD HIWHUIUnJDQ Sn VHUYLFHLQVDWVHU Det är mer vanligt att kommunerna söker styra efterfrågan av servi- ceinsatser via avgifterna. För tjänster som städning eller att få hem maten betalar pensionärer med lite högre inkomster i många kommuner en avgift som motsvarar vad han/hon kan få betala om tjänsten köps på marknaden. I en socialstyrelserapport om de nya styrinstrumenten i redovisas att Avgifternas styrande mot ett effektivt re- sursutnyttjande inom socialtjänstområdet måste ställas mot de äldres valfrihet och de fördelningseffekter som de leder till. Det är oklart hur priskänslig socialtjänstverksamheten är. Studier tyder på att många 11 1993, Avgifter för äldre- och handikappomsorg 92 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW tjänster inom t.ex. äldre- och handikappomsorgen är relativt priskäns- liga. Efterfrågan minskar när priset höjs. För äldre med god ekonomi kan tjänsteköp av städning mm på den öppna marknaden vara ett alternativ. Av den nationella statistiken framgår att andelen äldre som har lite hjälp, dvs. vanligen enbart ser- viceinsatser, minskat . har an- talet personer med hjälp minskat från cirka 75 000 personer till knappt 58 000, en minskning . Främst torde detta spegla en striktare biståndsprövning i kommunerna. Delvis återspeglar det sannolikt också att en del äldre avstår från serviceinsatser därför att de anser dem för dyra eller inte prisvärda. Detta stöds av muntligt rapporterade uppgifter från flera kommuner liksom en studie som i gjort till- sammans med kommun. Med krympande budgetram ville Mo- tala kommun styra efterfrågan på äldreomsorg från serviceinsatser till omsorgsinsatser. höjdes servicetaxorna kraftigt. Var femte äldreomsorgstagare fick sin insats minskad eller minskade den själv när insatserna jämfördes med . I huvudsak avsåg minskningen serviceinsatser, och i hälften av fallen berodde det på att den äldre inte ansåg sig ha råd. () minskade den genomsnittliga hjälptiden för serviceinsat- ser . $YJLIWHUQDV UROO I|U DWW JH GHQ HQVNLOGH NXQVNDS RP SULVHW I|U Avgifterna ger inte en information om vad äldreomsorgen kostar. Kost- nadsskillnaderna mellan olika sätt att tillgodose samma behov åter- speglas inte heller i avgiftssättningen. Detta beror dels på att en majo- ritet av äldreomsorgstagarna inte kan betala den faktiska kostnaden, dels på att avgifterna vanligen är inkomstrelaterade varför priset va- rierar efter den enskildes betalningsförmåga. Priset varierar också kraftigt mellan olika kommuner för samma tjänst. I flertalet kommuner saknas tydlig och enkel koppling mellan insatsens tidsomfattning och vad man får betala. Gränserna mellan olika nivåer i taxesystemen är ofta luddiga. Taxan b ygger på att den enskilde erhåller hjälp inom t.ex. visst timintervall. 12Socialstyrelsen följer upp och utvärderar 1995:1, och de nya styrsystemen, sid 109 13Britt , : Chockhöjda hemtjänsttaxor, hur gick det för vårdtagarna? $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 93 innehåller oftast en beskrivning av vad som skall göras, t.ex. hjälp med städning, att få duscha, promenader. De innehåller mer sällan någon exakt tidsprecisering eller precisering av vad som t.ex. avses med hjälp med städning. Biståndsbeslutet innehåller sällan att den äldre skulle ha rätt till hjälp visst antal gånger med viss given tid. Det är vidare alltjämt relativt ovanligt med tydliga utfästelser om vilken kvalitet kommunen utlovar att utföraren skall kunna ge. Det kan därför vara svårt för den enskilde att se vad det är hon köper för tjänst. Vidare har få kommuner ett system där den enskilde får sin avgift sänkt om tjänsten inte utförs viss dag eller ens viss vecka. Taxan på- verkas vanligen inte heller om hälsotillståndet innebär att hjälpen någon vecka är mer, en annan vecka mindre än vad taxenivån förutsätter. Avgiftsförändring sker vanligen bara om den enskilde vid nyprövning av hjälpen via biståndsbeslut får påtagligt minskad eller ökad hjälp. Även i en annan bemärkelse gäller inte marknadsekonomins prin- ciper för priset som styrinstrument avgifterna för äldre- och handi- kappomsorg. En äldreomsorgstagare kan inte utan vidare välja bort äld- reomsorgen och använda pengarna till något annat. Begreppet behov är visserligen komplicerat och varierar såväl som mellan en- skilda individer. För den person som är i behov av hjälp av annan per- son för sitt dagliga liv gäller dock, i den mån hon inte kan få hjälpen utförd av närstående, att hon är utlämnad till kommunernas taxepolitik. $YJLIWHUQD HWW WUXEELJW VW\ULQVWUXPHQW Avgifterna kan ge ett incitament för den enskilde och/eller hennes an- höriga att se över på vilka alternativa sätt hjälpbehovet kan tillgodoses. Kunskaperna om hur denna styreffekt fungerar är dock ringa. I Social- styrelsens studie om avgifter för äldre- och handikappomsorg redovisas under rubriken slutsatser och förslag att Insatserna bör sty- ras genom biståndsbeslutet och inte genom taxesystemet. Denna slut- sats motiveras med att Den enskilde kan inte välja att köpa mer eller mindre av tjänsten omsorg utan är beroende av hemtjäntsassistentens eller biståndshandläggarens bedömning och beslut. Att behöva mer hjälp är inte ett val, man väljer ju inte att bli sjuk. Avstår man från hjälp på grund av avgiften beror det snarare på faktisk eller upplevd bristande betalningsförmåga. 14 följer upp och utvärderar 1996:6, Äldreomsorgens avgifter 94 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW Framförallt finns det, som redovisas nedan i avsnitt 4.5, risk att an- höriga får en ökad börda därför att man avstår från den avlösning viss hemhjälp skulle innebära. 4.4.3Den som har råd kan betala reglering av ålderdomshemsavgifterna innebar att den som hade råd skulle betala hela kostnaden för bostad, mat och omsorg. Av- giften fick dock inte sättas högre än att den boende fick kvar viss del av pension. Detta synsätt lever kvar hos de kommuner som valt att lägga taket för högsta avgift vid styckekostnaden för biståndet, som för en plats i särskilt boende med omsorg dygnet runt kan vara . Majoriteten av landets kommuner har satt ett lägre tak för sina av- gifter. Det finns inga uppgifter om den enskilda kommunens motiv för om man valt ett lågt eller högt tak. 4.5Avstår äldre från hjälp på grund av avgiften? Ett av utredningens uppdrag är att analysera om äldre avstår från att efterfråga hjälp på grund av avgifterna. Som framgått kan avståendet betraktas som såväl en önskad som oönskad effekt av en kommuns tax- esystem. Det saknas studier som med säkerhet visar om de teoretiska diskussioner om avgifternas möjligheter att styra bort onödig efter- frågan håller när de testats mot verkligheten. Däremot har en del studier gjorts om i vilken mån äldre avstår från att efterfråga hjälp de faktiskt behöver. Av de studier och andra erfarenheter som redovisas nedan framgår att de personer där risken att man avstår från hjälp är störst är de för vilka en stor del av omsorgen utförs av anhöriga, och där närmast har funktionen att stödja och avlösa den anhörige/de anhöriga. 4.5.1En av fyra avstod på grund av avgiften I 6&% V XQGHUV|NQLQJ +XVKnOOHQV LQNRPVWHU 1995 resp 1996 ställdes frågan till personer om de som hade behov av hem- tjänst, men ej haft hjälp från kommunen, avstått från hjälp på grund av avgiften. I undersökningen 1996 ställdes även frågan till dem som hade $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 95 hemhjälp om de minskat omfattningen av sin hjälp på grund av avgif- tens storlek. Tabell 1 3HUVRQHU VRP DYVWnWW UHVS PLQVNDW KHPWMlQVW Sn JUXQG DY )UnJD +DU DYJLIWHQV VWRUOHN I|U KHPWMlQVWHQ SnYHUNDW GLJ HU Vn DWW GX QL DYVWnWW KHOW IUnQ KHPWMlQVW" Anm: Endast de som sagt att de avstått från hemtjänst trots eget bedömt behov har fått frågan )UnJD +DU DYJLIWHQV VWRUOHN I|U KHPWMlQVWHQ SnYHUNDW GLJ HU Vn DWW GX QL PLQVNDW RPIDWWQLQJHQ DY KHPWMlQVW" Frågan ställdes ej 1995 Källor: Äldreuppdraget 97:8 och specialbearbetning av SCB från HINK 96 för boende- och avgiftsutredningen. Ytterliga uppgifter om dem som avstått, se tabellbilagan, tabell 19 Uppräknat till riksnivå kan antalet personer som sade sig ha avstått från hemtjänst på grund av avgiften skattas till cirka 17–18 000 de två åren. Detta är av samtliga i den åldersgruppen och av dem som sagt sig ha behov av hjälp. Sammanräknat med dem som uppgav att de hade mindre hjälp än vad de behövde på grund av avgiften kan SCB:s uppgifter tolkas så att cirka 30 000 personer påverkats av avgiften så att de avstått eller minskat sin efterfrågan på äldreomsorg. Det är den äldre själv som vid intervjun uppgivit att hon behöver hjälp. Detta är inte liktydigt med att den äldre skulle beviljas hemtjänst eller annan äldreomsorg om han/hon ansökte om det. Det bör också noteras att en majoritet av de äldre som sagt att de avstått från hem- tjänst ändå anser att de får tillräcklig hjälp. Detta tyder på att de haft alternativ, t.ex. anhöriga, grannar eller vänner. Hur dessa påverkats av 96 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW att få hela ansvaret för omsorgen framgår inte av dessa studier, inte heller hur omsorgstagaren påverkats av att vara beroende av när- stående. 4.5.2Anhörighjälp inte alltid ett önskat alternativ I en studie från +DQGLNDSSROLWLVND 8WUHGQLQJVLQVWLWXWHW har närmare 3 000 medlemmar i (), och intervjuats om sina levnadsvillkor. I studien har bl.a. ställts frågor om hur de får stöd och service tillgodosett. Majoriteten får detta via anhöriga. Flertalet svarar också att det är så de själva vill ha det. En mindre grupp svarar dock att de har sin hjälp av anhöriga trots att de egentligen hade velat ha hjälpen från kommunen. Skälet till att de avstått från hemtjänst är avgiften.15 Figur 1 $QWDO SHUVRQHU VRP KDU KMlOS DY DQK|ULJD UHVS NODUDU VLJ Källa: , levnadsnivåundersökning 1996. Antal intervjuade: 16–1 115 personer, 929 personer 15 , levnadsnivåundersökning 1996. $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 97 4.5.3Få personer är helt utan hjälp I vissa kommuner och kommundelar har ett mer V\VWHPDWLVNW XSSV| NDQGH DUEHWH bedrivits. Någon sammanställning av erfarenheter från dessa har ännu inte gjorts på nationell nivå. I har upp- sökande verksamhet bedrivits i bl.a. Hornstulls (1996/1997) och stadsdelsnämnder (1995/1996). Alla personer som ej hade hemtjänst ingick i dessa projekt. De som så önskade fick hembesök. På besöktes 502 personer. 16 Av dem som tidigare haft hemtjänst men inte har det längre var skälet att hjälpbeho- vet var av övergående art. Av dem som behövde och erbjöds hemtjänst var skälet att de inte sökt bristande kunskap om utbud, vart de skall vända sig etc, däremot inte avgiften. genomförde inom ramen för aktiv upp- följning en studie i 14 kommuner i , och YDUI|U lOGUH SHUVRQHU VRP WLGLJDUH KDIW KHPWMlQVW XSS K|UW PHG GHWWD17. Totalt antal personer som följdes upp var 5 817. drygt fyra femtedelar av fallen berodde det på att den äldre flyttat till särskilt boende eller avlidit. För resterande (1 017 personer) var det vanligaste skälet att personen blivit bättre och inte längre be- hövde hjälp. av personerna i denna studie hade avsagt sig hjälpen. Knappt hälften () av dessa hade avsagt sig hjäl- pen på grund av missnöje med kvalitet och/eller avgift. En tredjedel ansåg att hjälpen var för dyr. Endast ett fåtal var helt utan hjälp. Vanli- gast var att man hade hjälp av anhöriga. Hälften av de som avsagt sig hemtjänst intervjuades per telefon. Intervjuerna tyder på att det varit mot den äldres önskan att engagera anhöriga/närstående. Helst hade de velat undvika att belasta dem. har också undersökt behovet av stöd och hjälp hos 8 000 lOGUH XWDQ lOGUHRPVRUJ i nio kommuner18. Två av de frågor som ställdes avser avgifter. Av dem som haft hemhjälp men inte längre har det angav 52 personer () att jag ansåg mig inte ha råd med hemhjälp längre. Alla tillfrågades om de försökt att få hjälp från den kommunala . Av 7 907 personer som svarat angav (142 personer) ja, men jag tycker att hemhjälpen kostar för mycket. bedömde att ensamstående äldre kvinnor med knapp ekonomi var en särskild risk- grupp att avsäga sig hemtjänst av ekonomiska skäl. 17Äldre som tidigare haft hemtjänst, Äldreuppdraget 1997:3 18Socialstyrelserapport 1996:23, Äldreomsorg under omprövning, sid 73 98 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW SOU 1999:33 Denna slutsats ligger i linje med svaren i de ovan relaterade SCB undersökningarna HINK 95 och 96. Det är enligt dessa vanligare att kvinnor avstår än att män gör det, och medianinkomsten är lägre för dem som avstått på grund av avgiften än för dem som avstått från hem- tjänst av andra skäl (se tabellbilagan). i har på uppdrag av Social- styrelsen undersökt hur omsorgsbehovet tillgodoses för VDPWOLJD lOGUH L WYn NRPPXQGHODU i , i centrala staden och i en glesbygdsdel. De allra flesta som behöver hjälp får det, av anhöriga och/eller av hem- tjänsten, konstaterar utredaren. I en del fall har utredaren sett exempel på att den äldre med behov av hemtjänst funnit andra som ger hjälpen när blivit dyrare och uppfattas som en bristvara. Sju av de intervjuade (en fjärdedel av hemtjänsttagarna i undersökningen) sva- rade att var för dyr, några av dessa hade därför mindre hjälp för att begränsa kostnaden. I den ovan refererade studien som i gjort tillsammans med kommun framkommer att av de personer som minskade sin hjälp när servicetaxorna höjdes kraftigt bedömde deras vårdbiträden att hälften klarade sig själva, hankade sig fram, och en fjärdedel fick hjälpen av anhöriga. Endast ett fåtal köpte privat hjälp. För var tionde hade hjälpfrågan inte ordnat sig. Utredarna bedömer att av de äldreomsorgstagare de har uppgifter om fick sin situation försämrad på grund av taxehöjningen. Vidare upp- hörde var tionde omsorgstagare helt med hemhjälp, i hälften av fallen därför att de avled eller flyttade till särskilt boende. I resterande fall saknas kunskap om hur det gick. Av de 57 personer som upphört med hjälp och som alltjämt levde och bodde kvar i ordinärt boende () hade nio personer ånyo beviljats bistånd, varav sex med personlig omsorg. De anhörigas roll belyses också i en studie Stiftelsen gjort av alla XWVNULYQD IUnQ DNXWVMXN YnUGHQ . De som i denna studie beviljats äldre- omsorg men avsagt sig på grund av avgiften har kunnat få hjälpen av anhöriga och andra närstående. I de särskilt studerade fallen har den beviljade hjälpen primärt haft som syfte att avlasta anhöriga som har ett omfattande vård- och omsorgsansvar. 19Socialstyrelsen ÄDEL50, , De äldsta i stad och på landsbygd 20Britt , : Chockhöjda hemtjänsttaxor, hur gick det för vårdtagarna? 21Vård efter utskrivning, 1998:12 SOU 1999:33 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 99 Att den äldre själv och/eller anhöriga avsagt sig hjälpen därför att de inte finner den prisvärd ligger inte i linje med de tydligt uttalade intentionerna hos att utveckla stödet till anhöriga. 4.5.4Hemtjänst på väg bort från generell välfärd? , forskare vid , , har bearbetat material från en stor intervjuundersökning bland hemmaboende äldre som genom- förde 1994 (). Hon har härvid kunnat redovisa data som tyder på att det finns skillnader mellan olika samhällsgrupper vad gäller behov av hjälp med städning resp personlig omvårdnad. Hjälpbehovet löses olika beroende av samhällsklass, här definierat efter utbildnings- bakgrund. Tabell 2 $QGHO nU RFK lOGUH XWDQ UHVS PHG K|JUH XWELOGQLQJ VRP InU KMlOS PHG VWlGQLQJ UHVS KMlOS PHG GXVFK QlUVWnHQGH RFK WMlQVWHN|S behöver hjälp med städning men ej personlig omvårdnad Enbart folkskola (n = 119) Mer än folkskola (n = 43) behöver hjälp med bad/dusch Enbart folkskola (n = 80) Mer än folkskola (n = 34) Källa: bearbetning av studien av Att ha städning via hemtjänst är vanligare bland äldre med enbart folk- skola än bland de med högre utbildningar, medan förhållandet är mot- satt vad gäller att ha hjälp av annan, vilket vanligen avser köp av tjäns- ten på marknaden. När det gäller hjälp med personlig omvårdnad som inte går att till rimlig kostnad köpa på marknaden, i detta exem- pel hjälp med bad/dusch, har personer med högre utbildning i större utsträckning än de med enbart folkskola hjälpen via . Oav- sett om det gäller städning eller bad/dusch är anhörigas omsorgsinsatser vanligare bland lågutbildade äldre. Nationell handlingsplan för äldrepolitiken, prop 1997/98:113, sid 112f 100 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW tolkning är att avgiftsökningarna inom hemtjäns- ten gjort att kostnadsskillnaden mellan att köpa privat hjälp och att ta emot hemhjälp har minskat, och att det för personer med god inkomst kan vara billigare att köpa tjänsten av en städfirma. offentliga äldreomsorgens minskning inom den husliga hjälpens om- råde tycks leda till två motsatta tendenser: både en LQIRUPDOLVHULQJV WHQGHQV - främst för äldre utan goda ekonomiska resurser, och en PDUNQDGLVHULQJVWHQGHQV - främst för de resursrika äldre. varnar för att detta vad gäller hjälp med städning kan leda till 1.en offentligt subventionerad lösning (den kommunala hemhjälpen) som riskerar att bli ett fattigvårdsalternativ, 2.en informell lösning (anhöriga) för dem som inte längre beviljas hemhjälp och som inte har råd (eller vana) att köpa privat hjälp, och 3.en marknadsbaserad lösning för den som har råd och som avstår eller inte beviljas bistånd från den offentliga omsorgen. För den som också behöver hjälp med kroppens vård är det snarare en fråga om en tudelning, men även här en skiktning som följer klasstillhörigheten: En offentlig lösning som tycks gynna de resurs- rika och en informell lösning för resten. I detta avsnitt redovisas de olika taxemodeller som används i landets kommuner enligt de kartläggningar som gjorts , samt nivå- erna på avgifterna. Avgifter enligt HSL och LSS redovisas mer kort- fattat i kapitel 9. Inledningsvis redovisas antalet äldreomsorgstagare i relation till antalet äldre. 4.6.1Antal äldre som har äldreomsorg Drygt en och en halv miljon personer är ålderspensionärer, knappa 430 000 är eller äldre. Antalet personer som hade hemhjälp och/eller bodde i särskilt boende var /98 drygt 263 000 personer, vilket är av samtliga ålderspensio- närer. Av dessa var närmare 183 000 personer i åldrarna och 23 : Den svenska äldreomsorgens skiktning – i går och , artikel 1998 i Liv Syltevik, red: Omsorgens forvitring (publiceras 1999) $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW 101 uppåt, vilket är av alla i den åldersgruppen. Antalet personer med hemhjälp eller vård och omsorg i särskilt boende som var var cirka 19 000 personer. Av ålderspensionärerna bodde cirka 131 000 personer (av alla ålderspensionärer) i särskilt boende. Av dessa hade knappt 49 000 hemhjälp i . Aktuella uppgifter om antal per- soner som bor i utan hemhjälp/hemsjukvård saknas. Med ledning av äldre statistik kan, som redovisats i kapitel 2, antalet skattas till högst 10 000 personer. Antalet personer som bor med någon form av heldygnsomsorg som inte av kommunen benämns hemhjälp är då cirka 77 000 personer. Hemhjälp i ordinärt boende hade /98 cirka 146 000 personer, varav var , i åldern 65–och och uppåt (se vidare tabellbilagan, tabell a–d). Av de som har äldreomsorg betalar uppskattningsvis var tionde ingen avgift alls, beroende av låg inkomst och/eller att avgiften jämkats av individuella skäl. Antalet äldre ökar. I vilken mån detta leder till motsvarande ökning av antalet äldreomsorgstagare är svårbedömt. Tabell 3 $QWDO lOGUH ± Källa: SCB, befolkningsframskrivning 4.6.2Vad ingår i taxan I avgifter för äldre- och handikappomsorg inbegrips såväl hjälp med t.ex. städning, tvätt och dagligvaruinköp ( VHUYLFHLQVDWVHU) som hjälp med t.ex. att klä sig, bada/duscha, förflytta sig och annan SHUVRQOLJ RP Vidare ingår insatser såsom tr ygghetslarm, dagverksamhet och korttidsvård. 102 $YJLIWHU I|U lOGUH RFK IXQNWLRQVKLQGUDGH HQ |YHUVLNW .RVWHQ befinner sig i ett gränsland mellan avgift och ersättning. I denna utredning har utgångspunkten varit: ·Om den enskilde bor med helinackordering och nivån för förbe- hållsbeloppet för den formen av taxetyp i särskilt boende tillämpas, är ersättningen för kosten att betrakta som en avgift, som skall jäm- kas vid behov för att den enskilde skall ha förbehållsbeloppet kvar. Detta är den praxis som råder i flertalet kommuner. ·Om den enskilde erhåller färdiglagad mat hem till sin bostad be- traktas betalningen normalt sett som en ersättning. Förbehållsbelop- pet förutsätts då anpassas efter denna merkostnad. Detta tydliggörs i förslagsdelen beträffande förbehållsbelopp. Många kommuner har valt att inkludera KHPVMXNYnUG i särskilt boende i avgiften, liksom hemsjukvård i ordinärt boende i de fall då kommunen har huvudmannaskapet för all hemsjukvård. Avgifterna för hälso- och sjukvård regleras i Hälso- och sjukvårdslagen (HSL). I utredningen används därför normalt sett begreppet DYJLIWHU I|U YnUG RFK RPVRUJ för att beskriva att hälso- och sjukvård inkluderas i taxan. Det finns stora skillnader vilka tjänster som omfattas av kommunens hemtjänst, liksom om de debiteras via ordinarie hemtjänsttaxa eller nå- gon form av servicetaxa/motsvarande. Tabell 4 9DG LQJnU L WD[DQ" Källa: , Äldreuppdraget 1998:4, Kommunernas avgiftsregler för äldre- och handikappomsorg . Antal svarande kommuner 252.