sou · GNB34 · 2000-01-01 00:00:00 — Intresset såväl från allmänhet som från deltagande forskare var mycket stort (40 000 besökare). Allmänheten uppskattade forskarnas presentationer - forskarna själva uppskattade inte minst de möjligheter till tvärvetenskapliga möten som festivalen gav dem. ägde två vetenskapsfestivaler rum i : en i i samband med och en i . Universitet och högskolor har förutom högre utbildning och forskning även en så kallad tredje uppgift som består i kontakter med allmänheten. Det är angeläget att denna uppgift tas på allvar. En forskare som visat sig vara duktig att popularisera sin vetenskap bör få räkna detta som merit exempelvis då hon eller han söker en professur, även om detta inte innebär originalforskning. Insatser inom det populärvetenskapliga områ- det bör få läggas till den meritportfölj som tillämpas vid ansökan om tjänster. För att kunna skriva för en bred publik krävs för övrigt en överblick över ämnet som kan vara ytterst värdefull för forskarens fort- satta vetenskapliga arbete. Universitetens och högskolornas informa- tionsavdelningar har ansvar för att göra begripliga svenska sammanfatt- ningar av alla avhandlingar, oavsett vilket språk de är skrivna på. Information mellan forskare och allmänhet Universitetens och högskolornas sk. "tredje uppgift" innebär att man skall informera om sin verksamhet, pågående forskning och uppnådda forskningsresultat, till allmänheten. Kommittén har genom en enkätfråga till informationsavdelningarna vid samtliga forskningsråd/-stiftelser och lärosäten kartlagt hur den svenska forskarvärlden arbetar med denna uppgift. I enkäten frågades dels efter det senaste årets verk- samhetsplan för respektive informationsavdelning, dels efter ett exempel på en typ av information man ansåg fungerade särskilt bra. Både forskningsråd och universitet-högskolor har byggt upp gemensam- ma informationssatsningar. Högskolevärlden har byggt upp en gemen- sam databas kallad SAFARI; forskningsråden har tagit fram en gemen- sam policy för forskningsinformation. På regeringens uppdrag har byggt upp en nationell data- bas för forskningsinformation: SAFARI (Spridning av forskningsinfor- mation till allmänheten över Internet). Målgrupper för denna information Öppenhet och insyn i forskningsprocessen 263 är gymnasieskolan, företag, organisationer samt forskarsamhället. An- svariga för inmatning av uppgifter är respektive universitet/högskola. Tanken är att varje lärosäte skall ge en kort beskrivning av samtliga forskningsprojekt (även C- och D-uppsatser) i två versioner: en populär och en riktad till forskarsamhället. svarar för den teknis- ka lösningen. Forskningsrådens strategi för forskningsinformation På uppdrag från har följande råd tagit fram en gemensam policy för forskningsinformation: FRN, , , , SFR, , , EU/, Rymdstyrelsen. Satsningen gäller in- formation till avnämare utanför vetenskapssamhället, t. ex. politiker, beslutsfattare, avnämare inom myndigheter och näringsliv, massmedier, lärare samt organisationer. De övergripande målen för informationssats- ningen är att förbättra tillgängligheten på forskningsinformation och på så sätt förbättra dialogen mellan forskare och allmänhet. Man vill också öka intresset för forskning samt öka allmänhetens medvetenhet om forskningens betydelse. I arbetet ingår också att stimulera forskarna att delta i informationsspridningen till allmänheten. För att uppnå detta strävar man efter att informationen skall vara mål- gruppsanpassad och lättåtkomlig. Den skall vara möjlig att vidareför- medlas och följa upp och därmed kunna fungera som ett underlag för en dialog mellan forskare och allmänhet. Arbetet sker genom presskontak- ter, framtagande av tryckt information, elektronisk kommunikation, öpp- na föreläsningar, konferenser och studiebesök. Ytterligare arbetssätt kan vara tävlingar, utställningar, teater, video, film och konst. Man gör ock- så besök i skolor samt ordnar fortbildning för lärare. Forskningsråden deltar dessutom regelbundet i Populärvetenskapens vecka, vetenskaps- festivaler samt Bok- och biblioteksmässan. För att stimulera forskarnas deltagande uppmanas forskare att i samband med beviljat forskningsbi- drag lämna en kortfattad populärvetenskaplig beskrivning av forsk- ningsprojektet. De uppmanas också att inom sitt projekt beräkna resur- ser för information om forskningen utanför vetenskapssamhället. Policyn innebär att råden skall samarbeta omkring dessa mål och medel, men varje råd har dessutom egna, specifika informationsplaner. Utöver dessa gemensamma satsningar på forskningsinformation har allt- så varje universitet/högskola och forskningsråd/-stiftelse en egen infor- mationspolicy. Av enkätsvaren att döma är detta en uppgift lärosäten och finansiärer arbetar mycket med, och det förefaller dessutom som om 264 Öppenhet och insyn i forskningsprocessen merparten av de svenska lärosätena respektive forskningsråden/- stiftelserna har en likartad strategi för sin informationsverksamhet. I så gott som samtliga fall nämns följande: ·internetbaserad information, framför allt via egna hemsidor ·samverkan med lokal- och rikspress ·samarbete med Vetenskapsradion och lokalradion ·samverkan med näraliggande gymnasieskolor, t. ex. i form av fors- karskolor, öppna hus och liknande ·information till och kontakt med det lokala näringslivet ·kontakter med lokala politiker och beslutsfattare ·utgivning av egna populärvetenskapliga publikationer ·ekonomiskt bidrag till tidskrifter, bl. ·medverkan i vetenskapsfestivaler och Populärvetenskapens vecka. b) Populärvetenskap för forskare: utom- vetenskapliga värde erkänns allmänt och utan tvekan har populära framställningar stor betydelse för att sprida vetenskapens frågeställning- ar, metoder och resultat utanför kretsen av forskare. Mindre ofta talas det om att populärvetenskap dessutom har ett mycket stort inom- vetenskapligtvärde: popularisatorn bidrar inte bara till kontakterna med världen utanför laboratorierna utan också till kunskapsutbytet mellan olika vetenskapliga discipliner. Ett sådant utbyte av kunskap är synnerli- gen angeläget. Det är ofta i gränssnitten mellan olika kunskapsområden som nya vetenskapliga frågeställningar och nya tekniska lösningar växer fram. I en högspecialiserad vetenskapskultur är forskarna hänvisade till över- siktliga och populariserade framställningar av närliggande ämnen för att få de insikter som krävs för att de skall kunna vidga sina vyer. Här har de översiktliga, populariserade, presentationerna en stor uppgift att fyl- la. Ett exempel på hur god populärvetenskap kan fungera är själviska genen, som bidragit till att fundamentala kun- skaper om den nya genbaserade evolutionsteorin har blivit spridda inom en mängd mer eller mindre närliggande discipliner. Ett annat exempel är Language Instinct, som givit stora grupper av bio- logiskt inriktade forskare inblickar i modern lingvistik. Populärvetenska- pens ovärderliga betydelse för kontakter mellan olika delar av veten- skapssamhället är ett viktigt argument för att tillmäta populärvetenskap- liga skrifter meritvärde. I världens mest framgångsrika vetenskapskultur - den amerikanska - finns en stark tradition av popularisering. Öppenhet och insyn i forskningsprocessen 265 Insyn i vetenskapens beslutsprocesser och villkor Forskning är en högspecialiserad verksamhet som kräver detaljerade kunskaper både om aktuella frågeställningar, tillgängliga metoder och tidigare resultat. Det är svårt för den som inte sitter inne med dessa kun- skaper att avgöra vilka vetenskapliga undersökningar som är angelägna och bör få ekonomiska bidrag. Medborgare som står utanför forskar- samhället kan därför aldrig ta ansvar för forskningens utveckling och inriktning. Men är det angeläget att allmänheten får insyn i hur vetenskapliga prioriteringar görs, vilka etiska överväganden som sker och hur vetenskapliga projekt genomförs. Det kan dessutom vara av in- tresse - både för forskarna och för allmänheten - att den senare kan gö- ra sin stämma hörd i sammanhang som har med forskningens allmänna inriktning att göra. Nedan följer några exempel på möjligheter att öka allmänhetens insyn i vetenskapens vardag: a)Öppna hus med så vitt möjligt öppna laboratorier och i förekomman- de fall djurstallar. Sådana öppna husger - om de verkligen är öppna - större möjligheter för allmänheten att tränga in i forskningens villkor och arbetsmetoder än populärvetenskapliga presentationer. En - kanske halsbrytande - jämförelse skulle vara regementets dag. Tyngdpunkten bör alltså inte läggas på föreläsningar utan på att visa upp så mycket som möjligt av forskarna, deras arbetsmiljö och dagliga arbete. b)Lekmannakonferenser av den typ som förekommit i , Nor- ge och England.45 Dessa konferenser har varit upplagda på följande sätt: 1) Genom annonser i tidningar i hela landet har man uppmanat männi- skor att deltaga i en lekmannakommitté. Intresset har oftast varit mycket stort och konferensledningen har haft möjlighet att 2) välja ut en lek- mannapanel som representerar olika delar av landet, olika utbildningsni- vå och olika åldrar. Givetvis har lika många män som kvinnor ingått i denna panel. 3) Lekmannapanelen har sedan fått läsa in sig på ämnet och formulera frågor som de önskar ställa till en expertgrupp. Detta arbete har skett under några och krävt en hel del arbete av lekmannapa- nelens deltagare. Dessa - inte konferensledningen - har sedan bestämt vilka frågor som skall belysas. 4) Konferensledningen har däremot ser- verat en lista på möjliga experter ur vilken lekmannapanelen kan välja dem de önskar ta kontakt med. 5) Dessa experter har sedan fått i uppgift att under en kort föreläsning besvara ett antal frågor, som förelagts dem 45 , : on Plant Biotechnology. Plant Molecular Biology Reporter 13 (3), 1995 page 290 - 92. 266 Öppenhet och insyn i forskningsprocessen Dessa föreläsningar har varit offentliga. Efter att lekmanna- panelen har sammanträtt har experterna utsatts för en korseld av frågor från deras sida. Även detta har skett offentligt. 6) Lekmannapanelen har därefter fått arbeta med ett dokument, som så långt som möjligt bör avspegla en konsensus inom gruppen. Detta dokument har slutligen presenterats för press, parlament och berörda myndigheter. Hela processen har givits massmedial uppmärksamhet. Som ett sätt att fördjupa demokratin kring frågor där vanligt folk ofta känner att de inte kommer till tals kan sådana här konferenser vara vär- defulla. Lekmannakonferenser arbetar på lekmännens villkor: det är de som bestämmer både vilka frågor som skall tas upp och vilka experter som skall höras. Lekmännen har därmed kontroll över processen. Fors- karna är närvarande på lekmännens villkor - inte tvärtom. En viktig po- äng ligger i sättet att rekrytera paneldeltagarna: de är faktiskt vanliga människor- inte representanter för någon intresseorganisation eller nå- got politiskt parti. Utvärderingarna av konferenserna har varit starkt positiva både i våra nordiska grannländer och i Storbritannien.46 Det kan alltså finnas anledning att pröva liknande former för demokratifördjup- ning vad gäller utvärdering av forskning och teknik även i vårt eget land. Förslag om en ny intresseorganisation: Forskningen och Folket Västerlandets ekonomiska välstånd är intimt förbundet med den veten- skapliga kunskapsutveckling som tog sin början och som i ständigt accelerande takt fortgått in . Forsk- ningens betydelse för den ekonomiska utvecklingen illustreras bland annat av att många företag etablerar sig i närheten av forskarmil- jöerna (det s. k. 'phenomenon'). Många politiska beslut styrs av mer eller mindre välgrundade vetenskapliga påståenden - den interna- konventionen angående s. k. växthusgaser är ett exempel. Samti- digt som få har insyn i forskningens villkor och arbetsmetoder landar vetenskapens resultat i människornas vardag i form av energiförsörjning, hushållsteknik, livsmedelsteknik, informationsteknologi, medicinska un- dersökningar och behandlingar, kommunikationer och mycket annat. Den moderna människans dagliga liv är således genomsyrat av en teknik som grundar sig på avancerat vetenskapligt kunnande och som människor 46 Søgnen, : Verneverdig eksperiment? Evaluering av lekfolkskonferensen om genmodifisert mat. Norsk institutt for studier av forskning og utdaning. Rapport 5/97. Öppenhet och insyn i forskningsprocessen 267 utan specialkunskaper inte har rimliga möjligheter att utveckla en djupa- re förståelse av. Kombinationen av beroende, bristande kunskaper och dålig insyn bäddar för misstänksamhet. Det närmande mellan forskning, näringsliv och ka- pital som präglat det senaste seklet upplevs ofta som en maktkoncentra- tion inför vilken den enskilda människan är utlämnad. I takt med att samhället blir allt mer beroende av vetenskap höjs allt fler vetenskap- skritiska röster. Medan somlig teknik - exempelvis datorer och stora delar av den medicinska tekniken - tas emot med öppna armar möts and- ra vetenskapliga kunskaper och tekniska möjligheter - t. ex. kärnteknik och genteknik - av starkt ifrågasättande attityder. Reaktionerna visar på behovet av en fördjupad diskussion om vetenskapens och teknikens plats i samhället. I ett samhälle som är beroende av vetenskap och teknik måste dessa kunskapsområden bli föremål för det meningsutbyte som är en demokratis främsta kännemärke. Det är mot denna bakgrund som en organisation av typ Forskningen och Folket kan fylla en funktion genom att stimulera kontakten mellan fors- karvärlden och samhället utanför denna. En tänkbar förebild är organi- sationen Folk och Försvar som fungerat som en kontaktyta när det gäller en annan verksamhet av gemensamt samhälleligt intresse nämligen krigsmakt och säkerhetspolitik.47 Forskning och säkerhetspolitik är na- turligtvis mycket olikartade verksamheter, som dock har det gemensamt att de finansieras med offentliga medel och därför är beroende av förstå- else från allmänhetens sida. En forskning som drivs utan insyn från all- mänhetens sida kan väcka lika mycket misstro som en försvarsmakt som förlorat kontakten med medborgarna. 47 Folk och försvar grundades , alltså under ett pågående världskrig som bland annat hade medfört att alla våra nordiska grannländer hade utsatts för krigshandlingar. Syftet med organisationen var att förbättra kontakten mellan krigsmakt och allmänhet och därigenom stärka försvarsviljan. Folk och försvar är en paraplyorganisation där de stora fackförbunden, de politiska ungdomsföre- ningarna, fredsrörelsen men även försvarsindustrin är representerade. Verksam- heten har bedrivits under varierande former men alltid med syfte att stärka de demokratiska processerna kring försvarspolitiken. Ett stående inslag har varit en årlig rikskonferens som alltid mött stort intresse från medias och allmänhetens sida. Men Folk och försvar anordnar också mindre konferenser och kurser som riktar sig bland annat till ungdomspolitiker. Folk och försvar har en årlig budget om c:a 4,5 miljoner, som till största delen kommer från Försvardepartementet men tar också in medlemsavgifter från de organisationer som anslutit sig. Dessa avgifter är i de flesta fall obetydliga (1 500:-) i de fall, där det rör sig om stora organisationer, något större (75 000:-). 268 Öppenhet och insyn i forskningsprocessen Avsikten med Forskningen och Folket kan formuleras i följande teser: 1)att informera allmänhet och andra intressenter om forskningens vill- kor och den forskningspolitik som regering och riksdag beslutat om; 2)att främja debatten om vetenskapens plats i samhället samt om de etiska principer som bör gälla för forskning och teknikutveckling samt vid tekniska innovationers introduktion i samhället; 3)att bidraga till att forskningens resultat presenteras på ett sätt som gör att de kan bli föremål för en samhällelig debatt; 4)att med dessa medel verka för en forskning som gagnar samhället och dess medborgare. Forskningen och Folket har alltså inte i första hand till syfte att sprida information om forskningens resultat i bredare kretsar, något som givet- vis inte utesluter att en del forskningsresultat kommer att presenteras vid möten som organiseras av Forskningen och Folket. Men verksamheten handlar snarare om forskningens villkor än om forskningens resultat. Forskningen och Folket vill vara ett forum för diskussioner om forsk- ningens organisation, dess sociala roll, dess finansiering m. m. Detta sker i form av möten mellan olika organisationer, institutioner och folk- rörelser med intresse för forskningspolitik och forskningens villkor å ena sidan och forskarvärlden (universitet, forskningsråd, individuella forska- re) å den andra. På möten som anordnas av Forskningen och Folket möts forskare, universitetsadministratörer, politiker, näringsliv, veten- skapsjournalister, folkbildare, finansiärer och professorer. Grundtanken är att främja en öppen diskussion om forskningens villkor och målsätt- ningar och i denna diskussion låta sig påverkas av ett brett spektrum av organisationer och opinionsbildare. Öppenhet och insyn i forskningsprocessen 269 Forskningen och Folket är en paraplyorganisation som samlar andra organisationer som har intresse av vetenskapens resultat, arbetsvillkor och arbetsformer. Exempel på organisationer som kan vara aktuella som medlemmar är fackförbund, politiska partier, LRF, studentföreningar, doktorandföreningar, , vetenskaps- och medicinjournalister, de vetenskapliga akademierna (IVA, KSLA, KVA, ), folkbildningsförbunden, universiteten, uppfinnar- föreningen, industriförbundet och många andra. Det är angeläget att Forskningen och Folket inte uppfattas företräda exempelvis universitetens, forskarnas, industrins eller något politiskt partis intressen. Forskningen och Folket bör därför vara en helt fristå- ende organisation. Forskningen och Folket leds av en styrelse som inne- håller representanter för de större medlemsorganisationerna, men också medlemmar som valts på grund av sin vetenskapliga eller tekniska kom- petens och politiker eller publicister som visat särskilt intresse för forsk- ningspolitiska frågor eller populärvetenskap. Styrelsen ansvarar för or- ganisationens ekonomi och tar ställning till verksamhetens inriktning. Den dagliga verksamheten leds av ett kansli som består av en direktör - eller generalsekreterare - och ett litet antal medarbetare. Kansliet ansva- rar för information om organisationens aktiviteter och har hand om den praktiska planeringen av dessa. Forskningen och Folket har ett grundanslag som finansierar kansliet och styrelsemedlemmarnas arvoden och resor. Detta grundanslag kan komma från regeringen () eller från någon forsknings- finansierande stiftelse (, Strategiska stiftel- sen, , e. dyl.). Grundanslaget är speciellt viktigt i organisationens inledningsskede. Forskningen och Folket finansieras dessutom genom avgifter från de organisationer som är medlemmar. En sådan finansieringsform innebär att organisationens ekonomi kommer att återspegla hur angelägen den anses vara. Kostnaderna borde, åtminstone initialt, ligga i samma storleksordning som för Folk och Försvar (c:a 4,5 milj.). Forskningen och Folket stimulerar på olika sätt möten inom forskar- världen och mellan forskare och politiker eller andra intressenter. 270 Öppenhet och insyn i forskningsprocessen årlig manifestation i form av ett årsmöte, som pågår och får stor uppmärksamhet är en viktig del av verksamheten. Mötet är i princip öppet för alla intresserade men representanter för de organisatio- ner som ingår i Forskningen och Folket är självskrivna. En smärre del- tagaravgift tas ut. Diskussionerna vid årsmötet förs givetvis öppet, och ger därmed åtminstone indirekt via media en bred allmänhet tillfälle till insyn. Det är prestigefyllt att tala på Forskningen och Folkets årsmöte: även mycket upptagna professorer finner det angeläget att bevaka denna konferens - vad som sägs kan vara av betydelse för deras arbetsvillkor. Pris för populärvetenskapliga insatser delas ut. Mediabevakningen är intensiv. Några tänkbara temata för årsmöten kan vara: a)Etik i forskningen. b)Avvägningen mellan grundforskning och tillämpad forskning. c)Forskningsimplementering. d)Hur stor del av forskningen kan/bör vara privatfinansierad. e)Forskning och media. f)Kvinnor och forskning. g)Forskning och patent. h)Forskning för en 'hållbar utveckling'. i)Hur sköter universiteten sin 'tredje uppgift'? j)Kan en forskare vara opartisk? Men arbetet inom Forskningen och Folket tar sig också andra former. Till exempel kan någon eller några medlemmar i organisationen initiera mer specialiserade konferenser kring frågor som de uppfattar som ange- lägna. På så sätt kan det skapas mötesplatser för forskningens olika be- ställare och avnämare. Bevakning av forskningsfront och opinionsläge är också betydelsefulla uppgifter. kan presentationer av heta forsk- ningsfronter och diskussion kring vad dessa nya kunskaper innebär vara angelägna. Internationella kontakter bör stimuleras. Givetvis bör kon- takter finnas med media. Forskningen och Folket kan också anordna kurser och studieresor. Så- dana aktiviteter kan till exempel vända sig till unga forskare (doktorander), journalister, politiker - inte minst på landstings- och kommunnivå - och företagare som är beroende av vetenskapliga kunska- per för sin produktion. Naturligtvis verkar man också genom att skapa mötesplatser (konferenser, kurser, utställningar) som vänder sig direkt till allmänheten. Det nätverk som finns representerat inom Forskningen och Folket bör vara en garant för att sådana aktiviteter håller hög stan- dard och representerar breda intressen och olika opinioner. Öppenhet och insyn i forskningsprocessen 271 och Folket kan också arrangera de "lekfolkskonferenser" som beskrivs i ett särskilt avsnitt. Finansiering av aktiviteter förutom årsmötet kan ske antingen genom organisationens basmedel eller genom sponsring från någon eller några medlemsorganisationer eller genom att deltagarna betalar en avgift. I fall av sponsring är det viktigt att detta sker på ett sätt så att inte organisa- tionens karaktär av fristående forum kan ifrågasättas. att regeringen uppdrar åt /alternativt den i Forskning föreslagna rådsövergripande nämnden att inbjuda lämp- liga intressenter för att på ett konstituerande möte bilda en intresseorga- nisation med namnet Forskningen och Folket i enlighet med tankarna i här angivna förslag, V. Utbildning och forskning I ett modernt högteknologiskt samhälle väcks många frågor om veten- skapens och teknikens roll i samhällsutvecklingen. Ett uttryck för detta är det intresse för samhällstolkande - snarare än tekniska - kunskap- sområden som många unga människor visar. Vid universiteten upplever institutioner som sysslar med samhällsvetenskap, religionsvetenskap, filosofi eller idéhistoria en ökad tillströmning av studerande. påtalas det ibland att rekryteringen av högskoleutbildade naturvetenska- pare och tekniker är otillräcklig. Studenterna tycks alltså vara väl så in- tresserade av att försöka förstå samhället - exempelvis forskarnas meto- der, ideologier och villkor - som av att göra nya tekniska landvinningar. Det är angeläget att universitet och högskolor tillmötesgår dessa önske- mål. Även praktiskt inriktade utbildningar inom exempelvis medicin, lantbruk, skogsnäring och ingenjörsvetenskap bör ha inslag som hjälper studenterna att förstå de samhälleliga aspekterna av den verksamhet de skall bedriva. Vetenskapsteori, etik och teknikhistoria är exempel på kunskapsområden som kan öka studenternas förståelse för de bredare aspekterna av sitt specialområde och hjälpa dem att kommunicera med en undrande allmänhet. Omvänt är det viktigt att de studerande som väl- jer humanistiskt och samhällsvetenskapligt orienterade utbildningar får vissa grundkunskaper i naturvetenskap. P. Snows två kulturer- den naturvetenskapliga och den humanistiska - lever fortfarande i olycklig skilsmässa. Det ligger i universitetens och högskolornas eget intresse att stimulera kulturövergripande utbildning och forskning av detta slag. 10 Redovisning och tillsyn