sou · GNB378 · 2000-01-01 00:00:00 — Förslaget medför betydande förenklingar av den ad- ministrativa hanteringen av miljöprogrammet samt för jordbrukarna vid ansökningsförfarandet och genomförandet av åtagandena. Vidare har MPU:s analys entydigt visat att det nuvarande systemet, som bygger på att jordbrukarna själva klassificerar markerna efter biologiska och kul- turhistoriska värden, dels innebär stora svårigheter för brukarna, dels leder till en omfattande administration. Systemet har även kritiserats för att vissa bevarandevärda marker inte omfattas av kriterierna för klassifi- ceringen. MPU föreslår därför en övergång från nuvarande klassnings- system till ett system med grund- och tilläggsersättningar. Förslaget medför förenklingar för jordbrukarna, möjliggör en bättre måluppfyllelse och leder långsiktigt till en mindre omfattande administration. Inled- ningsvis kan dock hanteringen av tilläggsersättningen medföra en ökad belastning på länsstyrelsernas resurser. Kapitel 8 - Värdefulla natur- och kulturmiljöer Med odlingslandskapets kulturmiljövärden avses de historiska spår från äldre tiders jordbruk som finns i olika ägoslag, landskapselement och bebyggelse. Att säkerställa en fortsatt skötsel och vård av landskaps- element i är av stor betydelse för att hejda nedbrytningen av kulturmiljövärdena samt för att bevara odlingslandskapets kulturhisto- riska dimension och särprägel. Landskapselementen är också viktiga miljöer för djur och växter som annars skulle ha ett begränsat livsrum i dagens jordbruk. Miljöersättningen är därmed en väsentlig åtgärd för att uppnå miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap samt de kulturpoli- tiska målen inom detta område. Utredningens förslag innebär relativt omfattande förändringar av miljöersättningens regelverk som åtgärdens grundläggande inriktning bibehålls. Syftet med åtgärden är att genom ändamålsenlig skötsel bevara kul- turhistoriskt värdefulla miljöer och biologiska rika biotoper i eller i an- slutning till . Vidare syftar åtgärden till att odlingslandskapets lokala och regionala särdrag i alla delar av landet skall bevaras. Detta innebär att ersättningsberättigande landskapselement skall avspegla den regionala särarten och att miljöersättningen skall fördelas över hela lan- det. Målet är att ersättningsberättigande landskapselement skall bevaras och skötas på ca 18 000 av landets jordbruksföretag som brukar om- kring 25–av landets åkerareal. Utredningen föreslår att det nuvarande systemet med kvalifikations- och stödpoäng utgår och ersätts med ett förenklat system både vad gäller kvalificering för åtgärden och beräkning av ersättningen. Detta innebär vidare att en enhetlig kvalifikationsgräns uttryckt i ett minsta ersätt- ningsbelopp motsvarande införs och att ersättningen relate- ras direkt till antalet eller längden av de värdefulla landskapselement som skall skötas inom åtagandet. Föreslagna ersättningsnivåer för sköt- sel av de olika typerna av landskapselement redovisas i avsnitt 8.1.7. Den årliga kostnaden för åtgärden beräknas till . Vidare har vissa definitioner av ersättningsberättigande landskaps- element reviderats. Antalet ersättningsberättigande landskapselement har bl.a. som en följd detta reducerats från 27 till 24 olika typer. en anser också att det bör övervägas om bedömningen av om landskap- selementen är ersättningsberättigande eller inte skall ingå i handlägg- ningen. Förslaget innebär initialt en ökad belastning på länsstyrelsernas resurser. En del av kritiken mot den nuvarande ersättningsformen har gällt de skötselåtgärder som skall genomföras. Enligt utredningen skall bortta- gande av igenväxningsvegetation även fortsättningsvis vara ett grund- läggande skötselvillkor eftersom åtgärden hejdar nedbrytning och igen- växning av landskapselementen. I kapitlet preciseras innebörden och tillämpningen av detta skötselvillkor närmare. Vad gäller övriga skötsel- villkor föreslår MPU att nuvarande krav om årlig skötsel av markvege- tationen kring landskapselementen ändras till att åtgärden skall utföras minst två gånger . Anslutningen till den särskilda åtgärden för skötsel av renar med vär- defull flora är mycket låg och de administrativa kostnaderna torde inte stå i rimlig proportion till den ersättning som utbetalas. MPU föreslår därför att denna åtgärd utgår ur ersättningsformen. Motiven bakom de föreslagna förändringarna är att underlätta admi- nistrationen av åtgärden samt att förenkla för jordbrukarna vid ansökan om miljöersättningen och genomförandet av åtagandena. Vidare möjlig- gör förändringarna av skötselvillkoren att ett utrymme skapas för att öppna ersättningsformen för anslutning av nya jordbruksföretag och därmed också öka miljönyttan av åtgärden. Kapitel 9 - Värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet Miljöersättningen för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet skall bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålet Stor- slagen fjällmiljö. En innebörd av miljökvalitetsmålet är att kulturmiljö- värden, särskilt det samiska kulturarvet, skall bevaras och utvecklas. Inom ramen för det svenska miljöprogrammet för jordbruket introdu- ceras en miljöersättning för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet. Eftersom åtgärden ännu inte in- förts saknas uppgifter om anslutning och andra erfarenheter av ersätt- ningsformen. MPU föreslår därför att åtgärden överförs utan föränd- ringar till det nya miljöprogrammet för jordbruket för perioden – 2005. Den årliga kostnaden för åtgärden beräknas till 10 miljoner kro- nor. Miljöåtgärdens syfte är att förbättra möjligheterna för fortsatt uppföd- ning i syfte att bevara husdjurens genetiska resurser och därmed säkra en viktigt del av den biologiska mångfalden. En innebörd av miljökvalitets- målet Ett rikt odlingslandskap, som denna miljöersättning skall medver- ka till att uppfylla, är att bevara kulturarvet och den genetiska variatio- nen hos domesticerade djur och växter. Utredningen föreslår en utökning av målet för åtgärden för att möjliggöra en ökad anslutning av djur inom befintliga raser eller vid behov en utökning av antalet ersättningsberättigande ra- ser. Den årliga kostnaden för åtgärden beräknas till . För att effektivisera administrationen av ersättningsformen föreslår MPU att den del av administrationen som gäller handläggning av jord- brukarnas ansökningar och beslut om stöd överförs från länsstyrelserna till . Vallodlingen bidrar till att minska växtnäringsläckage och erosion från . Den bidrar också till en minskad användning av bekämp- ningsmedel och den främjar den biologiska mångfalden i odlingslandska- pet. verkar också strukturförbättrande på marken bl.a. genom att mullhalten i marken höjs. Miljöersättning för vallodling bidrar även till att uppnå ett av de viktigaste politiska målen för jordbruket i norra rige, nämligen att bibehålla jordbruksproduktionen för att bevara ett öp- pet och varierat landskap. Miljöersättningen för vallodling skall således bidra till att uppfylla flera miljökvalitetsmål, främst Ett rikt odlings- landskap, Ingen övergödning och Giftfri miljö. Utredningen föreslår att en ersättningsform införs för miljövänlig vallodling i hela landet. Förslaget innebär att de nuvarande miljöersätt- ningarna för öppet odlingslandskap och flerårig vallodling ersätts med en generell grundersättning kombinerad med en regionalt anpassad tilläggsersättning. Utredningen föreslår dessutom att den särskilda åtgär- den för extensiv vall utgår ur miljöprogrammet. Målet är att ca 850 000 ha skall anslutas till åtgärden. Som grundvillkor gäller att marken brukas aktivt genom att den ersättningsbe- rättigande betas eller slås och skörden tillvaratas. Kemisk bekämpning får inte utföras. Anlagd vall skall ligga obruten minst två vintrar i rad. Utredningen föreslår att en grundersättning motsvarande per hektar lämnas för flerårig vallodling på i hela landet. dområdena 1–5 kan utöver grundersättningen en regionalt anpassad tilläggsersättning lämnas enligt följande: Tilläggsersättning, stödområdena 1–3 Tilläggsersättning, stödområde 4 Tilläggsersättning, stödområde 5 I stödområdena 1–3 är tilläggsersättningen förenad med krav på djurinnehav (nötkreatur äldre än samt tackor och getter). Avgränsningen motiveras av att miljöersättningen är en långsiktig in- vestering för att upprätthålla miljövänliga driftsformer för framtiden i aktiva jordbruk. Utformningen av djurkopplingen inom ersättningen för miljövänlig vallodling bör enligt utredningen samordnas med utform- ningen av kompensationsbidraget till stödområdena 1–3. Den årliga kostnaden för ersättningen för miljövänlig vallodling beräknas till vid programperiodens slut. MPU föreslår också att utformningen av femårsbesluten förenklas in- nebärande att femårsåtagandet skall omfatta all vallareal som den sö- kande brukar. I samband med femårsåtagandet anmäler jordbrukaren att denne avser att sköta hela sin vallareal som odlas i enlighet med miljöersättningens villkor. Arealen tillåts därmed variera under åtagan- deperioden, eftersom ingen arealuppgift läggs in i femårsbeslutet. För areal som berättigar till tilläggsersättning i stödområdena 1–3 kan den ersättningsberättigande arealen begränsas av det årliga djurinnehavet. Genom att slå samman de nuvarande miljöstöden till vallodling till en ersättningsform förenklas och effektiviseras den administrativa hante- ringen av åtgärden. Den förenklade utformningen av femårsbesluten be- döms underlätta för såväl administrationen av åtgärden som för jordbru- karna vid genomförandet av åtagandena samt leda till positiva effekter i form av ökad anslutning till miljöersättningen. Syftet med miljöersättningen för ekologisk jordbruksproduktion är att miljövänliga produktionsformer skall öka inom jordbruket. Miljöersätt- ningen är också ett medel för att uppnå specifika politiska mål rörande ekologisk produktion. Regeringen har gett i uppdrag att föreslå ett nytt mål för den ekologiska produktionen . Ut- redningen har inför sina slutliga ställningstaganden erfarit att en arbets- grupp inom preliminärt föreslagit att målet skall vara att av det svenska jordbrukets produkter skall vara ekologiskt framställda . Utredningen föreslår att miljöersättningen för ekologisk produktion förenklas genom att reglerna för odlingen skrivs in i programmet och inte ändras , samt genom att djurenhetsbegreppet samordnas med de gängse djurenhetsberäkningarna. Dessutom föreslår utredningen att den nuvarande regionala differentieringen av ersättnings- nivåerna tas bort och ersätts med en grödbaserad differentiering. I sam- band härmed förändras också relationen mellan ersättning för växtodling och djurhållning, så att de jordbruksföretag som lägger om eller har lagt om till ekologisk djurhållning premieras. Motivet för förändringen är att de positiva miljöeffekterna av ekologisk produktion i hög grad är knutna till omläggningen av djurhållningen, som kräver en god balans mellan djurantal och foderodling på den enskilda gården. Miljöersättning för ekologisk odling lämnas med följande belopp per hektar: vall , spannmål , oljeväxter, proteingrö- dor, potatis och sockerbetor , grönsaker samt frukt och bär . Den extra ersättningen för ekologisk djurhållning betalas ut för slåt- tervall, betesvall eller grönfodergrödor med per hektar och djurenhet för mjölkkor, am- och dikor, suggor, tackor och getter. Eftersom anslutningen till miljöersättningen för ekologisk odling för- väntas öka stegvis kommer även kostnaderna för åtgärden att öka successivt. Kostnaden vid slutet av programperioden beräknas till ca . Till detta kommer det riktade in- vesteringsstöd för ekologisk produktion som föreslås i avsnitt 18.4.3. Kapitel Anläggning av skyddszoner Utredningen föreslår att en ny ersättningsform för anläggning av skydds- zoner införs. Anläggning av skyddszoner, dvs. bevuxna remsor av åker- marken utmed vattendrag och sjöar, leder till minskad ytavrinning från och därmed lägre förluster av fosfor bunden till jordpartiklar. Skyddszoner är även gynnsamma för faunan och i någon utsträckning även för , eftersom bekämpning med kemiska bekämpningsmedel inte får förekomma i zonen. Miljöersättningen för anläggning av skydds- zoner skall därmed bidra till att uppfylla miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap, Levande sjöar, Ingen övergödning samt i viss mån Giftfri miljö. Målet är att 4 000 ha skyddszoner utmed vattendrag skall anläggas på . Miljöersättning för anläggning av skyddszoner lämnas i hela Götalands- och Svealandslänen med per hektar skyddszon och år. Beräknad årlig kostnad för ersätt- ningen är ca vid full måluppfyllelse. Utredningen föreslår vidare att ersättningen för resurshushållande konventionellt jordbruk (inklusive tilläggsersättningen för resurshushål- lande sockerbetsodling på ) bör utgå ur miljöprogrammet, mot bakgrund av den dåliga anslutningen till ersättningsformen samt att åt- gärden redan från början avsågs vara ett tidsbegränsat kompetensut- vecklingsprogram. De miljömål som ersättningen avsåg att uppnå – minskad användning av bekämpningsmedel och mindre förluster av växtnäring samt ökad biologisk mångfald – kan enligt utredningens me- ning uppnås på ett mer kostnadseffektivt sätt genom dels riktade åtgär- der för minskat kväveläckage (se kapitel 14), dels kompetensutveckling av lantbrukarna inom UID-programmet (se kapitel 17). Målet att halvera de vattenburna utsläppen av kväve från mänskliga verksamheter har inte uppnåtts, varken totalt för alla sektorer eller för jordbruket. Målet har ersatts med ett nytt del- mål under miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, som innebär att de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till vattnen söder om skall minska jämfört med nivå. Miljöersättningen för minskat kväveläckage skall bidra till att uppfylla detta delmål. Utredningens förslag, som tagits fram i samråd med , innebär att ersättning ges för sådd av fånggrödor, dock något förändrat jämfört den miljöersättning för sådd av fånggrödor som finns inom det nuvarande miljöprogrammet. Dessutom införs en ersättning för åker- mark som jordbearbetas tidigast påföljande år. Möjlighet ges även att kombinera åtgärderna. Ersättningarna riktas till de delar av landet där det är mest betydelsefullt att minska kväveutlakningen (, Got- lands, , , och ). För att yt- terligare minska kväveutlakningen bör också riktade informations- och utbildningsinsatser genomföras. Dessa bör vara frivilliga och individuellt anpassade. Miljöersättning för insådd av fånggröda lämnas med per hektar. Ersättning för mark som inte bearbetas före lämnas med per hektar. För areal som såtts in med fånggröda vilken först bryts året därpå liksom fånggröda som sås efter potatis är ersätt- ningen per hektar. Den totala kostnaden för stödet vid en anslutning av ca 50 000 ha, inklusive kostnaderna för de individuellt anpassade informations- och utbildningsinsatserna, har beräknats till . Vid en anslutning vårstråsäd uppskattas enligt SJV åtgärden ge en reduktion av kväveutlakningen till havet med ca kväve . Dessutom bör de riktade informations- och utbildningsin- satserna kunna minska utlakningen med ca kväve . Totalt uppskattas åtgärden därför kunna minska kvävebelastningen med kväve . Kapitel Våtmarker och småvatten Genom att våtmarker är viktiga både för den biologiska mångfalden och för att minska kväveläckaget till havet bidrar miljöersättningen för våt- marker och småvatten till uppfyllande av flera miljökvalitetsmål, främst Ett rikt odlingslandskap och Ingen övergödning. För att anpassa åtgärden till LBU-förordningen föreslår utredningen att den nuvarande miljöersättningen för anläggande och återskapande av våtmarker och småvatten görs om till dels ett investeringsstöd, dels en miljöersättning. Investeringsstödet skall utgå enligt artiklarna 4–7 och/eller artikel 33 i LBU-förordningen och ge ersättning i relation till anläggningskostnaden . Miljöersättningen skall utgå under hela åtagandeperioden och beräknas på grundval av markens alternativ- värde samt skötselkostnaderna (totalt per hektar). Kostna- den för investeringsstödet beräknas till ca . Den be- räknade årliga kostnaden för miljöersättningen är ca . Anpassningen till LBU-förordningen innebär vidare att marken inte läng- re omfattas av kraven på uttag av jordbruksmark ur produktion, vilket gör att skötselvillkoren kan förändras på ett sätt som är positivt från miljösynpunkt. Ersättning för anläggning och återställande av våtmarker och små- vatten bör, liksom , kunna lämnas i och . Målet för åtgärden är att våtmarker och småvatten anläggs eller återställs, på och på betesmark. De betesmarker som kan bli aktuella är marker som saknar eller har mycket låga kända natur- och kulturvärden. Vid full anslutning beräknas åtgärden ge en kvävereduk- tion på ca kväve. Kapitel Miljövänlig odling av bruna bönor på Miljöåtgärdens syfte är att bibehålla den traditionella, miljövänliga od- lingen med lokala sorter av bruna bönor på . Ersättningsformen främjar i första hand en miljövänlig odlingsmetod som bidrar till att minska kväveläckaget och användningen av kemiska bekämpningsmedel. Dessutom säkras fortsatt traditionell odling av lokala sorter av bruna bönor på . Åtgärden lämnar därmed ett bidrag till uppfyllandet av miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap, Ingen övergödning och Den årliga kostnaden för åtgärden beräknas till . Utredningen föreslår att reglerna för utformningen av femårsbeslut förenklas för att underlätta administrationen av åtgärden. Detta innebär att jordbrukaren i samband med femårsåtagandet anmäler att denne av- ser att sköta all den areal bruna bönor som odlas i enlighet med miljöersättningens villkor. Kapitel Kompetensutveckling av lantbrukarna på miljöområdet Kompetensutveckling av lantbrukarna på miljöområdet skall komplettera övriga miljöersättningsåtgärder i syfte att uppnå jordbrukets miljömål. Kompetensutvecklingen är en långsiktig investering för miljöarbetet ef- tersom kunskap förändrar brukares attityder och hur de agerar. Såväl enskilda jordbrukare som anställd arbetskraft vid jordbruksföretag är viktiga målgrupper i arbetet. Deltagandet är kostnadsfritt. Ingen ersätt- ning lämnas till lantbrukarna. Kompetensutvecklingsåtgärderna bör utformas så att de anpassas till de nya ersättningsformerna inom miljöprogrammet samt till de miljömål som ersättningarna skall bidra till att uppnå. Kompetensutvecklingspro- grammet bör därför vara flexibelt och ge utrymme för regionala anpass- ningar. Liksom bör huvuddelen av verksamheten bedrivas inom s.k. länsprogram. Den totala kostnaden för kompetensutveckling av lantbrukarna på miljöområdet beräknas till . Detta belopp in- kluderar enbart åtgärder inom jordbruket och inte åtgärder inom skogs- bruket. Till detta kommer de riktade informations- och utbildningsinsatser för att minska kväveutlakningen som föreslås som en del av åtgärden Mins- kat kväveläckage (se kapitel 14). Kapitel Investeringar på miljöområdet Ersättningar för miljöåtgärderna inom ramen för miljöprogrammet regle- ras av artiklarna 22–24 i LBU-förordningen. För att nå miljömålen på vissa områden kan det emellertid vara mer kostnadseffektivt att utnyttja andra, mer specifika och riktade ersättningsformer inom LBU- förordningen. Bland åtgärderna i denna förordning finns ersättningsfor- mer som bl.a. avser investeringar på miljöområdet. Dessa kan utgöra ett värdefullt komplement till de mer generellt inriktade och arealbaserade miljöersättningarna i miljöprogrammet. De övriga åtgärder inom LBU- förordningen som utredningen i första hand anser vara lämpliga att komplettera miljöprogrammet med är dels investeringsstödet (artiklarna 4–7), dels åtgärder för att främja anpassning och utveckling av lands- bygden (artikel 33). Biologiskt och kulturhistoriskt värdefulla betesmarker och slåtteräng- ar i långt framskridna igenväxningsstadier kan inte utan föregående re- staurering anslutas till miljöprogrammets ersättningsformer för dessa markslag. Utredningen anser att ersättning i viss omfattning skall kunna lämnas även för restaurering av betesmarker i områden där det finns för- utsättningar för fortsatt betesdrift efter genomförd restaurering. MPU föreslår därför att den nuvarande miljöersättningen för återskapande av slåtterängar skall tillämpas som en åtgärd under artikel 33 i LBU- förordningen och utökas till att även innefatta restaurering av betesmar- ker. Utredningens förslag avseende våtmarker och småvatten (kapitel 15) innebär att ersättning i relation till anläggningskostnaderna skall kunna lämnas i enlighet med artiklarna 4–7 och/eller artikel 33. MPU föreslår också att medel avsätts under programperiodens fyra första år för olika typer av investeringar på miljöområdet enligt ovanstå- ende artiklar. Förslaget avser dels ett riktat investeringsstöd rörande ekologisk produktion, dels andra investeringar som bidrar till att minska miljöbelastningen från jordbruket samt främjar bevarande av biologisk mångfald och kulturvärden i odlingslandskapet. Kapitel Samlade administrativa konsekvenser I detta kapitel görs en samlad bedömning av de administrativa effekterna av förslagen för miljöprogrammet i dess helhet. Följande förslag bedöms leda till administrativa förenklingar och därmed minskade kostnader för administrationen av miljöåtgärderna: ·Antalet ersättningsformer minskas från 14 till 10. ·Ersättningar som avser samma markslag slås samman vilket medför att de fyra nuvarande åtgärderna för vallodling samt betes- och slåt- termarker, med dess olika varianter, ersätts med två enhetliga ersätt- ningsformer. ·Tilläggsersättning som prövas individuellt av införs i åtgärden för betes- och slåttermarker istället för nuvarande indelning av markerna i olika värdeklasser. ·Zonindelningen och systemet med kvalifikations- och stödpoäng inom åtgärden för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer tas bort. ·Huvuddelen av administrationen av åtgärden för bevarande av utrot- ningshotade husdjursraser överförs till . Den särskil- da åtgärden för anläggning av extensiv vall utgår, vilket innebär att den sammansatta ersättningsformen för anläggning av extensiv vall och skyddszoner renodlas till att endast omfatta skyddszoner. ·Utformningen av femårsbeslut förenklas för åtgärderna avseende miljövänlig vallodling och odling av bruna bönor på . ·Den nuvarande kopplingen inom åtgärden för ekologisk odling mellan rådets förordning 2092/91 om ekologisk produktion och reglerna i den svenska förordningen förändras så att de regler som gäller för odlingen vid programperiodens början ligger fast . De föreslagna förenklingarna underlättar såväl centrala hantering som länsstyrelsernas administration av miljöåtgärder- na. Vidare bedöms förslagen medföra förenklingar för jordbrukarna både vid ansökan om miljöersättningar och vid genomförandet av åtagandena. Ett ökat administrativt resursbehov föreligger främst i samband med länsstyrelsernas hantering av tilläggsersättningen för betesmarker och slåtterängar. Förslaget innebär en aktivare handläggning med gårdsbesök från länsstyrelsernas sida. Resursbehovet bedöms bli störst under inled- ningen av programperioden. Vidare kan ett visst ökat resursbehov för- väntas inom åtgärden för ekologisk produktion i samband med över- gången till det föreslagna systemet med grödbaserad ersättning. Åtgär- den för minskat kväveläckaget föreslås utökas till att bl.a. innefatta vår- bearbetning, vilket kan leda till en något ökad administration jämfört med nuvarande miljöersättning för odling av fånggrödor. MPU har inte funnit det möjligt att inom om ramen för sitt utred- ningsuppdrag göra en samlad bedömning uttryckt i anslagsbehov av be- sparingar eller ökade kostnader. Bl.a. föreligger svårigheter att bedöma kostnaderna för administrationen av parallella system i samband med övergången till det nya miljöprogrammet (se kapitel 21). taget överväger dock förslag som innebär förenklingar av miljöpro- grammets administration. Utredningens samlade förslag bedöms därmed leda till minskade administrativa kostnader.