sou · GNB388d3 · 2000-01-01 00:00:00 — Vid en jämförelse med GMP går det i flertalet fall att förstå hur PU resonerat när en person satts upp på kontrollistan, även om anknyt- ningen till profilen synes svag. Kontrollistan har fungerat som en brutto-lista. Flera av namnen kan lätt avföras. Det vore med andra ord fel att tro att PU funnit ett så stort antal personer med tydliga beröringspunkter med profilen som listan kan tyda på. Det förhåller sig snarare så att inventeringen resulterat i att sex personer, de som bedömts utgöra s.k. GMP-objekt, haft beröringspunkter av det slaget. De sex GMP-objekten utgjordes av àGB, Man iakttagen på mordplatsen årsdagen 1994 (p. àGC, Jugoslavisk man tidigare dömd för dråpförsök, se nedan àGD, Kuf i (p. àGE, Psykiskt sjuk man som uppträtt konstigt i samband med mordet (p. àGF, Kriminell och psykiskt störd man med utpräglat palmehat, se nedan àGH, Ensamstående man boende i innerstaden som gjort sig av med en revolver av den typ som användes vid mordet, se nedan Av dessa har en, GD, inte tilldragit sig särskilt stort intresse från PU:s sida. En annan, GB, har kunnat avföras efter alibikontroll och ytter- ligare en, GE, har kunnat avföras på grund av sitt utseende vid tid- punkten för mordet (helskägg). De tre uppslag som återstår redovisas Därefter redovisas ett uppslag från kontrollistan, där den berör- da personen inte bedömts som GMP-objekt (GG). Jugoslavisk man som tidigare dömts för dråpförsök GC, som åldersmässigt stämmer med gärningsmannens signalement, aktualiserades i PU då en person lämnade ett tips om honom. Uppgiftslämnaren hade suttit i fängelse och där träffat en medfånge, som han nu inte mindes namnet på. Denne medfånge, som uppgiftslämnaren närmare beskrev till nationalitet och ålder, hade yttrat Du ... jag kan garantera att jag skall skjuta . Medfången, som hade dömts för att ha skjutit en man på öppen gata i eller 1980, ansåg sig oskyldigt dömd och skulle efter gärningen ha vänt sig till för att få förståelse för sin sak men blivit avvisad. Uppgiftslämnaren bedömde medfången som mycket farlig och beskrev honom som mörkhårig, mustaschprydd och något lytt på höger ben. För att få fram identiteten på medfången tog PU kontakt med en viss kriminalinspektör i . Denne uppgav att det fanns två män som stämde in på beskrivningen och som varit inblandade i samma uppgörelse 1981. Den ene var GC. Därefter föreligger inga dokumenterade utredningsåtgärder i ärendet förrän , , då uppgiftslämnaren kallades till en fotokonfrontation. Han förevisades bl.a. foto- grafier av de två aktuella männen. Han pekade ut GC, som den person hans tips avsett. I samband med utpekandet vidtogs en rad åtgärder. Av domen mot GC avseende den ovannämnda skjutningen och den personutredning som hade gjorts i samband med brottmålet framgick följande. GC hade dömts till fängelse för bl.a. försök till mord och grovt vållande till kroppsskada. Han kom från , där hans familj hade varit hemlös och levt under svåra förhållanden. När GC varit i sex-sju årsåldern hade han fått flytta till släktingar. Han hade därefter vuxit upp under goda förhållanden och varit en av de bästa eleverna i den skolklass han gått. Efter avslutad sjukvårdsutbildning och militärtjänstgöring hade han kommit till . Han hade erhållit arbete inom industrin. hade han gift sig och fått en son. hade GC ingått i en liga som sysslade med klädstölder. 43 Uppslaget om GA (p. 1) har berörts ovan under Allmänt . Se även nedan under Sammanfattande anmärkningar. denna liga och en rivaliserande liga hade misshälligheter uppstått. Vid ett bråk mellan ligorna hade GC fått ett slag i ansiktet. Han hade anmält saken för polis och därefter rest till där han införskaffat en revolver. Han hade kommit tillbaka till och , på , hade han använt revolvern mot en av motståndarligans medlemmar. Han hade också skjutit en medlem i den egna ligan i magen. Ett vittne, en polisman som vid tillfället inte hade varit i tjänst, beskrev under rättegången händelseförloppet på följande sätt. Polismannen hade gått östra trottoar i riktning mot centrum. När han befann sig vid uteserveringen La Gondola hörde han en smäll. Han tittade till och fick se fyra män, som stod utanför en Mercedesbil vid motsatta sida. Männen verkade lite upprörda. Sedan fick han se att en man hade ett skjutvapen i handen. Mannen sköt och en av männen ramlade ner på trottoaren innanför Mercedesbilen. Polismannen trodde först det var fråga om en lek, men sedan kom en man springande emot den som hade skjutit. Mannen med vapnet avfyrade då ännu ett skott, som träffade den springande mannen i magtrakten varvid denne föll till marken. Gärningsmannen vände sig därefter mot den först skjutne, som fort- farande låg på marken en à , och sköt ytterligare tre eller fyra skott mot denne. Gärningsmannen gick sedan baklänges några steg, stoppade ned vapnet i ena innerfickan på kavajen, knäppte kavajen och gick sakta över och in på . Av det rättspsykiatriska utlåtandet framgick att GC under själva undersökningen klagat på att polis och rättsliga myndigheter underlåtit att göra något åt den rivaliserande jugoslaviska ligan. GC hade fram- hållit att han varit mycket rädd eftersom han av den andra ligan varit dömd till döden och att skjutningen skett i panik. Han hade med emfas hävdat att han var oskyldigt dömd och att påföljden utgjorde ett justitie- mord. Han undersöktes rättspsykiatriskt men ansågs inte vara i behov av sluten psykiatrisk vård. /bedrev PU inre spaning mot GC. Det klarlades att han frigivits villkorligt . Han stod som utvand- rad från . Vidare fick man kännedom om att GC var involverad i en narkotikahärva. I samma härva satt en man häktad. Denne man förhördes av PU och lämnade därvid namn på en del personer som hade samröre med . Enligt polisen var GC tillsammans med en annan person huvudman i narkotikahärvan och det fanns uppgifter i utredningen om att GC tillsammans med en annan person varit i landet 1989 för att driva in en skuld. Enligt den drabbade hade GC då varit beväpnad med en pistol eller revolver. Från säkerhetspolisen erhölls information om att GC förekom i säkerhetspolisens register. Förutom det som redan var känt fick PU via säkerhetspolisen vetskap om att GC kallades för gaphalsen och att han inte var involverad i någon form av jugoslavisk exilverksamhet. För att försöka fastställa vad GC gjort efter frigivningen och fram till tiden för mordet på och även tiden därefter för- hörde PU ytterligare personer; sammanlagt förhördes ett tiotal personer. Genom förhören klarlades det att GC någon månad efter frigivningen hade rest till , där han tillbringat ca . Därefter hade han återvänt till . En person som förhördes berättade att han i blivit bekant med GC, som då arbetat på en restaurang och bott på . De hade därefter köpt och drivit en restaurang ihop utanför . Kompanjon- skapet hade upphört på grund av samarbetssvårig- heter och GC hade därefter flyttat tillbaka till . Diverse andra uppgifter angående GC framfördes. GC hade 1986 eller 1987 varit i och arbetat på restaurang. Han var enligt en uppgift alltid klädd i en gammaldags halvlång mörk rock. Det sades också att GC varit slätrakad och att han gick som en anka. Härefter föreligger inga dokumenterade åtgärder förrän , då PU gjorde ett försök att via i få höra GC. meddelade att det inte gått att fastställa GC:s identitet, bostadsadress eller födelseort. PU synes återigen ha börjat arbeta med ärendet innan GMP presenterades . begärde PU att UD via diplomatiska kanaler skulle uppdra åt myndigheterna i att lokalisera GC och förhöra honom. Vid den genomgång av utredningsmaterialet som PU gjorde i an- ledning av GMP togs GC upp på den s.k. GMP-kontrollistan och han kom därefter också att klassificeras som GMP-objekt. tog PU kontakt med en tjänsteman på regerings- kansliets förvaltningskontors arkivenhet. Anledningen till kontakten var att PU ville utreda huruvida det var möjligt att via arkivets register kunna fastställa om en skrivelse till , annat statsråd, departe- ment eller liknande inkommit från viss person. Enligt tjänstemannen fanns det möjligheter att via arkivets register få fram en viss skrivelse om denna var eller äldre, dock inte äldre än . Handlingar ställda till personligen förvarades särskilt i arbetarrörelsens arkiv medan handlingar ställda till i dennes egenskap av statsminister först förvarades på Statsrådsberedningen och därefter i arkivet. På en direkt fråga från PU om en person med GC:s namn inkommit med en skrivelse uppgav tjänstemannen spontant att GC måste vara identisk med en person som 1984 besökt förvaltningskontoret för att återfå en till statsministern insänd handling. Mannen hade först varit i kontakt med andra departement men blivit hänvisad till centralarkivet. Mannen, som var , hade varit utlänning och burit samma förnamn som GC. Han hade uppträtt mycket hotfullt, berättat att han blivit illa behandlad, att han skulle göra upp med de skyldiga och uttalat ni skall dö, jag skämtar inte. Under samtalet hade det kommit fram att mannen varit inspärrad och hade släppts fri. I samband med att mannen tagit fram något ur sin portfölj hade tjänstemannen sett ett pistolliknande föremål. Hon hade blivit rädd, vilket mannen sett, för han hade lugnande förklarat att hon inte behövde vara orolig eftersom han inte var ute efter henne. Någon handling från GC hade hon inte hittat. Efter händelsen tog hon kontakt med chefen för enheten respektive den säkerhetsansvarige. Därefter installerades en larmknapp i lokalerna. Tjänstemannen trodde inte det hade gjorts några anteckningar om incidenten. I anledning av de uppgifter tjänstemannen lämnat företogs en konfrontation varvid hon fick se fotografier av elva män. Hon pekade ut GC som den person som var mest lik mannen som besökt henne i arkivet, men tillade att han inte haft någon mustasch. Vid en sökning i arkivregistret hittades inga skrivelser från GC. efter förhören med tjänstemannen på arkivenheten tog PU också kontakt med arbetarrörelsens arkiv och bibliotek. Inte heller där fanns någon skrivelse från GC. Följande månader, dvs. , arbetade PU intensivt med ärendet. Uppföljningar gjordes av tidigare utredningsåtgärder. Nya förhör hölls såväl med redan tidigare förhörda personer som med nya personer. Bl.a. förhördes en av GC:s kompanjoner igen. Han berättade då att GC hållit på med narkotikaaffärer i stor omfattning. Han hade gjort täta resor mellan och och ordnat kurirer så att heroinpartier kom till . skickade PU genom en förfrågan om GC till vissa europeiska länder. utfärdades en personefterlysning på GC, som söktes för förhör i våldsbrottsutredning. Samma månad kompletterades redan tidigare lämnade uppgifter till UD. Enligt ambassaden i var det förenat med stora risker att vända sig till myndigheterna i eftersom man inte visste vem man kunde lita på. Ambassaden erbjöd sig istället själv att via en av ambassaden anlitad advokat göra egna efterforskningar på platsen. Samarbetet med svenska ambassaden i fortsatte en bra bit in men ambassadens undersökningar ledde inte till något resultat. kontrollerades också vissa hotell utanför där PU misstänkte att GC kunde ha bott vid sina vistelser i . En hotellägare kunde med bestämdhet säga att GC bott på hotellet två gånger, varav en /86. I en annan del av utredningen, troligen under arbetet med utred- ningen av de olika uppslagen på den s.k. GMP-kontrollistan, tog PU kontakt med en uppgiftslämnare, som redan dagen efter mordet hade hört av sig till polisen och berättat om sina iakt- tagelser på mordplatsen . Uppgiftslämnaren hade sett en man som uppträtt underligt och som stämde in på gärningsmannens signalement. Mannen hade vaggat fram och tillbaka i ankstil, flinat och mumlat. Uppgiftslämnaren förevisades elva fotografier, varav ett av GC. Uppgiftslämnaren pekade ut GC (påminner jäkligt mycket om mannen). Han uppgav att mannen haft iskalla ögon och grovhuggna drag. Han hade inte uppfattat honom som typisk utlänning. Mannen hade yttrat något om där fick den jäveln. Uppgiftslämnarens f.d. flickvän, som varit med vid tillfället, fick också se fotografierna. Hon uteslöt alla utom GC som hon tyckte såg bekant ut. Det som inte riktigt överensstämde var att mannen ifråga inte haft mustasch. Som hon mindes det hade mannen varit i och . Hon trodde inte att mannen var utlänning. Om klädseln uppgav hon att han haft en halvlång, mörk och lumpaktig rock. PU upprättade en sammanställning av ärendet. Sam- manställningen avslutas med en sammanfattning, där nio omständig- heter som talar för att GC skulle kunna vara mördaren anges. 1.GC avviker inte nämnvärt från tillgängligt signalement. 2.Hans tidigare modus operandi överensstämmer till viss del med det baneman använde. 3.Han är ur profilsynpunkt rimlig. 4.Han skjuter för att döda (mordförsök på öppen gata). 5.Han anser sig utsatt för justitiemord. 6.Han anser att ansvaret för vad som hänt honom är . 7.Han har försökt få rättelse genom personlig kontakt med (enligt vad han själv sagt till andra personer). 8.Han har uttalat sig kraftfullt om att skjuta . 9.Han har, genom sitt besök på , visat att hans hat mot inte avklingat , snarare tvärtom. Han var vid det tillfället dessutom beväpnad . Utredningen mot GC har fortsatt. Bl.a. har förhör hållits med ytterligare en person som hade varit intagen på samma kriminalvårdsanstalt som GC. De hade umgåtts en del eftersom de känt varandra . Enligt uppgiftslämnaren var GC en storlangare och tjuv. Han levere- rade bl.a. vapen från . GC hade berättat att han skrivit eller ringt till personligen angående att han ansåg sig oskyldigt dömd. innan han frigavs hade GC sagt när jag kommer ut så ska jag göra något stort så de aldrig glömmer mig. Han hade också sagt jag ska fixa honom, han ska dö, . skickade PU en ny begäran till UD om att få förhöra GC. Som anledning till förhöret angavs att GC i ärende an- gående grovt narkotikabrott m.m. skulle höras upplysningsvis om sina förehavanden i efter 1984. Enligt PU återkallades emellertid denna begäran, eftersom man när det gäller anledningen till förhöret inte kan ange en annan anledning än den verkliga vid en officiell fram- om internationell rättshjälp. Förundersökningsledaren begärde i en ansökan till att tingsrätten skulle besluta om rättshjälp i brottmål avseende förhör med GC i det . Vidare begärdes att den utredningsman vid som hand- lagt ärendet skulle få närvara vid förhöret. Tingsrätten beviljade fram- ställningen och denna överlämnades till UD för vidare handläggning. – UD redovisade ärendet . Till svaret fogades ett protokoll över ett förhör som hållits med GC vid en domstol i . Vid förhöret uppgav GC enligt protokollet bl.a. följande. Han hade ingen kännedom om mordet på förutom det han fått reda på via massmedia. Vid tiden för mordet befann han sig i , dit han kommit . Han stannade i Jugo- slavien hela 1986. Han hade varit i ett tjugotal gånger efter mordet på och kunde inte förstå hur han kunde förknippas med detta mord. Härefter har Palmegruppen i ett brev till uppgett att spaningsledningen beslutat att hos myndigheterna i begära tillstånd för utredningspersonal vid PU att närvara och biträda vid ett kompletterande förhör med GC. Anledningen till detta angavs vara att de svar som GC hade givit inför förundersök- ningsdomaren vid domstolen i tarvade förklaringar och följdfrågor. Det hemställdes därför att skulle begära tillstånd för utredningsmän från Palmegruppen att närvara och biträda vid kompletterande förhör med GC. I en skrivelse till UD hemställde om att en ny framställan om förhör skulle göras och att utredningsmän från Palmegruppen skulle få närvara vid förhöret. inkom emellertid via UD en skrivelse från ambassa- den i , som erhållit ett svar från i på nyssnämnda begäran om kompletterande förhör. I svaret från angavs att precisering var nödvändig i frågan huruvida GC skulle höras som vittne eller misstänkt och att information måste lämnas om de närmare omständigheter som förhöret skulle avse. meddelade också att det enligt jugo- slaviska bestämmelser var förbjudet för poliser att närvara vid förhör och ställa frågor. Detta var endast tillåtet för den behöriga åklagaren. I en skrivelse till UD har kom- pletterat den tidigare hemställan i begärda avseenden, varvid han bl.a. uppgett att GC snarare skall höras som misstänkt än som vittne även om misstanken är ganska svagt underbyggd. Något svar på denna begäran har inte inkommit vår granskning av uppslaget omfattat. Kriminell och psykiskt störd man med utpräglat palmehat GF aktualiserades i PU vårvintern 1994, som en konsekvens av publi- citet kring arbetet med GMP. Utredningen pågick sedan kontinuerligt, bitvis intensivt, under för att slutligen avskrivas i ett formellt åklagarbeslut. Uppslaget skiljer sig i det hänseendet från de övriga tre som behandlas i detta avsnitt, där utredningen skett i om- gångar och tidsutdräkten liksom de överväganden förundersöknings- ledningen kan ha gjort i de hänseendena tilldrar sig intresse. Bl.a. på grund av den skillnaden redovisas detta uppslag inte kronologiskt, utan i en mer fritt sammanfattande form.44 Uppgifterna om GF inkom efter uppgifter i massmedia kring PU:s diskussioner med FBI om gärningsmannaprofilen och om den person- lighetstyp som PU intresserade sig för. GF företedde överensstämmel- ser med den personlighetstypen. Uppgifter om GF kom från flera obe- roende källor. Följande uppgifter framkom och framfördes i utred- ningen kring GF. GF stämde åldersmässigt med signalementet på gärningsmannen. Även utseendet kunde stämma. Han hade vid mordtidpunkten varit slät- rakad men senare anlagt mustasch och sedermera helskägg. Han hade ett klumpigt, haltande sätt att röra sig. Han beskrevs genomgående som personlighetsstörd. GF var uppenbarligen mycket negativt inställd till och hade i flera sammanhang uttalat att borde skjutas eller liknande. En person som omnämnt i positiva ordalag hade 44 Vad som återges är sådana uppgifter och påståenden som framkommit i ut- redningen och som inte är uppenbart substanslösa. därvid blivit slagen av GF. GF hade själv berättat att han förföljt ute på stan. GF skulle även ha berättat att han besökt hem och lagt avföring i brevlådan. Dagen efter mordet uppträdde han konstigt och uttalade tillfredsställelse över att var död. Han hade även sagt att han hade varit på mordplatsen och följt efter en person som sprungit därifrån, men inte hunnit ifatt samt att han på mordplatsen slängt ut en handfull knappar för att lura polisjävlarna. Det uppgavs att man i GF:s hem ofta diskuterade mordet. GF uppgavs ha berättat att han skadat gravstenen genom att fläcka den med smörjfett. Efter mordet hade GF målat en tavla, som föreställde när denne blev mördad under maskeradbalen. Enligt uppgift skulle tavlan vid en närmare betraktelse föreställa ett annat motiv. En tolkning var att tavlan föreställde och samt GF. Tavlan var inte daterad men papperet som tavlan målats på var, enligt uppgift, präglat 1987. GF hade inte något fast arbete. Han synes ha sysslat med kriminell verksamhet. Han hade vid upprepade tillfällen dömts för misshandels- brott. Det fanns flera polisanmälningar angående misshandel och olaga hot mot honom, anmälningar som dock hade avskrivits eftersom GF inte gått att spåra. hade han visiterats i samband med ett gripande, varvid det framgick att han hade handlingar som angav falsk identitet. GF var inte känd hos säkerhetspolisen. GF disponerade en revolver, enligt vissa uppgifter kan det ha rört sig om en .357 magnum, varvid vissa omständigheter emellertid talade för att revolvern var av en annan typ än den som använts vid mordet. GF var ytterst svår att få kontakt med. Han hade, möjligen , officiellt flyttat utomlands. Utredningen visade dock entydigt att han bott i , i en lägenhet i mordområdet. Han disponerade även ytterligare en lägenhet i mordområdet. Dessutom hade han flera arbetslokaler i , helt nära makarna bostad. Det genomfördes flera kontroller avseende de uppgifter som framförts om GF. Några på mordplatsen utströdda knappar hade inte hittats i samband med brottsplatsundersökningen. Familjen be- kräftade inte uppgifter om avföring i brevlådan. Gravstenen hade dock angripits genom att fett hällts över den. Vid spaning mot GF noterades att denne, då han passerade mordplatsen, spottade på den minnesplatta som markerar den plats där dog. begärde förundersökningsledningen hos att GF skulle bli föremål för telefonavlyssning. Dokumentation över dess resultat saknas (se nedan). beslöt förundersökningsledningen att GF skulle förhöras upplysningsvis. PU lyckades emellertid inte lokalisera honom. skickade PU också ut en förfrågan via om GF förekom i några utländska register. Inga positiva svar erhölls. utfärdades en personefterlysning. PU bedrev sedermera också fysisk spaning efter GF men man lyckades inte hitta honom. observerades GF av polisen. Han försökte undkomma, men polisen följde efter. Efter en språngmarsch greps han och medtogs till förhör. Många frågor vägrade han att besvara. Han sade sig ha varit i under mordkvällen. Han bekräftade också uppgiften om att han /hade köpt en revolver. Det rörde sig om en långpipig revolver med kaliber. Enligt GF hade vapnet försvunnit i samband med att han bjöd hem obekanta personer. Något annat vapen hade han aldrig haft. Han uppgav att han inte gillat eftersom denne var socialdemokrat. Han hade inte följt efter och inte heller hällt smörjolja på gravstenen. beslöt att förundersökningen mot GF skulle läggas ned med följande motivering: Vad som kommit fram under utredningen innebär inte att det kan styrkas att GF gjort sig skyldig till brott. Ytterligare utredning som på något avgörande sätt kan bringa klarhet kan inte heller förväntas. I ett brev från en utredningsman vid PU till en annan, daterat , uppges att hade kontaktats i an- ledning av att det krävdes ett åklagarbeslut för att anteckningar och upptagningar från telefonavlyssningen mot GF skulle kunna förstöras. hade enligt brevet uppgivit att hon ville tänka över ett sådant beslut, men att hon övervägde att tills vidare spara materialet, eftersom detta endast utgjorde en liten del av en mycket stor utredning och det var svårt att veta vilka uppgifter som kunde komma att ha betydelse . Under samma uppslag finns en promemoria av en utredningsman vid PU, där denne uppger att han senare blivit kontaktad av , som meddelat att beslutat att anteckningar och upptagningar från telefonavlyssningen rörande GF skulle förstöras, vilket också skedde. Ensamstående man boende i innerstaden som gjort sig av med en icke återfunnen revolver av den typ som användes vid mordet GH, som åldersmässigt stämmer med gärningsmannens signalement, aktualiserades i PU genom den provskjutningsaktion som förundersök- ningsledningen tillsammans med spaningsledningen 1989 beslutade om. Provskjutningsaktionen skulle omfatta samtliga i registrerade vapen som var tänkbara som mordvapen. GH var registrerad innehavare av bl.a. en revolver .357 Magnum med sex tums pipa. PU noterade att GH:s revolver återstod att undersöka och provskjuta. Av förundersökningsregistret är det inte möjligt att få fram någon uppgift om när GH första gången kallades till PU för att hans vapen skulle provskjutas. Två påminnelser som skickats till honom respektive har PU dock i efterhand fått fram kopior av. Påminnelserna är undertecknade av utredningsmannen har vidare fått fram att två slagningar gjordes avseende GH . Av den ena slagningen framgår att GH dömts för djurplågeri och på resultatet av den andra slagningen finns två anteckningar gjorda av , dels Adr. rätt 17/5, dels Påminnelse 900126. fick PU kontakt med GH per telefon. Några uppgifter om vilka ansträngningar som gjorts för att få tag på GH före detta datum finns inte, förutom de två påminnelserna och anteck- ningarna på utförda slagningar. Vid telefonsamtalet berättade GH direkt att han av ekonomiska skäl hade sålt vapnet till en yngre man som han träffat på en uteservering vid . Köparen, som var av sydeuropeisk härkomst, ville först sälja narkotika till GH.