sou · GNB323 · 2000-01-01 00:00:00 — Socialfonden är EU:s främsta instrument att utveckla mänskliga resurser och förbättra arbetsmarknadens funktionssätt inom unionen. I och med Amsterdamfördraget och de tre nya målområdena uppdateras socialfondens verksamhet. Den nya europeiska sysselsättningsstrategin, avdelningen om sysselsättning i Amsterdamfördraget och de årliga riktlinjerna enligt vilka varje medlemsland skall upprätta en nationell handlingsplan för sysselsättningen bör utgöra hörnstenarna i de revide- rade riktlinjerna för Europeiska socialfonden (anställbarhet, företagar- anda, anpassningsbarhet och jämställdhet). Kommissionen ger stöd till verksamheter som har för avsikt att stödja både enskilda individer samt strukturer och system. Socialfondens uppgift är att stödja åtgärder för utveckling av mänskliga resurser i syfte att främja hög sysselsättning och omfattande social trygghet, jämställdhet mellan kvinnor och män, en hållbar utveckling samt ekonomisk och social sammanhållning. Socialfonden föreslås arbeta efter fem teman som skall stödja och komplettera medlemsstaternas fleråriga handlingsplaner för sysselsätt- ning: ·Socialfonden skall utveckla en aktiv arbetsmarknadspolitik som syftar till att bekämpa arbetslösheten, förebygga långtidsarbets- löshet, underlätta att långtidsarbetslösa återintegreras på arbets- marknaden och stödja integration för unga människor och för dem som återvänder till arbetsmarknaden. ·Främja social integration och lika möjligheter för alla att komma in på arbetsmarknaden. ·Utveckla utbildningssystem som ingår i strategin för ett livslångt lärande och som främjar och upprätthåller arbetskraftens anställ- barhet, rörlighet och integration på arbetsmarknaden. ·Socialfondens arbete skall även främja en kunnig, utbildad och anpassningsbar arbetskraft för att främja innovation och anpass- ningsförmåga när det gäller arbetsorganisation, för att stödja företagandet och skapandet av arbetstillfällen, och för att stärka arbetskraftens potential inom forskning, vetenskap och teknik. ·En av socialfondens viktigaste uppgifter är att öka kvinnors del- tagande på arbetsmarknaden och förbättra kvinnors möjligheter att avancera, få tillgång till nya arbetstillfällen och till företagan- de, samt att minska den vertikala och horisontella segregationen på arbetsmarknaden. EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 71 Vid programplaneringen skall säkerställas att åtgärder som rör alla de fem politikområdena ovan genomförs, med särskild prioritering för de två sistnämnda. Sysselsättningsriktlinjernas fyra pelare (versionen ) och socialfondens fem teman är sammanfattade i matrisen på s. 68–69 för att illustrera hur de två delarna samspelar med varann. Enligt kommissionens förslag skall socialfonden få av strukturfondsbudgeten under den kommande programperioden, vilket motsvarar ca 70 miljarder ecu. Stödet går till de tre målområdena, gemenskapsinitiativet Access och till olika pilotprojekt m.m. inom socialfondens område. 4.4.5Riktlinjer för nya mål 3 Det nya mål 3 har till syfte att stödja anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen för utbildning, yrkesutbildning och sys- selsättning. De finansiella insatserna skall enligt kommissionens förslag gälla områden och regioner utanför både mål 1-och mål 2-områdena (se dock avsnitt 4.5.1 om hittillsvarande utfall av förhandlingarna) och de skall garantera en politisk referensram för de samlade åtgärder i ett land som främjar mänskliga resurser. Det handlar om arbetsmarknadspolitik för att bekämpa arbetslöshet, om att främja social integrering och lika möjligheter för kvinnor och män, om att genom bättre skolunderbyggnad och yrkesfortbildning göra det lättare att få en anställning eller om åtgärder för att föregripa och underlätta en anpassning till ekonomiska och sociala förändringar. Genomförandet och definitionen av de stödberättigande åtgärderna under mål 3 är mycket flexibla och allmänt formulerade. Detta är gjort för att hänsyn skall kunna tas till de stora skillnader mellan medlems- staternas nationella och regionala politik, de nationella handlingspla- nerna och med tanke på att förordningarna kommer att gälla . När kommissionens förslag till reform av bl.a. social- fonden, där mål 3 direkt kopplas till sysselsättningsstrategin, antagits förväntar sig kommissionen att detta samband presenteras i medlems- staternas planer för strukturfonderna. Kommissionens förslag aviserar att ytterligare riktlinjer för de tre nya målen kommer att presenteras efter att har fattat beslut om strukturfondsförordningarna. 72 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 I programplaneringen skall enligt kommissionens förslag stipuleras att minst en procent av socialfondens budgetanslag ställs till förfogande för utdelning av mindre bidrag genom organisationer som fungerar som mellanhänder/förmedlare, med särskilda bestämmelser för icke-statliga organisationer när det gäller tillgången till dessa. Någon lokal myndig- het, regionalt utvecklingsorgan eller icke-statlig organisation kan därvid anförtros att genomföra och förvalta dessa medel till att stödja lokala utvecklingsalternativ, s.k. globalt stöd. Detta är av särskilt intresse för det som inom EU benämns som den sociala ekonomin. Förmedlaren skall ha sitt säte i eller vara företrädd i de berörda regionerna och verka i allmänhetens intresse. De skall på lämpligt sätt engagera grupper och intressen på arbetsmarknaden och inom näringslivet som är direkt berörda av de planerade åtgärderna. Möjligheten till att tillämpa globalt stöd finns i viss mån, men har i endast tillämpats inom mål 6. 4.4.7Nyskapande åtgärder och tekniskt stöd Kommissionen har möjlighet att reservera en procent av struktur- fondsmedlen som stannar på europeisk nivå för insatser inom nyska- pande åtgärder och tekniskt stöd. Med stöd av artikel 6 i socialfondens förordning kan medel för projekt av innovativt slag samt pilotprojekt som rör arbetsmarknad, sysselsättning och yrkesutbildning, tekniskt stöd med avseende på förberedelse, övervakning och utvärdering m.m. sökas direkt från kommissionen. Kommissionen gör sedan själv projekturvalet och tillsammans med medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten anförtror de någon lokal myndighet, regionalt utvecklingsorgan eller icke-statlig organisation att genomföra och förvalta lokala utvecklings- stöd. Det är kommissionen själv som fattar beslut om dessa s.k. artikel 6-medel. Dagens gemenskapsinitiativ skall minskas från 13 stycken till tre som finansieras ur varsin fond och är knutna till var sitt mål. minskas budgeten från till av strukturfondernas totala anslag för den kommande perioden, vilket innebär ca 11 miljarder ecu av den totala budgeten på 218 miljarder ecu. EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 73 skall verka för gemensamma intressen för unionen genom samarbete mellan regionerna, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter. Insatserna under socialfondens gemenskapsinitiativ, Access (som tidigare gick under arbetsnamnet Equal), skall vara integrerade och mångsidiga. Projekten skall vara innovativa och ha transnationella samarbetspartner. Målet är att utveckla samarbetsformer för att ta fram nya metoder att motverka all diskriminering och ojämlikhet i anknytning till arbetsmarknaden. Ansatsen skall rikta sig både till anställda och arbetssökande och vara förebyggande i sin natur. Det skall fungera som ett laboratorium för att stödja genomförandet av sysselsättnings- riktlinjerna och de nationella handlingsplanerna för sysselsättning. Projekten skall verka , själva genomförande fasen skall verka mellan arton månader och . Varje medlemsstat föreslås fokusera sitt operativt program för Access efter ett antal begränsade prioriteter med olika teman. Dessa prioriteringar skall vara relaterade till de fyra pelarna i sysselsättnings- riktlinjerna och tas fram i samarbete med kommissionen. De skall dess- utom innebära ett nära samarbete med övervakningskommittén för mål 3. Det kommer att bli två ansökningsomgångar där urvalet av projekt görs av medlemslandet själv med hänsyn till synpunkter från arbets- marknadens parter. 4.5Förhandlingarna kring kommissionens förslag inklusive förändringar Vid Europeiska rådets möte i fast- ställdes tidsplanen för genomförandet av Agenda 2000. De inblandade EU-institutionerna var överens om att man gärna ville komma överens innan valet till parlamentet och att rådet skulle kunna fatta beslut om sitt ställningstagande vid ett toppmöte . har man försökt komma överens om innehållet i Agenda , och intensiva förhandlingar mellan medlemsstaterna pågår bl.a. om finansieringen och förordningstexterna. Inom EU har yttranden över kommissionens förslag lämnats av den Ekonomiska och , och . För strukturfondernas del handlar förhandlingarna nu mest om den allmänna strukturfondsförordningen. När det gäller socialfondsförordningen har man i stort sett kommit överens om en kompromisstext. Den nya texten innehåller vissa förändringar, men inga som har några större betydelser för inriktningen. Nedanstående resonemang återspeglar förhandlings- situationen . 74 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 De flesta medlemsstaterna är överens om att minska antalet målområden till tre. De diskussioner som förs handlar i huvudsak om områdes- indelningen, de geografiska gränsdragningarna och hur den ekonomiska fördelningen mellan de olika målområdena och gemenskapsinitiativen skall se ut. En skillnad mot kommissionens förslag är att man nu enats om att finansiering enligt mål 3 omfattar regioner som ej täcks av mål 1. Här har således en förändring skett när det gäller mål 2. Som förhandlings- läget är nu kommer mål 2- och mål 3-program att finnas parallellt inom mål 2-regionerna. (Se kap.6.8.) Kommissionens förslag om vilka kriterier som skall gälla för mål 3 och viktningen av dem har fått viss kritik från en del medlemsstater. De olika medlemsländerna har olika typer av social utslagning, och olika kriterier bör gälla när det gäller att beräkna fattigdom. Vissa länder föreslår att olika kriterier bör kunna gälla olika mycket i olika länder. Anställningsbarhet, kunskaps- och utbildningsnivåer och antalet immi- granter ser olika ut i olika länder och detta måste man ta hänsyn till. Denna fråga är dock ännu inte löst. Kommissionens förslag om en prestationsreserv som skall implementeras i programmen efter halva program tiden och delas ut av kommissionen har fått kritik av medlemsstaterna. Rådet ansåg förslaget politiskt oacceptabelt och systematiskt felaktigt. Delegationerna har gått med på principen om att förbättra effektiviteten i programmen men fasthöll att förslaget inte nådde sitt mål som det såg ut i kommissionens förslag. Diskussionerna ledde fram till att kommissionen lade fram ett nytt förslag som länderna sannolikt kan komma överens om. Det innebar att en permanent reservation på på nationell nivå införs som får användas efter halva programperioden. Idén med att kommissionen skulle kunna omfördela medel mellan medlemsstaterna finns alltså inte kvar. Ändringar från kommissionens förslag har även gjorts när det gäller övervakningskommittén. Ordförande skall i princip vara en företrädare för medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten och inte som i EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 75 kommissionens ursprungliga förslag där ordförande endast kunde vara företrädare för förvaltningsmyndigheten. En annan del i det ursprungliga förslaget som är aktuellt är att endast företrädare för de myndigheter som deltar finansieringen av programmet har rösträtt i kommittén. får övervakningskommittén själv, tillsammans med för- valtningsmyndigheten fastställa sin egen arbetsordning inom landets institutionella, rättsliga och finansiella ram. Enligt kommissionens förslag skall minst en procent av socialfondens medel gå till globala stöd. Efter förhandlingarna har detta ändrats och troligen får i stället en skälig del av fondens anslag gå till globalt stöd. I förhandlingarna om gemenskapsinitiativen har alla länder varit noga med att Interreg skall få mest stöd. Det har t.o.m. funnits delegationer som endast har velat stödja Interreg. De kritiserar Access och Leader för att inte ge tillräcklig added value i förhållande till målområdena. Andra länder vill ha kvar eller nyintroducera gemenskapsinitiativen och , men kommis- sionen menar att dessa områden täcks av målområdena. Diskussionerna kretsar annars kring initiativens budget och ifall de verkligen skall utgöra av strukturfondernas budget. Access kommer att diskuteras närmare när kom- missionens DG V (general direktoratet för sysselsättning, arbetsmarknad och socialpolitik) planerar en communication om initiativets innehåll. Medlemsstaterna verkar generellt vara positivt inställda till Access och de diskussioner som förs handlar mest om de horisontella insatserna i programmet. som programmet skall verka brett så finns det existerande målgrupper som måste nås. Riktlinjerna för Access kommer att antas efter att strukturfondsförordningarna har fast ställts. Kommissionen förbereder även framtagandet av de operativa pro- grammen. De kommer att bygga på erfarenheter från nuvarande period. Kommissionen verkar vara nöjd med de resultat som Adapt och Employment än så länge har visat. Troligen kommer programmet att vidareutveckla det transnationella samarbetet och nätverksbyggandet på projektnivå. Även det tematiska samarbetet mellan medlemsstaterna har visat sig ge positiva resultat och bör vidareutvecklas under nästa period. Kommissionen kan se att de nuvarande gemenskapsinitiativen visar på 76 EU:s ramar och förutsättningar för nya Mål 3 ett behov av större engagemang hos företag, arbetsmarknadens parter och territoriella grupperingar (t.ex. kommuner) i . Därför kommer kommissionen troligen att prioritera multi-partner projekt inom ett innovationsområde som kan vara geografiskt, sektoriellt eller kanske t.o.m. virtuellt. En annan erfarenhet som nuvarande gemenskaps- initiativ har visat är att man bör undvika uppsplittring på allt för många och små projekt. Multi-partner projekt har större möjlighet att se problem från olika håll. De har större möjligheter att sprida vidare erfarenheter oberoende av t.ex. personliga eller regionala faktorer. De har även större chanser att utveckla den transnationella aspekten i projekten. Genom att satsa på den här formen av stora transnationella projekt kan EU testa nya metoder och ansatser för att motverka diskri- minering och öka jämlikheten. 4.6Processen efter beslut fram till programstart Framtagandet av SPD ser lite annorlunda ut för den kommande pro- gramperioden jämfört med nuvarande period. Så snart strukturfonds- förordningarna har antagits skall kommissionen lägga fram riktlinjer för gemenskapens prioriteringar för de enskilda målområdena. Därefter skall medlemsländerna utarbeta en s.k. nationell utvecklingsplan, som kommer att ligga till grund för förhandlingarna med kommissionen om det som slutligen antas som en SPD för nästa programperiod. Den nationella utvecklingsplanen för mål 3 skall vara förenlig med de europeiska sysselsättningsriktlinjerna och den nationella sysselsättningsplanen samt utgöra en referensram för socialfondsinsatser inom mål 1. Den skall bl.a. innehålla en beskrivning av arbetsmarknadssituationen och utvecklingen i landet samt av en lämplig strategi för att uppnå uppsatta mål. Häri ingår också att redovisa de prioriteringar som medlemslandet vill välja i syfte att genomföra strategin samt hur dessa skall finansieras. Utveck- lingsplanen skall även innehålla en rapport om de åtgärder som vidtagits för att samråda med parterna. En s.k. ex ante analys skall ingå som en integrerad del, varmed menas en förhandsbedömning av hur programmet kommer att fungera och hur utvärderingen skall ske. När kommissionen har godkänt planen som en SPD publiceras den i . En nyhet i SPD-processen är att efter att planen antagits och publi- cerats skall länderna ta fram ett kompletterande dokument som precise- rar de åtgärder som väljs för att genomföra de ovan nämnda priorite- ringarna i programmet (under nuvarande programperiod ingår denna åtgärdsdel i själva SPD:n). Här skall särskilt framgå vilka stödmotta- EU:s ramar och förutsättningar för nya mål 3 77 garna är och vilken den finansiella tilldelningen är för de olika åtgärder som planeras. Detta s.k. programplaneringskomplement utarbetas av medlemslandet eller förvaltningsmyndigheten, antas av övervaknings- kommittén och skickas till kommissionen för kännedom. Ändringar kan sedan göras genom beslut av övervakningskommittén, en avsevärd för- enkling jämfört med nuvarande programperiod. Dessa nyheter är ett uttryck för kommissionens vilja att se till att ansvarsfördelningen blir tydligare och att subsidiaritetsprincipen (att beslut fattas på lägsta möjliga nivå) tillämpas på ett striktare sätt. Förhandlingarna kring regelverket för nästkommande struktur- fondsperiod och Agenda 2000 är i full gång. Det mesta pekar dock på att man inte kan hålla tidtabellen som sattes upp i om att kunna fatta ett heltäckande beslut vid 24–. Syftet med detta möte blir i stället att så långt som möjligt fatta principbeslut för Agenda 2000 inklusive strukturfonderna. Som en kon- sekvens görs bedömningen att det inte finns möjlighet att formellt besluta om den allmänna strukturfondsförordningen förrän troligen tidigast . skall den nya programperioden träda i kraft –2000. Detta förhållande medför sannolikt justeringar och anpassningar av tidigare tidsplaner. Inriktningen är dock att den nya programperioden skall börja gälla som planerat , vilket förutsätter att medlemsländerna skickar in sina nationella utvecklingsplaner före dess. Med anledning av detta gör vi bedömningen att medlemsstaterna bör färdigställa de nationella underlagen för programdokumenten . Ju tidigare man kommer igång med detta arbete desto bättre. Än så länge saknas de närmare riktlinjer för vad SPD för den kommande perioden skall innehålla som kommissionen aviserat. De kommer att fastställas av kommissionen senast i anslutning till beslut om strukturfondsförordningarna. Sannolikt kommer det dock att föreligga någon form av preliminärt arbetsdokument. Denna tidsplan innebär i så fall att förhandlingarna med kommissionen om SPD påbörjas /2000. 5Nationella förutsättningar för den nya programperioden 5.1Sveriges arbetsmarknads-, tillväxt- och utbildningspolitik Den ekonomiska utvecklingen under den innevarande programperioden har präglats av arbetet med att sanera och få balans i de offentliga finanserna. Detta arbete har genomförts med interna- tionellt svag ekonomi varför upplevt en låg efterfrågan i eko- nomin och hög arbetslöshet. Saneringen har genomförts och en varaktigt låg inflationsnivå har etablerats. Den ekonomiska politik som fastlagts efter riksdagsvalet innebär fortsatt överskott i de offentliga finanserna, avbetalning på statsskulden och stabilt låg inflation. Uppställda utgiftsramar skall hållas och områdena skola, vård och omsorg prioriteras. Tillväxten betonas och har givits ökad tyngd genom tillkomsten av ett förstärkt näringsdepartement. Det har bildats genom sammanslagning av de tidigare Närings-, Arbetsmarknads-, Kommunikations- och delar av . Tillväxten skall framför allt ske inom privat näringsliv och närings- politiken har givits en mer regional inriktning. startades ett arbete med att utveckla regionala tillväxtavtal. Det regionala program- arbetet leds av länsstyrelserna och respektive självstyrelseorgan i de fyra försökslänen och bygger på medverkan från ett stort antal offentliga och privata intressenter. Programmen skall ligga till grund för avtal om tillväxtpolitiken mellan de fiansierande parterna i en region. Avtalen skall granskas av regeringen. I regeringsförklaringen från framhålls att politiken för ökad tillväxt särskilt skall inriktas på fyra områden; omställning till en ekologiskt hållbar utveckling, befästande av tätposition som IT-land, en aktiv roll i Östersjöutvecklingen och att skall vara en ledande kunskaps- 80 arbetsmarknads-, tillväxt- och utbildningspolitik Den sista punkten sammanfaller i hög grad med inriktningen av . Regeringen har tidigare fastlagt målet att arbetslösheten skall ned- bringas till . Till detta har fogats ett sysselsättnings- mål; andelen sysselsätta skall ökas till . Regeringens sysselsättningspolitik bygger på fem grundstenar: ·Arbetslösheten skall minskas huvudsakligen genom att fler människor får arbete eller utbildning och ges ökade möjligheter till arbete. ·Huvuddelen av sysselsättningsökningen bör ske i den privata sektorn. ·I den offentliga sektorn skall verksamheter prioriteras framför trans- fereringar. Skolan, vården och omsorgen utgör kärnan i välfärden. ·Det krävs en bättre fungerande lönebildning för att arbetslösheten skall kunna halveras. ·De offentliga finanserna skall vara sunda och priserna stabila. Jämställdheten mellan könen är ett övergripande mål för sysselsätt- ningspolitiken. Det kräver insatser på en rad områden. Särskilt viktiga för att uppnå hög sysselsättning bland kvinnor är att det finns lättill- gänglig barn- och äldreomsorg och betald föräldraledighet. Arbetsmarknadspolitiken är en viktig komponent i syselsättnings- politiken. Det finns en stark tradition att bygga på aktiva åtgärder sna- rare än passivt kontantstöd. Viktiga uppgifter för arbetsmarknadspoliti- ken är att lediga platser tillsätts snabbt och effektivt, att de arbetslösa skall vara aktivt sökande och ha de förutsättningar och kunskaper som krävs för att kunna ta de arbeten som erbjuds. Arbetsmarknadspolitiken skall också bidra till yrkesmässig och geografisk rörlighet. Personer som är eller löper risk att bli långtidsarbetslösa skall prioriteras. Regeringen har beslutat att från slopa det s.k. volymmålet som gällt för . Det inne- bär att AMS kan lägga större vikt vid att motverka flaskhalsar på arbetsmarknaden och anpassa åtgärder till efterfrågan på arbetskraft. Volymmålet infördes när arbetslössheten steg kraftigt och AMS resurser i första hand inriktades på att aktivera alla arbetslösa och hålla ner andelen passiva mottagare av arbetslöshetsunderstöd. I det nuvarande ekonomiska läget finns utrymme för en omläggning av arbetsmarknadspoltiken i riktning mot att möta efterfrågan på arbets- marknaden. Det innebär bl.a. att AMS kan prioritera längre och dyrare utbildningar för arbetslösa med inriktning på bristyrken. Också utbildningens roll för tillväxt och sysselsättning betonas. Den del av utbildningspolitiken som närmast berör det framtida mål 3 är vuxenutbildningen och det livslånga lärandet. En omfattande satsning på vuxenutbildning görs genom projektet som är ett led i att arbetsmarknads-, tillväxt- och utbildningspolitik 81 ersätta de konjunkturellt motiverade utbildningssatsningarna inom arbetsmarknadsområdet med en permanent utbildningssatsning. Genom erbjuds personer utbildning på gymnasienivå. I och med att startade fanns 110 000 nya utbildningsplatser för i första hand arbetslösa vuxna att tillgå. Av dessa var drygt 5 000 platser på eftergymnasial nivå inom den s.k. Kvalifice- rade Yrkesutbildningen. beräknas antalet platser uppgå till 140 000. Till är knutet en särskild studiefinansierings- form, Särskilt utbildningsbidrag. Med särskilt utbildningsbidrag kan lågutbildade arbetslösa och till viss del även lågutbildade anställda stu- dera på grundläggande eller gymnasial nivå med ett bidrag som mot- svarar individens arbetslöshetsersättning. Regeringens mål med är dels att sänka arbetslösheten, dels att öka tillväxten på ett sätt som är fördelningspolitiskt gynnsamt. Vidare skall stimulera det befintliga vuxenutbild- ningssystemet till förändring. följs av den särskilda Kommittén om ett nationellt Kunskapslyft för vuxna. Kommittén skall avge sitt slutbetänkande . Ytterligare ett betydelsefullt inslag i den svenska utbildningspolitiken för sysselsättning och tillväxt utgörs av försöksverksamheten med kvalificerad yrkesutbildning.