sou · GNB378 · 2000-01-01 00:00:00 — MPU förutsätter att denna fråga övervägs i anslutning till den fortsatta beredningen av betänkandet Effektivare hantering av EU:s direktstöd till jordbruket (SOU 1998:147). Enligt direktiven skall MPU:s förslag avse två kostnadsalternativ, dels en bibehållen kostnadsram på , dels ett lägre alternativ motsvarande . För det lägre kost- nadsalternativet skall de ingående åtgärderna prioriteras efter bästa möj- liga miljönytta med hänsyn till resurserna. Eftersom det nuvarande miljöprogrammet omfattar har utredningen för sin del bedömt detta kostnadsalternativ som ett huvudalternativ. I kapitlet diskuteras hur budgeten för det högre kostnadsalternativet ser ut respektive år , samt utredningens förslag avseende det lägre kostnadsalternativet. Både vad gäller det högre och det lägre kostnadsalternativet är utredningens prin- cipiella ståndpunkt att budgeten under den senare delen av programperi- oden så långt som möjligt bör vara flexibel mellan olika delprogram, så att korrigeringar kan göras om bedömningen av t.ex. förväntad anslut- ning behöver revideras. I tablån på nästa sida redovisas utredningens förslag till fördelning av budgeten i för det högre kostnadsalternativet under re- spektive år av programperioden. Restaurering slåtter/bete MPU:s förslag innebär att budgeten för åtgärderna inom delpro- gram 1 blir oförändrad jämfört med motsvarande åtgärder inom det nu- varande miljöprogrammet. För delprogram 2 föreslås en omfattning på . Budgeten beräknas dock bli högre, eftersom de jordbrukare som har femårsbeslut om miljöer- sättning för flerårig vallodling successivt kommer att gå över till den nya grundersättningen för miljövänlig vallodling. Delprogram 3 kommer att öka i omfattning , beroende på att den ekologiska jordbruksproduktionen antas fördubblas . För kompetensut- veckling föreslås en mindre ökning av budgeten jämfört med vad som utnyttjas för UID-verksamheten. Under rubriken övriga åt- gärder återfinns föreslagna ersättningar för restaurering av betesmarker och slåtterängar samt medel för investeringsstöd enligt artiklarna 4–7 och/eller artikel 33 i LBU-förordningen. I budgeten har också tagits hän- syn till utfasning av gällande ersättningsformer för resterande åtagan- den från innevarande programperiod. I följande tablå sammanfattas utredningens budgetförslag vid slutet av programperioden när det gäller det lägre kostnadsalternativet. Värdefulla natur- och kulturmiljöer Natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet Kompetensutveckling (UID) 1 800 milj. kr Utredningen har i det lägre kostnadsalternativet valt att prioritera delprogram 1. Motiven är att en neddragning av budgeten på detta om- råde innebär att värden som är omöjliga eller mycket kostnadskrävande att återskapa skulle förloras. Eftersom delprogram 1 omfattar produk- tion av kollektiva nyttigheter är det dessutom samhällsekonomiskt moti- verat att köpa denna typ av miljötjänster från jordbruket. Den nivå som föreslås för delprogram 2 motsvarar budgeten för den del av vallersättningen som i det nuvarande miljöprogrammet finns inom ersättningen för bevarande av ett öppet odlingslandskap. innebär således att ersättning för vallodling endast utgår inom stödområ- dena 1–5, och syftet med ersättningen skulle huvudsakligen vara regio- nalpolitiskt. Utredningens förslag innebär att delprogram 3 endast innehåller tre åtgärder. Ersättningen till ekologisk odling minskas med detta förslag kraftigt jämfört med huvudalternativet. Med en budget på skulle ersättningen få karaktären av ett omläggningsstöd. Inom detta delprogram har MPU i stället valt att prioritera de åtgärder som mer specifikt syftar till att uppnå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. En viktig utgångspunkt vid införandet av ett nytt miljöprogram bör vara att infasningen från det befintliga miljöprogrammet så långt möjligt un- derlättas. Detta åstadkommes bäst genom att antalet beslut i parallella ersättningsystem inskränks till ett minimum och att tiden för överlappan- de program görs så kort som möjligt. Den nuvarande programperioden för jordbrukets miljöprogram av- slutas i och med utgången av . I enlighet med LBU-förordningen kommer ett samlat förslag till landsbygdsprogram att träda i kraft med början . Tidsplanen för behandlingen av de förslag som presenteras i detta betänkande medger att dessa kan börja tillämpas först . Det innebär sannolikt att det befintliga miljöpro- grammet kan behöva tillämpas övergångsvist , helt eller delvis. Övergångsåtgärderna kommer därmed att hanteras som en integ- rerad och obligatorisk del av det kommande landsbygdsprogrammet från första början. Förändringarna i landsbygdsprogrammet , till följd av införandet av nya miljöåtgärder, kommer att hanteras som an- tingen en tidig revidering eller en utveckling av det första landsbygds- programmet. Som ett led i arbetet med att underlätta övergången till ett nytt mil- jöprogram har regeringen av fått godkänt för möjlig- heten att erbjuda en ettårig förlängning av de femårsbeslut som upphör att gälla . De miljöåtgärder som berörs är bevarande av öppet odlingslandskap, ekologisk odling, utrotningshotade husdjursraser och miljövänlig odling av bruna bönor på . För beslut om miljöersättning fattade –1999 kommer dessa att under normala omständigheter fortsätta att gälla för en femårsperiod (undantaget anläggning av våtmarker), som längst t.o.m . I de fall ersättningsperioderna inte automatiskt förfaller vid tid- punkten för landsbygdsprogrammets införande, bör därför starka incita- ment skapas för en övergång till det nya programmet mot att gamla åta- Nuvarande regler ger sådana möjligheter bara under förutsättning att miljöåtagandena blir mer långtgående. Formerna för detta är ännu oklara eftersom förslag till över- gångsbestämmelser ännu saknas. Enligt direktiven (Dir. 1998:11), se bilaga 1, skall Miljöprogramutred- ningen (MPU) lämna förslag till fortsatt inriktning för och innehåll i ett svenskt miljöprogram för jordbruket enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven. Uppgiften avser ett program för perioden –2005 med två kostnadsalternativ. Det ena alternativet skall avse en bibehållen kostnadsram på totalt och det andra alternativet skall motsvara totalt . För det lägre kostnadsalternativet skall de ingående miljöåtgär- derna prioriteras efter utgångspunkten att bästa möjliga miljönytta skall uppnås med hänsyn till resurstilldelningen. Motiven för prioriteringen skall anges. Utredningen skall enligt direktiven ·undersöka om de nuvarande miljöåtgärderna behöver förändras för att de svenska miljömålen för jordbruket skall kunna nås, ·ha som utgångspunkt att lämna förslag till förenklingar av regelver- ket, ·lämna förslag till att föra samman olika åtgärder som delvis har samma syften och avser samma markslag till mer enhetliga ersätt- ningsformer, ·studera möjligheterna att införa grund- och tilläggsersättningar för olika åtgärder på samma markslag, ·föreslå ett förbättrat och förenklat kulturmiljöstöd, ·bedöma effekterna av den nuvarande områdesindelningen och princi- perna för differentierade ersättningsnivåer när det gäller den del av miljöprogrammet som avser att främja ekologisk odling, ·pröva för- och nackdelarna med att frigöra miljöersättningen från de krav som gäller ekologisk odling enligt rådets förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och upp- gifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel, ·pröva möjligheterna att genomföra effektivare miljöåtgärder för att ytterligare begränsa jordbrukets miljöpåverkan när det gäller växtnä- ringsläckaget, ·eftersträva sådana övergångslösningar inför nästa programperiod som underlättar både för den enskilde lantbrukaren och de myndig- heter som administrerar stöden, ·lämna förslag till hur satsningarna på kompetensutveckling av lant- brukarna på miljöområdet skall utformas och dimensioneras på lång sikt, ·ta hänsyn till att miljöprogrammet även i fortsättningen skall medver- ka till att tillgodose de regionalpolitiska målen för norra på miljömässiga grunder, ·bedöma möjligheterna att i miljöprogrammet inkludera rennäringens markanvändning och miljöpåverkan och därvid samråda med kom- mittén för en ny rennäringspolitik m.m., ·ta hänsyn till den pågående reformeringen av den gemensamma jord- brukspolitiken och den betydelse förändringarna kan få för genomfö- randet av miljöprogrammet, ·redovisa de förväntade administrativa konsekvenserna och kostnader- na av sina förslag, ·beakta uppdrag till olika myndigheter av betydelse för utredningen, t.ex. uppdraget till att föreslå ett nytt mål för den ekologiska produktionen , ·arbeta utifrån den vägledande principen om ett sektorsintegrerat mil- jöansvar. Utredningen har inhämtat synpunkter från företrädare från följande myndigheter och organisationer: , Naturvårdsver- ket, , , Lantbruksdirektörers före- ning, , , , nötköttsproducenter, och . Vidare har ut- redningen haft överläggningar med den särskilde utredaren (dir. 1997:125) för myndighetsorganisation på jordbrukets område mot bak- grund av det svenska EU-medlemskapet. hölls dessutom en diskussion på kring utredningen om ett nytt miljöprogram för jordbruket. Regeringen har överlämnat tre skrivelser till utredningen; Rapport om utvärdering av miljöstödet för värdefulla natur- och kulturmiljöer i Sö- dermanlands län, framställan om pilotprojekt för nyponodling i det svenska miljöprogrammet för jordbruket perioden –2005 samt om EU-stöd till hästraserna ardenner, gotlandsruss och nordsvensk. Dess- utom har ett antal övriga skrivelser inkommit till utredningen. För att särskilt behandla frågor rörande miljöersättningen för natur- och kulturmiljöer respektive åtgärderna inom de nuvarande delprogram- men för skydd av miljökänsliga områden samt ekologisk odling har ut- redningen tillsatt två arbetsgrupper. I arbetsgruppen för natur- och kul- turmiljöersättningen ingick representanter från , Natur- vårdsverket, , miljövårds-, kultur- vårds- och lantbruksfunktioner, samt och Världsnaturfonden. I den andra arbetsgruppen ingick representanter från , Jord- bruksverket, , , Lantbrukarnas Riksför- bund, Ekologiska lantbrukarna och . Arbetsgruppen för natur- och kulturmiljöersättningen slutförde sitt ar- bete genom rapporten till förbättrat och förenklat stöd för vär- defulla natur- och kulturmiljöer i odlingslandskapet. Den andra arbets- gruppen slutförde sitt arbete genom rapporten till modifierade miljöstöd inom nuvarande delprogram 2 och 3. Utredningen har vidare gett i uppdrag att utreda dels utformningen av femårsbeslut och övergångsåtgärder, dels ersättningsni- våerna i kulturmiljöstödet. har avlämnat rapporterna Femårsbeslut och övergångsåtgärder samt Ersättnings-nivåer och kvalifikationsgräns i ett nytt natur- och kulturmiljöstöd. Utredningen har dessutom genomfört studieresor till jordbruksföretag i , och samt haft dis- kussioner med företrädare för generaldirektorat för jordbruksfrågor, DG VI. I kapitel 2 beskrivs mål och medel för EU:s jordbrukspolitik, det regel- verk som styr miljöprogrammet samt de åtgärder som ingår i det nuva- rande svenska miljöprogrammet. Kapitel 3 behandlar den fortsatta reformeringen av jordbrukspolitiken genom Agenda 2000-beslutet och det regelverk som kommer att gälla för det kommande miljöprogrammet genom rådets förordning om lands- bygdsutveckling. I kapitel 4 görs en genomgång av tidigare beslutade miljömål för jordbruket och hur de förhåller sig till de nya miljökvalitetsmålen. Kapitel 5 diskuterar kort de motiv som enligt ekonomisk teori finns för att samhället skall betala jordbrukarna för vissa miljöåtgärder. I kapitel 6 ges en kort beskrivning av de centrala delarna i utredning- ens förslag till nytt miljöprogram. I kapitel 7–18 presenteras förslagen och analyserna för respektive ersättningsform utförligare. Kapitel 19 behandlar administrativa konsekvenser och kostnader av utredningens förslag. I kapitel 20 redovisas miljöprogrammets budget, dels för kostnadsal- ternativet på , dels för det lägre kostnadsal- ternativet på . Kapitel 21 diskuterar hur övergången mellan det nuvarande och det nya miljöprogrammet skulle kunna lösas. I bilaga 1 återges utredningens direktiv, med läshänvisning till det kapitel i vilket utredningen har behandlat de specifika frågor som fram- går av direktiven. Bilaga 2 visar hur de föreslagna åtgärderna inom miljöprogrammet skall kunna kombineras med varandra. I bilaga 3 visas en karta över den nuvarande stödområdesindelningen för miljöprogramåtgärderna. Bilaga 4 och 5 anknyter till kapitel 8 om värdefulla natur- och kul- turmiljöer. I bilaga 6 görs en kort sammanfattning av miljöprogrammen i de öv- riga EU-länderna. I utredningens direktiv sägs att möjligheterna att i miljöprogrammet in- kludera rennäringens markanvändning och miljöpåverkan skall bedömas, och att utredaren därför bör samråda med kommittén för en ny rennä- ringspolitik m.m. (dir. 1997:102). En av uppgifterna för den rennäringspolitiska kommittén är att kart- lägga och redovisa de stödformer som kommer rennäringen till del. Efter samråd med kommittén har MPU erfarit att det inte är meningsfullt att bedöma möjligheterna att inkludera rennäringens markanvändning och miljöpåverkan i miljöprogrammet, eftersom ännu inte har påbörjat sin granskning av de stödformer som kommer rennäringen till del. 2EG:s regelverk och det nuvarande svenska miljöprogrammet 2.1Mål och medel för EU:s jordbrukspolitik Målen för den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy, CAP) finns uttryckta i artikel 33 i EG-fördraget . ·Skälig levnadsstandard för jordbruksbefolkningen. ·Skäliga livsmedelspriser för konsumenterna. Som medel för att uppnå dessa mål används: ·Reglering av den interna marknaden och priserna. ·Gränsskydd bl.a. i form av tullar och kvoter. ·Miljö- och strukturpåverkande åtgärder. Marknadsregleringen bygger på tre grundläggande principer; en ge- mensam marknad för jordbruksvaror, en "gemenskapspreferens" med skydd för jordbruksprodukter producerade inom EU samt en gemensam finansiering av jordbruksregleringen. Målen för CAP har inte ändrats sedan det ursprungliga Romfördra- get. Även om det alltså inte finns några direkta miljömål inom CAP så finns det allmänna miljömål inom EU som också gäller jordbruket. I ar- tikel 174 i EG-fördraget står bl.a. att EU:s miljöpolitik skall bidra till målen att bevara, skydda och förbättra miljön samt att på ett varsamt och rationellt sätt utnyttja naturresurserna. Vidare anges att miljöpoliti- ken skall bygga på principen att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att den som skadar miljön skall betala (polluter-pay- principle, PPP). Genom Amsterdamfördraget har målet om en hållbar utveckling blivit inskrivet som en av unionens uppgifter, liksom princi- pen om att miljön skall integreras inom övriga politiska områden. 42 och det nuvarande svenska miljöprogrammet I EU:s femte miljöhandlingsprogram Mot en hållbar utveckling (KOM (95) 647) har mer konkreta miljömål och utgångspunkter lagts fast för bl.a. jordbruket. Programmet, som antogs , innehåller bl.a. mål för användningen av bekämpningsmedel vilken skall reduceras signifikant . För att begränsa gränsöverskridande effekter av växtnäringsförluster från jordbruket skall medlemsstaterna enligt det s.k. Nitratdirektivet (rådets direktiv /676/EEG) identifiera känsliga områden samt upprätta och genomföra åtgärdsprogram för att minska förlusterna av kväve. Re- sultatet av åtgärdsprogrammen skall följas upp för att säkerställa att målen nås med effektiva åtgärder. Medlen för att genomföra CAP har, till skillnad från målen, föränd- rats . De olika regleringarna har successivt ändrats och nya regler har tillkommit vid behov. fanns endast ett fåtal mil- jöåtgärder inom CAP. beslutades om en omfattande reform som bl.a. innebar att jordbruksstödet delvis omfördelades från prisstöd till direktbidrag. För att komplettera och miljöanpassa marknadsreglering- arna infördes också miljöersättningar till jordbruket genom rådets för- ordning (EEG) nr 2078/92 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven. 2.1.1Regelverk som styr miljöprogrammet Ett första svenskt miljöprogram till jordbruket infördes . Inne- hållet i programmet presenteras närmare i avsnitt 2.2. I detta avsnitt ges en kort beskrivning av det regelverk som styr miljöprogrammet, ett re- gelverk som består både av EG-förordningar och nationell lagstiftning och som dessutom kompletteras av den svenska policyn i kontrollfrågor. Rådets förordning (EEG) nr 729/70 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken I denna förordning anges de grundläggande reglerna som gäller för utbetalningar från jordbruks- fonden, bl.a. att medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att transaktioner som finansieras av fonden genom- förs korrekt och att oegentligheter förhindras och beivras. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 43 Kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 om tillämpningsfö- reskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisek- tionen vid Europeiska utveck- lings- och garantifonden för jordbruket Rådets förordning (EEG) nr 2078/92 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenli- ga med miljöskydds- och natur- vårdskraven Kommissionens förordning (EG) nr 746/96 om tillämpningsföre- skrifter till rådets förordning (EEG) nr 2078/92 om produk- tionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljö- skydds- och naturvårdskraven I tillämpningsförordningen be- skrivs de regler som gäller för ackreditering av utbetalningsstäl- len samt för avslutande av räken- skaperna. I denna förordning anges de grundläggande reglerna för miljö- stöden. Bl.a. regleras vilka maxi- mala stödbelopp som får betalas ut för olika grödor eller djur och att åtagandena måste uppgå till . Enligt förordningen är medlemsstaterna skyldiga att införa miljöersättningsprogram. Innehållet i förordningen beskrivs utförligare i avsnitt 2.1.2. I tillämpningsförordningen före- skrivs mer i detalj om vissa villkor för stödet; bl.a. anges hur bestäm- ning av stödnivå skall göras, vad som gäller vid överlåtelse av jord- bruksföretag, force majeure, åter- betalning och påföljder. Vidare anges att medlemsstaterna i alla tillämpliga fall skall använda det integrerade system för administ- ration och kontroll som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (IAKS). Innehållet i tillämpningsförordningen beskrivs utförligare i avsnitt 2.1.3. Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 om ett integrerat sys- tem för administration och kon- Förordningen reglerar bl.a. att stödsystemen skall administreras och kontrolleras på ett effektivt 44 och det nuvarande svenska miljöprogrammet troll av vissa av stödsystemen inom gemenskapen Kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 om faststäl- lande av tillämpningsföreskrif- ter för det integrerade administ- rations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsys- tem Det svenska miljöprogrammet för jordbruket, antaget av EG- kommissionen , jämte senare komplette- ringar Lagen (1994:1708) om EG:s förordningar om miljö- och strukturstöd Förordning (1997:1336) om miljöstöd sätt med hjälp av det integrerade systemet. Tillämpningsförordningen reglerar bl.a. nödvändiga uppgifter som skall finnas i stödansökningar, omfattningen av kontroller på plats och kriterier för urval vid kontroller, regler för sanktioner samt återkrav vid oberättigade utbetalningar. I och med att det svenska mil- jöprogrammet är antaget av EG- kommissionen i enlighet med rå- dets förordning (EEG) 2078/92 är det en del av . Innehållet i programmet beskrivs närmare i avsnitt 2.2. I denna lag anges de grundläg- gande bestämmelser som krävs för att införa miljöersättningarna i . Förordningen beskriver de åtgär- der som ingår i det svenska mil- jöprogrammet och de huvudsakli- ga villkor som gäller för ersätt- ningarna. I förordningen anges också inom vilka geografiska om- råden ersättningar lämnas, vilka ersättningsbelopp som lämnas och hur olika miljöersättningar kan kombineras. Vidare före- skrivs om kontroll och påföljder m.m. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 45 Statens jordbruksverks före- skrifter (SJVFS 1998:10) om miljöstöd Statens jordbruksverks före- skrifter (SJVFS 1999:27) om miljöstöd för bevarande av vär- defulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet Svensk policy i kontrollfrågor 1994/95:40 om budgeteffekter av medlemskap i nen m.m. I föreskrifterna anges framför allt hur ansökan om miljöersättning respektive ansökan om utbetal- ning av ersättning skall göras. Dessutom anges de detaljerade villkoren för respektive ersätt- ningsform. Föreskrifterna behandlar ansökan om och kvalificering för miljöer- sättningen för bevarande av vär- defulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet samt regler för skötsel av stödobjekten. I propositionen står bl.a. att rege- ringen har för avsikt att kraftfullt verka för och stödja sådana initi- ativ i EU:s institutioner och na- organ som syftar till att skydda såväl EG:s budget som de svenska finanserna från bedräge- rier och onödiga kostnader till följd av mindre effektivt utforma- de system. Det svenska miljöprogrammet till jordbruket regleras alltså av ett flertal EG-förordningar och av nationell lagstiftning, som mil- jöprogrammet i sig blir en del av EG-rätten – och därmed en viktig rättskälla – när det är antaget av kommissionen. Den svenska policyn när det gäller kontroll och revision av EU-medel har haft betydelse för utformningen av den nationella regleringen kring miljöersättningarna. I de följande avsnitten ges en närmare beskrivning av innehållet i rå- dets förordning (EEG) nr 2078/92 och dess tillämpningsföreskrifter i kommissionens förordning (EG) nr 746/96. Därefter ges en kortfattad presentation av innehållet i det nuvarande svenska miljöprogrammet. 46 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 2.1.2EU:s miljöersättningar till jordbruket enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92 Enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92 skall miljöersättningssyste- met komplettera jordbrukspolitiska reform och det skall bidra till att EU:s mål för miljö- och jordbrukspolitik förverkligas. Det skall dessutom bidra till att ge jordbrukarna en rimlig inkomst. Syftet med miljöersättningarna är enligt förordningen att: a)uppmuntra användningen av produktionsmetoder som minskar för- oreningen från jordbruket, vilket även bidrar till en förbättrad mark- nadsjämvikt genom produktionsminskning, b)främja en miljövänlig extensifiering samt omställning av till extensivt vall och bete, c)främja sådana sätt att utnyttja jordbruksmark som tar hänsyn till skydd och förbättring av miljön, naturen, landskapet, naturresurser- na, jorden och den genetiska mångfalden, d)uppmuntra till underhåll av nedlagd jordbruks- och skogsmark när detta är nödvändigt av ekologiska skäl eller på grund av naturbeting- ade risker och brandfara, för att därigenom undgå de risker som är förenade med avfolkningen av jordbruksområden, e)uppmuntra att jordbruksmark långsiktigt tas ur produktion av miljö- skäl, f)uppmuntra till att marken sköts för att ge allmänheten tillträde och för fritidsändamål, g)motivera och utbilda jordbrukare till att använda produktionsmetoder som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskrav. Ersättningar för sådana åtgärder får enligt förordningen införas under förutsättning att det ger positiva effekter på miljön och landskapet. Ett grundläggande villkor för alla miljöersättningar är att jordbrukaren åtar sig att under utföra den aktuella miljöåtgärden. För jord- bruksmark som tas ur produktion skall åtagandet gälla . Er- sättningarna är medfinansierade av gemenskapen och respektive med- lemsland utformar sina egna program efter godkännande av kommissio- nen. I förordningen anges den maximala ersättning som får finansieras av EU för olika typer av åtgärder.