sou · GNB36 · 2000-01-01 00:00:00 — Som en följd av detta har en större konferens, med ungefär motsvarande inslag som i , genom- förts i . På utredningens initiativ är nu SPF administrativt samman- hållande för en förstudie vad gäller en planerad långsiktigt inriktad försvarsupplysningsstöd i . Förstudien, som leds av en särskild projektledare från , sker i samverkan med försvars- ministeriet i och på svensk sida med bl.a. de myndigheter och organisationer som ingår i SPF´s Informationsråd. Viktiga myndigheter på svensk sida är förutom SPF även Försvarsmakten, ÖCB, SRV, , , Folk och Försvar, media och frivilliga försvarsorganisationer. I har SPF 1995 varit engagerat i utbildning av militär personal i ledarskap och informationstjänst. Omfattningen av stödet har totalt uppgått till ca . Regeringen har , inom ramen för det s.k. suveränitetsstödet, i flera steg beslutat om bidrag med sammanlagt 40 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd ca till () för utveckling av , och räddningstjänst m.m. En del av bidragen har också avsett vissa särskilda projekt rörande risk- analyser, transporter av farligt gods, kemikalie- skadebekämpning och oljeskadeskydd, samt särskilda insatser för uppbyggnad av räddningstjänsten i den estniska orten och stöd till räddningstjänsten vid kärnkraftverket . Förberedelser för operativt räddningstjänstsamarbete har också bedrivits i form av gemensamma övningar med , och . Därutöver har regeringen bemyndigat att överföra basutrustning för brandbekämpning m.m. till ett värde av ca . Denna utrustning har blivit över, sedan den svenska räddningstjänstorganisationen för höjd beredskap reduce- rats väsentligt i samband med att ansvaret för sådan räddningstjänst förts över till kommunerna. Samarbetet för uppbyggnad och utveckling av de baltiska staternas räddningstjänster har följt en fyraårsplan. har stödet till givits jämförelsevis högre prioritet, bl.a. med hänsyn till andra länders stödinsatser till och . Pågående samarbete med , som inleddes , upphörde enligt denna plan . Motsvarande samarbete med och , som inleddes , har i huvudsak slutförts . och har inom ramen för fyraårsprogrammet stöd lämnats till ett särskilt kvalitets- och säkerhetsprogram för den lettiska räddningstjänsten. Dessutom har försökskurser med kvalificerad räddnings- ledarutbildning för brandingenjörer och brandbefäl från de tre staterna genomförts under 1997-1998, med sikte på det fortsatta samarbetet 1999-2001. Inom programmet för utveckling av räddningstjänsten har sammanlagt över 800 brandbefäl, brandmän och tekniker deltagit i utbildning som anordnats av i och i respektive hemland. En del har deltagit i flera olika utbildningar. Insatserna inom området transporter med farligt gods har omfattat fackmässigt och tekniskt stöd till internationell samverkan och nationellt regelarbete samt till uppbyggnaden av förarutbildnings- och tillsynsverksamheten i och . Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 41 kemikalieskadebekämpning och oljeskadeskydd har utbildnings- och utrustningsstöd riktats till räddningstjänsten i de baltiska staternas hamnstäder. har genom en rad seminarier också medverkat till nationell introduktion av riskanalyser, beredskaps- förberedelser, ledning och samordning på regional och lokal nivå, med syfte att få beslutsfattare från olika berörda verksamheter att samverka vid allvarliga olyckor. Det övergripande målet med fyraårsplanen har varit att genom samarbete och stöd till uppbyggnaden och utvecklingen av räddningstjänsten i de baltiska staterna bidra till att stärka staternas suveränitet, stabilitet och inre säkerhet. Samarbetet och stödet skall bidra till miljöskyddsarbete i samt till att underlätta staternas medverkan i det europeiska samarbetet inom räddningstjänst- och transportområdet. har inte lämnat något särskilt stöd till ländernas räddningstjänster vad gäller förhållanden under krigsfara eller krig. Vid sidan av suveränitetsstödet och inom ramen för PFF- samarbetet har organiserat kurser i ledning och samordning av internationella räddningstjänst- och katastrof- hjälpinsatser. har verket genomfört 10 sådana kurser med drygt 200 deltagare för 29 olika länder, varav 55 deltagare har kommit från de baltiska länderna. och har haft en rad överläggningar med motsvarande myndigheter i , och , som gällt dels utvärdering av det hitintills genomförda samarbetet, dels inriktningen av det fortsatta sam- arbetet. Överläggningarna har resulterat i att avsiktsförklaringar för det fortsatta samarbetet för utvecklingen av räddningstjänsten tecknats med de tre baltiska staterna. Avsiktsförklaringarna omfattar tre huvudområden: 1)stöd till de baltiska staternas nationella utbildningssystem med tonvikt på högre räddningstjänstutbildning, 2)forskning och utveckling genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte inom metod-, teknik-, utbildnings- och organisationsutvecklings- områdena, 42 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 3)samverkan och bistånd vid allvarliga olyckor med stöd av bilaterala avtal. Avtals- och finansieringsfrågorna bereds inom efter hemställan av myndigheten. a. att en mer långsiktig finansiering (treårig) starkt skulle underlätta planering och genomförande av samarbetet, inte minst för de baltiska staternas räddningstjänstmyndigheter. Omfattningen av stöd till de baltiska staterna har varit ca . I Totalförsvarsbeslutet uttrycker Regeringen önskemål att de frivilliga försvarsorganisationerna engagerar sig gentemot länderna i öst och framförallt gentemot de tre baltiska staterna. Vidare anges att både civila och militära myndigheter skall stödja detta arbete. Regeringen anslår medel för dessa frivilliginsatser genom dels , dels Försvarsmakten. I ÖCB´s utvärderingsrapport avseende de svenska frivillig- rörelsernas utvecklingsstöd till de baltiska länderna konstateras att frivilligrörelsen i de baltiska länderna inte är särskilt utbredd. I respektive land finns endast ett fåtal organisationer utöver hem- värnen som kan betraktas som frivilligorganisationer. Hemvärnen har däremot en mycket stark ställning i de baltiska länderna. De frivilligorganisationer som finns har mycket knappa resurser och staten tillhandahåller i de flesta fall inte något finansiellt stöd. Många av de baltiska frivilligorganisationerna har ännu inte någon plats i totalförsvaret och kommer knappast att kunna utföra upp- gifter inom försvaret om inte staten stödjer dem. De baltiska frivilligrörelserna söker nu förebilder i andra länders system inför en återuppbyggnad och en omstrukturering av sina organisationer. Man har på nationell nivå i respektive land börjat diskutera frivilligrörelsernas plats i försvaret och de sammanhängande rättsliga och finansiella aspekterna. Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 43 genomförde tillsammans med de civila frivilliga försvarsorganisationerna (, , Svenska Blå Stjärnan, flygkåren, , Svenska ) en behovsinventering av den frivilliga stöd- verksamheten 1997 som utmynnade i ett regeringsbeslut med en tilldelning på för vissa stödprojekt. Regeringen beslutade om ytterligare tilldelning med . roll har varit att inhämta och granska frivilliga försvarsorganisationers projekt- ansökningar, sammanställa dessa och lämna ett samlat yttrande till regeringen inför beslut om medelstilldelning. Försvarsmakten har genom regeringsbeslut fördelat till frivilliga försvarsorganisationers verksamhet i de baltiska länderna. Anslagen har kommit bl.a , , , Svenska brukshund- klubben, Frivilliga flygkåren och till del. Vid sidan av ovanstående har vissa frivilligorganisationer tillsammans med ÖCB ordnat seminarier i de baltiska länderna med de organisationer som kan betraktas som frivilliga i respektive land. , , tillsatte 1994 en arbetsgrupp, FOS Ag . De kontakter som arbetsgruppen och frivilligorganisationerna har med de baltiska länderna syftar till att inventera vilka behov av stöd länderna har när det gäller frivilligverksamheten. Från Ag anser man att det nu är respektive lands uppgift att tänka igenom vilken hjälp man vill ha och att därefter söka kontakt med de svenska frivilligorganisationerna och efterfråga stöd i någon form. Ett visst utbyte har redan igångsatts i av Lottakårer, Svenska Blå Stjärnan, , och Frivilliga flygkåren. 44 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd Konkreta stödinsatser är t.ex. ledarskapsutbildning för lottor, allmän militär utbildning för kvinnor från i mm. Till har , och Frivilliga genomfört transporter av materiel från överskottslager. Vissa kontakter har tagits av Frivilliga flygkåren, Frivilliga radio- organisationen, och Frivilliga skytterörelsen. Ett utbyte sker mellan Hemvärnet i och Zemmessardze (lettiska hemvärnet), som skickar kursdeltagare till . Lottorna har startat utbildning för kvinnorna inom Zemmessardze. Något större samarbete med har ännu inte påbörjats. Till en del beror detta på att litauerna inte framfört tydliga önskemål. Lottakårer, Frivilliga flygkåren och har dock påbörjat ett visst utbyte. Även hemvärnet har vissa kontakter med (hemvärn). Erfarenhetsmässigt konstateras att stödverksamheten bäst genomförs landvis och inte gemensamt för alla tre länderna. Vidare anses att materielbiståndet måste kunna genomföras snabbare , genom förenklade rutiner. FOS Ag anser att utvecklingsstödet till bör ingå som en naturlig del i och inarbetas i den egna programplaneverksamheten. FOS Ag understryker att man inte har för avsikt att försöka påverka länderna att bygga upp en frivilligrörelse av exakt svensk modell med 24 frivilligorganisationer. Syftet med utvecklingssamarbetet är att erbjuda de relativt fåtaliga frivillig- organisationerna i de tre baltiska länderna stöd och hjälp med att försöka medvetengöra betydelsen av en frivilligrörelse som en del i ett folkförsvar. En viktig uppgift för en sådan frivilligrörelse är att informera allmänheten om säkerhetspolitiken och försvaret och vad frivilliga skulle kunna göra som en del av ett totalförsvar. Utvecklingsstödet har hitintills uppgått till ca . Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 45 har genom olika regeringsbeslut erhållit medel för att hjälpa de baltiska staterna med att utveckla personregistreringssystem, inskrivningssystem samt system för att kalla in värnpliktiga till tjänstgöring. Målsättningen för TPV är att genomföra ett gränsöverskridande samarbete och att utveckla ett kontaktnät mellan företrädare från , och för den pliktverksfunktion som byggs upp. Samarbetet fungerar på så sätt att en arbetsgrupp bestående av personal från och respektive land genomför arbetsmöten . har stött på viss politisk tveksamhet till ett värnpliktssystem, liknande den svenska modellen. Det finns också vissa svårigheter med implementeringen av pliktsystemet då det i länderna ännu inte är utklarat vilken organisation som skall handha systemet. Detta beror främst på att länderna ännu inte klarat ut sin totalförsvarsstruktur och vilket behov av pliktpersonal som då kommer att uppstå. planerar att, om regeringen så beslutar, stödja en utveckling av system för krigsplacering och mobilisering. Stödet har hitintills uppgått till ca . FMV har tillsammans med representanter för de tre baltiska staterna planlagt och byggt upp tekniska system för övervakning av respektive lands kust- och sjöterritorier. Utöver utbyggnaden har ingått att överföra kunskap om ingående teknik samt om drift- och underhållsverksamhet. Policyn för FMVs arbete har varit att inte bara överlämna färdiga system. I stället skall dessa utvecklas, integreras etc. i samarbete mellan FMV och respektive lands myndighet. Ansträngningar har gjorts att få respektive land att utföra och finansiera vissa delar av systemen. Mot denna bakgrunden har FMV utarbetat tids- och aktivitetsplaner för stödprojekten med hänsyn till de olika aktörernas förväntade insatser. 46 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd ländernas egna åtaganden, enligt tecknade avtal, har varierat i kvalitet och i uppfyllelse av överenskomna tidsplaner. Orsaken till förekommande brister har främst varit att man inte haft klart för sig vilken myndighet (motsv.) som skall ta ansvaret för det aktuella systemet, men också att vissa exekutiva beslut förts upp på en högre nivå och fastnat där. Vidare har tillämpningen av ländernas system för medelstilldelning försvårat/försenat verksamheten. FMV har därutöver samarbetat med FOA för att rusta upp de baltiska ländernas landgränsbevakning. FMV fortsatta insats inom detta område bedöms komma att bedrivas inom ramen för ett växande EU-samarbete. Stödet har hitintills uppgått till ca . uppdrog regeringen åt FOA att i samarbete med bl. a. FMV (se föregående avsnitt) analysera de behov som fanns och de åtgärder som skulle krävas för att bygga upp de baltiska staternas gränsbevakning, dvs. landgränsbevakning, sjöbevakning och luftövervakning. I uppdraget ingick även att med behovs- analysen som grund föreslå lämpliga svenska stödformer. Upp- draget redovisades för regeringen , och uppdrog regeringen åt de berörda svenska myndigheterna att implementera de framlagda förslagen. I den s. k. tekniska samordningsgruppen som bildades för att koordinera implementeringen gjordes en uppdelning av ansvaret så att FOA i samarbete med FMV skulle svara för funktionen landgräns- bevakning, FMV för sjöbevakning, SjöV för sjöräddning och LFV för civil luftövervakning. FOA´s och FMV´s stöd till organisationerna för landgräns- bevakning i och har omfattat specifik behovsanalys av landmobila radiosystem för östgränsen, system- design, systemtest, inköp och leverans av utrustning samt hjälp med installation och driftsättning. har en avtrapp- ning av det svenska bilaterala stödet till landgränsbevakningen Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 47 inletts i och med att detta år startat ett särskilt stödprogram riktat mot gränsbevakningen i . kommer troligen multilaterala åtgärder inom PHARE-program att helt ersätta bilaterala stödåtgärder. Inom det tekniska området har vidare forskningskontakter etablerats mellan FOA och försvarsforskningsorgan i inom området HPM (High Microwave). FOA deltar i ett av Försvarsmaktens miljöprojekt i genom att lämna expertstöd i form av datormodeller som simulerar spridning av kemikalier i mark och grundvatten. Kunskaperna utnyttjas för att ge råd i samband med sanering av tidigare sovjetiska militäranläggningar. Vidare har FOA med medel från Försvarsdepartementet under 1996-97 handlett två säkerhetspolitiska forskare från . För 1998-99 har FOA erhållit medel från att genomföra liknande program för två forskare från . Demonstrationsspel har genomförts i i syfte att informera om och konkret visa användningen av analytiska metoder som kan utnyttjas i försvarsplaneringen. FOA har även initierat och med pengar från suveränitetsstödet till låtit översätta till litauiska och i tryckt den svenska (SoldF). Boken används i den litauiska försvarsmakten i grundutbildningen av värnpliktiga. Vidare har FOA efter begäran från ombesörjt översättning av viss annan facklitteratur. FOA har också författat rapporter om säkerhets- och försvarspolitik i , bl. a. rapporten "Är möjligt att försvara? FOA´s insatser har finansierats i huvudsak med säkerhets- främjande medel (ÖST-SÄK gruppen) samt till mindre del av försvarsdepartementet. Total kostnad hitintills är ca , varav avser inköp av tre landmobila radiosystem för landgränsbevakningen i och . UD har därutöver via FOA finansierat svensk medverkan i den s.k. IDAB-gruppen, bestående av internationell militär expertis som gett fortlöpande råd på hög nivå i alla de tre baltiska staterna. Det ovan nämnda miljöprojektet finansieras via den s.k. Östersjömiljarden. 48 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd Försvarshögskolan har lämnat utvecklings- stöd till de baltiska länderna och . Stödet har i huvudsak omfattat utbildningsverksamhet. På initiativ från utredningen har FHS tillsammans med ÖCB genomfört två totalförsvarskurser för parlamentariker/departementstjänstemän på hög nivå för respektive och . Vidare har FHS på uppdrag av ÖCB genomfört en totalförsvarskurs för de baltiska länderna gemensamt. På förfrågan från har FHS lämnat stöd för ett särskilt seminarium riktat till politiker och högre departementstjänstemän. Vidare genomför FHS kurser inom ramen för PFF, där huvudsakligen deltagarna kommer från inklusive de baltiska staterna. Denna verksamheten kommer att fortsätta även 1999 och 2000 enligt insända förslag till regeringen. FHS har inlett sitt samarbete vid de baltiska ländernas gemensamma Försvarshögskola, BALTDEFCOL i Tartu, i form av kontakter med bl.a. ställföreträdande skolchef och kurschef samt lärare. Vidare har FHS påbörjat ett samarbete med motsvarande Försvarshögskola. Försvarshögskolan har mycket goda erfarenheter av samarbetet med mottagarländerna och vad avser såväl för- beredelser som genomförande och uppföljning av kursverksam- heten. Inom detta område konstaterar FHS att "mognadsgraden" mellan länderna är olika. har en klarare uppfattning om vad man vill åstadkomma med den utbildning som ger. I tar man mera emot vad som erbjuds, trots att dialogerna bedrivs på likartat sätt i båda länderna. FHS efterlyser en bättre samverkan och samordning mellan olika svenska aktörer som lämnar utbildningsstöd till de baltiska länderna och . FHS anser att en bättre samordning och ett effektivare utnyttjande av befintliga ekonomiska resurser troligen kan uppnås om någon central myndighet motsvarande utsågs att koordinera planeringen av olika utbildningsinsatser. Finansieringen bör, enligt Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 49 FHS, ske via en uppdragsgivare (kanal) och inte som via flera olika beställare. Stödet har hitintills uppgått till ca . Bland civilbefälhavarna har civilbefälhavarens kansli i södra civilområdet (CB S) haft visst utvecklingsamarbete i . Verksamheten startade i liten skala med att två personer (från CB S kansli och i ) besökte Department (CSD) vid i . Besöket ledde till en invitation från CB S till chefen att med medarbetare besöka . Besöket omfattade bl. a. diskussioner vid CB S kansli om svenska och litauiska totalförsvarsförhållanden samt besök vid bl. a. en läns- styrelse, SOS alarmeringscentral, i , , räddningsskolan i och polisen i . Svarsbesök från CB S sida genomfördes i . Bl.a. besöktes kärnkraftverket , flera civilförsvarssek- tioner samt några utbildningsanläggningar. 1995 genomfördes ett nytt besök av litauisk personal i , koncentrerad till Göteborgs- och Stenungsundsområdet. 1998 genomfördes ett nytt besök i från CB S kansli och i . Då genomfördes diskussioner med Department och Fire Protection Department om den utveckling som ägt rum sedan besöket . Från svensk sida belystes nu statsmakternas syn på utnyttjandet av totalförsvarsresurserna i fred. Målsättningen för samverkan har från CB S sida varit att belysa hur ett demokratiskt och folkligt förankrat totalförsvar kan byggas upp samt att visa på hur problem som uppstår på olika ledningsnivåer i första hand löses på den nivå där problemet uppstår. Utvecklingskontakterna har hitintills kostat ca och har finansierats med myndighetens egna medel. 50 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 5.3Myndigheter och organisationer utanför Försvarsdepartementets ansvarsområde De flesta länsstyrelser är engagerade i någon form av bistånds- verksamhet i . De två nordligaste länen har koncentrerat sin verksamhet till , medan övriga län i huvudsak deltar i projekt i de tre baltiska staterna. Regeringen har uppdragit åt tre länsstyrelser att svara för samordningen av länsstyrelsesamverkan med motsvarigheter i dessa länder och fördelningen av medel. i samordnar projekt i , i projekt i och i län projekt i . Många länsstyrelser som bedriver någon form av vänlänssamarbete i de baltiska staterna har inom sitt eget län tagit fram en länsstrategi om samverkan mellan företag, myndigheter och organisationer avseende utvecklingssamarbete med de baltiska länderna. Utgångspunkten för vänlänsprojekt är att de avser kunskaps- överföring inom länsstyrelsernas verksamhetsområden och att verksamheten är förankrad i mottagarlandet. Hitillsvarande projekt har framför allt avsett områden som demokratiutveckling, miljö, social välfärd, t.ex. utveckling av boendeförhållanden, landsbygds- utveckling, utbildning t. ex. ekonomiadministrativ utbildning och skolledareutbildning, fysisk planering, kommunalteknisk försörjning samt räddningstjänst, t.ex. riskanalyser och riskhantering. Någon konkret kunskapsöverföring inom totalförsvarsområdet förekommer inte från länsstyrelsernas sida. Eftersom totalförsvar hör till länsstyrelsernas verksamhetsområde är det emellertid möjligt att inkludera detta område i vänlänssamverkan. När det gäller länsstyrelsernas vänlänssamarbete med regioner i de baltiska staterna sker den största delen av finansieringen genom medel från Sida. Andra finansieringskällor är , Svenska myndigheters totalförsvarsstöd 51 den s.k. Östersjömiljarden och olika program inom EU, exempelvis Ecos Ouverture. Biståndet på lokal nivå omfattar i huvudsak vänortsavtal kommuner emellan samt vissa projekt som kommunförbundet driver i egen regi. har ca 200 vänorter i , varav i ca 80-100, i ca 30, i 30-40 samt i ca 50. Vissa kontakter har tagits också med , och Bosnien. Insatserna finansieras av Sida. Sida har kanaliserat det svenska biståndet gentemot Östersjöstaterna genom som administrerar och fördelar biståndsmedlen till de svenska kommunerna. Förutsättningen för bistånd med statlig finansiering är att vänortsavtal föreligger och innefattar preciserade projekt- och budgetplaner för respektive projekt. En ytterligare grundprincip för det svenska biståndet är att detta utgår från de behov av hjälp utifrån som länderna själva ger uttryck för. Ländernas egna villkor gäller. Ramvillkoren avseende t.ex. miljön, fysiska betingelser och nationella handlingsregler fångas vanligen upp via normala kontakter som kommunerna och läns- styrelserna har med respektive land. Vissa projekt måste förankras också på ministerienivå. anser det angeläget att inte göra staterna bidragsberoende, utan principen hjälp till självhjälp bör gälla. Stödet omfattar som en viktig del utvecklingen av demokratiska beslutsprocesser. Insatserna berör kunskapsuppbyggnad och för- ståelse för hur man lokalt arbetar med denna process (besluts- fattning, protokollskrivning, offentlighetsprincipen, arrangerandet av val, tekniskt stöd m.m., ett fungerande rättsväsende, information och kontakter med allmänheten). En viktig målgrupp är förtroende- valda och tjänstemän (rollfördelning, ärende-/beredningshand- läggning etc.). Vidare ges biståndsmedel för kunskapsuppbygg- naden inom miljöområdet. Investeringar, t.ex. i vattenrenings- och avloppsanläggningar, finansieras på annat sätt. 52 Svenska myndigheters totalförsvarsstöd har påbörjat eller genomfört projekt med inslag av fysisk planering och riskhantering, vilket utgör en viktig parameter i en bredare syn på hot- och riskbedömningar. bedriver också egna projekt för att sprida kunskaper till kommuner som inte har vänorter. Exempel på projekt är seminarier om demokrati, förmedling av frågor rörande HIV/AIDS till de baltiska staterna och , know-how- utbildning rörande hamnutbyggnader. arbetar även med frågor som rör organisationsprinciper där man utnyttjar experter från bl.a. de svenska departementen. hjälper kommunförbundet med att bygga upp ett starkare självstyre. Efter att vänortsavtal tecknats ansöker den svenska kommunen om medel i anslutning till projekt- och budgetplan. Efter genomfört projekt redovisar kommunen resultatet av projektet varefter medlen utbetalas genom Svenska kommunförbundets försorg. Kommunerna svarar också för att långsiktigt följa upp projekten och bistå med hjälp avseende bl. a. tekniskt stöd och uppföljning av skötsel och underhåll. Uppföljningen och utvärderingen av biståndsverksam- heten sker mycket noggrant genom Sida´s försorg. Sida har f.ö. upprättat ett antal utvärderingsrapporter i sammanhanget. Någon systematisk samordning mellan de nordiska länderna förekommer inte, enligt kommunförbundet. koncentrerar sitt stöd till och till (mer på nationell nivå än mellan kommuner).