sou · GNB359 · 2000-01-01 00:00:00 — , , , Statens person- och adressregisternämnd, , Integ- rationsverket, kronofogdemyndighet, allmän försäkringskassa och kommun, med undantag för , skall underrätta skattemyn- digheten om den adress en person har så snart det finns anledning att anta att adressen inte är registrerad i folkbokföringen. Underrättelse behöver inte lämnas om det är uppenbart att adressen är tillfällig eller av annat skäl inte skall registreras (2 § folkbokförings- förordningen, 1991:749) En sådan uppgift innebär inte att den rapporterade adressuppgiften är styrkt utan skall endast uppfattas som en utgångspunkt för utredning. Uppgift kan lämnas även när en persons registrerade adress visat sig vara felaktig och lett till retur av en försändelse. Förfrågningar som kan föranleda utredning kan också komma från t.ex. inkassobyråer eller andra som inte har kunnat nå en person under folk- bokföringsadressen. I de ovannämnda fallen skall personens folkbokföringsförhållanden utredas av SKR där personen, enligt inkommen uppgift, vistas. Utred- ningen skall normalt föranleda någon form av folkbokföringsåtgärd. Personer som inte kunnat nås på sin dittillsvarande adresss folkbok- förs under rubriken utan känt hemvist av det SKR där personen dittills varit folkbokförd om annan åtgärd inte är möjlig. En effektiv flyttningskontroll förutsätter att SKR i dessa fall samar- betar med varandra. I samband med handläggningen av annat ärende hos SKR kan det i vissa fall finnas anledning att närmare kontrollera förhållandena för att rätt bedöma en persons folkbokföring. Omständigheter som kan föranleda en sådan utökad kontroll är ex- empelvis: -faderskapsbekräftelse när det uppges att fadern sammanbor med modern och det framkommer att de inte är folkbokförda på samma fastighet. -födelseanmälan från sjukhus om det framkommer av blanketten att adressuppgiften på patientbrickan inte överensstämmer med uppgif- terna i folkbokföringsregistret. -intyg om vigsel om det framkommer att parterna inte är folkbokförda på samma fastighet. Systematisk fastighetsvis (personer som är folkbokförda på en viss fast- ighet) registerkontroll kan användas för att spåra upp misstänkta fall av felaktig folkbokföring på i första hand enfamiljsfastigheter som under lag för fortsatt kontroll. Sådan kontroll kan uppdaga fall där flera fam iljer är folkbokförda på en fastighet eller fastigheter där inte någon per son är folkbokförd. I det sistnämnda fallet kan fortsatt utredning ske exempelvis genom att kontrollera uppgifter om ägare i fastighetsregist- ret. En kommun är inte behörig att göra anmälan eller ansökan enligt FOL. En kommun kan däremot vara part i folkbokföringsmål genom att överklaga ett beslut om folkbokföring. Emellertid är det i praktiken mycket svårt för en kommun att hinna överklaga ett folkbokföringsbe slut inom överklagandetiden. Många kommuner försöker därför få till stånd en prövning av en persons folkbokföring sedan den vunnit laga kraft. En framställning från en kommun, som avser att en person skall folkbokföras i kommunen, bör normalt alltid föranleda en utredning av SKR. Om SKR sedan finner att personen bör folkbokföras och perso nen inte själv under utredningens gång anmält flyttning meddelas ett tredskoskrivningsbeslut av SKR. Kommunen skall underrättas om be- slutet. Om SKR finner att framställningen från kommunen inte föranleder någon ändring av personens folkbokföring bör framställningen avvisas om den kan anses innehålla ett direkt yrkande om ändring av perso-nens folkbokföring. Beslutet motiveras med att kommunen inte är be hörig att anhängiggöra ett sådant ärende hos SKR. SKR får normalt vetskap om att en person fått ändrad bosättning genom personens egen anmälan. SKR fattar beslut om en persons folk- bokföring förutom efter den flyttandes egen anmälan även när man ef ter utredning kommit fram till att en persons bosättning ändrats eller att den gällande folkbokföringen är fel ( tredskoskrivning). Vid handläggning av tredskoskrivningsärenden och ärenden där folkbokföring vägras enligt anmälan är det särskilt viktigt att reglerna i förvaltningslagen (FL) följs. I 17 § FL, regleras myndigheternas kommunikationsplikt. Tillsam- mans med bestämmelserna om partsinsyn i 16 § samma lag utgör stad- gandena några av FL:s viktigaste garantier för den enskildes rättsskydd i förvaltningsärenden. Huvudregeln är att ett ärende inte får avgöras utan att den person ärendet rör har underrättats om det utredningsmaterial som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över det. Kommunikationsplikten är inte ovillkorlig. Ett un- dantag är i de fall när åtgärden är uppenbart obehövlig, t.ex. då avgör- andet inte "går parten emot" eller då uppgiften saknar betydelse. Ett överklagat beslut som meddelats utan iakttagande av kommuni- ceringsreglerna kan återförvisas av domstolen till SKR för ny hand- läggning. Enligt 15 § FL är en myndighet skyldig att anteckna alla uppgifter som den inte har erhållit skriftligt och som kan ha betydelse för ut gången i ett ärende t.ex. uppgifter från arbetsgivare eller annan som personen refererar till och uppgifter som myndigheten självmant inhämtar från andra myndigheter t.ex. vid telefonsam tal. Som illustration kan nämnas ett JObeslut (dnr 952- 1984). I detta fall hade ett pastorsämbete skaffat sig information om en person och dennes förhållanden genom att vända sig till skattemyndig- heterna, och grannarna; kyrkoherden hade gjort "spontana" hembesök . Resultatet av utredningen blev att personen i fråga kyrkobokfördes i församlingen, ett beslut som för övrigt senare upphävdes av länsrätten. JO konstaterade att hembesök (överenskomna eller spontana) inte bör användas i utredningsverksam- heten, medan förfrågningar hos andra myndigheter och, med viss tve kan, grannar kan godtas. Kritik framfördes också bl. a mot att inhämtad information inte dokumenterats. Begreppet skenskrivning har ingen officiell definition. Allmänt kan man säga att uttrycket används för att avgränsa sådan felaktig folkbok föring, som åstadkoms av enskilda genom medvetet felaktiga anmälningar eller underlåtna anmälningar. Betydligt oftare förekommer fel aktig folkbok- föring som beror på slarv eller okunskap. Kvaliteten i folkbokföringsregistrens adressuppgifter har tradition ellt mätts bl.a. som antalet returer då skattsedlar som sänts ut till folk- bokföringsadressen kommit åter som obeställbara. Andelen sådana re- turer har de senaste mätningarna varit . Vid en kvalitetsuppföljning som gjordes 1995 i med ett utskick av enkäter till ett slumpvis urval av ca 10.000 personer var andelen returer . Ingen av dessa siffror speglar emellertid förekomsten av medvetna skenskrivningar. folkbokföringskommitté, som bl.a. hade i uppdrag lägga fram förslag till metoder för förbättrad flyttningskontroll konstaterade sammanfattningsvis att den inte kunnat finna någon möjlighet att bilda sig en underbyggd uppfattning om storleksordningen av felaktig folk- bokföring (SOU 1988:10, s. 86). Det är uppenbart att frekvensen av medvetet felaktig folkbokföring varierar mellan olika befolkningsgrupper och är beroende av vilka för- delar som kan uppnås inom andra regelsystem. Antalet folkbokföringsmål i läns- och kammarrätter sjönk exempel vis påtagligt när bestämmelserna om beskattning av fastigheter ändra des så att taxeringen skall ske i ägarens hemkommun i stället för den kommun där fastigheten är belägen. De tidigare bestämmelserna för anledde ofta skenskrivningar och försök till skenskrivningar i syfte att få avdrag för underskott som avsåg fritidsfastigheter. De flesta fall av skenskrivning inom landet som förekommer torde avse barnfamiljer där föräldrarna i praktiken sam- manbor men är folkbokförda på olika håll. En annan anledning till skenskrivning är att man önskar behålla hyr- esrätten till en bostad i ett attraktivt område trots att man för längre el ler inte själv bor i lägenheten. Det har förekommit spekulationer i pressen om att det före- kommer att personer anmäler flyttning till utpräglade lågskattekom- muner strax före för att kort därefter anmäla återflyttning. RSV har inte kunat belägga att någon påtaglig sådan skenflyttning förekommit. En typ av felaktig folkbokföring som varit föremål för särskilda stud- ier avser personer som i verkligheten lämnat landet men står kvar i folkbokföringen under en längre eller . Sådan felaktig folk- bokföring har redovisats av SCB och särskilt bland personer med utomnordiskt ursprung. Uppskattningen av den felaktiga folkbokför ingen grudades på en jämförelse mellan den registrerade dödsfallsfre kvensen för dessa personer och för den övriga befolkningen. Den reg istrerade dödligheten bland utomnordiska invandrare har visat sig vara lägre än för den övriga befolkningen. Detta anses kunna förklaras en dast med att inte alla dödsfall inom den gruppen registrerats i folkbokföringen, vilket har ansetts tyda på att personerna inte vistats i . Jämförelsen pekade på att av personerna med utomnordiskt ursprung var felaktigt folkbokförda i . Siffran är dock osäker. En undersökning av denna grupp som RSV initierade 1997 i en kommun ledde exemplevis inte till att fler personer av den undersökta populationen avregistrerades. Det har ännu inte kommit fram några praktiskt användbara metoder för att systematiskt beräkna omfattningen av medvetet felaktig folkbok- föring. Särskilda aspekter – flyttningskontroll i Omfattningen av den flyttnings- och bosättningskontroll som skatte- myndigheterna utför bestäms av regeringens mål och respektive myn- dighets prioriteringar. Antalet SKR har fortlöpande minskats från 131 när skatteförvaltningen övertog ansvaret för folkbokföringen 1991 till nuvarande 116 . Detta innebär att förutsättningarna för bedrivande av flyttningskontroll har blivit mera likartade över landet. Man kan normalt inte förutsätta att folkbokföringspersonalen har någon särskild lokalkännedom om den glesbygd som ingår i kontor- ets versamhetsområde. Den flyttningskontroll som sker i glesbygd och skärgård torde därför grundas på samma förutsättningar som i övriga delar av landet. Detta innebär att en anmälan som avser flyttning till en fritidsfastig- het i ett tätortsnära område för en ensamstående person eller en hel familj normalt godtas. Endast om det är känt att bostaden som flyttning anmäls till är av sådan låg standard att det är osannolikt att den kan be- bos permanent inleds normalt en utredning. Allmänt torde dock gälla att arbetsläget normalt är mindre ansträngt hos de mindre skattekontoren. Vidare innebär det ett större behov av flyttnings- och bosättningskontrollåtgärder om en hög andel av befolk- ningen bor i flerbostadsfastigheter. En rapport angående omvänd belåning av fastigheter och uppskjuten fastighetsskatt För permanent boende i områden med kraftig stegring av fastighets- priserna har också fastighetsskatten ökat kraftigt. Den bofasta befolk- ningen i sådana områden (skärgården) har ofta låga inkomster, även om fastighetsförmögenheten är stor. Det innebär att betalningen av skatten är ett likviditetsproblem för dessa. Syftet med rapporten är att belysa hur ett svenskt system för uppskov med fastighetsskatten kan fungera. Tanken på att belåna fast egendom för att betala konsumtion, skatter eller förbättringar för äldre har diskuterats i . Där konstaterades att en åldrande befolkning har ett allt större obelånat fastighetsinnehav. De äldre har ofta låga inkomster och därmed svårt att klara uppehället ( house rich and cash poor). har det offentliga stödet minskat och tilltron till den enskilda människans förmåga att lösa sin fördelning av livsinkomsten och livskonsumtionen ökat. I uppmuntrar staten bildandet av en reverse mortgage eller omvänd belåningsmarknad genom att upprätta vissa regler samt erbjuda en försäkring. Omvänd belåning innebär att en fastighetsägare lånar pengar enbart på husets värde, inte på individens återbetalningsförmåga. Räntor och amorteringar betalas inte löpande utan ackumuleras och betalas när fastigheten säljs därav omvänd belåning. För dessa pengar kan denne bygga om bostaden för att passa äldreboende eller betala hemtjänst. För vissa fattiga grupper innebär en omvänd belåning att deras levnadsnivå kan höjas över fattigdomsgränsen. Motsvarande omvänd belåning, i form av uppskovsinstitut, har existerat i /66. Vid en jämförelse mellan och visar det sig att skuldutvecklingen i blir betydligt lägre än i , främst beroende på; lägre skatt och subventionerade räntor. För att begränsa skuldutvecklingen i ett svenskt system behöver vissa restriktioner införas. Några exempel är ålders- eller tidsbegränsat uppskov eller endast en del av skatten kan beviljas uppskov. I vissa attraktiva områden har kapitalstarka köpare drivit upp prisnivån på småhusfastigheter. De därigenom ökade taxeringsvärdena, och därmed högre skatt på samtliga fastigheter i området, har lett till att vissa bofasta hushåll får svårigheter att betala fastighetsskatten. Dessa människor som är bofasta har som regel låga inkomster och saknar likvida medel för att betala fastighetsskatten. Fastigheten de äger är ofta lågt, eller obefintligt belånad, och hushållen har därmed stora icke likvida kapitaltillgångar. Av utredningen 1998:06, har undertecknad fått uppdrag att belysa hur det danska fungerar samt ge en överblick av reverse mortgage marknaden i och . Särskild uppmärksamhet ägnas de risker och problem som diskuteras på dessa marknader. Dessutom presenteras och diskuteras en modell för uppskjutande av fastighetsskatt i där skuldutvecklingen analyseras. Rapporten är indelad i två delar, där den första delen behandlar reverse mortgage marknaden i och . I den andra delen behandlas både det danska uppskovs institutet och en modell för uppskov med fastighetsskatten i . I används benämningen reverse mortgage som beteckning för ett inteckningslån med omvänd betalningsström. Någon riktigt accepterad term på svenska har jag inte funnit. Jag uppfattar termen rebelåning som något som skiljer sig från reverse mortgage därför har jag i detta papper använt mig av termen omvänd belåning eller det engelska uttrycket. Omvänd belåning på finansiella marknader I flera anglosaxiska länder (, , , ) tog diskussion om omvänd belåning fart . Att diskussionen uppstod i dessa länder kan förstås mot bakgrund att det enskilda husägandet är en dominerande boendeform i dessa länder. Med omvänd belåning menas att belåning ges med enbart fastigheten som säkerhet, inte den boendes livsinkomst. Detta ger möjligheter för äldre egnahemsägare att låna pengar till ökad välfärd under livets sista år. Några faktorer som samverkade till att frågan om omvänd belåning fördes fram var; -Åldrande befolkning. -Ökat egnahemsägande bland äldre människor. -Låg inkomst hos äldre. -Minskat offentligt stöd och ökad tilltro till människor egen förmåga. Förutsättningen för att omvänd belåning ska komma till stånd är att fastigheten är i obelånad, eller näst intill. Lånets storlek bestäms av husets värde, räntans höjd samt låntagarens ålder. Låntagaren erhåller en kontantutbetalning eller en månadsutbetalning under resten av livet. Räntan betalas inte in av låntagaren, utan räntan ackumuleras till skulden. Skulden regleras när husägaren flyttar eller dör. beloppen som kan lånas på detta sätt blir högre ju äldre låntagaren är. Som säkerhet för lånet tas en inteckning ut som täcker den förväntade skulden vid flyttningen eller dödsfallet. Principen för dessa lån är att finansmarknaden ska organisera dessa lån, vilket också sker i både och med lite olika regleringar för hur långivningen ska gå till. Det finns också olika produkter i respektive . I båda länderna uppfattar man marknads- potentialen som stor men tillväxten av dessa finansiella instrument går långsamt. Främst beroende på att omvänd belåning ännu inte är riktigt accepterad av allmänheten och därför krävs stora informationsinsatser. I den fortsatta beskrivningen av systemen för omvänd belåning kommer varje land, och att behandlas separat vad avser formella regler, aktörer, produkter samt användandet av dessa. I har omvänd belåning funnits på marknaden . Den enklaste formen av reverse mortgage är när egnahems- ägaren lånar på sitt obelånade hus och erhåller en månatlig utbetalning tills denne dör eller flyttar, först då regleras skulden. Den vanligaste formen har varit i form av uppskjuten fastighetsskatt. Denna långivning har varit organiserad av de lokala myndigheterna. Ett skäl till detta är att fastighetsskatten är en av de viktigaste skatterna för kommunerna. Skatten betalas med ackumulerad ränta när huset säljs. Det förekommer också att liknande typ av lån ges som stöd för äldre som behöver reparera huset. Dessa lån beviljas med en ränta understigande marknadsräntan. Äldre i , , äger till sina egna hem. Av dessa är obelånade. Det sammanlagda värdet av dessa tillgångar är betydande och man räknar med att medianen för fastighetsförmögenheten är för äldre husägare. finns cirka 37 miljoner äldre i , demografiska prognoser visar att det kommer det att finnas 66 miljoner äldre. Marknaden för reverse mortgage har en mycket stor potential. Det finns beräkningar som visar att nästan 600 000 hushåll skulle komma över gränsen för fattigdom om de kunde utnyttja sin husförmögenhet att leva på. För att stimulera marknaden för reverse mortgage införde ett provprogram till stöd för Reverse Mortgage. Programmet kallas "Home Equity Conversion Mortgage Insurence Demonstration" (HECM) vilket administreras av (). Avsikten med programmet var; -Att tillåta konvertering av fast egendom till likvida medel för att möta behovet av likvida medel för äldre husägare. -Uppmuntra ökat deltagande från inteckningsmarknaden att delta i denna process. -Undersöka efterfrågan av olika typer av omvänd belåning av fast egendom för att erhålla likvida medel. Genom detta program kan långivare erbjuda egnahemsägare, reverse mortgage på tre olika sätt. regelbundna månatliga betalningar ( tenure) I form av checkkredit (line of credit) eller en tidsbegränsad månatlig betalning (term). Federal Housing Department (FHA) godkänner långivare vilka därmed inkluderas i en försäkring som ersätter långivaren om den samlade skulden skulle överstiga huset värde. Dessutom försäkrar programmet låntagaren om fortsatta utbetalningar, även om långivaren hamnar på obestånd. För denna försäkring betalas en premie till FHA av låntagarna genom långivaren. Oavsett vilken form låntagaren väljer har denne kvar äganderätten och kan inte tvingas att flytta, även om skulden blir större än fastighetsvärdet. HECM reglerar inte bara vilka låneformer som är godkända, utan även lånebeloppen är centralt reglerade för olika geografiska områden. Lånebeloppen regleras både neråt och uppåt. Det innebär att husägaren med höga fastighetsvärden inte kan låna, genom detta program, till hela husets värde. För att accepteras som låntagare måste man också genomgå rådgivning för att innebörden av avtalet ska vara klart. Det är också ett krav på att låntagaren måste vara . Det finns också privata aktörer som ger ut reverse mortgage utan offentlig försäkring. Dessa arbetar regionalt och i områden där fastig- hetsvärden överstiger den maximala gränsen i HECM. Avsikten med HECM var att med ett offentligt initiativ normera marknaden för reverse mortgage. Detta sker också med hjälp av flera andra organisationer som till exempel pensionärsorganisationer, men av större betydelse är (). är både aktör direkt ut mot kund med ett eget program och aktör mot andra långivare genom att agera på sekundärmarknaden för reverse mortgage. De som utnyttjar reverse mortgage är i till stor del kvinnor som är äldre än den genomsnittlige äldre husägaren. Ungefär en femtedel av alla som använder reverse mortgage har så låga inkomster att de räknas som fattiga, genom att utnyttja denna möjlighet reduceras dessa till . Låntagarna har också färre barn än den genomsnittlige äldre amerikanen. HECM programmet introducerades och var till början begränsad till att ge ut 2 500 lån. 25 000, höjdes gränsen igen till 50 000 lån. löper ungefär 20 000 lån under HECM programmet. Marknaden av omvänd belåning av fastigheter i kallas Home Equity Conversion (HEC) På denna finns det två huvudformer för kunderna att välja mellan, dels ett inteckningssäkrat lån med omvänd annuitet, dels en försäljning av hela eller delar av fastigheten till en fastighetsförvaltare. I det senare fallet har ägaren kvar besittningsrätten till fastigheten. Den första varianten kallas oftast Home Income Plans (HIP) och utformas på olika sätt. Huvudformen är att en inteckning och lån tas ut för att köpa en livslång annuitet. Långivaren tar ränta från annuitet och resterande del utbetalas till kunden månatligen resten av dennes liv. Vissa typer av dessa planer kan kombineras med en mindre klump- summa som utbetalas i början och därefter en lägre månatlig utbetalning till kunden. Mer avancerade produkter kan infatta avtal om delning av värdestegring på huset. HIPs fick något skamfilat rykte bland annat genom att dessa kombinerades med aktie- marknaden och fallande huspriser. Vid Home Reversions säljer ägaren delar eller hela huset till ett pris under marknadsvärde. Dock behåller denne rätten att bo kvar samt skyldigheten att underhålla huset. Utbetalning kan ske både som klumpsumma eller livslång annuitet, eller en kombination. I finns det ingen särskilt reglering för företag som säljer dessa produkter. De företag som erbjuder månatliga betalningar regleras genom Authority (), vilket är huvudregleringen för försäkringsbolag. sker en översyn av regleringen och en ny reglering kommer att tas i bruk . (Authority). För företag som investerar i hela eller delar av fastigheten finns det inget formellt krav från myndigheterna. Däremot finns det frivilliga överenskommelser och intresseorganisationer som ger regulativa effek- ter. För HIP finns det en organisation som heter Safe Home Income Plans (SHIP) vilken är en frivilliga organisation för de som erbjuder HIPs med krav på hur information till kunderna ska fungera. Dessutom finns det en ideel organisation som bland annat samman- ställer information om marknaden för Home Equity Conversion. ger ut en lista på aktörerna inom omvänd belåningen i , som bland annat består av; fastighetsföretag, försäk- ringsbolag, societies och mäklare. Vanligen ställer dessa som villkor att minimi åldern är eller för par . Lånen ges till av fastighetens värde. För dessa lån tar de ut avgifter som varierar från av fastighetens värde. Den vanligaste formen av hushåll som har utnyttjad möjligheten till HEC är ensamstående hushåll, främst änkor. Dessutom är barnlösa överrepresenterade bland kunderna. Det huvudsakliga skälet till att man bestämde sig för att gör en HEC var att inkomsterna inte räckte till de dagliga utgifterna. Eftersom det saknas någon övergripande reglering av dessa finansieringsformer i saknas också statistik på hur stor andel av befolkning som använder detta. Mitt intryck är att det är en mycket liten del av antalet äldre egnahemsägare som har utnyttjad denna möjlighet. Diskussion av risker och problem med reverse mortgage Marknaden för reverse mortgage är i sin linda i . Det innebär att många av de problem som identifierats hänger samman med att marknaden är liten och att aktörerna, både långivare och låntagare inte har hittat administrativa rutiner eller accepterat produkten. Det finns också legala hinder som påverkar utvecklingen, en sådan är bokförings- bestämmelserna som i ett inledningsskede innebar att långivarna tvingades redovisa bokföringstekniska förluster, vilket naturligtvis inte är bra för en ny marknad. Låntagarnas efterfrågan påverkas av fler faktorer. Några av dessa är brist på information, produkternas utformning, överföring av arv, samt huset som trygghetssparande. Produkterna utformning och information är beroende av varandra. Att förklara och beskriva hur reverse mortgage fungerar är en pedagogisk utmaning.