sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — Av detta drar den slutsatsen att när konsumenterna kommer något närmare produktionen – som de uppenbarligen upplever att de gör med butiksbakat bröd – är de beredda att släppa sina krav på märkning ganska omgående. Lukt, känsel och syn ersätter då informationen från märkningen. 5.2Enkätundersökning – i samarbete med Kooperativa Konsumentgillet Utredningen har i samarbete med föreningen genomfört en enkätundersökning om konsumenters syn på märkning av dagligvaror. Enkätsvaren har sammanställts i en rapport som bifogas detta betänkande. I detta avsnitt sammanfattas resultatet från nämnda undersökning. Undersökningen omfattar tre olika slags dagligvaror, livsmedel, hushållskemikalier och hygieniska produkter. Utredningen har utarbetat två typer av enkäter med frågor om märkning av dessa produkter, med såväl fasta som öppna svarsalternativ. Lokala konsumentgillen har distribuerat enkäterna till konsumenter på den egna orten. Sammanlagt har 529 respektive 513 personer svarat på enkäten beträffande livsmedel respektive enkäten om hushållskemikalier och hygieniska produkter. Respondenterna representerar både kvinnor och män i åldrarna och uppåt. I detta sammanhang bör dock nämnas att av respondenterna utgörs av personer i åldersgruppen eller äldre. Undersökningen har genomfört på femton orter i landet. Av undersökningen framgår att majoriteten av respondenterna brukar – i samband med sina inköp – läsa sådan information som finns på produkternas förpackningar. De flesta av respondenterna läser sådant som har med livsmedlets hållbarhet att göra, såsom datummärkning och information om förpacknings- eller bakdag. En stor andel av dem tittar dessutom efter ingrediensförteckningen respektive information om ursprungsland. Vad gäller hushållskemikalier och hygieniska produkter så läser majoriteten av respondenterna sådant som har med varans dosering att göra. Flera av dem läser även bruksanvisningar, varningstexter, allergi- och miljöinformation. Av undersökningen framgår också att många respondenter har bristfälliga kunskaper om den certifierade miljömärkningen. De har bl.a. svårt att skilja de certifierade miljömärkena från de miljöprofilerade varumärkena. Dessutom är det flera av respondenterna som tror att symbolerna Gröna Nyckelhålet, Pandan, Returpilarna och Svalan är certifierade miljömärken. Trots detta verkar det som om respondenterna har god kännedom om de certifierade miljömärkena. Igenkänningsgraden vad gäller symbolerna KRAV, Svanen och Bra miljöval/Falken är nämligen hög bland respondenterna. Därutöver framgår det tydligt att majoriteten av respondenterna vill behålla den förpackningsmärkning som finns . En del av dem vill dessutom komplettera märkningen med annan konsumentinformation såsom, hyllkantsmärkning och/eller information från en frågeterminal i butiken. 5.3Andra konsumentundersökningar på området Konsumenternas uppfattning om märkning och annan konsument- information har varit föremål för en rad olika undersök- ningar. I detta kapitel har redogjorts för resultaten från de undersökningar som på uppdrag av utredningen genomförts av och Kooperativa Konsumentgillet. Dessa resultat bör jämföras och kompletteras med resultat från andra konsumentundersökningar. I denna del av betänkandet kommer således sådana resultat som kan vara av intresse för utredningen att redovisas. Vad beträffar konsumenters inställning och attityder till märkning så har utredningen särskilt uppmärksammat två undersökningar på detta tema. Nedan följer en kortfattad redogörelse för vissa av resultaten från dessa undersökningar. Inom ramen för den så kallade Europabarometern – en återkommande mätning av EU-invånarnas attityder – har konsumentdirektorat DG XXIV ställt en rad frågor om bl.a. märkning. Cirka 1000 personer i åldrarna och uppåt har deltagit från varje EU-land. Enligt svaren så är det EU-land där man är mest positiv till symbolmärkning. är också det land där man flitigast läser förpackningsmärkningen. Totalt av de svenska responden- terna uppger att de i allmänhet läser sådan information. Det man mest tittar efter är datummärkning och produktens ursprung. Flertalet av respondenterna efterfrågar således mer information om ursprungsland. Av svaren framkommer att av dem önskar att livsmedel alltid vore ursprungsmärkta. Däremot är man mindre intresserad av att läsa och följa olika typer anvisningar som kan finnas på förpackningarna. Av svaren framgår att av de svenska respondenterna anser att märkningen normalt innehåller den information som de efterfrågar. Terra Center Strategiutveckling har – i samarbete med () och – genomfört en undersökning om hur pensionärer uppfattar förpackningsmärkning m.m. Undersökningen redovisas i rapporten Pensionärers syn på förpackningar. Inom ramen för undersökningen har 600 pensionärer intervjuats. Enligt rapporten fokuseras undersökningen på vad pensionärer tycker om förpackningar i allmänhet. Resultatet av undersökningen visar att ingrediensförteckningen på förpackningen är den informationskälla många pensionärer använder sig av för att bedöma en produkts kvalitetet. De tillfrågade pensionärerna anser att ingrediensförteckningarna lämnar bra information om en produkt men att de ibland har svårt att ta till sig informationen eftersom texten är för liten eller lämnas på ett främmande språk. Dessutom har de ibland svårt att förstå vad vissa ord och siffror i ingrediensförteck- ningarna betyder. Många av de tillfrågade pensionärerna anser att det ibland är svårt att på förpackningarna hitta den information som de efterfrågar, såsom ingrediensförteckning och datummärkning. De anser att denna brist till en stor del beror förpackningens design och färgsättning som enligt dem ofta är rörig och otydlig. I rapporten dras den slutsatsen att utformningen av informationen på förpackningarna måste ändras så att alla pensionärer med lätthet kan hitta information om förvaring, förpackningsdag, datum- märkning samt vikt eller volym. I en tidigare redovisad konsumentundersökning – genomförd av Kooperativa Konsumentgillet – framkommer att flera av respondenterna tror att symbol nyckelhålet är ett certifierat miljö- märke. Verket har i olika undersökningar behandlat frågan om igen- känningsgraden vad beträffar symbolen. Nedan redovisas resultat från dessa undersökningar. Inom ramen för Kost & Hälsaprogram genom- fördes en enkätundersökning av befolkningens matvanor, kun- skaper om och attityder till mat och hälsa. Undersökningen redovisas i nr 1994. Enkätundersökningen – som genomfördes av () – är en uppföljning av en studie . I båda undersökningarna utvaldes ca 2 400 personer i åldrarna , att delta i undersökningen. Svarsfrekvensen uppgick år och år . av respondenterna uppger att symbolen nyckelhålet betyder fettsnålt, jämfört . Cirka en tredjedel anger alternativet fiberrikt, alternativet kalorifattigt och alternativet miljövänligt, vilket är samma nivå som vid undersökning. En fjärdedel av de svarande anger båda alterna- tiven fettsnålt och fiberrikt medan en fjärdedel inte anger något av dessa alternativ. genomförde en enkätundersökning om mat, risk och hälsa. Resultatet från undersökningen redovisas i Statens livsmedelsverks , riskuppfattningar och attityder 1/96. I undersökningen deltog ca. 1 400 slumpvis utvalda personer i åldrarna . På en öppen fråga om vad symbolen nyckelhålet står för, lämnas många olika förslag. De vanligaste förslagen är fettsnålt (521 respondenter), fiberrikare (244), nyttig (178), hälsosamt (114) samt mager (113). På frågan om de föredrar nyckelhålsmärkta produkter har valt svarsalternativet Ja, och alternativet Ja, . Av dessa resultat drar bl.a. den slutsatsen att nyckelhålsmärkningen har en stor attraktionskraft på konsumenterna. Såsom tidigare nämnts – i redovisningen av de två undersökningar som genomförts på uppdrag av utredningen – har vissa respondenter bristfälliga kunskaper om den positiva miljömärkningen. För att se hur detta förhåller sig i relation till resultat från liknade konsument- undersökningar har utredningen gått igenom relevanta undersökningar på området. I detta avsnitt redovisas resultat från sådana undersökningar. Åren 1993–1995 genomförde tre undersökningar av svenska konsumenters miljömedvetenhet. Undersökningarna baserades på vardera tusen intervjuer av personer i åldrarna . Resultaten från undersökningarna redovisas i sammanfattad form i rapporten och miljön 1995/96:13. I rapporten konstateras att igenkänningsgraden är relativt hög när det gäller symboler och miljöprofilerade varumärken samt att responden- terna har en relativt god uppfattning om vad märkena står för. Av undersökningen framgår att kännedomen om de miljöprofilerade varumärkena är relativt lika medan varumärke är mindre känt bland respondenterna. Av rapporten framgår att det finns tydliga skillnader mellan män och kvinnor vad beträffar kännedomen om dessa varumärken. Generellt kan sägas att kvinnorna känner till miljösymbolerna och de miljöprofilerade varumärkena i större utsträckning än männen. Härutöver visar undersökningen att desto högre upp i åldrarna man går desto lägre är kännedomen kring de olika symbolerna och varumärkena. Av respondenterna är det som regelmässigt läser ingrediensförteckningen eller letar efter miljömärkta produkter och som ibland gör det. Nästan hälften av respondenterna (47 procent) uppger att de regelbundet köper miljömärkta produkter (tvättmedel undantagna) och uppger att de ibland köper sådan produkter. har i samverkan med tio kommuner genomfört en enkätundersökning om gymnasieelevers konsumentkunskaper och attityder till konsumentfrågor. Sammanlagt har 1918 gymnasieelever deltagit i undersökningen. Resultatet av undersökningen redovisas i en rapport och handling (KOV 1998:2). Av rapporten framgår att en tredjedel av de tillfrågade eleverna alltid eller ofta letar efter miljövänliga varor samt att det är vanligare att flickorna letar efter sådana varor än att pojkarna gör det. Därtill konstateras i rapporten att en stor del av de tillfrågade gymnasieeleverna är bekanta med de certifierade miljömärkena. I enkäten fanns nämligen åtta olika symboler och märken. Av dessa bilder skulle respondenterna plocka fram en kombination som innehöll tre certifierade miljömärken (Svanen, Bra miljöval och KRAV). Totalt av respondenterna klarade av att välja rätt. Härutöver framgår av en rapport från , Allmänhetens kunskaper, attityder och agerande i miljöfrågor (KOV 1998:7) att av respondenterna köper miljömärkta varor. Dessa personer är också beredda att betala ett högre pris om de vet att produkterna är miljöanpassade. I detta sammanhang är resultaten från en annan undersökning – som även genomförts av och som redovisas i rapporten och begriplig konsumentinformation (KOV 1998:19) – intressant. I denna under- sökning kopplas den ökade miljömedvetenheten hos konsumenten samman med ett ökat krav på relevant information om produkterna. Enligt kommittédirektiven skall utredningen föra en dialog med konsumenter och deras företrädare. Eftersom det i detta sammanhang är av stor betydelse att så stor del av konsumentkollektivet som möjligt får komma till tals så har utredningen varit i kontakt med olika typer av frivilliga organisationer. I följande avsnitt redovisas vad som framkommit i dialogen med representanter från konsumentorganisationer, handikapp- och invandrar- organisationer. De representanter från konsumentorganisationer som utredningen varit i kontakt med anser att konsumenternas attityd till kvalitet har förändrats. Konsumenternas val styrs inte längre bara av varans funktion och pris, numera tar konsumenterna även hänsyn till etik, miljö och djurskydd. Enligt dessa representanter vill dessutom konsumenterna i högre utsträckning än tidigare ha vetskap om den mat och de produkter de köper och använder är säkra samt om de har producerats under förhållanden som är acceptabla för människor, djur och miljö. Enligt konsumentorganisationerna är det således ytterst viktigt att konsumen- terna får information så att de kan göra medvetna val i förhållande till sina önskemål och behov. Det är, enligt dessa organisationer, dock endast när konsumenterna har tillgång till tillräcklig, tydlig, korrekt och pålitlig information om varorna som de fullt ut kan utnyttja sin rätt att välja. Den samlade uppfattningen bland de konsumentorganisationer utredningen har varit i kontakt med är att många konsumenter upplever att de inte får tillräcklig information. Framförallt gäller detta prisinformation. Ofta får dessa organisationer ta emot klagomål från konsumenter om bristande eller obefintlig prisinformation. Ett vanligt förekommande klagomål är att priset på varan eller hyllkanten inte stämmer med priset i kassan. Vad gäller information om jämförpriser så är det en typ av information som efterfrågas allt mer. Dessutom är de många som önskar att sådan information utvecklas så att man i framtiden även kan få information om jämförpriset per kilo normalt smutsad tvätt. En annan typ av information som många konsumenter har problem med är datummärkningen. Enligt organisationerna har en del konsu- menter svårt att skilja på de två typer av datummärkning som finns för livsmedel, bäst-före-dagen och sista förbrukningsdagen. Härutöver reagerar många konsumenter på att de märkningsansvariga placerar märkningen så att den blir svårläst samt använder sig av för liten font- storlek och utländsk text. Vilket medför att de får svårt att tillgodogöra sig informationen. Enligt organisationerna är många konsumenter skeptiska till genförändrade livsmedel. En del av dessa konsumenter är tveksamma till sådana livsmedel på grund av etiska skäl, andra på grund av de känner sig osäkra på vad sådana livsmedel kan generera på lång sikt hos både människor och miljö. Enligt EG-rätten skall sådana livsmedel märkas med information om att de har genmodifierats. Konsument- organisationerna anser dock att denna regleringen inte är tillräcklig efter- som den inte täcker in alla produkter. I detta sammanhang bör särskilt nämnas den brist på tillit som konsumentorganisationerna ser hos konsumenter. De menar att många av de frågor som de får från konsumenter rör tilliten till informationen om dagligvaror. En typ av information som många konsumenter förmedlar att de känner sig osäkra på är ursprungsmärkning av kött. Enligt organisationerna är det en typ av märkning som många konsumenter önskar se mer av. En del konsumenter känner sig också osäkra på den miljömärkning som finns . Några av de organisationer som utredningen varit i kontakt med anser därför att miljömärkningen tydligare bör delas upp i certifierade och icke certifierade märken. En av dessa organisationer anser dessutom att det behövs en miljömärkning för livsmedel som ett komplement till dagens märkning av ekologiskt producerade produkter. Enligt marknadsföringslagen åligger det näringsidkaren att ge sådan information som konsumenterna kan behöva för att göra medvetna och kunniga val. Således är det upp till konsumenterna att bedöma om deras val är förenligt med deras egen övertygelse, nytta eller behov. Men organisationerna påpekar att det dock kan vara svårt för konsumenten att bedöma om den information som lämnas är saklig och korrekt eller om den enbart är en partsinlaga från näringsidkaren för att få sälja mer produkter. Enligt konsumentorganisationerna inverkar även detta menligt på konsumenternas tillit till dagens konsumentinformation om dagligvaror. En viktig grupp i detta sammanhang är de konsumenter som på grund av funktionshinder av något slag har särskilda behov beträffande konsumentinformation om dagligvaror. De kan t.ex. vara allergiska eller överkänsliga mot något ämne, hörselskadade eller ha begåvningsmässig funktionsnedsättning och därför behöva särskild information. I detta avsnitt lämnas en redogörelse av vad som framkommit i utredningens dialog med representanter från olika handikapp- organisationer. Situationen vad beträffar möjligheter för personer med svårare synnedsättning att tillgodogöra sig konsumentinformation inom dagligvaruområdet kommer att beskrivas i ett särskilt kapitel. I dialogen har framkommit att personer som har någon typ av begåvningsnedsättning, t.ex. utvecklingsstörning, har svårt att tillgodo- göra sig dagens konsumentinformation om dagligvaror. Informationen är alldeles för svårtillgänglig för dem eftersom den ofta kräver snabb och god läsförmåga, överblick och förståelse av antals- och tidsbegrepp liksom av andra abstrakta begrepp. De som utredningen har varit i kontakt med i denna fråga menar att dagens information bör kompletteras genom t.ex. enkla informationsblad eller genom hjälpmedel som ny datorteknik kan ge. Exempelvis bör man i dessa sammanhang kunna använda sig av datorer med pekskärmar där konsumenten lätt kan trycka fram bildupplysningar om basvaror och även få intalad information om pris, nettovikt m.m. Flera av de organisationer som utredningen har varit i kontakt med har framfört att det är livsnödvändigt för astmatiker, allergiker och andra som är överkänsliga mot något ämne att de får tillgång till korrekt information om de livsmedel och produkter de vill köpa. Endast med korrekt information kan de göra korrekta val. Dessa organisationer anser därför att alla ingredienser i ett livsmedel skall deklareras oavsett mängd. Den så kallade 25-procentsregeln som ger undantag från kravet om fullständig deklaration för vissa sammansatta ingredienser är enligt dem inte acceptabel. Härutöver anser de att de fetter och oljor som ingår i olika livsmedel alltid skall anges med sitt fullständiga namn och inte som med endast beteckningen animaliskt fett eller vegetabiliskt fett. Enligt livsmedelslagstiftningen skall alla ingredienser som använts för att tillverka ett livsmedel anges i en ingrediensförteckning på förpack- ningen. har en del producenter börjat att sk. säkerhetsmärka vissa livsmedel. Detta innebär att producenten via förpackningsmärkningen informerar om att det kan finnas spår av en viss ingrediens – såsom hasselnöt – fast den ingrediensen egentligen inte ingår i själva livsmedlet. Detta görs för att det kan finnas en risk att rester från annan produktion inom samma produktionslinje kan ha kommit med i livsmedlet. Flera av de organisationer som utredningen har varit i kontakt med är mycket kritiska till denna typ av märkning. De menar att man som konsument skall kunna kräva av producenterna att de rengör sina maskiner så att man kan garanteras en ren produkt. För personer med allergier eller annan överkänslighet är det väsentligt att ingrediens- förteckningen endast innehåller de ingredienser som använts för att tillverka livsmedlet, annars inskränks deras valmöjligheter ytterligare. Allergiker och personer som är överkänsliga mot något ämne lär sig med tiden att hitta varor som de tål och kan lita på. Eftersom de ofta köper dessa varor så läser de inte alltid ingrediensförteckningen. Det händer dock att även kända produkter ändras till innehållet. De organisationer som utredningen samtalat med i denna fråga anser att tillverkaren bör vara skyldig att på varans förpackning särskilt upplysa konsumenten om att innehållet har ändrats. Enligt dessa organisationer kan de livsmedel som är genmodifierade på sådant sätt så att proteininnehållet förändrats även medföra stora besvär för vissa allergiker. Således är det väldigt viktigt att sådana livsmedel förses med information om att de är genmodifierade. Härutöver är dessa organisationer tveksamma till de sk. produktkataloger som förekommer allt oftare inom handeln. Syftet med dessa kataloger är att ge allergiker och andra med överkänslighets- problem information om varor som inte innehåller allergener eller annat som kan orsaka överkänslighet. Problemet med dessa kataloger är att man aldrig kan garantera att de innehåller aktuell information. Organisationerna menar att man i stället för dessa kataloger med sk. negativ information – dvs. information om att en produkt inte innehåller ett visst ämne – borde sträva mot fullständiga ingrediensförteckningar. I utredningens kontakter med representanter från olika invandrar- organisationer har det framkommit att flera av deras medlemmar är missnöjda med den information som lämnas i ingrediensförteckningarna. Framförallt gäller detta redovisning av animaliskt fett och den verkliga alkoholhalten. De efterfrågar mer utförlig information om dessa ingredienser. Beträffande animaliskt fett så vill de t.ex. veta om fettet kommer från gris- eller nötdjur. Vad gäller den verkliga alkoholhalten så efterfrågar de sådan information även för drycker med lägre alkoholhalt än 1,2 volymprocent alkohol. Härutöver anser invandrarorganisationerna att många av deras medlemmar har svårt att tillgodogöra sig information om dagligvaror. Detta beror bl.a. på att de inte behärskar svenska språket tillräckligt, vilket medför att de kan ha svårt att förstå den information som lämnas. Dessutom innebär detta att de även kan ha svårt att tillgodogöra sig viss väsentlig kunskap om informationen, såsom vad den betyder och vem som ansvarar för den. Detta gäller framförallt den positiva miljö- märkningen. Flera av dessa medlemmar hindras därför i sin strävan att kunna agera miljömedvetet. De organisationer som utredningen varit i kontakt med anser således att det skulle vara bra om deras medlemmar kunde få riktad information. Sådan information skulle kunna lämnas dels i den egna organisationens tidning, dels i På . Dessutom anser de att alla konsumenter borde ha tillgång till information beträffande de olika märkningsuppgifternas betydelse. Sådan information skulle kunna anslås i butikerna på särskilda planscher. Därtill anser organisationerna att de själva är en viktig resurs när det gäller att sprida konsumentinformation till sina medlemmar. De önskar därför att deras föreningskonsulter erbjöds någon form av utbildning i konsumentkunskap. Enligt kommittédirektiven skall utredaren även föra en dialog med andra intressenter än konsumenter. Således har ett antal studiebesök, möten och seminarier med representanter från dagligvaruhandeln, producent- och leverantörsleden samt berörda myndigheter genomförts. I detta avsnitt sammanfattas de synpunkter som framkommit i dialogen med dessa intressenter. De representanter från handeln som utredningen varit i kontakt med anser att staten – genom lagstiftning – skall garantera konsumenten en viss basinformation om dagligvaror. Basinformationen skall lämnas i form av märkning och skall ha konsumenternas säkerhet och hälsa som utgångspunkt. Sådan information skall även innehålla uppgifter om produktens miljöpåverkan samt relevanta priser. Beträffande frivillig märkning så anser dessa representanter att sådan märkning skall utvecklas med stöd av standardiseringsorgan eller intresseorganisationer. En viss statligt medverkan är, enligt dem, dock påkallad vad gäller sådan frivillig märkning som är till för att skydda konsumenternas hälsa eller vår miljö. Enligt dessa representanter bör således staten lämna visst ekonomiskt bistånd för att ta fram kriterier samt ansvara för att kontrollorgan utses. Flera av representanterna från dagligvaruhandeln anser att miljöinformationen – framförallt på mat – behöver utvecklas. Bland annat så har de i sina kundkontakter uppmärksammat att det finns behov av utvecklad information om matens totala miljöbelastning, från råvara till avfall. Någon form av standardisering, förenklad form av miljövaru- deklaration bör därför utarbetas. Detta bör enligt dessa representanter utredas i samråd med alla parter inom livsmedelskedjan. Till skillnad mot vad gäller utveckling av miljöprofilerade varumärken så är flera av de representanter från dagligvaruhandeln som utredningen har varit i kontakt med negativt inställda till företagsegna miljömärken. De anser att sådan märkning inte bör uppmuntras – i alla fall inte på områden där det redan finns officiella miljömärkningssystem med certifierade miljömärken – eftersom det kan vilseleda konsumen- terna.