sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — När synskadade personer hanterar en förpackning kan det vara svårt för dem att avgöra om den innehåller en brandfarlig vara. Sådana förpackningar skall därför vara försedda med ett för känseln förnimbar varningsmärke ( 4 § 2). Härutöver skall enligt 5 § 1 aerosolförpackningar som innehåller brandfarliga drivgaser märkas med följande text; Får ej utsättas för direkt solljus eller temperaturer . Får ej punkteras eller brännas. Spraya inte mot öppen låga eller glödande material. Förvaras åtskilt från antändningskällor – Rök inte. Förvaras oåtkomligt för barn. 3.3.3.2Ansvar för att reglerna om märkning följs Enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor skall den som tillverkar, importerar eller överlåter brandfarliga eller explosiva varor genom märkning eller på annat sätt lämna de uppgifter som är av betydelse från brand- och explosionssynpunkt. Enligt nämnda lag är det som utövar den central tillsynen över efterlevnaden av bestämmelserna om märkning. På det lokala planet utövas tillsynen i fråga om brandfarliga varor av den eller de kommunala nämnder som svarar för räddningstjänsten och i fråga om explosiva varor av polismyndigheten. Enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor kan en tillsynsmyndighet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att bestämmelserna om märkning skall efterlevas. Beslut om förläggande eller förbud kan förenas med vite. Såsom tidigare redovisats – vad gäller klassificering och märkning av kemiska produkter – görs utifrån vissa bestämda kriterier en bedömning av kemiska produkters hälso- och miljöfarlighet. För miljöfarlighet finns ännu endast krav på klassificering för ämnen. Ett förslag till ändring av preparatdirektivet7 är nu under slutbehandling i rådet och . Enligt förslaget skall bl.a. miljöfarlighetsmärkning också införas för beredningar genom en farosymbol med en död fisk och ett dött träd. Inom EU pågår även ett arbete avseende allergimärkning. Den allergimärkning som finns är i första hand avsedd att skydda människor så att de inte utvecklar allergi. De som redan är allergiska eller överkänsliga mot ett visst ämne ges otillräcklig vägledning av den nuvarande märkningen. I ett förslag till ändring av preparatdirektivet föreslås att en skärpt allergimärkning införs med en riskfras om att produkten innehåller ämne som kan utlösa allergisk reaktion. 7 Rådets direktiv (379/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar). Härutöver pågår inom det internationella samarbetet långtgående diskussioner om en global harmonisering av den grundläggande klassificeringen och märkningen av kemiska produkter. Denna fråga drivs av och vissa FN-organ. 4 Frivillig märkning av dagligvaror I det föregående kapitlet har en redogörelse för den obligatoriska märkningen lämnats. Vid sidan av den obligatoriska finns även frivillig märkning som regleras delvis genom överenskommelser och åtaganden samt i vissa fall genom lagstiftning. I detta kapitel redogörs för de olika typer av frivillig märkning som återfunnits på den svenska marknaden samt lämnas exempel på några av de vanligaste märkningsuppgifterna. Miljömärkning av varor definieras vanligtvis i tre typer av märkning; -Typ I är miljömärkning i form av kort text eller symbol. Märkningen är certifierad av en tredje part. -Typ II är producenters och marknadsförares egna påståenden om varans miljöegenskaper uttryckt i ord eller symboler s.k. egen- deklarationer. -Typ III är en kvantifierad miljödeklaration av flera bestämda parametrar, certifierad av tredje part. Exempel på denna typ av märkning är s.k. miljövarudeklarationer. En sådan deklaration skall beskriva varans miljöpåverkan under hela dess livscykel. Märkningens syfte är att uppköparen eller konsumenten själv skall jämföra olika varors miljöaspekter och avgöra om varan är acceptabel i miljö- hänseende. Från regeringens sida anses det dock tveksamt om sådana miljövarudeklarationer lämpar sig som konsumentinformation eftersom de ställer höga krav på konsumenterna både vad gäller kunskapsnivå och tid för att värdera informationen8. Inom den internationella standardi- seringsorganisationen undersöks möjligheten att utforma förslag till standardisering av typ III- märkning. I detta avsnitt kommer utredningen att ge exempel på dels miljömärkning inom typ I, dels miljöprofilerade varumärken. 1997/98:67, sid 31. 4.1.1Miljömärkning som är certifierad av tredje part Det bakomliggande syftet med miljömärkning är att åstadkomma miljöförbättring. Märkningen skall vägleda konsumenten till att välja de minst miljöbelastade produkterna samt att stimulera producenterna att utveckla produkter som är mindre miljöbelastade än andra i övrigt jämförbara produkter. Genom konsumentens val stimuleras företagen till en produktutveck- ling som tar bättre hänsyn till miljön. Det skall därför vara möjligt för alla företag som så önskar att ansöka om att få miljömärka sina produkter. För att konsumenten skall kunna lita på miljömärkningen krävs att den kontrolleras och certifieras av ett oberoende organ. Kontrollen utgår från i förväg fastställda kriterier. När ett företag ansökt om licens att få använda miljömärket, undersöks att alla kriterier är uppfyllda. Först när produkten eller, vad beträffar livsmedel, produktmetoden är certifierad får miljömärket användas. I handhas miljömärkning av hushållskemikalier, hygieniska produkter och förbrukningsartiklar av och . Den miljömärkning som återfinns på livsmedel avser ekologiskt odlade livsmedel. Av rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel, framgår att ordet ekologiskt eller liknade exklusivt får användas för produkter som framställts i enlighet med de metoder som beskrivs i nämnda förordning. Dessa produktmetoder skall dessutom ha kontrollerats och godkänts av staten eller av staten utsedda kontrollorgan. I utförs denna kontroll av särskilda – av utsedda – organ, f.n. föreningen och . Om kontrollen visar att produkterna framställts i enlighet med nämnda EG-förordning så märks de med särskilda kontrollnummer. Såväl KRAV som har strängare regler än de som framkommer av nämnda EG-förordning. En producent av ekologiska produkter som dessutom vill använda KRAV:s eller Demeter- förbundets symbol måste således uppfylla respektive kontrollorgans egna regler vad gäller produktionsmetoder. En producent kan således välja om den produktionsmetod som producenten använder enbart skall kontrolleras i enlighet med EG-förordningens regler eller också i enlighet med KRAV:s eller Svenska Demeterförbundets strängare regler. Av detta följer att endast produkter som är märkta med symbolerna KRAV eller DEMETER – eller i enlighet med EG-förordningen försetts med ett kontrollnummer – får benämnas som ekologiska. Nordiska miljömärkningen – Svanen beslutade konsumentministrarna inom att införa en gemensam miljömärkning av produkter, en stiliserad svan med ordet miljömärkt samt förtydligande text. anslöt sig till systemet först men deltog som observatör. beslöt att den nationella förvaltningen av nordiska miljömärkningssystemet skall handhas av SIS (i ). sköts förvaltningen av . Bolaget ägs av staten och SIS gemensamt och får ej vara vinstgivande. Kriterier för olika produktgrupper utarbetas i nordiska expert- grupper. Det är det nordiska samordningsorganet Nordiska miljömärk- ningsnämnden som beslutar vilka produktgrupper som är aktuella i kriteriearbetet samt fastställer kriterierna. I arbetet med att utveckla kriterier bedöms produktens miljöpåverkan under hela dess livscykel, från råvara till avfall. Kriterierna skall omfatta såväl miljökrav som krav på funktion och kvalitet. Deras giltighetstid begränsas i regel till . Fram till har kriterier för 46 produktgrupper fastställts och mer än 1 500 svanmärkta produkter finns på den svenska marknaden såsom toalett- och hushållspapper, allrengöringsmedel, handdiskmedel, sanitetsrengöringsmedel, schampo och tvål. Efter ansökan från ett producerande företag eller importör kan en miljömärkningslicens för en produkt tilldelas företaget. Licens innebär ett tillstånd att använda det nordiska miljömärket. För att kunna erhålla ett sådant tillstånd måste företaget styrka – genom dokumentation och resultat från oberoende tester – att kriterierna är uppfyllda. Efter utfärdandet av en licens har rätt att utföra återkommande kontroller. Om produkten inte längre uppfyller villkoren, kan licensen dras in. En miljömärkningslicens i ett av de nordiska länderna ger möjlighet att använda miljömärket i övriga deltagande länder efter registrering. Miljömärkningen finansieras genom avgifter från licensinnehavare samt genom statliga bidrag. miljömärkning – Bra Miljöval, Falken Den ideella organisationen arbetar med frågor kring konsumtionens och livsstilens miljöpåverkan. Inom ramen för detta arbete har – i samarbete med handeln – det egna miljö- märkningssystemet Bra Miljöval växt fram. 1992 lanserade föreningen miljömärket Bra miljöval/Falken. Inledningsvis bedrevs miljömärkningsarbetet inom en informell struktur men ansvarar en speciell styrelse för verksam- heten. Styrelsen består av representanter från och handeln i lika delar. För att en produkt skall få bära Naturskydds- föreningens miljömärke måste produkten uppfylla vissa miljökriterier. Det är styrelsen som beslutar om vilka kriterier som skall tas fram, medan står för utarbetandet och fastställandet av kriterier. Utgångspunkten för själva framtagandet av kriterier är att bedöma produktens miljöeffekter under hela dess livscykel. Kriterierna fastställs slutligen av föreningens generalsekreterare. När kriterierna är fastställda kan intresserade företag ansöka om licens att få använda miljömärket. De sökande måste lämna noggranna och styrkta uppgifter om produkten. Blir produkten godkänd, får företaget betala en licensavgift för rätten att använda miljömärket. har sedan rätt att utföra återkommande kontroller hos licensinnehavaren. Om produkten inte längre uppfyller villkoren, kan licensen dras in. finns det fastställda miljökriterier för 13 olika kategorier av varor och tjänster. Inom dagligvaruhandeln finns föreningens miljömärke inom ett flertal olika varugrupper t.ex. tvättmedel, rengöringsmedel och schampo. Europeiska gemenskapen beslutade att införa ett miljömärkningssystem med ett E-märke i en stiliserad blomma som symbol. Detta framgår av rådets förordning (EEG) nr 880/92 av om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. Syftet med detta arbete är att harmonisera nationellt baserad miljömärkning för att få endast ett miljömärke i . Det är kommissionen som fattar beslut om kriterier, efter omröstning i en verkställighetskommitté där alla medlemsstaterna är representerade. Enligt nämnda EG-förordning skall berörda intressegrupper konsulteras innan en sådan omröstning sker. EG:s miljömärkningssystem är i stort uppbyggd på samma sätt som det nordiska när det gäller mål, principer och procedurer. En viktig skillnad är dock att EG-systemet bygger på lagstiftning och att kommissionen har central roll i beslutsprocessen. Systemet har ännu inte fått genomslag på den europeiska marknaden. Kommissionen har bara fastställt kriterier för 14 produktgrupper och på den europeiska marknaden finns det endast ca 200 produkter som är märkta med EU-blomman. De flesta av dessa produkter är målarfärger av olika slag. I är det som ansvarar för EU- blomman. Kontrollnummermärkning av ekologisk odling Som tidigare nämnts får beteckningen ekologiskt eller liknande endast användas för livsmedel som framställts i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel. Enligt nämnda förordning skall sådana produktmetoder kontrolleras och certifieras av ett oberoende kontrollorgan – KRAV eller – samt förses med ett särskilt kontroll- nummer. Produkter som framställt med metoder som kontrollerats av KRAV märks med kontrollnummer SE. Om kontrollen i stället utförts av märks produkten med SE. Föreningen bildades på initiativ av olika organisationer inom den ekologiska rörelsen. Syftet med föreningen är att tillhandahålla en trovärdig märkning och en effektiv kontroll av ekologisk produktion och de insatsmedel som används. KRAV är en ekonomisk förening med 21 medlemmar. Dessa är rikstäckande organisationer som representerar lantbrukare, livsmedels- industrin, förädlingsföretag, dagligvaruhandeln samt djurskydds-, miljö- och konsumentintressen. KRAV är en kontrollförening som fastställer regler för och genomför kontroll av ekologisk odling, djurhållning samt förädling av livsmedel och andra produkter från jordbruket. Den producent som vill få sin produktion kontrollerad av KRAV ansöker själv om detta hos föreningen. Om producenten uppfyller föreningens krav skrivs ett avtal mellan producenten och föreningen. Enligt detta avtal får producenten rätt att använda föreningens symbol – som visar att produkten framtagits med ekologiska metoder – på sina produkter. Samtliga producenter som har tecknat ett sådant avtal kontrolleras av föreningens kontrollanter minst en gång . KRAV har ett tjugotal regionkontrollanter. Som tidigare nämnts utför KRAV dessutom kontroller i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel. KRAV är ackrediterad som kontrollorgan av IFOAM – International – som är det internationella samarbetsorganet för organisationer inom ekologiskt lantbruk, kontroll och forskning. Ackrediteringen innebär att livsmedel som framställts med metoder som kontrollerats och godkänts av KRAV även kan säljas i andra länder än och tvärtom. som bildades är en ideell förening som har sina rötterna hos antroposoferna. Förbundets medlemmar är konsumenter och intresse- föreningar. kontrollerar ekologisk och biodynamisk odling samt auktoriserar butiker, förädlare, grossister och importörer. Den producent som vill få sina produktionsmetoder kontrollerade och godkända av ansöker själv om detta hos förbundet. Om förbundet godkänner producenten så skrivs ett avtal mellan producenten och föreningen. Enligt detta avtal får producenten rätt att använda inregistrerade varumärke – som visar att produkten framtagits med biodynamiska och/eller ekologiska metoder – på sina produkter. Förbundets kontrollanter gör sedan årliga besök hos de producenter som de har avtal med. Såsom tidigare nämnts utför dessutom kontroller i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruks- produkter och livsmedel. Miljöprofilerade varumärken skall inte förväxlas med den typ av miljömärkning som beskrivits i det föregående avsnittet. Dock är flertalet av dessa produkter märkta med certifierade miljömärken för att klargöra sin miljöprofil. har de största företagen inom dagligvaruhandeln, , (), och lanserat egna miljöprofilerade varumärken. Även vissa producenter har lanserat sådana varumärken för sina produkter. Nedan lämnas exempel på miljöprofilerade varumärken som åter- funnits i kartläggningen, det bör dock påpekas att redogörelsen på intet sätt är fullständig. Varumärket innehas av ICA. Varusortimentet består av en serie tvätt- och rengöringsprodukter samt hygienartiklar och pappersvaror. Flertalet av dessa produkter uppfyller miljö- kriterier och är därför märkta med deras miljömärke Bra Miljöval. Även varumärket innehas av ICA. I varusortimentet ingår en rad olika livsmedel. Flertalet av dessa livsmedel är märkta med miljömärket KRAV. Änglamark är ett varumärke registrerat av KF. I serien ingår ett brett sortiment av miljöanpassade varor, såväl livsmedel som rengörings- produkter. De produkter som ingår i sortimentet är i huvudsak även märkta med certifierade miljömärken. Vårt eget är varumärke som de märker sina egenproducerade produkter med. En del av de hushållskemtekniska produkterna är märkta med certifierade miljömärken. använder sig även av märkningen – främst på köttförpackningar – som symboliserar att har haft insyn i hur djur, utfodring, leveranser har skötts. Fauna är namnet på ett sortiment miljömärkta produkter från . består sortimentet av tio livsmedel och fem kemtekniska produkter. Dessa produkter är märkta med antingen miljömärket KRAV eller Svanen. Härutöver så är de kemtekniska artiklarna även märkta med Astma- och allergiförbundets symbol Svalan. Varumärket innehas av Lantmännen. Svenskt Sigill symboliserar miljö- och kvalitetssäkrad odling samt hantering av spannmål. Varumärket har utvecklats av Lantmännen (SLR) tillsammans med , med Kungsören som den drivande Märket finns på vissa av Kungsörnens spannmålsprodukter t.ex. vetemjöl, havregryn och rågsikt. Parterna har i samarbete med andra intressenter utarbetat regler för vad som i detta sammanhang avses med miljö- och kvalitetssäkring. Reglerna tillåter användning av bekämpningsmedel och konstgödsel dock vill man verka för att dessa hålls på minsta möjliga nivå. Intresserade odlare kontrakteras av Lantmännen. Verksamheten revideras av dels egna interna revisorer, dels externa ackrediterade revisorer från Semko. i detta kapitel har redogjorts för och lämnats exempel på positiv miljömärkning. Inom detta område pågår det internationellt olika arbeten bl.a. vad gäller vidareutveckling av miljömärkning inom typ I9. Nedan lämnas en kortfattad redogörelse av det internationella arbetet på området. Inom den internationella standardiseringsorganisationen utarbetas olika standarder avseende miljöinformation till konsumenterna. ISO har godkänt en sådan standard, ISO 1420. Den skall betraktas som ett ramverk med generella principer om miljöinformation. En standard, ISO 1424, som avser miljömärkning inom typ I har även upprättats. Meningen är att ISO 1424 skall fungera som en vägledning för de som önskar bygga upp ett miljömärkningssystem. Härutöver pågår ett arbete med att ta fram en standard, ISO 1421, avseende miljömärkning inom typ II10. Inom den standarden kommer även användandet av symbolen returpilarna att regleras (se avsnitt 4.2.7). Inom EU pågår en diskussion om att införliva ISO 1420 och ISO 1424 i europeisk standard. 9Miljömärkning som är certifierad av tredje part. 10Producenters och marknadsförares egna påståenden om varans miljöegenskaper, sk. egendeklarationer. inledde kommissionen en översyn av Europeiska gemenskapens miljömärkningssystem, som regleras genom rådets förord- ning (EEG) nr 880/92 av om ett gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke. antog kommissionen ett förslag till förändrad förordning. Enligt förslaget skall ett graderat system införas med en, två eller tre EU-blommor beroende på vilken av tre fastställda kravnivåer produkten uppfyller. En från kommissionen fristående organisation, () skall inrättas för att handha kriterieutveckling m.m. Härutöver skall kriterier i nationella miljömärkningssystem dras tillbaka – om EU fastställt krite- rier för samma produktgrupp – senast efter det att EEO inrättats. Från medlemsländerna har starka invändningar rests mot förslaget att flytta ansvaret för verksamheten från kommissionen till en ny organisation och att införa ett graderat miljömärkningssystem. Förslaget har behandlats av och även där mötts av stark kritik. Detta har lett till att kommissionen omarbetar sitt förslag. Såsom tidigare nämnts regleras frågan om ekologiskt odlade pro- dukter genom en EG-förordning. pågår ett arbete inom EG vad gäller revidering av förordningen så att även vissa animalier skall kunna omfattas av den. Inom EU har även frågan om miljömärkning av fisk aktualiserats. Kommissionen (DG XIV) har tagit upp frågan om miljömärkning och hur denna skall hanterats, bl.a. i ett diskussionsdokument om framtidens marknad. Frågan om miljömärkning av fisk diskuteras också på global nivå. På nordiskt initiativ har det påbörjats ett arbete att genom FAO ta fram icke diskriminerande riktlinjer för miljömärkning av fisk. FAO:s Code of Conduct for Responsible Fisheries anses härvid utgöra norm för vad som betraktas som ett ansvarsfullt fiske. har ett tvärsektoriellt nordiskt samarbete kring miljömärkning initierats. Arbetet bedrivs inom det nordiska ministerrådet (NMR). Två ämbetsmannakommittéer under NMR – den som svarar för frågor gällande miljö samt den som svarar för konsumentfrågor – deltar i detta arbete. Inom ramen för detta arbete skall en utvärdering av miljömärket Svanen genomföras. Den planerade utvärderingen kommer att bestå av två delar. Den första delen avser konsumenters kunskap och attityder vad gäller miljömärkning och miljöinformation, den andra delen avser Svanens miljönytta. Vad beträffar miljömärkning av livsmedel så uppmärksammades frågan av det nordiska samarbetet . för livsmedelsfrågor framförde då en positiv inställning till miljömärkning för produkter generellt, men ansåg att sådan märkning inte skulle användas för livsmedel eller livsmedelsförpackningar. Såsom redogjorts för pågår ett nordiskt samarbete vad gäller märkning av livsmedel, . Inom ramen för detta arbetet anses frågan om eventuell miljömärkning av livsmedel vara en viktig prin- cipiell fråga som kommer att ges en allsidig belysning. Det förhållandet att Världsnaturfonden med stöd av Unilever etablerat av fisk har lett fram till att de nordiska fiskeriministrarna initierade ett arbete med att ta fram ett nordiskt alternativ för märkning av fisk. Vid ett nordiskt fiskeriministermöte enades ministrarna om att gå vidare med arbetet med att utarbeta kriterier för miljömärkning av fisk. Det svenska märkningsarbetet som påbörjats (se kap. 4.2.9) är avsett att fungera som pilotprojekt kopplat till det nordiska arbetet. Vid sidan av den positiva miljömärkningen finns det andra typer av frivillig märkning. En del regleras av författningar andra genom t.ex. överenskommelser mellan olika berörda parter. Nedan klassificeras de olika typerna av annan frivillig märkning som återfunnits på den svenska marknaden samt lämnas några exempel på sådan märkning. 4.2.1Märkning av tvättmedel för textilier Såsom tidigare redovisats är det, enligt marknadsföringslagen, närings- idkarna själva som skall ansvar för att tillräcklig information lämnas om deras produkter. På vissa områden har informationsskyldigheten dess- utom preciserats genom riktlinjer utfärdade av efter överläggningar mellan verket och näringslivets organisationer. Inom dagligvaruområdet kan nämnas Riktlinjer för tvätt- medel för textilier (KOVFS 1991:1). Riktlinjerna har utarbetats efter överläggningar mellan Konsument- verket samt företrädare för näringslivets organisationer och omfattar sådana tvättmedel för hushållsbruk som är avsedda för vattentvätt av textilier. De omfattar inte tvättmedel i förpackningar mindre än . Enligt riktlinjerna skall följande information anges på en förpackning tvättmedel; 1.Uppgift om den/de tvättemperatur/er som tvättmedlet är avsett för. Uppgiften lämnas genom hänvisning till vedertagna symboler för vattentvätt av textilier. 2.Uppgift om hur mycket tvättmedel förpackningen innehåller. Uppgift om nettovikt/volym skall placeras på väl synlig plats på en av förpackningens största sidoytor och skall vara lätt läsbar. Nettovikten skall anges i gram eller kilo och volymen skall anges i milliliter eller liter. 3.Uppgift om den mängd tvättmedel som behövs för att uppnå god tvätteffekt vid tvätt av normalt smutsat tvättgods (doseringsmängd). 4.Uppgift om tvättmedlets huvudsakliga beståndsdelar. 5.Uppgift om tillverkarens, importörens, generalagentens eller säljarens firma samt adress eller telefonnummer i . 6.Vissa användningsråd (vilka dessa är framgår av en bilaga till riktlinjerna). På tvättmedelsförpackningen bör även information lämnas om vedertagen skötselmärkning för textilier samt användningsrådet om att vita och mörkt färgade textilier ej skall blandas vid tvätt.