sou · GNB3113d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Samma mönster återkommer när vi betraktar förmågan att överklaga beslut: Det är fatalisterna och de i det svenska samhället svagt integrerade, som utmärker sig med särskilt låga andelar. En multivariat analys, som vi inte redovisar här, pekar på, att de båda faktorerna kulturell orientering och integration var för sig har effekter på de beroende variablerna. Man kan à priori göra troligt att det finns en koppling mellan delta- gande i den stora demokratin – aktiviteter som syftar till att påverka beslut i stat och kommun – och intresse för politik, känslan av poli- tiskt självförtroende, kunskaper om politik och synen på det demo- kratiska systemet. Man kan vänta sig en mer passiv hållning från den som är ointresserad, har svagt politiskt självförtroende, dåliga kun- skaper om politiken och en kritisk eller alienerad hållning gentemot det demokratiska systemet. Omvänt väntar vi oss mer aktivitet av den som i dessa olika avseenden av medborgerligt engagemang har positiva värden: politiskt intresse, starkt politiskt självförtroende, goda kunskaper om politiken och en positiv syn på demokratin. Däremot är det inte självklart hur orsakssambanden mellan med- borgerligt engagemang och politiskt deltagande ser ut. Intuitivt skulle vi kanske tänka oss det medborgerliga engagemanget som en förutsättning för deltagande, men man kan också med deltagarde- mokraterna se deltagandet som fostrande. Genom deltagandet växer kunskaper, intresse och självförtroende (jfr Pateman 1970). Det kan till och med vara rimligt att föreställa sig det medbor- gerliga engagemanget och deltagandet som ömsesidigt beroende av varandra. Ett sådant antagande kan leda till dynamiska förlopp som är onda cirklar eller goda cirklar: Svagt engagemang leder till lågt deltagande, vilket ytterligare förstärker utanförståendet och försvagar engagemanget. Eller: Deltagande kan bryta den onda cir- keln och öka engagemanget, kunskaperna, intresset och självförtro- endet, vilket leder till ännu mer deltagande osv. (jfr Gaventa 1980). De intervjuade i vår undersökning framstår inte överlag som särskilt ointresserade av politik. Omkring två tredjedelar säger att de är ganska eller mycket intresserade av politik. I riksrepresentativa urval var det som påstod sig vara ganska eller mycket intresserade av politik. I ett annat riksrepresentativt urval6 som vi genomförde vår undersökning var det av de tillfrågade som menade sig vara ganska eller mycket intresserade. INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER Det politiska självförtroendet har vi sökt närma oss med en upp- sättning frågor om hur man bedömer att ens möjligheter är i jämfö- relse med andras. Tror man sig om att ha större eller mindre möjlig- heter än andra att föra fram krav till politikerna, att få sina krav be- aktade av politikerna, att få rättelse om man behandlats fel och att förstå vad som händer i politiken? Politiskt självförtroende (ens egna möjligheter större eller mindre än andras). Att föra fram krav till Att få krav beaktade av Att få rättelse vid felbe- Att förstå vad som händer i Det politiska självförtroendet är genomgående lågt. I alla efterfrå- gade avseenden är det ett stort flertal (67–) av respon- denterna, som tror att deras egna möjligheter är mindre än andras. medborgarundersökning hade andra svarsalter- nativ (en skala från 0 för mycket mindre till 10 för mycket större) och redovisar för samma frågor som vi ställt medelvärden mellan 4,1 till 4,8 på en tiogradig skala. Om man försöksvis räknar om vår fråga till en tiogradig skala (3 1/3 för något mindre och 6 2/3 för något större) varierar medelvärdena för de olika delfrå- gorna mellan 2,6 och 3,9. Denna jämförelse pekar alltså mot att de intervjuade invandrarna känner ett lägre politiskt självförtroende än svensken i gemen. De ()politiska kunskaperna har vi undersökt med tre olika mått: ·Intervjupersonerna har själva fått skatta sina egna kunskaper om kommunala frågor på en femgradig skala från mycket dålig till mycket bra. En knapp tredjedel () menade sig ha ganska eller mycket dåliga kunskaper. Ungefär lika många () ansåg att kunskaperna var ganska eller mycket bra, medan tyckte sig ha varken bra eller dåliga kunska- per. ·I en intervjufråga har vi bett de svarande att uppge rätt partibe- teckning på gruppledarna för de sex i stadsfullmäktige repre- senterade partierna. I medeltal uppgavs 1,6 rätta svar på frågan, och hade inte något rätt. ·I en annan fråga har de intervjuade fått uppge om de känner till om de olika partierna hade några kandidater kommu- nalval med invandrarbakgrund. I medeltal ansåg man sig ha så- dan kunskap om 2,2 av de sex partierna. De självskattade kunskaperna framstår som ganska hyfsade, men det blir ett rätt nedslående resultat på de mer direkta kunskapsfrågorna. Inte heller vad gäller synen på det svenska demokratiska systemet utmärker sig de av oss intervjuade invandrarna som särskilt pessi- mistiska. Över lag tycks tilltron till det svenska politiska systemet vara god. För samtliga frågor, ger majoriteten (63–) systempositiva svar. Svagast är tilltron med avseende på po- litikernas förmåga att ta strid och konflikt samt den lokala autono- min. Syn på det svenska demokratiska systemet. Spelar ej roll vem gärna tas av tjäns- Dessa svar kan jämföras med svar avgivna i den rikstäckande kom- munmedborgarundersökningen 1991, där fyra av de sex frågorna också ställdes. De systempositiva svaren var för tre av dessa mel- lan mindre vanliga än bland våra invandrare. Endast med avseende på tilltron till politikernas förmåga att ta strid var invandrarna mer negativa än svenskarna. INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER Vi har kunnat konstatera, att de intervjuade invandrarna i med avseende på intresse för politik och systemtilltro är minst lika engagerade som svenskarna. När det gäller kunskapsdimen- sionen har vi inte haft något riktigt bra jämförelsematerial. Av de aspekter av medborgerligt engagemang som vi har diskuterat, är det framför allt med avseende på det politiska självförtroendet som invandrarna faller ur: De tror i mindre utsträckning än svenskarna att deras röst räknas i politiken. Dessa resultat stämmer väl överens med vad redovisar i sina resultat : Högre värden för invandrare än för infödda vad avser systemtilltro men lägre värden för invandrare avseende självtilltro. Slutsatsen blir att invandrarna med avseende på medborgerligt engagemang liknar eller har bättre värden än de infödda, dock med det viktiga undantaget att de uppvisar märkbart sämre politiskt självförtroende. Vi ska nu övergå till att granska sambanden mellan medborgerligt engagemang och vår kultur-/integrationsmodell. I detta sam- manhang har vi reducerat de beroende variablerna enligt följande: ·Intresse för politik: Intresse för svensk rikspolitik, intresse för Malmös kommunalpolitik, intresse för hemlandets politik. ·Politiskt självförtroende: Faktorpoäng7 för en faktor bildad av bedömningarna av den egna möjligheten att föra fram krav, få krav beaktade, få rättelse och att förstå politiken. ·Kunskap om politik: Självskattad kunskap (balansmått andel mycket eller ganska bra minus andel mycket eller ganska dålig), kunskap om lokala partiledare (antal rätta svar om partitillhö- righet), kunskap om invandrarkandidater (antal partier man an- ser sig veta om de har invandrarkandidater eller ej). ·Syn på svensk demokrati: Syn på folkstyret: röstning i riksdagsval avgör politiken; Syn på demokratins handlingskraft: additativt in- dex av frågorna om att det inte spelar någon roll vad kommunen beslutar, eftersom andra avgör, att tjänstemän lika gärna kunde besluta i stället för politikerna och att det inte spelar någon roll vem som har makten i kommunen.8 Medborgerligt engagemang och kulturell orientering -0,43 -0,07 -0,14 Anm: 1 Procent mycket intresserade 5Antal partier man tror vet har invandrarkandidater eller ej 6Procent som instämmer helt 7Medelvärde additativt index, skala 0–100 När vi relaterar det medborgerliga engagemangets olika kompo- nenter till kulturell orientering (tabell 6) framträder inte ett enhet- ligt mönster. Följande typer av samband kan noteras: ·Signifikant eller nästan signifikant relaterade; fatalisterna har lägsta värden: Intresse för svensk rikspolitik, intresse för Malmös lokalpolitik, självskattad kunskap om politik, kunskap om lokala partiledare, syn på svensk demokratis handlingskraft ·Signifikant relaterat men fatalisterna har inte det lägsta värdet: Intresse för hemlandets politik ·Ej signifikant relaterade: politiskt självförtroende, kunskap om invandrarkandidater, syn på folkstyret Motsvarande analys av sambanden med integration (tabell 7) visar, att samtliga komponenter utom intresse för hemlandets politik och synen på den svenska demokratin är relaterade på ett enhetligt sätt till integration: De sämre integrerade är mindre intresserade av INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER svensk riks- och lokalpolitik, de har ett sämre politiskt självförtro- ende och de har sämre politiska kunskaper än de välintegrerade. Medborgerligt engagemang och integration -0,32 Syn på demokratins handlings- Anm: Se tabell 6. För att summera den här analysen kan vi konstatera, att de flesta centrala aspekterna av medborgerligt engagemang är relaterade till kulturell orientering och integration på samma sätt som valdelta- gande och deltagandet i den lilla demokratin – de som är svagare integrerade i det svenska samhället och de som har en kulturell orientering, som vi har betecknat som fatalism, kännetecknad av svag gruppförankring men lydnad inför överheten, är mindre intres- serade och mindre kunniga än övriga. Det kanske viktigaste undan- taget, väl värt att notera är, att den egenskap som vi har kallat po- litiskt självförtroende inte på samma sätt synes vara kulturellt be- tingad. Här är det graden av integration som slår igenom. De som inte deltar i andra sociala samspel i samhället, de känner sig också politiskt svagare än andra. Det är inte minst viktigt att peka på detta förhållande ur policysynpunkt. Om man nämligen antar att den kul- turella orienteringen är en djupare liggande psykologisk disposition, kanske med ursprung i det gamla hemlandets politiska kultur, så är det graden av integration, som är både den svenska statsmaktens och invandrargemenskapernas handlingsparameter. Man skulle med någon rimlighet åtminstone kunna skissera en kedja av effekter där integration i det svenska samhället, oberoende av kulturell bak- grund, leder till ett ökat politiskt självförtroende, som i sin tur med- för ett ökande demokratiskt deltagande. Deltagandet i den stora demokratin Vi ska i detta sista delavsnitt betrakta ett antal olika former som kan komma till användning för att påverka det allmännas beslut i poli- tiska frågor, utöver deltagandet i val. Att vi här utelämnar valdelta- gandet kommer sig förstås av att vi, som det inledningsvis konstate- rades, har studerat detta i ett annat sammanhang. Deltagande (utom valdeltagande) i den stora demokra- tin. Procent1 Kontaktat (svensk) politiker Kontaktat (svensk) tjäns- Arbetat i (svensk) förening Arbetat i (svenskt) parti Arbetat i hemländskt parti (Svenska) massmedia2 Anm 1 I Invandrare i och 1987: procent som någonsin deltagit i resp. aktivitet; i de båda andra undersökningarna: procent som deltagit i resp. aktivitet . Anm 2 I Invandrare i och 1987: Kontaktat eller medverkat i...; i de båda andra undersökningarna: Skrivit insändare. INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER Samma eller liknande frågor har ställts i några andra intervju- eller enkätundersökningar, omfattande urval av svarspersoner som är såväl infödda svenskar som invandrare. Dessa undersökningar är medborgarundersökning , som vi också refererat till på andra ställen, kommunmedborgar- undersökning, som det också tidigare i framställningen gjorts jämförelser med, och det är slutligen en enkät med ett urval Malmö- bor 1991.9 Resultatet av jämförelsen i tabell 8 kan sammanfattas med att det är små skillnader mellan infödda svenskar och invandrare. Det enda fall, där vi bedömer att våra resultat signifikant skiljer sig från alla de övriga undersökningarnas resultat gäller hur många som bidragit med pengar eller deltagit i penninginsamlingar, där visar en rätt mycket högre andel än vad våra data gör. I övrigt kan man skönja en svag tendens att invandrarna faktiskt är aktivare än svensken i gemen, men dessa skillnader är som sagt troligen inte statistiskt säkerställda. Dessa iakttagelser står i bjärt kontrast mot de stora skillnader mellan invandrares och inföddas deltagande som redovisas av för . På de tre deltagandedimensionerna kontakter, partiaktiviteter och manifestationer är de inföddas aktivitetsnivå 1,4 till 2,4 gånger så hög som invandrarnas. När man går tillbaka till data , visar det sig att skillnaderna är mer beskedliga: de inföddas aktivitetsnivåer är ungefär 1,2 gånger så höga som invandrarnas. På denna punkt synes det med andra ord ha skett en avsevärd försämring i den meningen att skillnaden i deltagande mellan svenskar och invandrare har ökat. Detta ligger väl i linje med det kraftigt fallande valdeltagandet bland invandrarna. Vi ska nu se om eventuella samband mellan deltagandeformerna och vår kultur-/integrationsmodell kan förmå att kasta ett ljus över denna utveckling. För att något reducera dataanalysens komplexitet har vi genomfört en faktoranalys av materialet, och vägledda av denna konstruerat fem olika sammanfattande mått på olika delta- gandedimensioner: ·Hemlandsorienterad aktivitet: Arbetat i ett hemländskt poli- tiskt parti eller förening i , arbetat i den egna gruppens invandrarförening, kontaktat eller medverkat i hemländska massmedia. ·Invandrarorienterad aktivitet: Kontaktat en eller statlig tjänsteman med invandrarbakgrund eller kontaktat en politiker som är invandrare. ·Svenskorienterad aktivitet: Kontaktat en svensk politiker, kon- taktat en svensk eller statlig tjänsteman, arbetat i en svensk förening eller organisation, kontaktat eller medverkat i svenska massmedia, arbetat i ett svenskt politiskt parti. ·Manifestationer: Bidragit ekonomiskt, samlat in pengar, bojkot- tat t.ex. vissa varor, bidragit ekonomiskt, samlat in pengar för att skickas till hemlandet. ·Aktioner: Arbetat i en aktionsgrupp, deltagit i strejk på arbets- platsen. För var och en av dessa dimensioner har vi noterat om någon akti- vitet förekommit. Slutligen tillförs analysen ett sammanfattande mått på alla aktivitetstyperna: ·Någon aktivitet: Minst en av aktivitetstyperna. Deltagandeformer, kulturell orientering och integra- tion. Procent med någon aktivitet i respektive kategori Det visar sig att det är två aktivitetsdimensioner som ger resultat som stämmer överens med kultur-/integrationsmodellen. Det gäller vad vi här kallat svenskorienterat deltagande dvs. kontakter med svenska politiker och tjänstemän, arbete i svenska partier eller föreningar samt medverkan eller kontakter med svenska media, och dessutom manifestationer. I båda dessa avseenden visar INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER fatalisterna och de svagt integrerade särskilt liten aktivitet. Där- emot är deltagande som är orienterat mot hemlandet eller mot in- vandrare i , men även aktioner oberoende av såväl kulturell orientering som integration. Vi har också genomfört en flerdimen- sionell analys med hjälp av variansanalys. Denna visar ett än tydliga- re resultat: ·Endast totalmåttet någon aktivitet stämmer helt överens med kultur-/integrationsmodellen. Det finns också en signifikant interaktionseffekt mellan kulturell orientering och integration (det visar sig att bland egalitärerna befordrar inte integration aktivitet). ·Det svenskorienterade deltagandet är endast signifikant rela- terat till integration. ·Manifestationer är endast signifikant relaterat till kulturell orientering. Innebörden av detta är, att när det gäller de i den svenska demokra- timodellen centrala deltagandeformerna, så är dessa i första hand beroende av integration i meningen deltagande i andra sociala sam- spel i det svenska samhället. Parallellen med det politiska självför- troendets beroende av integration är slående. Om det är så, att (och för den delen ) invandrare i det svenska samhället i olika avseenden är svagare integrerade än invandrare, kan vi förstå den nedgång i deltagande i den stora demokratin och de ökande klyftorna i politiska resurser mellan infödda och invandrare, som SNS Demokratiråd har noterat. Vi kan nu i en tablå sammanfatta de analyser som har gjorts av in- vandrarnas deltagande i den lilla demokratin, invandrarnas medborgerliga engagemang och deras deltagande i den stora de- mokratin: Sammanfattning av invandrarnas politiska deltagande Kultur-/integrations- Integrationsrelaterat ·Påverkan och makt i den lilla demokratin Sammanställningen visar, att i de flesta avseenden är den modell gil- tig, där kulturell orientering och integration var de centrala förkla- ringsvariablerna, och som vi utvecklade i vår tidigare analys av val- deltagandet. Detta innebär, att i de flesta av de avseenden vi under- sökt av deltagande i den lilla demokratin, medborgerligt engagemang och deltagande i den stora demokratin, finner vi liknande mönster som i analysen av valdeltagandet. Det är samma grupper i invandrarkollektivet som tenderar att stå utanför i alla olika sam- manhang: Det är de som är svagt integrerade i samhället, och det är de som har en kulturell orientering gentemot samhället som präglas av svaga grupplojaliteter men lydnad inför överheten. Vissa grupper står alltid utanför – utanförståendet kumuleras. Det finns inga gungor att ta igen förlusterna på karusellen på. Men kanske finns det också något löftesrikt i resultaten. I två alldeles centrala avseenden spelar den kulturella orienteringen en mindre eller ingen roll: Det gäller det politiska självförtroendet och det gäller de deltagandeformer som direkt riktar sig mot det svenska politiska systemet. Här är det integration som är den avgörande faktorn. I vårt integrationsindex ingår som en komponent deltagan- de i arbetslivet. Det är markant att i jämförelse mellan olika grupper med avseende på medborgarskapets dimensio- ner, så är det nästan exakt samma skillnader mellan arbetande och arbetslösa som mellan infödda och invandrare. Allt detta pekar på arbetet som den nyckel som skulle kunna låsa upp invandrarnas utanförstående i den svenska demokratin. INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER Att representera erfarenheter är en central demokratifråga. I anslut- ning till vår undersökning om den kommunala invandrarpolitiken i , och i början att (och Soi- ninen 1998b) genomförde vi en rad intervjuer med de kommunpo- litiker och tjänstemän som hade kommit i kontakt med lokala in- vandrarfrågor, några av dem i sin egenskap som ledande kommun- politiker, andra återigen i en mera undanskymd roll som fritidspoli- tiker. Av de intervjuade politikerna hade 13 personer invandrarbak- grund genom att de var födda i utlandet. I våra intervjuer med denna politikerkategori tog vi bland annat upp frågor som rörde politisk representation och vilken betydelse som man tillmätte den egna invandrarerfarenheten i det lokalpolitiska arbetet. Vi indelade intervjupersonerna i fyra kategorier med utgångs- punkt i deras politiska karriär och de kommunala förtroendeuppdrag som de hade haft: lägre respektive högre allmänpolitiker och lägre respektive högre invandrarpolitiker. Distinktionen mellan allmän- och invandrarpolitiker drog en skiljelinje mellan dem vars kommunalpolitiska engagemang huvudsakligen handlade om in- vandrarpolitik och dem som främst gjorde karriär som allmänpoliti- ker. Vilken social bakgrund hade då våra politiker, vilka invandrar- grupper hörde de hemma i och hur såg deras politiska karriär ut? Kategorin lägre allmänpolitiker, som alltså hade politiska för- troendeuppdrag på lägre nivå utan uttalad invandrarpolitisk profil, kännetecknades framför allt av att de hade sin politiska hemvist inom fackföreningsrörelsen och socialdemokratin. Här fann vi en socialdemokratisk politiker i en lite perifer nämnd med tidigare fackliga uppdrag. Han hade i likhet med flera av våra politiker kom- mit till som barn. När familjen flyttade från till var han bara . Följaktli- gen talar han om sig själv som vi svenskar. På ett motsvarande sätt följde även politiker nummer två som med sin familj till . Under sitt yrkesverksamma liv hade hon arbetat både inom sjukvården och industrin och även i hennes fall vilade det politiska engagemanget på tidigare facklig ut- bildning och fackliga uppdrag. Ytterligare en annan kvinnlig social- demokratisk politiker i denna kategori hade flyktingbakgrund från och kom till i anslutning till . Hennes politiska karriär sträckte sig över ett antal politikområden, bland annat hade hon arbetat med kvinno- och miljöfrågor och tidi- gare i viss utsträckning även med invandrarfrågor. tider av ökad arbetslöshet hade resulterat i att hon för intervjun var arbetslös. Även den fjärde allmänpolitikern, en i utbildad civileko- nom med kurdisk (från ) familjebakgrund, och med för- troendeuppdrag lokalt inom , hade tillbringat sin upp- växttid i . Som aktiv folkpartist var han medlem i det liberala invandrarförbundet men hade däremot aldrig varit medlem i någon nationell invandrarförening. Endast en av våra fem lägre allmänpoli- tiker hade flyttat till i vuxen ålder. Han var ursprungligen från dåvarande och satt vid intervjutillfället i social- nämnden. Trots sitt arbete som kroatisk hemspråkslärare var han noga med att betona att han inte var medlem i någon av de många jugoslaviska och kroatiska organisationerna som fanns på orten. För det andra har vi de politiker som närmast kan karakteriseras som högre allmänpolitiker. Ett par av dem var ledande kommunpo- litiker, bland annat ett dåvarande och ett, skulle det sedermera visa sig, blivande kommunalråd, moderat respektive socialdemokrat. I det ena fallet rörde det sig om en person som efter kriget följde med sin familj från som ettåring, i det andra fallet om en två- åring som på ett motsvarande sätt kom med familjen från . Det moderata kommunalrådet kunde minnas hur han under sin skoltid hade blivit mobbad på grund av sina danska rötter, medan politikern med estnisk bakgrund hade minnen av hur han under sina ungdomsår delvis hade känd sig som est. Det talades estniska i hans föräldrahem. Ytterligare tre högre allmänpolitiker, en folkpartist, en socialde- mokrat och en vänsterpartist ingick i urvalet. Samtliga tre som hade varit bosatta i sedan 1960- respektive , hade en lång politisk karriär bakom sig. Folkpartisten, född och uppvuxen i , hade ursprungligen varit på besök i genom ett utbyte via . Emellertid blev han kvar i och var numera verksam som egen företagare. De två övriga politikerna, bägge från , hade varit mycket aktiva i den finska föreningsverksamheten och bland annat agerat i den finska skolfrågan. Endast en av våra intervjupersoner ingick i kategorin lägre in- vandrarpolitiker. Denna finländska industriarbetare satt för social- demokraterna i socialnämnden, arbetade främst med invandrarfrågor och hade vid sidan av sina politiska förtroendeuppdrag även starkt engagerat sig i den finska föreningen där han dessutom tidigare hade varit styrelsemedlem. INVANDRARE SOM MEDBORGARE, VÄLJARE OCH POLITIKER Slutligen kan vi för det fjärde urskilja de invandrarpolitiker som upptog en mer framstående roll på den kom- munalpolitiska arenan (högre invandrarpolitiker). Samtliga dessa tre politiker kom till i vuxen ålder , med mer eller mindre avslutade universitetsstudier med i bagaget från , respektive från . Gemensamt för alla tre är att de har kombinerat sin kommunalpolitiska karriär med betydande engagemang i den egna invandrargruppens förenings- och organisa- tionsverksamhet. Två av dem representerade det socialdemokratiska partiet, den tredje var verksam som moderat kommunpolitiker.