sou · GNB351d3 · 2000-01-01 00:00:00 — sou 1999 51 d3 %LODJDAnmälningsförfarandet – en analys 6HWK 2ORI %HUJTXLVW +DQV %HUWLO +DQVVRQ (ULN 1RUGHQIHOW %LODJDDelrapport från pågående studie om Sexuell livsstil, hiv och säkrare sex – En enkätstudie vid två mottagningar för hivrådgiv- %LODJD Tuberkulos och smittskyddslagen – En sammanställning av 122 patienters erfarenheter och synpunkter /2ORI /DUVVRQ %LODJDModell för spridning av hiv – Studie utförd av Epidemiolo- giska enheten vid , på uppdrag av 1996 års (S 1996:07) -RKDQ /LQGElFN -RKDQ *LHVHFNH %LODJD Jag kunde aldrig tro att det här skulle kunna hända mig. Rapport från intervjuer med personer som kallats till test på grund av risk för hivinfektion &KULVWLQD 3HUVVRQ *XQLOOD gVWOXQG %LODJDUtvärdering av smittskyddslagens påverkan på personer med 7DQMD 7\GpQ %LODJDInte har väl doktorn tid med sånt...? ners erfarenheter av att leva med hiv %LODJD Beskrivning och analys av smittsamma sjukdomar – Ett underlag %LODJDUtlåtande om psykiatriskt perspektiv på situationen för de per- soner som tvångsisolerats enligt smittskyddslagen %LODJD Hänsyn och dilemman vid kulturanpassad prevention %LODJDReferenslista till kap. 14, del A 6HWK 2ORI %HUJTXLVW +DQV %HUWLO +DQVVRQ (ULN 1RUGHQIHOW 3HHW - 7OO Orsak för anmälan ...................................................................... Tidskrav för anmälan................................................................ Till vem skickas anmälan ......................................................... En arbetsgrupp med , , och har av ordförande för smittskyddskommittén blivit ombedd att utarbeta ett förslag till principer för anmälan av smitt- samma sjukdomar. Gruppen presenterar här de principiella övervägandena som göres kring anmälningar. Gruppen har utgått från den gällande smitt- skyddslagens förutsättningar vad gäller organisation. De använda rubrikerna återkommer i den tabell som följer som bila- ga. I bilagan har de smittsamma sjukdomarna fått siffror motsvarande siffrorna i underrubrikerna. Ingen prioritering utifrån smittämnenas svårighetsgrad har gjorts. Prioriteringen grundas på om åtgärder är möjliga eller ej. 1.Anledning att vidta smittskyddsåtgärder 2.Underlag för epidemiologisk analys och för långsiktiga åtgärder 3.Underlag för kvalitetsuppföljning av kontrollprogram/åtgärder 4.Underlag för kvalitetsuppföljning av vaccinationsprogram 5.Anmälan enligt internationella överenskommelser (IHR) Det övergripande målet med en anmälan är att försöka finna vägar att minska fortsatt smittspridning. Detta kan ske på olika sätt. En förutsättning för ett anmälningssystem är att de läkare som möter patienterna är kunniga och medvetna om anmälningssystemet. Läkare skall också ta hand om patienten och initiera de första smitt- skyddsåtgärderna. $QOHGQLQJ DWW YLGWD VPLWWVN\GGVnWJlUGHU En anmälan som faller inom denna kategori skall omfatta såväl säker- ställda som kliniskt misstänkta fall. Om åtgärder skall påbörjas t.ex. vid meningokocksjukdom kan dessa ej vänta till dess att laboratoriediagnos fastställts. Den första bedömning som måste göras är huruvida omedelbara åt- gärder kan krävas. Den bedömningen sker av smittskyddsläkaren. att kunna ingripa måste smittskyddsläkaren ha uppgifter om den insjuk- nade. Dessa uppgifter måste vara så fullständiga som möjligt. Initialt kan anmälan innehålla vissa basuppgifter, men vid behov måste smitt- skyddsläkaren kunna komplettera uppgifterna. Detta förut- sätter att såväl den som anmäler som den som anmäls kan nås. Vid vissa sexuellt överförda sjukdomar kan särskilda överväganden behövas vad gäller identiteten hos den anmälda. Av integritetsskäl kan identitetsuppgifter motverka möjligheten att minska smittspridningen, dvs. behandlande läkare kan underlåta att anmäla p.g.a. hänsyn till patientens integritet. Det finns argument både för och emot detta. Arbetet med att följa smittsamhet försvåras för smittskyddsläkaren t.ex. när någon med HIV också har tuberkulos. Det har varit svårt att bekäm- pa klamydiaepidemin då uppgifterna i den nuvarande anmälan försvå- rar kontaktspårning. Å andra sidan finns belägg för att en del personer avstår från att kontakta vården vid HIV för att de inte vill bli registre- rade. Om smittskyddsläkaren förväntas kunna deltaga i smittbekämp- ning av dessa sjukdomar måste han dock kunna härleda anmälan till en viss person. Om detta ej går blir uppgiften närmast av registrerings- karaktär, där registeruppgifterna är osäkra och smittskyddsläkarens funktion kan inte tillfredsställande utnyttjas. 8QGHUODJ I|U HSLGHPLRORJLVN DQDO\V RFK I|U OnQJVLNWLJD nWJlUGHU Uppgifterna ligger till grund för mer långsiktiga åtgärder såsom att rik- tade program utarbetas. Detta underlag behöver primärt inte innehålla personuppgifter, men för att kunna förstå risker, smittvägar m.m. så måste verkligheten bakom siffrorna vara känd. Detta betyder att indivi- den i sig inte är intressant men väl att man skall kunna förstå smitt- spridningens dynamik. 8QGHUODJ I|U NYDOLWHWVXSSI|OMQLQJ DY NRQWUROOSURJUDP nWJlUGHU Som framgått ovan finns ett antal kontrollprogram och det genomförs ett antal åtgärder mot smittade. Exempel är de program som utarbetats för t.ex. tuberkulos- och klamydiabekämpning. Dessa har skapats med utgångspunkt från det kända statistiska underlaget. Effekterna av prog- rammen måste följas upp och utvärderas. Utvärderingarna ligger till grund för ändringar i strategier. 8QGHUODJ I|U NYDOLWHWVXSSI|OMQLQJ DY YDFFLQDWLRQVSURJUDP Ett särskilt område är vaccinationsprogrammen. av svens- ka barn ingår i vaccinationsprogram. För vuxna finns rekommendatio- ner bl.a. om influensa- och pneumokockvaccin. En åtgärd riktas mot en vid tillfället frisk befolkning. Det är då av största vikt att åtgärderna i sig inte är skadliga – varken . För att kunna utvär- dera detta krävs noggranna uppföljningssystem. $QPlODQ HQOLJW LQWHUQDWLRQHOOD |YHUHQVNRPPHOVHU ,+5 gäller IHR (International Health Regulations) de så kallade karan- tänssjukdomarna. IHR är grunden till att har en särskild karan- tänslagstiftning. IHR är under omarbetande inom WHO. Arbetet beräk- nas vara klart och förväntas accepteras av WHA (World Health Assembly) . De nya principerna är att man till WHO skall anmäla vissa sjukdomsbilder som kan bedömas utgöra ett interna- tionellt smittskyddsproblem. Således skall inte specifika sjukdomar an- mälas. Denna princip finns inte upptagen i svensk lagstiftning f.n. Ett "syndrom" innebär att en patient uppvisar ett antal sjukdoms- tecken som kan tyda på allvarlig smittsam sjukdom. Om man använder syndrom så minskar tiden från inträffad sjukdom till anmälan och ställ- ningstagande till bekämpning kan påbörjas tidigare. Ett viktigt kriterium för anmälan till WHO är att händelsen har internationell betydelse. Detta är ett svårbedömt kriterium varför bedömning av situationen bör ske på nationell nivå. skall underrättas och också ansvara för anmälan till WHO. För att kunna fånga upp denna typ av utbrott måste ett rapporte- ringssystem med syndrom införas. Konkret kan anmälan egentligen ba- ra ske av individ vid akut hemorrhagisk feber. Vid de andra tillfällena så bör anmälan innebära att smittskyddsläkaren underrättas om att en misstanke om anmälningspliktigt syndrom har väckts. Smittskyddsläka- ren skall då informera sig om detaljer kring utbrottet. Detta innebär att smittskyddsläkaren måste ha både skyldighet och rättighet för att göra efterforskningar. Den följande klassificeringen baseras på det preliminära förslag som presenterats av WHO – det kan ändras. IHR föreskriver anmälan av alla fall. Dessa fångas genom det vanliga anmälningssystemet. $NXWD UHVSLUDWRULVND V\QGURP /XIWYlJVLQIHNWLRQHU Om en ansamling av akut påkommande hosta eller luftvägssymptom in- träffar, sjukdomen är allvarlig, patienterna är och inga kända underliggande individfaktorer finns, skall nationell anmälan ske. Om utbrottet har internationell betydelse skall anmälan ske vidare till WHO. $NXWD GLDUUpV\QGURP Om en ansamling av akut påkommande diarré inträffar, sjukdomen är allvarlig, patienterna är och inga kända underliggande indi- vidfaktorer finns, skall nationell anmälan ske. Om utbrottet har internationell betydelse skall anmälan ske vidare till WHO. $NXWD LFWHUXVV\QGURP *XOVRW Om en ansamling av akut påkommande gulsot inträffar, sjukdomen är allvarlig och inga kända underliggande individfaktorer finns, skall na- tionell anmälan ske. Om utbrottet har internationell betydelse skall anmälan ske vidare till WHO. $NXWD QHXURORJLVND V\QGURP Om en ansamling av akut påkommande neurologiska dysfunktioner in- träffar, omfattande: akut demens, akuta pareser, kramper, hjärnhinne- retning, ofrivilliga rörelser, andra allvarliga tecken på neurologisk dys- funktion, allvarlig sjukdom och inga kända underliggande individfak- torer finns, skall nationell anmälan ske. Om utbrottet har internationell betydelse skall anmälan ske vidare till WHO. $QGUD DQPlOQLQJVSOLNWLJD V\QGURP Alla ansamlingar av allvarliga sjukdomar som inte omfattas av ovanstå- ende och av internationell betydelse. 6\QGURP DQPlODQ QDWLRQHOOW Det sker regelbundet utbrott i samhället av fr.a. diarrésjukdomar men ibland också av andra sjukdomar såsom streptokockkinfektioner. Dessa sjukdomar är inte anmälningspliktiga varför de inte kommer till smittskyddsläkarens kännedom annat än om omfattningen upplevs som påtagligt besvärande. Smittskyddsorgansiationen skulle sannolikt kun- na minska omfattningen av vissa utbrott om den blev informerad . Det finns ett behov av att läkare, som får kännedom om en ansamling av sjukdomsfall med infektionssjukdomar, informerar smittskyddsläka- ren om detta även om sjukdomsbilden inte är så dramatisk som den som IHR föreskriver. Denna anmälan skall gå till smittskyddsläkaren. Här föreligger samma förutsättningar som vid de internationella syndromen, smittskyddsläkaren måste ha rätt att utreda utbrotten. Smittskyddsläkaren skall också kunna vända sig till . 1.Förhållningsregler för att motverka smittspridning 2.Profylax och information till berörda 3.Smittspårning – prospektiv och retrospektiv 4.Dekontamination/elimination av objekt/smittkälla Vid vissa smittsamma sjukdomar kan olika åtgärder förhindra eller minska vidare smittspridning. Nedan finns en tabell där det framgår när och vad smittskyddsläkaren kan göra vid olika sjukdomar. Åtgärderna är inte satta i relation till sjukdomarnas allvarlighetsgrad utan av princi- piell karaktär. Vilka åtgärder smittskyddsläkaren kan tillgripa bestäms av lagstiftningen där den enskilde smittades rättigheter vägs mot den osmittades rättigheter. När anmälan inkommer måste smittskyddsläka- ren först ta ställning till om något behöver göras. in i olika kategorier. )|UKnOOQLQJVUHJOHU I|U DWW PRWYHUND VPLWWVSULGQLQJ Dessa insatser är riktade direkt mot den enskilde. Det bästa är om den smittade kan behandlas till smittfrihet. Så länge smittsamhet finns, ut- gör personen ett potentiellt smittskyddsproblem. Åtgärder mot enskild kan variera från att den enskilde inte får göra vissa saker såsom att vara blodgivare eller att laga mat åt andra till att den enskilde under vissa omständigheter kan isoleras. Insatserna kan delvis kategoriseras till aktiviteter. -Hinder för viss typ av verksamhet. Smittämnen som överföres via föda eller blodkontakt kan falla i denna kategori. Detta gäller t.ex. salmonella och hepatit B vid vissa yrken. -Hinder för rörelsefrihet. Hit hör främst de luft- och salivöverförda smittämnena men kan också gälla smittämnen som överföres med händerna. Tuberkulos och difteri är exempel på detta. Andra exem- pel är personer med resistenta bakterier där vård t.ex. i samma rum som andra inte är lämpligt. -Inskränkningar i beteende. Personer med blodsmitta skall inte vara blodgivare. Vid de sexuellt överförda sjukdomarna har tillämpats krav på säker (dvs. smittfri) sex alternativt temporär avhållsamhet. För att belysa vilka åtgärder som är aktuella vid de olika sjukdomarna har en ytterligare kategorisering införts. De åtgärder som åsyftas är inte obligata men kan i vissa fall behöva tillämpas. Åtgärderna i sig b ygger på några förutsättningar. -Smittskyddsläkaren förutsättes ha ansvar för alla utredningar oavsett om objekt eller människor är involverade. Åtgärder efter att objekt- smitta konstaterats förutsättes ske med stöd av miljöbalk eller livs- medelslag. Smittskyddsläkaren måste ha en möjlighet att överklaga ett beslut om åtgärder till någon instans för överprövning. Smitt- skyddsläkaren skall också kunna utreda fall av alla smittsamma sjukdomar eller ovanliga händelser. -Smittspårning skall vara en skyldighet för i första hand behandlande läkare men smittskyddsläkaren skall kunna överta utredningen. Underlåtenhet att utföra smittspårning av behandlande läkare kan behöva straffbeläggas (se beslut av ). -Medveten handling som innebär risk för smittspridning bör över- vägas att straffbeläggas. Med dessa förbehåll har en genomgång skett av samtliga sjukdomar. De åtgärder, som kan bli aktuella och som kräver ett lagstöd för att kunna tillämpas har kategoriserats enligt följande: a)Isolering. b)Avstängning från arbete, dagis eller liknande. c)Oskyddat sex – kopplat till straffåtgärd? Se förutsättning ovan. d)Stängning av verksamhet under utredning eller för att stoppa smitt- spridning och där annan lagstiftning inte är aktuell. e)Ej sprutbyte vid narkomani. f)Ej blodgivare. I tabellen har dessa bokstäver införts för sjukdomar med siffra 1 i åt- gärds kolumnen. Grupperna syndrom och resistenta mikroorganismer har separerats från tabellen då de kräver särskilda överväganden. 3URI\OD[ RFK LQIRUPDWLRQ WLOO EHU|UGD Vid infektioner såsom meningokockinfektioner är detta en viktig smitt- skyddsinsats. 6PLWWVSnUQLQJ ± SURVSHNWLY RFK UHWURVSHNWLY För att så snabbt som möjligt kunna hitta fler smittade eller för att finna hur personen själv blivit smittad tillämpas smittspårning. Detta sker ge- nom att fråga den anmälde vilka denne varit i kontakt med vid t.ex. luftburen smitta eller om fler personer ätit av samma mat vid födo- ämnes smitta. 'HNRQWDPLQDWLRQ HOLPLQDWLRQ DY REMHNW VPLWWNlOOD Om smittkälla identifieras till något objekt såsom föda, vatten, djur eller motsvarande är det av vikt att något görs för att hindra fortsatt smittspridning. 1.Omedelbart (telefonkontakt) 2.Snarast (ordinarie postgång) 3.Periodisk (vecko-/månadsrapport) Beroende på vilka åtgärder som kan bli aktuella avgörs också hur snabbt anmälan bör inkomma. Allmänt kan sägas att punkterna 1 och 2 kräver ställningstaganden vid anmälan, 3 är till för långsiktiga bedöm- ningar såsom uppföljning av vaccinationsprogrammet. 2.Laboratorium/blodcentral (ansvarig läkare) 3.Miljö- o hälsoskyddsnämnd eller motsvarande/ Behandlande läkare utgör alltid hörnstenen i anmälninssystemet. Denne är den förste som träffar på patienten. De flesta anmälningar kommer från läkare som ser få anmälningspliktiga sjukdomar. Det kan vara svårt att hålla medvetandet om dessa sjukdomar uppe. Smitt- skyddsläkarna har en viktig roll i att kontinuerligt påminna om existen- sen av smittsamma sjukdomar. /DERUDWRULXP EORGFHQWUDO DQVYDULJ OlNDUH Vissa smittämnen påvisas först på laboratorier. Detta gäller både mik- robiologiska laboratorier och patologiska institutioner. När sådana fynd görs som direkt pekar på viss sjukdom eller visst smittämne skall det anmälas. Laboratorieläkaren har dock sällan tillgång till epidemiolo- giska patientuppgifter. Det måste då framgå av anmälan vem som be- handlar patienten så att kompletterande information kan inhämtas så- som t.ex. om en person med mässling blivit vaccinerad eller ej. 0LOM| RFK KlOVRVN\GGVQlPQG HOOHU PRWVYDUDQGH /LYVPHGHOVYHUNHW Dessa myndigheter tar fortlöpande prov på livsmedel, miljö osv. De får också resultat från prov på livsmedelsarbetare. Vid ansamling av mat- förgiftningar informeras oftast dessa myndigheter. Denna information bör lämnas till smittskyddsläkaren. Detta är av särskild vikt om synd- rom skall anmälas. En ny zoonoslagstiftning håller på att utarbetas. Där liksom i smitt- skyddslagen bör det framgå att vid inträffade fall av zoonoser (sjuk- domar som överföres mellan djur och människor) så skall information lämnas mellan länsveterinär och smittskyddsläkare. Till vem skickas anmälan går anmälningarna till dessa instanser. I bilagan har detta inte medtagits. Principen bör vara att den som har att ta ställning till ome- delbara åtgärder är primär mottagare för anmälningen, dvs. smitt- skyddsläkaren och objektansvarig myndighet. För den långsiktiga uppföljningen är det viktigt att den nationella myndigheten får anmälningarna. då något inträffar inom flera landstingsområden kan den nationella instansen också behö- va agera mer . 7DEHOO |YHU VPLWWVDPPD nWJlUGHU JUDGHUDGH HIWHU ROLND EHKRY $OIDEHWLVN XSSVWlOOQLQJ * Dessa sjukdomar behöver inte anmälas annat än om de uppträder som syndrom [Fläckfeber]* [Toxoplasma]* [Non A–D]* [Återfallsfeber]* 1, 2, 3, 4 1, 2, 3 1, 2, 3, 4 1, 3, 4 1, 2, 3, 4 1, 2, 3, 4 1, 2, 3 a, b, c, e, f 1, 2, 3 1, 2, 3 b, c, e, f 1, 2, 3 b, c?, e, f a, b, c, e, f 1, 3, 4 1, 2, 3 c, e, f HTLV I o II 1, 2, 3 1, 3, 4 1, 2, 3 1, 2, 3 1, 2, 3 1, 3, 4 a, b, d 1, 2, 3, 4 Pneumokocker m. Pc > 0,5 1, 2, 3 1, 2, 4 1, 2, 3 1, 2, 3, 4 1, 2, 4 1, 3, 4 1, 3, 4 1, 2, 3 1, 2, 3, 4 1, 2, 3, 4 1, 2, 3, 4 1, 2, 3 1, 3, 4 a, b, d 1, 2, 3 1, 2, 3 1, 2, 3 1, 2, 3, 4 a, b, d 1, 2, 3, 4 a, b, d Delrapport från pågående studie om Sexuell livsstil, hiv och säkrare sex En enkätstudie vid två mottagningar för hivrådgivning och hivtestning 7RUVWHQ %HUJOXQG VRFLRQRP NXUDWRU 9HQKlOVDQ 6g6 Föreliggande studie är en delrapport från en pågående enkätundersök- ning som riktar sig till personer som söker för rådgivning och testning på två stora hivmottagningar i . Resultaten är därför att bet- rakta som preliminära. Tvåhundra män och kvinnor har anonymt besvarat ett omfattande frågeformulär med känsliga frågor om sexuallivet och om attityder till säkrare sex, hiv och smittskyddslagstiftning. De har mycket generöst delat med sig av sina erfarenheter och synpunkter. Ansvariga för studien är socionom , kurator vid , , och vik. epidemiolog vid Smittskyddsinsti- tutet (1997/98), och med. överläkare vid hälsan. %DNJUXQG RFK V\......................................................... .|Q RFK VH[XHOO LQULNWQLQJ ............................................. 6H[XHOO LGHQWLWHW RFK |SSHQKHW ....................................... 6H[XHOO OLYVVWLO................................................................. 6H[XHOOW |YHUI|UEDUD VMXNGRPDU..................................... 8SSOHYHOVH DY VH[XDOOLYHW............................................... +LYNXQVNDSHU RFK ULVNEHG|PQLQJ.................................. $WW IUnJD RFK LQIRUPHUD RP KLY...................................... $ONRKRO RFK DQGUD GURJHU YLG VH[NRQWDNWHU................... 6PLWWVN\GGVODJVWLIWQLQJ RP KLY....................................... $WWLW\GHU WLOO VPLWWVN\GGVODJVWLIWQLQJHQ .......................... 3DUWQHUXSSI|OMQLQJ......................................................... påbörjades en enkätstudie riktad till personer som sö- ker för hivrådgivning och hivtestning på kvällsmottagning och i . Studien pågår alltjämt (febr. 1998) och beräknas avslutas efter sex månaders insamling av enkätsvar. Då har 400 enkäter lämnats ut på vardera mottagningen, och målet är att få in minst 500 svar så att svarsfrekvensen överstiger Föreliggande arbete är en delrapport som presenterar resultatet av de första 100 besvarade enkäterna från vardera mottagningen. Resultatet är att betrakta som SUHOLPLQlUW. Ett par mer omfattande frågor i enkäten har inte heller tagits med i denna delrapport; frågor om sexteknik och kondomanvändning med fast och tillfällig partner, samt riskbedömning för hiv vid olika sextekniker. Delrapporten vill ge en bild av hur svaren fördelar sig och om det finns skillnader mellan dem som tillfrågats: män som har sex med män å ena sidan och heterosexuella män och kvinnor å andra sidan. En mer omfattande analys av resultatet och jämförelser med andra studier får däremot anstå till den slutgiltiga rapporten. kvällsmottagning har , i lokaler på Södersjuk- huset, bedrivit rådgivning och undersökning av sexuellt överförbara sjukdomar (STD) inklusive aidsrelaterade tillstånd bland homo- och bisexuella män, och även erbjudit hivtestning/rådgivning. , beläget i lokaler i , tillkom 1988 som ett komplement till Venhälsemottagningen, och vänder sig till alla som vill hivtesta sig, oavsett sexuell läggning, men har bl.a. som mål att nå sådana män som har sex med män utan att själva defi- niera sig som homo- eller bisexuella. kvällsmottagning be- söks av ca 1 000 personer/år och har ca 2 000 besök/år. Båda mottagningarna lyder under kliniken på Sö- dersjukhuset, som har behandlingsansvar för ca 400 hivpositiva pati- enter. Syftet med studien är att förbättra kunskaperna om homo- och bi- sexuella mäns sexuella livsstil, attityd till säkrare sex, inställningen till hiv och smittskyddslagstiftningen. Sådan kunskap är av betydelse för utformningen av hivförebyggande åtgärder, så väl vid individuell råd- givning som i informationskampanjer. Några mer omfattande under- sökningar av detta slag med fokus på gruppen män som har sex med män har veterligen inte gjorts i . Avsikten är också att jämföra sexuell livsstil hos presumtivt hivnegativa homo- och bisexuella män som söker för hivtestning vid kvällsmottagning och med hivpositiva homo- och bisexuella män, som del- tagit i en liknande enkätundersökning genomförd /97 på . Ytterligare jämförelsegrupper erhålls genom att inkludera heterosexuella män och kvinnor som besöker . Den tiosidiga enkäten, som omfattar 28 frågor med tillhörande delfrå- gor, lämnas ut av en rådgivare/läkare på i samband med råd- givningen inför hivtestningen och/eller STD-undersökningen. På har man dock valt att lämna ut enkäten först vid åter- besöket för hivprovsvaret. Alla svenskspråkiga besökare erbjuds att delta i studien. De erhåller såväl muntlig som skriftlig information till- sammans med enkäten, samt ett frankerat kuvert, fyller i enkäten hem- ma eller på mottagningen efter besöket, och skickar sedan in den till projektledaren. Enkäten innehåller inte något kodnummer, utan patien- terna är helt anonyma. Svaren som redovisas nedan har hämtats från de första 100 enkäterna från kvällsmottagning som skickades in /9 1997–13/11 1997 och från de första 100 enkäterna från , inkomna 16/9 1997–13/11 1997. Eftersom inte samt- liga personer alltid svarat på alla frågor och delfrågor i enkäten, redo- visas antalet som besvarat varje fråga (n=). Kön och sexuell inriktning Enkäten har besvarats av PlQ och NYLQQRU. På frågan om vilket kön personerna har som de har sexuella kontakter med, fördelar sig svaren på följande vis: PlQ KDU HQEDUW VH[ PHG PlQ PlQ KDU VH[ PHG EnGH PlQ RFK NYLQQRU PlQ KDU HQEDUW VH[ PHG NYLQQRU NYLQQRU KDU HQEDUW VH[ PHG PlQ NYLQQRU KDU VH[ PHG EnGH PlQ RFK NYLQQRU För att förenkla den fortsatta resultatredovisningen och jämförelser sins emellan har ovanstående fem kategorier fördelats på tre grupper utifrån kön och vem man har sex med enligt ovan, oavsett hur personerna själ- va definierar sin sexuella identitet (se särskild fråga nedan). De tre grupperna är homo- och bisexuella män (HBS män), heterosexuella män (HT män) och kvinnor (heterosexuella och bisexuella) som för- delar sig enligt följande: Medelåldern för homo- och bisexuella män var , medan den var för heterosexuella män och för kvinnorna. Fyra homosexuella män har inte uppgivit sin ålder. HBS män (n=118) 19–75 år HT män (n=27) 16–60 år Kvinnor (n=51) 16–50 år Sexuell identitet och öppenhet På frågan om man uppfattar sig själv som heterosexuell (HT), bisexuell (BS), homosexuell (HS), eller "vet ej" har följande svar erhållits: HBS män (n=122) HT män (n=27) Kvinnor (n=51) Av de som hänförts till gruppen homo- och bisexuella män (se s. 24), definierar sig som homosexuella och som bi- sexuella, medan tre män inte vet vilken sexuell identitet de har och en man uppfattar sig som transsexuell.