sou · GNB3104 · 2000-01-01 00:00:00 — The Homosexual Cohabitees Act states which acts and provisions are applicable to cohabitees of the opposite sex and which shall also be capable of application to cohabitees of the same sex. The intention is that the Act should contain an exhaustive list of the provisions that shall also be applied in relation to the cohabitee relationship of homosexual persons. The Commission, working on the basis that equality should prevail between heterosexual cohabitees and homosexual cohabitees in the same way as between lawful spouses and registered partners, has examined whether or not the legal differences that exist between cohabitees in the various groups are justified. The Commission has in this connection been able to conclude that the legal differences between cohabitees of the opposite and of the same sex are far greater than the differences between lawful spouses and registered partners. The great number of enactments and statutory provisions stated in the Homosexual Cohabitees Act mean that it is difficult to maintain the requirement for clarity and There is also a risk that the legal situation is misunderstood as it is not stated in every individual act or provision which cohabitee the enactment refers to. It has also transpired that cohabitees of the same sex have been overlooked in various legislative work that affect cohabitees. Against this background, the Commission´s assessment is that there is a need for a new system of rules to avoid unjustified legal differences between cohabitees of the same and of the opposite sex. Only to the extent that the legal differences between homosexual and heterosexual cohabitee relationships correspond to the legal differences between registered partnerships and marriage can they be considered justified. The Commission proposes, as mentioned above, that all cohabitee relationships are governed in one and the same Cohabitee Act and that the definition in the Cohabitees Act of the concept of cohabitee is amended. Furthermore, the Commission proposes that it should be indicated by every enactment or statutory provision which cohabitee is referred to in the legislation. The concept of cohabitee shall in the future relate to cohabitees of the opposite and of the same sex. The terms of reference of the Commission relating to joint households, include the task of explaining which groups of cohabitees may be in need of increased legal protection and also surveying what these needs are. The Commission has made an inventory of the differences existing between the legal effects of living together in marriage/registered partnership, cohabitee relationships and other joint households as regards some central fields of law. With the assistance of Statistics (SCB) the Commission has produced information about how many people with households there are who are referable to the group Other joint households. On the assignment of the Commission, SCB has also conducted an interview investigation by telephone with just over 500 people who in a previous investigation stated that they were single with another person in the household other than a child under 21 years. The Commission has drawn the conclusion from these investigations that people who live together with a person other than a spouse/partner, cohabitee and/or minor child comprise a relatively small group. It is not possible to state exactly how many households there are with persons living together that are referable to the respective groups. It can be estimated that there are about 80,000 households where adult children (21 years and above) and parents live together, almost 20,000 households where brothers and without parents live together and approximately 20,000 households where other persons live together. The group other includes, among others, relatives, workmates, student colleagues and lodgers. In the majority of cases it is a question of temporary cohabitation that, above all else, has practical causes. The cohabitees who intend to remain are thus actually in fact rather few. It is above all else cohabitation between older brothers and and also between adult children and parents that is permanent. However, the economic community that arises in this long-term cohabiting seldom appears to correspond to the interweaving of finances that often occurs between lawful spouses/registered partners and cohabitees as a result of the up of a joint home. The majority of the interview subjects who were asked about the need for legal protection adopted a negative view to the same. Against this background, the Commission does not consider that there is any need for legal regulation of the mutual relationship between people who live together in other joint households. does the Commission consider that there is any reason to introduce any special regulations concerning the social security legislation for people who live together in other joint households. People entitled to housing allowance in particular As regards the question of the group of people entitled to housing allowance, the background to the Commissions directive was a pronouncement by the Riksdag [Swedish Parliament]. had actually pointed out that spouses and partners who live together and cohabitees of the opposite sex should jointly apply for housing allowance. In the view of the Committee, the group of people entitled to housing allowance should be extended to comprise persons who live together, irrespective of the form of cohabitation (Committee Report 1995/96:BoU 11, p. In the view of the Committee, the starting point should be that other cohabitees are equated as regards housing allowance with cohabiting men and women in accordance with the rules that apply today under the Housing Allowances Act (1993:737). The Commission has interpreted the directive – and the opinions expressed by the Committee – so that the extension only relates to joint applications for young people under the age of 29 who live together and for people in households where there are no children; in both cases subject to the precondition that no more than two persons applying for housing allowance live in the household and that the persons applying for housing allowance are registered as resident at the same address. When the pronouncement by the Riksdag was made and when the terms of reference of the Commission were written, cohabitees of the same sex did not have any possibility of jointly applying for housing allowance. However, such a system entered into force on 1 January 1998. Thus, the rule now is that spouses and partners who live together and cohabitees of the same or opposite sex shall apply for housing allowance jointly. In the opinion of the Commission, one fundamental reason why spouses/partners and cohabitees should apply for housing allowance jointly is that there is considered to be in these households a broad financial community. The interview investigation of the Commission established that, for the majority of the people who live in the same dwelling without being spouses/partners or cohabitees, it is a question of provisional housing where those cohabiting do not have any financial community except housing expenses. In the opinion of the Commission, it is not reasonable that all persons living together – irrespective of the economic community that exists between them – should apply for housing allowance jointly. A system where there was instead a requirement imposed on persons living together having to apply jointly for housing allowance only if they have a more extensive joint household with economic cooperation would, in the view of the Commission, involve enormous evidential difficulties. The information that the Commission produced indicates that a joint application for housing allowance for persons in other joint households could not generally be said to result in either a greater or smaller allowance than an application for a housing allowance under the existing system. However, it should be noted that some people who receive housing allowance today are single persons who could completely lose their entitlement to an allowance if they were compelled to apply jointly with others in the household. For example, this applies to a young person with a tenancy contract for a dwelling who lives together with a person who is 29 years or older. Furthermore, in many cases single parents with children would receive a lower allowance on a joint application with another person in the household. The consequences now reported constitute strong reasons, in the view of the Commission, for not introducing a system of joint applications for housing allowance for other joint households. Against the background of that stated, the conclusion of the Commission is that there should not be any further extension of the group of cohabitees who should apply for housing allowance jointly. The Commission therefore refrains to present any proposal concerning this. Lag om ändring i lagen (1987:232) om Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:232) om sambors gemen- samma hem, dels att nuvarande 2-5 §§ skall betecknas 3, 4, 6 och 9 §§ samt att nuvarande 6-24 §§ skall betecknas 13-32 §§, dels att 1, 3, 4, 6, 9, 14-19, 22-26, 29, 31, och 32 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken till lagen skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 5 § skall sättas närmast före 9 §, att rubriken närmast före 16 § skall sättas närmast före 23 §, att rubriken närmast före 17 § skall sättas närmast före 24 § och ha följande lydelse samt att rubriken närmast före 20 § skall sättas närmast före 27 §, dels att det i lagen skall införas tio nya paragrafer, 2, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 33, 34 och 35 §§ samt närmast före 3 § en ny rubrik av följande lydelse. Lag (1987:232) om sambors Sambolag (1987:232) Denna lag gäller sambors gemen- samma bostad och bohag. Vad som föreskrivs i denna lag om sambor gäller sådana samboförhållanden där en ogift kvinna och en ogift man bor Denna lag gäller sambors gemen- samma bostad, bohag och motordrivna fortskaffnings- medel. Med sambor avses två per so- ner som stadigvarande bor till- sammans i ett parför håll ande och har gemensamt hushåll. Sambolagen är endast till- lämplig på sådana samboför- hållanden där ingen av sam- borna är gift eller registrerad 1. när samborna eller någon av dem gifter sig eller ingår 2. när samborna flyttar isär, 3. när någon av samborna avli- I annat fall upphör ett ansökan från en eller båda samborna om att bodelningsför- 27 § eller om rätt att ensam få bo kvar i bostaden enligt 29 § inkommer till domstol eller när en sambo väcker talan angående Med sambors gemensamma bostad avses i denna lag, om inte annat följer av 4 §, Med sambors gemensamma bostad avses i denna lag, om inte annat följer av 6 §, 1.fast egendom som samborna eller någon av dem äger eller innehar med tomträtt, om det finns en byggnad på egendomen som är avsedd som sambornas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen för detta ändamål, 2.fast egendom som samborna eller någon av dem innehar med nyttjanderätt i förening med byggnad på egen domen som samborna eller någon av dem äger, om byggnaden är avsedd som sam bornas gemensamma hem och egendomen innehas huvudsakligen för detta ändamål, 3.byggnad eller del av byggnad som samborna eller någon av dem innehar med hyresrätt, bostadsrätt eller annan liknande rätt, om bygg- naden eller byggnadsdelen är avsedd som sambornas gemensamma hem och innehas huvudsakligen för detta ändamål, 4.byggnad eller del av byggnad som samborna eller någon av dem har rätt att förvärva med bostadsrätt enligt förhandsavtal som sägs i 5 kap. bostadsrättslagen (1991:614), om rätten gäller en lägenhet som när avtalet träffades var avsedd att bli sambornas gemensamma hem och att innehas huvudsakligen för detta ändamål. Samborna får i en av dem båda undertecknad handling anmäla till inskrivningsmyndigheten att en fastighet som är lagfaren för en av dem eller en tomträtt för vilken en av dem är inskriven som innehavare är gemensam bostad för dem båda. Med sambors gemensamma bohag avses i denna lag, om inte annat föl jer av 4 §, möbler, hus- hållsmaskiner och annat inre lös- öre som är avsett för det gemen- samma hemmet. Till gemensamt bohag räknas inte sådant bohag som används uteslutande för den ena sambons bruk. Med sambors gemensamma bohag avses i denna lag, om inte annat föl jer av 6 §, möbler, hus- hållsmaskiner och annat inre lös- öre som är avsett för det gemen- samma hemmet. Till gemensamt bohag räknas inte sådant bohag som används uteslutande för den ena sambons bruk. Med sambors gemensamma motordrivna fortskaffningsmedel avses i denna lag, om inte annat föl jer av 6 §, sådant fort skaff- ningsmedel som används i det sådant som används ute slutande för den ena sam bons bruk. Till sambors gemensamma bostad och bohag räknas inte egendom som används huvudsak- ligen för fritidsändamål. Till sambors gemensamma bostad, bohag och motordrivna fortskaffningsmedel räknas inte egendom som används huvudsak- ligen för fritidsändamål. Sådan egen dom som anges i 3- 5 §§ och som för vär vats för gemensamt begagnande utgör sambornas samborätts gods. Första stycket gäl ler dock inte om det är fråga om egen- dom som avses i 8 § eller om annat föl jer av avtal som sam- borna träf fat enligt 10 §. Sådan egen dom som anges i 3- 5 §§ och som en sambo 1.fått i gåva med det vill- koret att egendomen skall vara mottagarens enskilda, 2.erhål lit genom testamente med det villkoret att egen- domen skall vara mottaga- rens enskilda, eller 3.ärvt och som enligt testa- utgör inte sam borätts gods. i stäl let för som anges i första stycket om det inte genom en sådan rätts hand- ling som där avses före skrivits att ersätt ningsegendom inte skall vara enskild egendom. När ett samboför hållande upphör, skall på begäran av någon av samborna deras gemen- samma bostad och bohag för de- las mellan dem genom bodelning, om egendomen har för vär vats för gemen samt begagnande. Avlider en sambo, skall begär an av den efterlevande sambon om en sådan bodel ning framstäl las senast när boupp teckningen för- rät tas. Första stycket gäl ler ej, om samborna har kommit över ens om det i ett skriftligt avtal som har undertecknats av dem båda. När ett samboför hållande upphör av annat skäl än att sam borna gifter sig med varandra eller ingår regis trerat partnerskap med varandra, skall på begäran av någon av samborna deras samborättsgods för delas mellan dem genom bodelning. Bodelning skall göras med utgångs punkt i egendomsför håll- andena den dag samboför håll- andet upphör. Begäran om bodelning under sambornas livstid skall fram- ställas senast efter det att samboförhållandet upphörde. Avlider en sambo, skall begä- ran av den efterlevande sambon om bodelning framställas sen ast när bouppteckningen förrät tas. Genom ett skriftligt avtal som undertecknas av båda sambor na kan de komma överens om att bodelning inte skall ske eller att viss egendom inte skall ingå i bodelningen. Genom ett nytt av samborna undertecknat skriftligt avtal kan de ändra vad som tidigare överenskommits. Varje sambo är skyl dig att tills bodelning för rät tas, eller frå gan om bodelning fallit, redovisa för gemensam bostad, bohag och motordrivet fortskaffningsmedel som utgör sam borätts gods samt för gemen sam bostad som inne- has med hyresrätt eller bostads- rätt och som kan bli före mål för över tagande enligt 23 §. Sambor får inför ett omedel bart före stå ende upphör ande av sam- boför håll andet avtala om den kommande bodelningen och annat som har samband med denna (föravtal). Över avta let skall upprät tas en handling som undertecknas av båda sam- borna. Om ett villkor i ett föravtal är oskäligt med hän syn till avtalets innehåll, omständig heterna vid avtalets tillkomst, senare inträf- fade för håll anden och om- ständig heterna i övrigt, får avta- let jäm kas eller läm nas utan avseende vid bodelningen. Vid bodelningen skall först sambornas andelar i egendomen beräknas. Vid beräkningen av sambornas andelar i egendomen skall från vad en sambo äger av deras bostad och bohag avräknas så mycket att det täcker de skulder som den sambo hade när samboförhållandet upphörde. För sådana fordringar mot en sambo inte är förenade med särskild förmånsrätt i bostaden eller bohaget och som inte heller på annat sätt är att hänföra till sådan egendom skall sambon få täckning ur bostaden och bohaget endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annan egendom. Vid beräkningen av sambornas andelar i egendomen skall från vad en sambo äger av deras samborättsgods avräknas så mycket att det täcker de skulder som den sambon hade när samboförhållandet upphörde. För sådana fordringar mot en sambo som inte är förenade med särskild förmånsrätt i sambo- rättsgodset och som inte heller på annat sätt är att hänföra till sådan egendom skall sambon få täckning ur samborättsgodset endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annan egendom. Det som återstår av sambornas bostad och bohag, sedan avdrag har gjorts för att skulderna skall täckas enligt 7 §, skall läggas samman. Värdet därav skall därefter delas lika mellan samborna. Det som återstår av sambornas samborättsgods, sedan avdrag har gjorts för att skulderna skall täckas enligt 14 §, skall läggas samman. Värdet därav skall därefter delas lika mellan samborna. I den mån det med hänsyn särskilt till samboförhållandets längd men även till sambornas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är oskäligt att en sambo när samlevnaden upphör skall lämna egendom till den andra i den omfattning som följer av 5-8 §§, skall bodelningen i stället göras I den mån det med hänsyn särskilt till samboförhållandets längd men även till sambornas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är oskäligt att en sambo när samlevnaden upphör skall lämna egendom till den andra i den omfattning som följer av 9 och 13-15 §§, skall bodelningen i så att den förstnämnda sambon får behålla mer av sin egendom. Är en sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättas eller finns det andra särskilda skäl att inte dela sambornas egendom, skall varje sambo behålla sin egendom som sin andel. stället göras så att den först- nämnda sambon får behålla mer av sin egendom. Är en sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättas eller finns det andra särskilda skäl att inte dela sambornas egendom, skall varje sambo behålla sin egendom som sin andel. Med ledning av de andelar som har beräknats för samborna skall deras bostad och bohag fördelas mellan dem på lotter. Den som bäst behöver bostaden eller bohaget har rätt att få denna egendom i avräkning på sin lott eller, om värdet är ringa, utan avräkning. En förutsättning för att en sambo skall få överta en bostad eller bohag som tillhör den andra sambon är dock att ett sådant övertagande även med hänsyn till omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Svarar egendomen för fordran som är förenad med särskild för - månsrätt i egendomen, är en ytterligare förut sättning för ett över tagande att den andra sambon befrias från ansvar för fordringen eller att medel till att betala denna har satts under särskild vård. Med ledning av de andelar som har beräknats för samborna skall deras samborättsgods fördelas mellan dem på lotter. Den som bäst behöver bostad, bohag eller motordrivet fortskaffningsmedel som ingår i bodelningen har rätt att få denna egendom i avräkning på sin lott eller, om värdet är ringa, utan avräkning. En förutsättning för att en sambo på sin lott skall få sådan egendom som tillhör den andra sambon är dock att detta även med hänsyn till omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Svarar egendomen för fordran som är förenad med särskild för - månsrätt i egendomen, är en ytterligare förut sättning för att en sambo på sin lott skall få sådan egendom som tillhör den andra sambon att den andra sambon befrias från ansvar för fordringen eller att medel till att betala denna har satts under särskild vård. En sambo har rätt att i stället för att lämna egendom till den andra sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Läm nas inte någon betalning, har den andra sambon rätt att så långt det är möj- ligt få sådan egendom som inte är uppenbart olämplig för den sambon. Om en sambo övertar bostad Om en sambo på sin lott får eller bohag mot avräkning och inte tillgodoser den andra sambon med egendom ur det gemen- räkning och inte tillgodoser den samma bohaget, skall den över- andra sambon med egendom ur tagande sambon betala mot- samborättsgodset , skall sambon svarande belopp i pengar. ställs för betalningen, kan sam- skäligt anstånd med denna. bon få skäligt anstånd med Om en sambo avlider, gäller bestämmelserna om rätt att be- gära bodelning och om rätt att överta bostad och bohag endast till förmån för den efterlevande sambon. Den efterlevande sambon har rätt att som sin andel vid fördelning av sambornas bostad och bohag alltid få ut så mycket av den behållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån den räcker, att det motsvarar två gånger det vid tiden för dödsfallet gällande basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om en sambo avlider, gäller bestämmelserna i 9 och 17 §§ endast till förmån för den efter- levande sambon. När ett samboförhållande upphör till följd av att en sambo avlider har den efterlevande sambon rätt att som sin andel vid fördelning av sambornas sambo- rättsgods alltid få ut så mycket av den behållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån den räcker, att det motsvarar två gånger det vid tiden för dödsfallet gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Bestämmelserna i 15 kap. 1 och 3 §§ om förlust av rätt till arv skall också gälla i fråga om rätten för den efterlevande sambon att vid bodelning få del i den avlidnes egendom. Om bodelningen har lett till att en fastighet har delats så, att samborna har fått skilda andelar utan att villkor om utbrytning har ställts upp i bodelningshandlingen, innehar de fastigheten med samäganderätt. I den mån bodelningen i andra fall innebär att en del av en fastighet kommer i en särskild ägares hand är bodelningen utan verkan. Bestämmelserna i 9 kap. 5, 7, 9 och 10 §§ gäller även vid bodelning enligt denna lag. Vad som sägs om makar skall därvid gälla sambor. I stället för den tidpunkt då talan om äkten skapsskillnad väcks skall gälla den dag då samboförhållandet upphör. Har en sambo vid bodelningen till skada för sina borgenärer avstått egendom som enligt 10 § har belöpt på sambons andel, gäller vad som föreskrivs i 13 kap. 1 och 2 §§ äktenskaps- balken om verkan av sådan åtgärd vid bodelning mellan makar. Har en sambo vid bodelningen till skada för sina borgenärer avstått egendom som enligt 14- 17 §§ har belöpt på sambons andel, gäller vad som föreskrivs i 13 kap. 1 och 2 §§ äktenskaps- balken om verkan av sådan åtgärd vid bodelning mellan makar. Övertagande av bostad i vissa fall Innehar den ena sambon den gemensamma bostaden med hyresrätt eller bostadsrätt och ingår egendomen inte i bodel- ning, har den andra sambon rätt att överta den när sambo- förhållandet upphör, om den Innehar den ena sambon den gemensamma bostaden med hyresrätt eller bostadsrätt och utgör egendomen inte sambo- rätts gods, har den andra sambon rätt att överta den när sambo för- hållandet upphör, om den sam- sambon bäst behöver bostaden och ett sådant över tagande även ett sådant över tagande även med med hänsyn till omständigheterna hänsyn till omständigheterna i i övrigt kan anses övrigt kan anses skäligt. samborna inte har eller har haft samborna inte har eller har haft dock endast om synnerliga skäl dock endast om synnerliga skäl talar för det. talar för det. En sambo förlorar sin rätt att En sambo förlorar sin rätt att ta över hyres- eller bostads rätten, ta över hyres- eller bostads rätten, om sambon inte har framställt om sambon inte har framställt anspråk på det senast tre