sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Sammanställningen omfattar fem sidor och upptar uppgifter under 21 punkter från sex av varandra delvis oberoen- de källor. Slutsatsen som och drar är att det inte kan uteslutas att vissa uppgifter är riktiga. Krigsmaterielinspektören död berörs på flera ställen i avsnittet men behandlas främst i två uppslag. har PU registrerat tre handlingar från rörande död. Två av dem innehåller uppgifter som utred- ningsmannen erhållit vid samtal med byråchefen vid säkerhetspolisen . I den första handlingen redogör för hur han i egenskap av jourhavande polischef vid meddelades att omkommit vid T-Centralen. Han hade ringt upp såväl som och samman- träffat med och tekniker i . Man hade före- tagit en ytlig teknisk undersökning av och där- efter förseglat dörren. Dagen därpå hade en noggrannare undersökning ägt rum. Därefter hade ansvaret lämnats över till . Den andra handlingen innehåller uppgifter om att via fått veta att ville ha ett sammanträffande med Boforsutredarna. Den tredje handlingen är ett protokoll över ett samtal som hållit med . berättade bl.a. följande. Hon trodde att maken om- kommit genom en olyckshändelse. Han hade inte på något sätt uppträtt konstigt före händelsen varför hon inte trodde att han begått självmord. Såvitt hon kände till hade han inte heller blivit utsatt för hot eller liknande. Efter julhelgerna hade han legat hemma i förkylning . hade han trots förkylningen åkt in på ett möte med . Mötet hade enligt maken gällt en ny smuggelaffär – . hade makarna som vanligt åkt gemensamt till sina arbeten. Maken hade berättat att han skulle företa en tjänsteresa till . När de skilts åt hade hennes man sagt Hej då, vi ses . Att hon trodde att hennes make fallit offer för en olyckshändelse förklarade hon med att han brukade vara ganska vårdslös i tunnelbanan och ofta stå nära perrongkanten. Han hade dålig hörsel på vänster öra, högt blodtryck, rester av förkylningsfeber i kroppen och ont i ett knä, vilket kunde ha bidragit till att han fallit ner på tunnelbanespåret. Dagen efter makens död hade en okänd man ringt. Mannen, som talat med utländsk brytning, hade sagt att det var Palmes fel att det hänt. Efter någon vecka hade hon fått ett liknande samtal. hade hon blivit kontaktad av Cats Falcks mamma som berättat att Cats när hon försvann varit i färd med att avsluta en undersökning rörande vapenhandel och dataaffärer (om Cats , se nedan). Under samma uppslag finns en mycket kortfattad promemoria upprättad av , PU, . I promemorian sägs bl.a. att utredningen kring död vid T-Centralen i handlades av polismyndigheten i . Kammaråklagare beslöt att förundersökningen skulle läggas ned med motiveringen att gärningen ej utgjorde brott. Under det andra spaningsuppslaget finns en artikel ur tidningen nr 6 1992 med rubrik Säpo-chef: på blev död.. Artikeln är skriven av till artikeln är en dagboksanteckning som gjort under . An- teckningen lyder Vidare meddelade Ljungwall att han vid ett samman- träffande med , SÄK, talat om dödsfall. hade då sagt att han hade uppgifter om att vid Palmes död förlorat ett viktigt stöd i sin verksamhet som KMI och därför inte orkat leva vidare i hetluften kring Boforsaffärerna. förhörde PU i anled- ning av tidningsuppgifterna. bestämda uppfatt- ning var att han talat allmänt med Ljungwall och då lämnat en högst personlig uppfattning om vad som kunde ligga bakom död. reagerade över formuleringen hade uppgifter om, vilket han menade var alldeles fel. Han hade haft personlig kontakt med och hade vid flera samtal med honom fått en känsla av att kände sig mer trängd av upp- märksamheten kring Boforsaffärerna efter död. inkom ett anonymt brev skrivet på engelska. I brevet påstods att det fanns ett samband mellan Cats Falcks och död och död . (Cats och försvann . De hittades sedan döda sittande i en bil i Hammarby-kanalen .) Sambandet skulle framgå av hemliga dokument från östtyska säkerhetstjänsten som kommit fram efter den tyska återföreningen. Enligt dokumenten skulle såväl Cats och som ha blivit mördade. mördats då hon undersökt en vapentrade som gick via . Hon hade erhållit vissa handlingar om denna vapentrade av . Två av tre mördare skulle leva i en by nära och byn skulle skyddas av videokameror m.m. En utredningsman vid RPS kriminalunderrättelsetjänst har som brevet kom in gjort en tjänsteanteckning om att han pratat med , PU, som deltog i utredningen av Cats Falcks död. hade uppgett att det rört sig om en olyckshändelse. Vidare har utredningsmannen antecknat att en kollega vid PU hade gått igenom ut- redningen kring död. Enligt denne hade gjort en mycket grundlig och bra utredning av omständigheterna kring död och det fanns enligt utredarens mening ingen tvekan om att begått självmord. upprättade en utredningsman inom PU en kortare pro- memoria benämnd Avsnitt Q – redogörelse och förslag. I prome- uppges att avsnittet bestod av ett 35-tal uppslag, som kunde delas in i tre huvudmotiv. Det första huvudmotivet innebar att "mullorna" i skulle ha beordrat mordet på eftersom han påstods ha stoppat vapenleveranser till . Enligt det andra huvudmotivet skulle ligga bakom mordet på grund av att påstods ha levererat vapen till . Det tredje huvudmotivet var att mördades på uppdrag av internationella vapenhandlar- maffian eftersom han personligen engagerat sig för att den stora vapenexportordern av fälthaubitsar till skulle gå till i stället för till . Enligt utredningsmannen hade inget konkret framkommit som styrkte den första eller den andra motivbilden. Be- träffande den tredje motivbilden pekade utredningsmannen på att det trots att uppgett att det helt var förtjänst att erhöll ordern inte fanns någonting som kunde styrka ett samband mellan motivbilden och händelsen på . Utredningsmannen föreslog att utredningen i avsnittet skulle kompletteras med en utredningsåtgärd; ett nytt förhör med (jfr ovan). Kommissionen har inhämtat viss ytterligare information kring utred- ningen av detta avsnitt, se nedan Sammanfattande anmärkningar . 5.12Avsnitt T – Kartläggning av offrets personliga förhållanden 23 I avsnitt T har ett 40-tal tips som helt eller delvis rör personliga förhållanden registrerats. Några av dessa har lett till om- fattande utredningsåtgärder. Det gäller särskilt det s.k. Harvardärendet. De uppslag som från granskningssynpunkt eller av annan anledning bedömts intressanta redovisas nedan. Redovisningen av vissa uppslag är mer översiktlig än vad den är i övrigt. I några fall, som vi inte redovisar, har utredningen följt upp lösa hypoteser angående personer i omgivning, som eventuellt skulle kunna ha hyst agg till denne, genom alibikontroller, som visat att personerna i fråga inte varit inblandade. 5.12.2Det s.k. Harvardärendet – händelserna vid Länsrätten i Under ett uppslag i detta avsnitt återfinns den utredning som PU före- tagit i anledning av händelserna vid Länsrätten i (länsrätten) , då överklagande i det s.k. Harvardärendet raderades från det interna dataregistret och över- klagandehandlingarna försvann. Utredningen initierades enligt vad som framgår av uppslaget genom ett tips och händelserna har utretts i tre omgångar: , och . Kommissionen har i denna del förutom det förundersöknings- registrerade PU-materialet använt visst oregistrerat material. Vidare har kommissionen använt den dokumentation som finns hos länsrätten och som rör detta ärende. Bakgrund och händelseförlopp vid länsrätten fick en inbjudan att vara föreläsare vid Lecture i . Föreläsningen skulle äga rum 23Generella utredningsåtgärder i detta avsnitt är redovisade i kapitel 3. 24Länsrättens i akter i målen S 22670-86 och S 22671-86 samt minnesanteckningar upprättade av lagmannen , diarieförda under Adm. ärende dnr 169/86. antingen vid , tillhörande , eller på AFSCME:s (American , County and Municipal Employees) kansli i . tackade ja till inbjudan. Vid ett telefonsamtal mellan , som var utrikespolitisk rådgivare i Statsrådsberedningen, och , Executive vid , bestämdes tidpunkten för föreläs- ningen till . Vid samtalet framförde att inte brukade ta emot arvoden för föredrag av detta slag. Vidare aktualiserade på vägnar att son önskade komma till och där följa undervisningen . I samband med vistelse vid för föreläsningen berördes frågan om önskemål på nytt. fick telefonbesked från att han tilldelats ett stipendium och att han var välkommen till . deltog i en radioutfrågning. Han till- frågades då om han erhållit något arvode för sin föreläsning vid och om något samband förelåg med vistelse vid . skrev ett brev till skattemyndigheten. I brevet skrev han att han inte hade kännedom om något samband mellan föreläsningen vid och vistelse där. fick genom en kommuniké av veta att stiftelsen överfört ett belopp om till stipendiefond, från vilken erhållit sitt stipendium. fann sedermera att det förelåg ett mycket starkt samband mellan den föreläsning hade hållit och det stipendium sonen erhöll en månad . Stipendiet ansågs i realiteten vara arvode för föreläsningen. tog därför upp värdet av stipendiet – eller – till be- skattning hos . var missnöjd med taxeringsnämndens beslut och klaga- de därför till länsrätten. Besvärshandlingarna överlämnades via bud till chefen för domstolen, lagmannen , . Handlingarna gavs in i två exemplar. De ankomststämplades, registre- rades och uppgifterna matades in i datorn . skulle registratorn lägga in en kopia i akten. Akten kunde då inte återfinnas. Registratorn eftersökte målet på datorn men några uppgifter om målet fanns inte. Vid kontroll visade det sig att 34 mål registrerats in men att bara 33 mål fanns kvar. Ett mål hade raderats i sin helhet. Detta hade skett från länsrättens terminal 23, placerad på registrerings- enheten. Via DAFA försökte personal vid länsrätten få bekräftelse på att det var mål som raderats samt få reda på vid vilken tid- punkt raderingen skett. ringde upp överåklagaren och berättade vad som hade hänt. kom , , på besök hos länsrätten. S och kom överens om att avvakta med en formell polis- anmälan till dess att länsrätten själv utrett saken ytterligare. Vid 17- tiden bekräftade DAFA att de s.k. stjärnnumren på mål och på målet som var raderat överensstämde. meddelade DAFA att en delete-transaktion (radering) skett . kontrollerades vid länsrätten vilka personer som flexat ut efter denna tidpunkt. bekräftade DAFA att delete-transaktionen var den som raderat mål. Vidare meddelade DAFA att den aktuella terminalen hade stängts och varit öppen på nytt mellan och 18.30. Under denna senare tid hade systemet först påpekat för användaren att denne måste ha behörig- hetskort. Förutom delete-transaktionen hade användaren även varit inne och tittat på ett annat mål. kontaktade och rapporterade om händelseutvecklingen. efterlystes handlingarna internt inom länsrätten. gjorde länsrätten en formell polisanmälan om det inträffade. I en dom biföll länsrätten över- klagande. De egentliga domskälen löd i denna del på följande sätt. Enligt länsrättens bedömning talar flera omständigheter för att det faktum att avstått från arvode för föredraget haft betydelse för erhållande av stipendium. Det finns emellertid inte anledning anta att de av lämnade uppgifterna att han villkorslöst avstått från arvode och att han inte haft kännedom om överföring av arvodesmedel till stipendiemedel är felaktiga. Mot bakgrund av vad som framkommit i målet kan det inte anses klarlagt att sådana förhållanden föreligger att de till stipendiefond överförda medlen skall tas upp till beskattning såsom arvode. Länsrätten bifaller därför besvären i denna del. kontaktades polisassistenten av en bekant som berättade att lämnat in ett överklagande till hennes arbetsplats. Kvinnan arbetade vid länsrätten. vidare att man haft anledning att plocka fram handlingarna. De hade då inte kunnat återfinnas. Vid en slagning i dataregistret saknades ärendet. Enligt kvinnan hade någon av cheferna kontaktat polisen som sagt sig inte ha tid med saken. Polisassistenten förde uppgifterna vidare till mordutredarna. Detta spaningsuppslag är den första handling som registrerats i PU rörande händelserna vid länsrätten. I arbetsmaterialet finns emellertid av kriminalinspektören upprättade anteckningar från det besök som denne gjorde vid länsrätten . Av anteckningarna fram- går att länsrätten önskade avvakta med en formell polisanmälan då man först ville utreda saken internt. , , kontaktade advokaten . hade varit ombud i ärendet vid länsrätten. Han hade blivit uppringd av en journalist vid . Denne hade frågat om hört att originalhandlingarna i Harvardärendet var försvunna och att ärendet raderats från länsrättens dataregister . inledde förundersök- ning i ärendet . Av en anteckning, daterad och upprättad av polisintendenten , framgår att förundersökningen lades ned . Av samma anteck- ning framgår också att avdelningschefen vid och från förundersökningsledningen tagit del av utredningen. Av arbetsmaterialet framgår att polisen med ett undantag inriktat utredningen i denna första utredningsomgång på de fem personer som med flextidskort passerat ut ur länsrättens lokaler efter den tidpunkt då raderingen registrerats (. Förhör hölls med drygt tiotalet personer. Därutöver har några personer kontrollerats, främst genom registerslagningar. De utredningsåtgärder som vidtagits är väl beskriv- na i den promemoria från PU som refereras nedan. I arbetsmaterialet finns en anteckning, daterad , som kriminalkommissarien , upprättat i anledning av ett samtal han haft med en utredningsman vid PU. Utredningsmannen hade uppgivit att vissa misstankar fanns att , boende i , skulle kunna ha något med länsrättens att göra. L skulle vara utbildad tekniker även om han arbetat vid i . påstods ha varit god vän med bomb- mannen och en kumpan till denne samt ha umgåtts förtroligt med en annan person i denna krets som var tekniker och specialist på data. Av anteckningen framgår inte varför eller på vilket sätt skulle vara inblandad i händelserna vid länsrätten. I en promemoria, daterad , med rubriken m.m. i länsrätten har PU gjort ett sammandrag av händelserna. I promemorian beskrivs bak- grunden till överklagande och den utredning som vidtagits i den första utredningsomgången. Av promemorian framgår bl.a. följande. lämnades överklagandehandlingarna person- ligen över till . Denne vidarebefordrade handlingarna till chefen för registreringsenheten . lämnade handlingarna för registrering på data. Denna uppgift kom också att utföras av . Därefter lades handlingarna, som tilldelats rotel 21, i ett aktomslag vilket sorterades in för förvaring i ett särskilt rum på registreringsenheten. behöll en kopia av be- svärsskrivelsen på sitt rum. När han skulle åter- ställa kopian till aktomslaget upptäcktes att originalhandlingarna var borta och att ärendet saknades i dataregistret. DAFA som hade hand om länsrättens datasystem kontaktades och det s.k. on line-bandet säkrades. Genom DAFA klarlades, på sätt ovan framgått, att ärende raderats . Raderingen hade skett vid en termi- nal i postöppningsrummet på registreringsenheten. Den hade föregåtts av att någon först försökt utföra en radering utan att använda sig av behörighetskort. hade terminalen använts för en transak- tion som ägt rum . efter raderingen hade på termi- nalen ställts en fråga om en kvinna, . Denna transaktion hade avslutats . Därefter hade aktiviteten vid terminalen upphört. Vid en kontroll av vilka anställda som varit kvar på länsrätten aktuell tid visade det sig att fem personer använt sitt flextidskort efter . Av dessa fem personer arbetade två – H och S – på registre- ringsenheten. Bägge hade stämplat ut efter . ABAB-vakten hade företagit rondering i lokalerna . I promemorian återges också i korthet vad som sagts under förhör med elva personer. S som arbetade som assistent på registreringsenheten uppgav att hon denna kväll arbetat över eftersom hon haft så mycket att göra. Hon hade inte lagt märke till om några andra personer fanns kvar på arbetsplatsen efter . I promemorian kommenteras att S under förhöret verkat anmärkningsvärt förtegen. H, som arbetade som kontorist på registreringsenheten , medgav att han tillsammans med praktikanten faktiskt som hastigast tittat på besvärs- handling eftersom de varit intresserade av Palmes namnteckning. Enligt H var det P som plockat fram besvärshandlingen efter att ha frågat om denna i datorn. H uppgav sig inte känna till hur man raderar i datorn. P, som alltså var praktikant, arbetade på registreringsenheten . Han medgav att han den 27 eller , efter att ha slagit upp ärendet på datorn, av nyfikenhet plockat fram besvärsakten och tittat i den. Därefter hade han stoppat tillbaka akten. Eventuellt hade han tittat på handlingen tillsammans med H. , vars ärende någon tittat på i datorn efter raderingen, kände inte till att hon överklagat ett skattebeslut utan hän- visade till modern, . uppgav att hon avfattat besvären för dotterns räkning eftersom dottern var bosatt i . På särskild fråga berättade hon att familjen i hade en nära släkting som arbetade på ett departement och som varit personlig god vän med . I promemorian nämns också att en fingeravtrycksundersökning gjorts av besvärshandling och att en jämförelse mellan på handlingen säkerställda avtryck och S:s fingeravtryck givit negativt resultat. Promemorian avslutas med konstaterandena att nycklar och be- hörighetskort lär vara på drift samt att expertis bedömer det vara praktiskt taget uteslutet att radering skett på annan plats än i länsrättens lokaler. Av en av PU upprättad anteckning, även den daterad , framgår att det efter genomgång av utredningen rörande datain- trånget vid länsrätten och efter samråd med bl.a. byråchefen hos Riks- åklagaren beslutats att fortsatt bearbetning av materia- let skulle ske. tog PU kontakt med den utredningsman som handlagt den tidigare utredningen vid . Utrednings- mannen uppgav vid denna kontakt att in- och utpassering till respektive från länsrätten kunde ske utan att flextidskort användes, vilket innebar att sådana passeringar inte registrerades. Mot den bakgrunden utökades kretsen av de som kunde misstänkas ligga bakom raderingen och hand- lingarnas försvinnande från de sex personer som utredningen tidigare varit huvudsakligen inriktad på till hela länsrättens personal – ca 250 personer. Han uppgav bl.a. att länsrätten tidigare tagit bort instruktionen för radering ur instruktionspärmarna. gjordes slagningar i brottsregistret på samtliga 266 anställda vid länsrätten och Mellankommunala skatte- rätten, som hade kontorsgemenskap med länsrätten. Vidare kontrolle- rades om någon av dem var aktuell hos säkerhetspolisen, förekom i persondokument i förundersökningsregistret eller var registrerade i vapenregistret. Pass/körkortsfoton togs fram på samtliga. utvisade att några personer, bl.a. H och , dömts för brott. Två av de anställda förekom i förundersökningsregistret. Den ene hade lämnat ett tips baserat på en av fantombilderna och den andra hade hörts i anledning av att hon haft ett fordon – en VW-passat – upp- ställd på viss plats. En handfull av de anställda förekom i vapen- registret, men ingen av dem hade något registrerat vapen som skulle kunna utgöra mordvapnet. hemställde hos i en framställning om inbördes rättshjälp i brottmål att tings- rätten genom UD skulle uppdra åt österrikiska myndigheter att hålla förhör med . Anledningen angavs vara att det i utredningen av mordet på statsminister framkommit uppgifter om att skulle kunna lämna upplysningar av värde för utredningen. beviljade framställningen och förhöret kom att äga rum vid Bundespolizeidirektion i . Under för- höret närvarade två kriminalinspektörer vid PU. förevisades fotografier av de anställda vid länsrätten och Mellankommunala skatte- rätten. Hon kände inte igen någon av dem. Inte heller i övrigt kunde hon lämna några upplysningar som förde utredningen i ärendet framåt. besöktes modern, . Hon före- visades också fotografier av samtliga anställda vid länsrätten och Mellankommunala skatterätten. Inte heller hon kände igen någon. Be- träffande släktingen som skulle vara god vän med visade det sig att denna uppgift inte var riktig. Vännen hade varken träffat eller haft kontakt med . företogs såvitt framgår av materialet i stort sett inga utredningsåtgärder i ärendet. I arbetsmaterialet finns dock en skrivelse, daterad , från kriminalinspektören . Av skrivelsen framgår följande. förhörde en jurist – – i samband med utredningen av ett rån. Råna- ren bodde hos hade varit anställd vid länsrätten och slutat där . ägde en sommarstuga utanför . Stugan utgjorde ett tillhåll för grova brottslingar, bl.a. för . Dessa uppgifter hade kriminalinspektören lämnat till PU . Han mindes inte vem han pratat med där. Från PU:s sida hade man inte sett några kopplingar mellan händelserna på länsrätten och mordet på . Även i övrigt hade uppgifterna mött svagt intresse, eftersom utredarna höll på med det s.k. kurdspåret. hade med bestämdhet påtalat att dessa grova brottslingar som höll till i sommarstuga borde kontrolleras med tanke på deras stora brottslighet inom narkotikahandeln och då dessa kunde tänkas ha tillgång till vapen. var i stort behov av pengar, varför motiv kunde finnas att utföra olagligheter mot skäligt Skrivelsen avslutas med Eftersom intresset från Palmeut- redarna var mycket svalt beslutade jag mig för att ej fundera vidare och lämna uppgifter i övrigt. I anledning av denna skrivelse har kriminalkommissarien upprättat en promemoria som också den bara återfinns i arbetsmaterialet. Av promemorian framgår att rekvi- rerat de arkivhandlingar som fanns rörande , att han samtalat med den utredningsman som handlagt den första utred- ningen och erhållit vissa upplysningar. Samtalet och upplysningarna finns ej redovisade men slutsats var att det inte framkommit något som pekade mot att i något avseende haft med de försvunna handlingarna att göra. Han konstaterade avslutningsvis att ingen ytterligare utredning rörande detta kommer att verkställas. hörde en person av sig till PU och tipsade om att , som varit (jfr kapitel 6, bl.a. Utredning avseende tillgång till vapen ) flickvän, arbetat vid läns- rätten vid tiden för mordet. /91 började PU på nytt att utreda händelserna vid länsrätten. beslöt chefsåklagaren att förundersökningen i ärendet skulle återupptas, nu med två personer – H och P – som misstänkta. hölls förhör med en handfull personer utöver H och P. Av dessa hade ett par personer förhörts redan under den första utredningsomgången. En av dem som hördes var biträdande chefen för registreringsenheten, . ansåg P vara en försigkommen ung man och berättade att han när han började vid länsrätten satt större delen av tiden vid datorn och lekte. Enligt var han kunnig på datorer och han hade utfört saker som inga andra kommit på att man kunde göra. respektive förhördes såväl H som P på nytt. Båda delgavs under förhören misstanke om brott, undertryckande av urkund och dataintrång. H nekade till misstanken och berättade under det drygt två och långa förhöret att han arbetat som kontorist vid länsrätten – . hade han bl.a. arbetat med P, som varit mycket intresserad av datorer. De hade arbetat bredvid varandra på dataterminaler i postöppningsrummet och bl.a. registrerat inkommen post. Troligen efter det att förevisat besvärsskrivelse på registreringsen- heten hade P plockat fram skrivelsen och visat honom. De hade tittat på namnteckning. H antog att P därefter hade lagt tillbaka handlingen. Att H i ett förhör 1986 nekat till påståendet att skrivelsen varit framme förklarade med att han varit rädd för att bli inblandad. H erinrade sig också att P slagit upp ärende på datorn. På särskild fråga uppgav H att han trodde att behörighetskort krävdes för detta. H hade slutligen ett svagt minne av att P tagit en kopia av besvärsskrivelsen. Även P nekade till misstanken. Under det långa förhöret berättade han att han arbetat på länsrättens registreringsenhet 1986 med början . Han arbetade framförallt med postöppning och inregistrering av ärenden. som besvärsskrivelse kom in visades denna på registre- ringsenheten, troligen av .