sou · GNB3130d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Men vad talar då för att partierna skall ha många medlemmar? Scharrow pekar på flera argument till försvar för att medlemskapet är en viktig resurs för partierna. Det är för det första positivt ur legitimitetssynpunkt med en god medlemsstatistik. Medlemmar är vidare lojala väljare – och lojala väl- jare som träffar andra väljare är en viktig resurs. Medlemmar bidrar också ekonomiskt till verksamheten, och de arbetar utan ersättning med verksamheten ute på fältet. Medlemmar bidrar också intellektuellt, med nya idéer. Och de är, slutligen, potentiella kandi- dater till de poster som partiet kan påräkna att besätta. Det finns enligt Scharrow starka tecken som tyder på att partier i dagens allt hårdare konkurrens om väljarna ser medlemmar – även passiva sådana – som en viktig tillgång. Det som de etablerade parti- erna i alltmer inser är enligt Scharrow: the value of informal, extra-party support activites, and about the value of non-partisan constituent service activites. Parties began to see large, inactive memberships not only as the source of regular funds, but also as reservoirs of sympathizers distributed throughout communities (Scharrow 1994, s. 54). Förnyelse i medlemskonceptet? Partier har i andra länder i många fall försökt att på olika sätt ge inci- tament för medborgarna att bli medlemmar. I vissa partier förekom- mer särskilda förmåner och erbjudanden av olika slag (försäkringar, inköp etc). Dessutom finns på en del håll särskild information som riktas till icke-aktiva medlemmar. Otvivelaktigen kan den nya infor- mationstekniken erbjuda metoder att skräddarsy information för olika syften och också på andra sätt underlätta för förnyelse för såväl verksamhetsformer som medlemskapskoncept. Hur förhåller sig de svenska partierna i det senare avseendet? kap02.fm 44 Friday, , 1999 7:57 AM 2 PARTIERNA OCH DERAS MEDLEMMAR Har partierna övervägt friare anslutningsform än medlemskap? (Procent, n=296) Har övervägt friare anslutningsform Som framgår av tabell 2.14 är innovationsbenägenheten förhållande- vis omfattande. I av samtliga kommunorganisationer har friare anslutningsformer än traditionellt medlemskap övervägts. Sär- skilt påtaglig är innovationsbenägenheten inom och där nästan hälften av ordförandena uppger att man inom den egna kommunorganisationen övervägt en friare anslutningsform. Minst innovationsbenägenhet finns inom , där det endast i av kommunorganisationerna finns idéer om för- nyelse.7 De respondenter som svarade ja på frågan om det i kommunorga- nisationen övervägts någon annan anslutningsform ombads vidare att i en öppen fråga ange vilken anslutningsform som det var fråga om. Allmänna målsättningar som ö kad öppenhet och mer tolerans är ymnigt förekommande i svaren, särskilt bland vänsterpartister. Ett vanligt förekommande alternativ är att öppna upp partiverksamheten för icke-medlemmar. Ambitionsnivån varierar dock starkt. Vanligast är att man nöjer sig med att bjuda in allmänheten till olika möten som varit av intern karaktär. Några miljöpartiavdelningar har här gått längst genom att till och med nominera icke-medlemmar till nämnder och styrelser. Nätverkstanken, vars grundläggande tanke är att arbeta mindre formbundet, är också populär, liksom idén att arbeta tematiskt med olika lokalt engagerande sakfrågor. På denna punkt ger sig återigen ambitionen med ökad öppenhet till känna. Några avdelningar har knutit partipolitiskt obundna experter till sig som rådgivare och bollplank , andra har inlett samarbete med lokala aktionsgrupper, i något fall har ett parti varit med och initierat byalag med vilka man sedermera haft nära men informella kontakter. Inom har några avdelningar övervägt eller på försök kap02.fm 45 Friday, , 1999 7:57 AM 2 PARTIERNA OCH DERAS MEDLEMMAR prövat lokalt partimedlemskap. En variant av detta är en friare anslut- ningsform – stödmedlemskap . Flera partier har prövat detta kon- cept. Innebörden kan bland annat vara att man går in i ett parti för att enbart vara verksam med en viss fråga, men också att man betalar en lägre medlemsavgift och att man inte registreras. I en del svar återfinns också formuleringar som tyder på att man vänder sig mot det som är själva grundkonceptet med ett politiskt parti. Så här skriver en miljöpartist från en norrländsk kommun: Vi vill arbeta för konkreta mål och få samtliga partier och människor att stödja och arbeta för dessa mål. På så sätt skulle alla kunna vara medlem- mar. En alternativ förklaring till denna utveckling ligger av allt att döma i att medlemskapet minskat i betydelse, för medborgarna men också för partierna själva. Till grund för en sådan tolkning ligger inte minst den omständigheten att partierna, genom den nära symbiosen med staten som framför allt tar sig uttryck i den offentliga partifinansie- ringen, blivit alltmer oberoende av medlemmarna. I det moderna mediesamhället har dessutom kampanjarbetet ändrat karaktär. Det är visserligen ingen nackdel att ha tillgång till en stor kår av ideellt arbe- tande partimedlemmar, men den helt avgörande framgångsfaktorn ligger i en fungerande mediestrategi. Varken av finansieringsskäl eller kampanjskäl är således en stor medlemskår lika nödvändig som tidi- gare (Gidlund 1983; 1997). Kommunvisa skillnader i innovationsbenägenhet Lika slående som de partivisa skillnaderna i innovationshänseende är de kommunvisa. Det är, som visas i tabell 2.15, huvudsakligen i kun- skapskommunerna som det finns en innovationsbenägenhet att tala om. Övervägande av friare anslutningsformer än medlem- skap med avseende på kommuntyp (procent, n=296) Har övervägt friare anslutningsform kap02.fm 46 Friday, , 1999 7:57 AM 2 PARTIERNA OCH DERAS MEDLEMMAR ser vi prov på hur kommuntypsvariabeln ger upphov till stora skillnader. Häri finns också en regional dimension i diskus- sionen om partiväsendets framtid eftersom de mest innovationsbe- nägna partiavdelningarna framför allt finns i landets storstadsområ- den. Den traditionella medlemskapskonceptionen utmanas slutligen också av internationaliseringen, inte minst av den europeiska integra- tionen och samarbetet i europeiska partinätverk. Påfrestelsen ökar för det traditionella medlemskapet när viktiga beslut fattas på långa avstånd både och rum till medlemmarna. Avstånd och rum kan utvecklas till kännbara barriärer för rekrytering av medlemmar och kandidater till politiska poster och ytterligare förstärka den negativa trend för partipolitiskt arbete som redan är ett faktum i många partiorganisationer. skapar omvandlingen en histo- riskt ny situation för partiväsendet som även kan tänkas bli en avgö- rande brytpunkt för den tidigare negativa utvecklingen (Gidlund 1997, s. 193 ff.). 1Beslutet att avskaffa kollektivanslutningen fattades av socialdemo- kratiska kongress. Enligt beslutet skulle övergången från kollektiv till individu- ell anslutning vara genomförd . av de socialdemokratiska partimedlemmarna var kollektivt anslutna innan detta system avvecklades. 2Även inom det danska partiväsendet har en dramatisk medlemsminskning skett. Mellan 1960– 69 minskade partiernas sammantagna medlemsantal . Motsvarande siffra för perioden – 79 var . första hälft fortsatte minskningen () Se 1997, s. 70 ff. 3I riksdagsval erhöll av rösterna i län, i , i läns södra och i . Totalt sett fick partiet av rösterna. 4För studier av kvinnors integrering i partierna, se Lovenduski & (eds) 1993 och Karvonen & 1995. 5De data som demokratirådet jämför med i sin undersökning är base- rade på valundersökningen 1979. här även svensk forskning som visar på denna representativitetsobalans (1996). 7Kristdemokraterna på europeisk nivå har dock prövat individuellt medlem- skap i EPP (European Peoples Party) – ett parti för konservativa och kristdemo- kratiska partier inom EU som egentligen bygger på medlemskap från medlems- partier (Gidlund 1999). kap03.fm 47 Friday, , 1999 7:57 AM 3 Hur attraktiva är partiernas möten? Detta kapitel handlar om partiernas mötesverksamhet. Den centrala frågeställningen gäller om förskjutningar ägt rum av partimötets funktioner i partiverksamheten och vilken roll de traditionella mötesformerna numera har. Lokalt i partierna finns olika förutsätt- ningar när det gäller att skapa en regelbunden mötesaktivitet, att samlas kring samtal om politiskt angelägna frågor, fatta interna beslut, hantera nomineringsarbete och bedriva valrörelser. Finns skillnader mellan olika partier och typer av kommuner? Hur ser utvecklingstendenserna ut? Kan man finna belägg för den välkända hypotesen att partierna har stigande svårigheter att få folk att gå på sina möten? Hur kan vi i så fall förstå en utveckling där partimöten tappar i attraktionskraft? Betydelsen av mötet i partiverksamheten Genom partiernas historia spelar mötet en central roll i det politiska arbetet. Partimöten är i regel organiserade sociala sammankomster och äger rum vid angivna tider och på bestämda platser. En sinnebild för det politiska samtalet är torget där partier kan marknadsföra sina ståndpunkter och få kontakt med medborgarna mitt i deras vardag. En annan är interna partimöten betyngda av organisationsfrågor, nomineringsarbete, behandling av partimotioner och remisser. Rum- mets karaktär och mötets utformning har naturligtvis varierat, inte minst beroende på vilket syfte som mötet haft och vilka traditioner som utvecklats inom respektive parti. I de folkrörelseorienterade par- tierna (masspartierna) har mötesfrekvensen historiskt sett varit hög och mer regelbunden såväl över valår som mellanvalsår, medan de kaderorienterade partierna i högre utsträckning fokuserat sin verk- samhet till valen och valkampanjerna (Duverger 1967; Gidlund 1983). Modern masskommunikation har på ett dramatiskt sätt förändrat partiernas möjligheter att föra ut sina politiska budskap. kap03.fm 48 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? att etermedia och särskilt televisionen förstärkt sina positioner i den politiska sfären kretsar fortfarande partiverksamheten i hög grad kring det traditionella mötet där människor strålar samman och rum. Mötets centrala position i partiverksamheten beror på de funktio- ner som varit knutna till dessa sammankomster. Mötet har spelat en betydelsefull roll för att mobilisera medlemmar och väljare. Partimö- ten har varit medlemmarnas centrala forum när det gäller att ta ställ- ning i politiska frågor; partimöten har också varit de sammankomster där ledningarna kunnat övertyga och entusiasmera de partiaktiva inför kommande uppgifter. Inför valen har organisationen förberetts i interna möten med kurser, konferenser och samman- dragningar av olika slag. Därefter har valrörelserna tagit vid med en arsenal av olika valmöten för att mobilisera väljarna. Vidare har mötet haft en viktig legitimerande funktion. Det innebär att partiorganisationernas möten utgjort viktiga forum för förank- ring av politiska beslut och den förda politiken. Där har förtroende- valda på olika nivåer kunnat känna av olika opinioner och kunnat legitimera beslut och ageranden i politiska frågor. Partiernas möten har dessutom fyllt en social funktion där männis- kor med samma ideologiska övertygelse sammanstrålat och utvecklat gemensamma kulturella normer och sammanhållande kitt. Partiernas mötesverksamhet och organisationsarbete spelade tidigt en viktig roll för skolning av medlemmar för kommande förtro- endeuppdrag på skilda nivåer i samhället. Detta blev för många den skolning som fick kompensera bristen på formell utbildning. I de flesta partier utvecklades tidigt en formbunden mötesordning, framför allt för interna partimöten. Generationer skolades in i stadge- och ordningsfrågor samt mötesteknik. Fokuseringen på den digra regelboken var ytterst ett uttryck för tilltron till demokratin och dess arbetsformer men också till partiernas betydelse och beho- vet att skapa intern demokratisk kontroll över procedurer och beslutsordningar. ter sig regelboken mer frånstötande och upp- levs ofta provocerande föråldrad av yngre människor. Det är alldeles för mycket formaliteter och föreningstekniska frågor som står på dagordningen, säger en ung kvinna i våra intervjuer. Det skall alltid väljas representanter till olika nämnder, styrelser och annat [ ] Det diskuteras alldeles för lite ideologiska frågor . Och hon tillägger: – Det är faktiskt inte förrän jag gick med som jag insåg hur fruktansvärt svårt det är med demokrati och vilken tid det tar (nr 7). kap03.fm 49 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? Att även partiaktiva kan känna avsmak för det alltför formbundna i mötesverksamheten är uppenbart (se vidare kapitel 6). Men genom- gående handlar det (i vårt material) om unga partiaktivister – särskilt kvinnor – som uttrycker tveksamhet inför formerna. Här är ytterli- gare ett exempel: – Det är för mycket gubbar som sitter och pratar om samma saker . De upprepar samma sak . Man kan ju bli tokig när man sitter på ett möte och det tar liksom adrig slut, därför att de upprepar samma sak [ ] jag menar, partierna skall väl inte sitta och ha egna möten. Vi skall ut och träffa människor. Då kan man inte sitta och ha flera timmars möten (nr 13). Kritiken överensstämmer med den gängse bilden av dagens etable- rade partier. Dessa anklagas ofta för att ha byggt upp alltför tung- rodda och hierarkiska organisationer och att dessutom i alltför hög utsträckning leva med verksamhets- och arbetsformer, som visserli- gen är traditionsrika, men som inte överensstämmer särskilt väl med vår tids behov. utsätts det traditionella mötet i partierna av en allt hårdare kon- kurrens från en mängd aktiviteter och måsten i människors liv. Till detta kommer ett ständigt stigande utbud av alternativa sätt att kana- lisera politiskt intresse som särskilt tycks attrahera unga människor. Frågan är om det finns tid, ork och tilltro i den omfattningen att par- tierna kan upprätthålla sina mötestraditioner? Partiernas ställning som mellanliggande organisationer (interme- diära organisationer), dvs. organisationer med målsättningar att utgöra förmedlande länkar mellan medborgare och den politiska makten utmanas av massmedier, särskilt televisionen, och därtill av en allt effektivare och mer förfinad kommunikationsteknik som kla- rar direktkontakter. Varför gå omvägen genom partier när besluts- fattare kan pejla opinioner genom utspel i Rapport eller på DN:s debattsida? Det traditionella mötet utmanas även av den nya informationstek- niken. Genom IT kan människor nås och samlas utan att befinna sig på samma plats . Information kan läggas ut på nätet eller på partiernas egna nät (intranät) och hämtas upp av intres- serade – när som helst . Ett stort antal människor kan sam- tidigt delta i en debatt utan att vistas i samma fysiska rum och man kap03.fm 50 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? kan enskilt eller i grupp virtuellt och på distans följa stora och små konferenser. Ännu är det för tidigt att få en klar bild över hur detta kommer att förändra partiarbetet, men det råder ingen tvekan om att tekniken har en potential som möjliggör stora förändringar. En möjlig positiv konsekvens är att partierna mer effektivt kan möta informations- och kommunikationsbehoven både inom och utanför sina egna organisa- tionssfärer (Rash 1997, Ilshammar 1997). Gentemot medlemmar och väljare kan debatter organiseras och vitaliseras genom att fler icke- medlemmar deltar i det offentliga samtalet. Organisationerna tvingas öppna upp för en bredare diskussion. Detta senare kan innebära en vitalisering och en nödvändig utveckling i ett läge där medlemsut- vecklingen är starkt negativ och då partiorganisationerna annars ris- kerar att utvecklas till mer slutna klubbar som kan ge par- tiledningarna vägledande signaler om opinioner i samhället. Till de mer negativa effekterna hör den hittillsvarande demografiska snedhe- ten i användningen av tekniken till förmån för yngre, välutbildade män (Gidlund 1999a). Att samla folk på möten Det finns en guldåldersmyt som odlas, inte minst i gamla svenska partier, om hur framgångsrika man varit under gångna tider när det gäller att samla folk på sina möten. Detta är en sanning med modifi- kation. Visserligen lyckades partierna under demokratiseringen i bör- jan av samt under efterkrigstidens uppbyggnad av välfärds- staten att mobilisera stora grupper som medlemmar och väljare. Att samla stora skaror av regelbundet återkommande mötesbesökare har dock alltid varit bekymmersamt och endast kunnat ske under begrän- sade tider och under speciella omständigheter. Till den modifierade bilden hör således att de flesta demokratiska partier fått kämpa hårt för att få människors upp- märksamhet och att kunna få ta deras tid i anspråk. konstaterade , då han gjorde sin berömda stu- die av de oligarkiska tendenserna i den tidens massorganisationer, att det fanns en entusiastisk liten skara medlemmar som regelbundet deltog i partiernas möten. Den stora majoriteten av medlemmarna i samtidens masspartier däremot lockades att delta bara om någon spe- ciellt känd talare framträdde eller om det förekom några slående krigsrop , dvs. någon slags mobilisering för ett särskilt syfte. Mich- els kunde även rapportera: Mötena kan också vara välbesökta när kap03.fm 51 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? man visar en film eller håller ett populärvetenskapligt föredrag med ljusbilder (1983, s. 59). iakttagelser förefaller välbekanta även för dagens partier. Kampen om människors uppmärksamhet och engagemang i politiska frågor och partipolitiskt arbete är ständigt pågående. I vilken omfattning har då de svenska partierna lyckats med att få folk på sina möten? I frågeundersökningen bedömde en knapp majoritet av ordförandena i partiernas kommunorganisationer att mötesutvecklingen – 1979 varit positiv. Särskilt positiv var utvecklingen inom socialdemokraterna och (då vpk). av samtliga tillfrågade ansåg att läget var oför- ändrat medan kunde registrera en viss minskning. Den största minskningen stod för. Vid frågeundersök- ningen 1990 angav av de tillfrågade att det varit en oför- ändrad situation – 1990. av de tillfrågade kunde se en ökning av mötesdeltagare, medan hade mot- satt erfarenhet.1 Vid en motsvarande bedömning för åren 1996– 1998 framkom en mörkare bild av utvecklingen. Inte av partierna kunde nu se en minskning av antalet mötesdeltagare, bedömde läget vara oförändrat, medan såg en positiv utvecklingstrend.2 Värst drabbade är de gamla folkrörelsepartierna socialdemokraterna och , där inte mindre än av ordförandena i respektive parti angav en minskning. Andel kommunorganisationer inom respektive parti som bedömts ha en positiv mötesutveckling (markant ökning/ någon ökning) vid mättillfällena , 1990 och 1998. Kommentar: * = ingick ej i undersökningen. Gäller 50-kommunurvalet, dvs. exklu- sive storstäder. N=239 1979; N=216 1990; N=261 1998. Partierna skördar uppenbarligen frukterna av väljarnas domslut även i detta sammanhang. Valframgångar tenderar att öka antalet mötesbe- kap03.fm 52 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? sökare, medan en kräftgång i väljarstöd även ger tillbakagång i antalet mötesdeltagare. Man kan naturligtvis fråga sig hur orsakssambandet egentligen ser ut. Föregår stigande mötesdeltagande av ett ökat stöd i väljarkåren? Eller är det vanligare att mötesdeltagandet ökar efter det att ett parti fått ökad uppmärksamhet och fått ökat förtroende från väljarna? Här nöjer vi oss med att konstatera att utvecklingen vad gäller antalet mötesbesökare tycks vara en god indikator på männis- kors stöd för partierna. Vi frågade, i likhet med de tidigare undersökningarna , även hur många personer som i genomsnitt varit närva- rande vid kommunorganisationens möten . Resultatet bekräftar den bild som respondenterna gav när det gäller de senaste årens nedåtgående trend. Minskningen av antalet mötesbe- sökare är i genomsnitt vid en longitudinell jämförelse där data finns från båda dessa mättillfällen.3 Styrelsemöten och fullmäkti- gegruppernas möten är exkluderade. Minskningen av mötesbesökare har ägt rum över hela det politiska fältet, men socialdemokraterna har drabbats värst med en nedgång med inte . Men även har förlorat åtskilliga besökare (- ), lik- som (-). Motsvarande siffror för modera- terna och är däremot betydligt lägre, -13 respek- tive - 14 procent.4 Förändring av antalet mötesbesökare i procent . En longitudinell jämförelse av samma enheter vid två mättillfällen Medelvärde (median) - 13 (- 23) - 31 (- 40) - 34 (- 45) - 14 (- 38) - 40 (- 51) - 25 (- 25) - 58 (- 58) - 28 (- 40) Kommentar: Storstäderna är exkluderade eftersom de inte studerades vid undersökning. var inte med undersökning. Eftersom det gäller en jämförelse byggd på samma partienheter vid två mättillfällen blir antalet studerade kommunorganisationer färre än när hela materialet tas med. kap03.fm 53 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? Vid en jämförelse av hela materialet (exkl. storstäder) över tiden, dvs. en bild av vad som skett i de 50 lokala partisystemen, visar det sig att det skett en successiv minskning från i genomsnitt 42 mötesdeltagare till 31 besökare vid studie till 21 för den senaste mätningen 1998.5 Vad gäller socialdemokraternas minskning av mötesbesökare föll antalet från en relativt hög nivå, från i genomsnitt 81 till 48 besökare . Det bör då noteras att social- demokraterna i de flesta fall har representantskap i sina kommunor- ganisationer (arbetarkommuner), vilket innebär att ett visst antal personer i praktiken är mer eller mindre tvingade att infinna sig på några av arbetarkommunernas möten. Slopandet av kollektivanslutningen (avskaffades formellt av parti- kongressen 1987) var i praktiken genomförd 1991. Detta kan dock ha haft begränsade effekter på mötesantalet. De mer strategiska effek- terna av att ha förlorat i styrka genom att tappa massanslutningen av medlemmar torde ha varit mer kännbara. Dessutom efterträddes kol- lektivanslutningen av en s.k. organisationsanslutning vilket konstitu- erade underlaget för den fackliga representationen i arbetarekommu- nernas representantskap. Nedgången har som synes en parallellitet med socialdemokraternas fallande stöd i väljarkåren – med valet som det sämsta sedan den allmänna rösträtten infördes, samt den minskning som skett i medlemsantalet. Antal personer som i genomsnitt varit närvarande vid kommunorganisationens möten . Antal kommunorganisationer inom parentes Antal närvarande år: 33 (38) 57 (41) 81 (47) 11 (34) Kommentar: * = ingick inte i undersökningen. kap03.fm 54 Friday, , 1999 7:57 AM 3 HUR ATTRAKTIVA ÄR PARTIERNAS MÖTEN? Det lägsta antalet mötesbesökare hade som i genomsnitt kunde räkna in 9 personer på sina möten under 1998.6 Det bör upp- märksammas att de lokala partier som finns i de studerade kommu- nerna numera utgör en betydligt större politisk mötesarena än . I genomsnitt samlades 20 personer i de 23 ingående lokala partierna till någon form av möte – 1998. Detta kan jämfö- ras med situationen då antalet lokala partier som ingick i studien sammantaget endast var tre stycken: då var det i genomsnitt 55 besökare. Det finns en viss skillnad mellan partierna i fråga om hur många möten som hålls i partiernas kommunorganisationer. Här gällde det för respondenterna att exkludera styrelsemöten och fullmäktige- gruppens möten från sina bedömningar. Under hade och den lägsta mötesfrekvensen, båda uppgav i genomsnitt sex möten vardera detta år.7 Det kan note- ras att detta är de partier som drabbats minst av mötesbe- söksminskningen. , , , vänster- partiet och de lokala partierna bildar en slags mellangrupp med en mötesfrekvens mellan sju och nio. Socialdemokraterna angav i snitt tio möten under detta år.8 I vilka miljöer har dagens partier de största problemen att samla män- niskor till olika partimöten? Resultatet av en jämförelse mellan kom- muntyper och antalet mötesbesökare visar kanske inte oväntat att