sou · GNB354 · 2000-01-01 00:00:00 — Detaljhandel med andra varor får ske endast efter medgivande av . Paragrafen motsvarar 37 § i den nuvarande tullförordningen. Gemenskapsvaror som avses i artikel 166 b är sådana gemenskaps- varor som på grund av att de är upplagda i en frizon (eller ett frilager) omfattas av sådana åtgärder som vanligen är knutna till export av varor. 23 § Innehavaren av en frizon skall lämna den hjälp som behövs för tillsynen över verksamheten i frizonen och för undersökning av de varor som förvaras där. Paragrafen motsvarar 39 § i den nuvarande tullagen. 24 § Innehavaren av en frizon skall utse en föreståndare för frizonen. Föreståndaren skall vara godkänd av . Föreståndaren för en frizon får handla på frizonens vägnar i förhållande till tredje man och företräda frizonen inför domstolar och andra myndigheter. Föreståndaren är skyldig att se till att de föreskrifter som gäller för frizonen efterlevs. Paragrafen motsvarar 41 § i den nuvarande tullförordningen. 25 § Vad som i 21-24 §§ föreskrivs om frizon gäller även beträffande frilager. Paragrafen motsvarar med viss språklig ändring 42 § i den nuvarande tullförordningen. 26 § skall fullgöra den skyldighet att informera EG- kommissionen om vissa förhållanden rörande frizoner och frilager som föreskrivs i artikel 840 i förordningen (EEG) nr 2454/93. Paragrafen motsvarar 43 § i den nuvarande tullförordningen, med den skillnaden att artikelnumret anges. 27 § får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för tillämpningen av bestämmelserna om frizoner och frilager som anges i 3 kap. 4 § fjärde stycket tullagen (0000:0000). Paragrafen motsvarar med viss språklig ändring 44 § i den nuvarande tullförordningen, med den skillnaden att hänvisning görs till det lagrum i den föreslagna tullagen i vilket de artiklar i tullkodexen och tillämpningskodexen som behandlar frizoner och frilager anges. 28 § får föreskriva att transitering med fordon eller container får ske endast om fordonet eller containern har godkänts för internationell godsbefordran under tullförsegling och alltjämt är i behörigt skick. Paragrafen motsvarar 49 § i den nuvarande tullförordningen. 29 § Av artikel 55 i förordningen (EEG) nr 2913/92 framgår att den som transiterar en icke-gemenskapsvara skall, sedan transite- ringen avslutats, lägga upp varan på tillfälligt lager. Härvid tillämpas 3 kap. 6 tullagen (0000:0000). Paragrafen motsvarar i sak 50 § i den nuvarande tullförordningen. I artikel 55 i tullkodexen sägs, att så snart icke-gemenskapsvaror som har befordrats enligt ett transiteringsförfarande når sin bestämmelseort i gemenskapens tullområde och har uppvisats för tullen enligt bestämmelserna om transitering, skall artiklarna 42-53 tillämpas. Detta innebär att bl.a. bestämmelserna om tillfällig förvaring blir tillämpliga. 30 § får meddela de föreskrifter som behövs till utfyllnad och verkställighet av de bestämmelser om transitering som anges i 3 kap. 4 § tredje stycket tullagen (0000:0000). Paragrafen motsvarar 51 § första meningen i den nuvarande tullförord- ningen, med den skillnaden att hänvisning görs till det lagrum i den föreslagna tullagen i vilket de artiklar i tullkodexen och tillämpnings- kodexen som behandlar transitering anges. Bestämmelsen i andra meningen, som ålägger att fullgöra den skyldighet att informera om tillämpningen av regler om transitering som föreskrivs i tillämpningskodexen, har inte tagits med; någon bestämmelse om sådant informationsutbyte finns inte i tillämpningskodexen. 31 § får föreskriva om förenklade förfaranden för transitering rörande vissa typer av trafik eller vissa företag enligt överenskommelser som ingåtts med en eller flera andra medlems- stater i Europeiska unionen eller med ett eller flera länder som biträtt konventionen om ett gemensamt transiteringsförfarande. Detsamma gäller i fråga om transitering som inte berör annan medlemsstats område. Paragrafen motsvarar 52 § i den nuvarande tullförordningen och är en komplettering till artikel 97.2 i tullkodexen. Enligt den artikeln har medlemsstaterna, under förutsättning att verkställandet av gemenskaps- åtgärder som gäller för varorna säkerställs, rätt att genom bi- eller multilaterala avtal sinsemellan införa förenklade förfaranden för viss trafik eller verksamhet i överensstämmelse med normer som fastställs efter omständigheterna. Varje medlemsstat har också, under samma förutsättning, rätt att under vissa omständigheter införa förenklade förfaranden för varor som inte är avsedda att omsättas på någon annan medlemsstats territorium. 32 § Grundbestämmelserna i tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet () är publicerade i överenskommelser med främmande makter (SÖ) 1976:133. En ändring av artikel 18 i konventionen har publicerats i SÖ 1989:76. Konventionens bilagor samt andra ändringar i konventionen finns publicerade i (). Paragrafen motsvarar 53 § andra stycket i den nuvarande tullförordningen. Bestämmelsen i 53 § första stycket har inte tagits in; det är inte uppgift att föreskriva att ändringar i en internationell konvention skall gälla i . 33 § Frågor om godkännande av fordon eller containrar enligt bilaga 3 eller del II av bilaga 7 till prövas av Aktiebolaget . Prövningen skall ske efter samråd med . Sådant samråd behöver dock inte ske i fråga om prövning som avser förnyelse av tidigare lämnat god kännande. Om det blir nödvändigt på grund av olyckshändelse att göra omlastning till ett fordon eller en container som inte har godkänts, får frågan om medgivande enligt bilaga 1 till till fortsatt transport i fordonet eller containrarna prövas av tullenheten. får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs i fråga om godkännande av fordon eller containrar enligt TIR- konventionen och skall därvid samråda med i frågor av betydelse för trafiksäkerheten. Paragrafen motsvarar 54 § i den nuvarande tullförordningen, med den skillnaden att – till följd av nya organisation – samråd i stället skall ske med . 34 § får medge en sammanslutning rätt att utfärda TIR- carneter och uppträda som garant i enlighet med bestämmelserna i under villkor att sammanslutningen uppfyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del I till konventionen. får medge en person rätt att använda TIR- carneter i enlighet med bestämmelserna i under villkor att personen uppfyller de minimivillkor och minimikrav som anges i bilaga 9, del II till konventionen. bestämmer det högsta belopp per TIR-carnet som kan krävas av en garanterande sammanslutning på grundval av bestämmelserna i . Paragrafen motsvarar 55 § i den nuvarande tullförordningen. 35 § får meddela föreskrifter om sådana skyldigheter och begränsningar som avses i 5 kap. 6 och 17 §§ tullagen (0000:0000). Paragrafen motsvarar i sak 56, 59 och 69 §§ i den nuvarande tullförordningen; skillnaden är att hänvisning i stället görs till de lagrum i tullagen som innehåller de aktuella kontrollbestämmelserna. 36 § Med bokningsuppgifter avses uppgifter som förekommer i samband med bokning av transport för varor, fordon eller passagerare med de begränsningar avseende passagerare som följer av 5 kap. 24 § tullagen (0000:0000). 37 § får träffa överenskommelse med ett transport- företag om att en tullregion får ha terminalåtkomst till företagets bokningsuppgifter under de förutsättningar som anges i 5 kap. 24 och 25 §§ tullagen (0000:0000). får bemyndiga en tullregion att träffa sådan överenskommelse med ett transport- företag inom tullregionens geografiska verksamhetsområde. 38 § Beslut att begära bokningsuppgifter från ett transport företag får fattas endast av tullregionens chef eller efter dennes förordnande av någon annan tjänsteman inom regionens under- rättelseverksamhet. Transportföretaget skall underrättas om vilka tjänstemän inom tullregionen som har behörighet att begära sådana uppgifter. 39 § Tullregionens chef beslutar om vilka tjänstemän som skall ha behörighet att ta del av bokningsuppgifter som lämnats från ett transportföretag samt vilka som har behörighet att genom terminalåtkomst ta del av sådana uppgifter. Behörighet skall endast ges till en tulltjänsteman som har erforderlig utbildning och som behöver sådan information för sina arbetsuppgifter inom regionens underrättelseverksamhet. 40 § Terminalutrustning som ger en tullregion tillgång till ett transportföretags bokningsuppgifter samt handlingar med sådana uppgifter skall hanteras på sådant sätt att obehöriga inte får tillgång till dem. 41 § Upplysning om innehållet i inhämtade bokningsuppgifter får lämnas till tulltjänsteman, tullregion, polismyndighet och Kust- bevakningen, om det behövs i brottsbekämpande verksamhet för att klarlägga om brott eller brotts lig verksamhet har förekommit, pågår eller planeras. Upplysning enligt första stycket får också lämnas till utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, om utlämnandet följer av en konvention som har tillträtt eller en överens- kommelse som har träffat. Bestämmelserna i 36-41 §§ har hämtats från förordningen (1996:702) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, m.m. Den förordningen rymmer bestämmelser beträffande bokningsuppgifter som skall tillämpas både vid kontroll som sker enligt inregränslagen och vid kontroll som sker enligt tullagen. Enligt vår mening bör bestämmelserna såvitt avser kontroll enligt tullagen stå i tullförordningen. Paragraferna motsvarar 2-7 §§ i nyssnämnda förordning, med den skillnaden att begreppet tullmyndighet har ersatts med begreppet tullregion. 42 § skall utfärda en förteckning över tullplatserna. I förteckningen skall anges de begränsningar beträffande rätt att föra transportmedel och varor till och från tullplats som verket föreskriver med stöd av 35 §. Förteckningen skall vidare innehålla upplysningar om tullregionernas öppethållande och om tid som avses i 55 §. meddelar föreskrifter om de områden inom tull- platserna dit varor och transportmedel skall föras samt för trafiken till och från områdena. Paragrafen motsvarar 57 § i den nuvarande tullförordningen. 43 § Anmaning till förare att stanna fordon enligt 5 kap. 8 § första stycket tullagen (0000:0000) får ges när 1.fordonet befinner sig i trakterna invid landgräns mot tredje land eller kuster eller i närheten av eller inom tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager eller flygplats eller annat område som har trafikförbindelse med tredje land, 2.tulltjänstemannen annars har anledning att anta att med fordonet befordras varor som står under tullkontroll, eller 3.fordonet är försett med export- eller turistvagnsskylt eller registreringsskylt från tredje land. Anmaning att stanna enligt 5 kap. 8 § andra stycket tullagen får riktas mot person som anträffas på plats som anges i första stycket 1. Paragrafen motsvarar, med viss redaktionell ändring i andra stycket, 60 § i den nuvarande tullförordningen. 44 § Om tullkontrollen oundgängligen kräver det, får uppehålla tåg på järnvägsstation vid gräns mot tredje land samt på tågets slutstation inom . I 98 § luftfartsförordningen (1986:171) finns föreskrifter om befogenhet för tulltjänsteman att begära att luftfartyg hindras att avgå eller anmanas att landa. Paragrafen motsvarar 62 § i den nuvarande tullförordningen. 45 § skall på begäran bistå , om det behövs för att skall kunna företa en avsedd tullkontrollåtgärd, samt medverka vid kontroll av utrikes flygtrafik. 46 § skall medverka i kontroll- verksamhet genom att utöva tullkontroll av sjötrafiken. Kust- bevakningen skall vidare på begäran bistå , om det behövs för att skall kunna företa en avsedd tullkontrollåtgärd. I 5 kap. 21 § andra stycket i förslaget till ny tullag sägs att regeringen får meddela närmare föreskrifter om polisens och medverkan i kontrollverksamheten enligt tullagen. Dessa föreskrifter finns i 45 och 46 §§. 47 § En polisman som får kännedom om att ett luftfartyg har landat i strid mot förbud som meddelats med stöd av 5 kap. 9 § tredje stycket 2 tullagen (0000:0000), skall skyndsamt underrätta rikssambandscentral, närmaste tullregion eller tulltjänsteman och, om det kan ske utan att polistjänsten eftersätts, hålla kvar luftfartyget och vidta de andra åtgärder som behövs för tullkontrollen. Motsvarande gäller om en polisman får kännedom om att en svensk eller utländsk tullförsegling skadats eller tagits bort vid transitering eller att ett fordon har använts i strid mot bestämmelserna om temporär import. Paragrafen motsvarar 66 § i den nuvarande tullförordningen med den skillnaden att underrättelse kan lämnas även till riks- sambandscentral. 48 § Anmälan enligt 5 kap. 20 § första stycket tullagen (0000:0000) får göras till polisman i fråga om fordon och luft fartyg samt till tjänsteman vid i fråga om fartyg. Polismannen eller tjänstemannen vid skall underrätta närmaste tullregion eller tulltjänsteman om anmälan. Vid tillämpningen av 5 kap. 20 § andra stycket får, om transportmedlet är ett fartyg, handlingen lämnas till tjänsteman vid . Denne skall överlämna handlingen till närmaste tullregion. Delar av 67 § i den nuvarande tullförordningen har förts över till 5 kap. 20 § i förslaget till ny tullag. Regeringen får enligt tredje stycket i den paragrafen meddela föreskrifter om att anmälan får göras eller handling lämnas till annan myndighet. Det är dessa föreskrifter som återfinns i denna paragraf. Den nya lagtekniska lösningen innebär ingen ändring i sak. 49 § får föreskriva om lättnader i tullkontrollen i fråga om statsfartyg, fiskefartyg och fritidsfartyg samt även i andra fall, om det kan ske utan risk för att föreskrifter som gäller för import och export eftersätts. Paragrafen motsvarar 68 § i den nuvarande tullförordningen. 50 § Av artikel 2 i rådets förordning (EEG) nr 339/93 av om kontroll av att produkter som importeras från tredje land1 är i överensstämmelse med regler för produktsäkerhet framgår att tullmyndigheterna under vissa förutsättningar skall tills vidare inställa förtullning av varor som deklarerats för övergång till fri omsättning och som omfattas av förordningen. Nationell myndighet för övervakning av regler om produkt- säkerhet som avses i första stycket skall anmäla sig till och underrätta verket om de regler vars efterlevnad skall övervakas. beslutar efter samråd med berörd myndighet om formerna för utbyte av meddelanden. Uppkommer kostnader för för förvaring, hantering och liknande på grund av kvarhållande av varor som omfattas av 1 EGT L 040, 17.02.1993, s. 1 (Celex 393R0339) regler som avses i första stycket, skall den berörda övervak nings- myndigheten ersätta för dessa kostnader. Paragrafen motsvarar 70 § i den nuvarande tullförordningen. Särskilt om tullkontroll beträffande varumärkesintrång 51 § Då verkställer ett beslut om kvarhållande enligt artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 3295/94 av om fastställande av vissa åtgärder avseende införsel till gemenskapen samt export och återexport från gemenskapen av varor som gör intrång i viss immateriell äganderätt 1, skall verket informera sökanden om åtgärden. Av informationen skall framgå inom vilken tid sökanden skall komma in med bevis till om att talan enligt nämnda artikel har väckts vid behörig domstol. 52 § Har en sökande kommit in med sådant bevis som avses i 51 §, skall meddela domstolen om varornas frigörande skjutits upp eller om de hålls kvar hos verket. 53 § Domstol som fått meddelande enligt 52 § skall underrätta om sina beslut i frågan samt om sådant beslut har överklagats eller vunnit laga kraft. Vad som sägs i första stycket gäller också domstol som skall pröva där avsett överklagande. Bestämmelserna i 51-53 §§ motsvarar 1-3 §§ förordningen (1994:1559) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. med den skillnaden att ordet tullmyndighet på grund av omorganisation har ersatts med . Eftersom vi föreslår att bestämmelserna i lagen (1994:1559) om varumärkesintrång m.m. skall föras in i tullagen, föreslår vi att bestämmelserna i förordningen skall föras in i tullförordningen. Även 4 § förordningen om tullkontroll av varu- märkesintrång m.m. har förts över till tullförordningen. Denna paragraf innehåller en bestämmelse om en administrativ avgift och har därför lagts in i 62 § under rubriken avgifter för tullförrättningar m.m.. 1 EGT L 341, 30.12.1994, s. 8 (Celex 394R3295) 54 § utser den enhet inom verket som är behörig att ta emot och behandla ansökningar enligt artikel 3 i förordningen (EG) nr 3295/94. får meddela föreskrifter om 1.de tidsperioder som avses i artikel 3.5 i förordningen (EG) nr 3295/94, 2.förlängning av tidsfrist enligt artikel 7.1 andra stycket i förordningen (EG) nr 3295/94, 3.förvaring av varor enligt 6 kap. 3 § tullagen (0000:0000), 4.ställande av säkerhet enligt 6 kap. 5 § andra stycket tullagen samt 5.verkställighet av beslut enligt 6 kap. 6 § andra stycket tullagen. Som framgår av avsnitt 5.2.6 skall varje medlemsstat utse den enhet inom tullmyndigheten som är behörig att ta emot och behandla ansökningar om ingripande. Enligt vår mening bör utse denna enhet. Bestämmelsen i andra stycket ger rätt att meddela föreskrifter i vissa frågor; se vidare avsnitt 5.2.6. Förtullning av varor som befordras på järnväg, med post eller med 55 § är i den egna verksamheten att anse som deklarant och i förekommande fall gäldenär i enlighet med vad som anges i 2 kap. 5 § tullagen (0000:0000). får efter samråd med , och meddela föreskrifter om hur varor som befordras på järnväg, med post eller med luftfartyg skall anges till en godkänd tullbehandling. Därvid kan före skrivas att deklaration för övergång till fri omsättning av en vara får återkallas, så länge varan förvaras hos järnvägsföretaget, eller lufttrafikföretag. För räkning utövas tullkontroll av järnvägs företaget i fråga om varor som befordras på järnväg och av i fråga om varor som befordras med post. Vid sådan kontrollverksamhet tillämpas 3 kap. 7 § första stycket och 5 kap. 22 § första stycket tullagen. Paragrafen motsvarar i huvudsak 73 § i den nuvarande tull- förordningen. har ersatts med . Vidare har första stycket anpassats bättre till den bakomliggande bestämmelsen i 2 kap. 5 § i den föreslagna tullagen. Avgifter för tullförrättningar m.m. 56 § föreskriver om de områden och tider på vilka tullförrättning sker utan kostnad för allmänheten. Verket föreskriver efter samråd med i vad mån tullförrättning som sker i samband med trafik av särskild beskaffenhet eller annan tullförrättning skall ske utan kostnad för allmänheten. 57 § föreskriver taxa för förrättningsavgift. Fastställelse och ändring av taxan träder i kraft tidigast efter det att den har kungjorts. Förrättningsavgift skall betalas till . Paragraferna motsvarar 74 och 75 §§ i den nuvarande tullförordningen. 58 § Den som beviljas tillstånd att betala tull enligt särskild tullräkning enligt 4 kap. 8 § tullagen (0000:0000) skall betala en avgift till om . 59 § Den som föranleder att särskild tullräkning som avses i 4 kap. 8 § tullagen (0000:0000) utfärdas skall till betala en avgift som uppbärs på samma sätt som tull. Avgiften utgår med följande belopp. När avgiften fastställs skall förseningsavgift, respitränta och dröjsmålsränta inte räknas in i tullräkningsbeloppet. Paragraferna motsvarar 76 och 77 §§ i den nuvarande tullförordningen. 60 § Avgift tas ut för ansökan om medgivande enligt 5 kap. 9 § tredje stycket 2 tullagen (0000:0000), om ansökan avser tillstånd att föra transportmedlet till eller avgå med det från annan plats än tullplats. För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 9- 14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 2 tillämpas. I 79 § i den nuvarande tullförordningen föreskrivs att avgift skall tas ut för prövning av ansökan enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 56 § att föra transportmedel till eller avgå med det från annan plats än tullplats. I 56 § först stycket andra meningen sägs att befälhavare eller förare på transportmedel som står under tullkontroll inte får föra det till eller avgå med det från annan plats än tullplats, om inte General- tullstyrelsen föreskriver annat. Vi har valt en annan modell; i 5 kap. 9 § i den föreslagna tullagen hänvisas först till tullkodexens bestämmelser som att varor skall befordras via den rutt som tullmyndigheterna angivit. Därefter sägs bl.a. att får förbjuda förare eller befälhavare att utan medgivande ankomma eller avgå med transportmedlet. Avgiftsskyldigheten har knutits till ansökan om sådant medgivande, men begränsats till de fall då ansökan avser tillstånd att få föra transportmedlet till eller avgå med det från annan plats än tullplats. 61 § Avgift tas ut för bevis, innefattande uppgifter om importerade eller exporterade varor, som tullenhet lämnar ut efter särskild begäran. För avgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 20- 24 §§ avgiftsförordningen, varvid avgiftsklass A tillämpas. Paragrafen motsvarar i sak 80 § i den nuvarande tullförordningen, men har fått en annan språklig utformningen. 62 § Avgift tas ut för ansökan enligt artikel 3.4 eller 3.5 i förordningen (EG) nr 3295/94. För ansökningsavgiftens storlek m.m. gäller bestämmelserna i 9-14 §§ avgiftsförordningen (1992:191), varvid avgiftsklass 5 tillämpas. Paragrafen motsvarar 4 § förordningen (1994:1559) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. med den skillnaden att hänvisning också görs till artikel 3.5, se vidare avsnitt 5.2.6. 63 § Obetalda avgifter enligt 56-62 §§ skall på begäran av drivas in i den ordning som anges i 4 kap. 23 § tullagen (0000:0000). Bestämmelser om indrivning m.m. finns i 4-9 §§ indrivnings- förordningen (1993:1229). Att den betalningsskyldige skall upp- manas att betala fordringen innan ansökan om indrivning görs framgår av 3 § nämnda förordning. Indrivning behöver inte begäras för en fordran som understiger , om indrivning inte krävs från allmän synpunkt. får medge nedsättning av eller befrielse från avgifter enligt 57-59 §§, om det finns särskilda skäl. Paragrafen motsvarar 81 § i den nuvarande tullförordningen. Förstöring eller överlåtelse till staten av varor 64 § Den som vill låta förstöra en icke-gemenskapsvara eller överlåta sådan vara till staten enligt 10 kap. 4 § tullagen (0000:0000) skall anmäla detta till och lämna uppgifter om varan i enlighet med vad föreskriver. Paragrafen motsvarar 82 § i den nuvarande tullförordningen. 65 § En vara som har överlåtits till staten skall så snart det kan ske säljas. Härvid gäller bestämmelserna i 4 kap. 26-28 §§ samt 10 kap. 11 § tullagen (0000:0000). Att tull skall tas ut för varan om den släpps ut i fri omsättning framgår av artikel 867a i förordningen (EEG) nr 2454/93. Om en vara har förstörts med stöd av artikel 182 i förordningen (EEG) 2913/92 skall förstöringen bekostas av den som begärt den. I 10 kap. 4 § första stycket i förslaget till tullag anges att kan medge att en icke-gemenskapsvara överlåts till staten, om överlåtelsen inte medför olägenhet eller kostnad för . Denna paragraf innehåller kompletteringar till den bestämmelsen och motsvarar i sak bestämmelserna i 83 § i den nuvarande tullförordningen. En annan lagteknisk lösning har dock valts genom att hänvisning görs till bestämmelserna om tullauktion och förstöring av icke-gemenskaps- varor i tullagen. 66 § får, efter samråd med , och annan berörd myndighet, utfärda en statistisk varuförteckning i anslutning till tull- och statistik- rådets förordning (EEG) nr 2658/87 67 § Den som för ett transportmedel till eller från ett tredje land skall för statistiska ändamål lämna de uppgifter om transport- medlet som föreskriver efter samråd med och annan berörd myndighet. 68 § När tillhandahåller särskilt begärda uppgifter om handeln med tredje land skall ersättning tas ut enligt en taxa som fastställs av . Paragraferna motsvarar 19-21 §§ i den nuvarande tullförordningen. Förmedling av upptagning till och från tullregistret 69 § får överlämna åt en juridisk person ( mottagnings- funktionen) att förmedla uppgifter i elektroniska dokument som avses i 3 kap. 16 och 17 §§ tullagen (0000:0000) till och från tullregistret.