sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Tendensen har snarare varit att man har kortat ned deltiderna inom handeln, enligt arbetsförmedlaren. Arbetsgivarna anser att man även i fortsättningen kommer att behöva ha deltidsanställda. Man anser att det är nödvändigt för att kunna ha en fungerande verksamhet. En av arbetsgivarna tror också att deltider kommer att bli mer vanligt på högre befattningar. Hon talar om att hon inte skulle ha något emot att dela en chefstjänst med någon annan. Då skulle man komplettera varandra och kunna avlasta varandra bättre än man kan , säger hon. Vill man byta arbetsplats De deltidsanställda skulle helst vilja arbeta mer på den arbetsplats som man nu är på. Attityden verkar dock vara något öppnare bland de som arbetar inom hotellbranschen. För tillfället ligger ett förslag inom kommunen som går ut på att man ska omvandla deltidsanställningar till heltidstjänster. Detta kommer troligen att innebära att personalen ska arbeta på flera olika ställen inom kommunen. Detta tror inte arbetsförmedlarna är så lockande för de som arbetar deltid. Man upplever att de deltidsarbetslösa helst vill vara kvar på samma ställe. Lyckas man lägga upp detta på ett bra sätt, ser man det från arbetsförmedlingens sida som något mycket positivt. Ingen av kvinnorna är intresserade av att flytta. Man anser att man har det bra där man är, med familj och vänner som ger en trygghet. Pendla kan man tänka sig att göra men det gäller bara inom Örn- sköldsvik med omnejd, vilket skulle ge ett pendlingsavstånd på maximalt . Vad kan man göra ? En av kvinnorna menar att det måste komma signaler uppifrån för att man ska kunna höja deltider till heltider. Själv tror hon att man som deltidsarbetslös får tjata om att man verkligen vill arbeta mer än den tid man har på papperet. Kvinnan som arbetar inom handeln tror att arbetsgivarna där även i fortsättningen kommer att vilja att personalen arbetar deltid. Möjligen skulle de kunna ändra sig om de märkte att kvaliteten blir sämre och om kundtillströmningen därför skulle minska. En annan förhoppning är att arbetsgivarna lyser ut tjänster internt innan man går ut och annonserar heltidstjänster externt, så att en del- tidsanställd kan få chansen att ta ett heltidsjobb. En av kvinnorna inom vården tycker att det skulle vara bra om man återinförde pooltjänster inom vården. Alltid är det någon som är sjuk någonstans, säger hon och fortsätter, då skulle man i alla fall veta hur mycket man hade . Den kvinna som är anställd av kommunen har en förhoppning att deltiderna ska bli färre . I och med att så många kommer att gå i pension ungefär borde arbetsgivarna ha en chans att göra om deltidstjänster till färre heltidstjänster. Den arbetsförmedlare som arbetar mot vården tycker att det är synd att en av de få åtgärder som man har kunnat använda mot deltids- arbetslösa kommer att försvinna , nämligen resurs- arbete. Inom handeln anser arbetsförmedlaren att det till stor del handlar om en attityd från arbetsgivare. Man borde inse att folk inte tycker att det är lockande att behöva gå ned i arbetstid så att man knappt kan försörja sig, säger han. Arbetsförmedlarna hoppas att arbetsmarknadsläget ska förbättras så att de som söker heltid inte ska behöva nöja sig med ett deltidsarbete. Som läget har varit har man inte kunnat tacka nej till det även om man egentligen vill ha en heltidsanställning. Arbetsförmedlarna diskuterar här också sin egen roll, i synnerhet när det gäller att få in arbetssökande på deltidstjänster trots att de sökt en heltidstjänst. För att hjälp deltidsarbetslösa anser arbetsgivaren inom hotell- branschen att det är viktigt att man som arbetsgivare hjälper de anställda att utvecklas så att de blir attraktiva även för andra sysslor inom samma företag. De praktiska arrangemangen är viktiga menar han, och här kan arbetsgivaren hjälpa till genom att göra vettiga scheman. Han säger också att det är viktigt att i första hand tillfråga de deltidsanställda om de vill söka en heltidstjänst innan man går ut med den externt. Arbetsgivaren inom vården anser att man kommer att behöva en annorlunda schemaläggning där arbetstagarna i större ut- sträckning får bestämma över arbetstiderna. Gör man inte det kommer man inte att kunna locka till sig unga människor , befarar hon. Hon är inte positivt till en arbetsdelning där man får arbeta inom olika professioner. Risken är att man tappar kompetens då säger hon. Även arbetsgivaren talar om att kommunen har på förslag att göra om alla deltidstjänster till heltidstjänster. Hon är dock övertygad om att detta kommer att innebära att man ska arbeta på flera olika arbetsplat- ser. Hon menar att detta inte kommer att locka hennes anställda i någon större utsträckning. Samtliga deltidsarbetande i är kvinnor som har hemma- boende barn. Intrycket är att man vill arbeta mer, men inte nödvändigtvis heltid. Detta gäller i synnerhet de kvinnor som har små barn. Arbetsförmedlingen upplever att det inte finns några ekonomiskt hållbara alternativ till deltidsarbetslöshet på orten. Heltidsarbeten efter- frågas i mycket liten utsträckning i de aktuella branscherna. Inom vården och omsorgens arbetsgivare har man haft anställningsstopp och inom handeln har man dragit ned på personal eller kortat deltiderna. Arbetsförmedlarna har inte kunnat erbjuda några arbets- marknadsåtgärder som är lämpade för deltidsarbetande och det finns inte heller något utbud av utbildningar som passar dem som arbetar deltid. Dock verkar inte intresset för utbildning bland de deltidsanställda vara så stort. Visserligen talar en del om att de skulle kunna studera, men det omgärdas av hinder. Kompetensutveckling hos arbetsgivarna före- kommer inte i någon större utsträckning enligt de deltidsarbetande. Detta stämmer överens med den bild som samtliga arbetsgivare utom en ger. Att flytta för att få ett heltidsarbete är inte aktuellt för någon av de intervjuade kvinnorna. Man har sin familj och känner sig trygg på orten. Pendla kan man tänka sig, men det handlar om begränsade sträckor (maximalt 3 mil). Enligt arbetsförmedlarna finns också en ovilja att pendla utifrån stadens centrum. Arbetsgivarna ser det som en nödvändighet att ha deltids- och timanställningar. Man kommer att behöva det även för att verksamheten ska kunna fungera, säger man. 7 Jämförelse mellan de olika orterna I många avseende är de fyra orter där intervjuerna har ägt rum lika. Det är inom samma branscher som man har deltidsarbetande och det är kvinnor som till största del utgör de deltidsarbetande. Arbetsförmedlarna upplever inte att de har kunnat göra så mycket för de deltidsarbetslösa på någon ort. Vissa skillnader verkar dock finnas. I får man intrycket att man har kommit längst. Man erbjuder de deltidsarbetslösa datortek och anser också från arbetsförmedlingens sida att det finns ekonomiskt hållbara alternativ till deltidsarbetslöshet. Det finns både utbildningar inom och heltidsanställningar inom vården. Så är inte fallet på övriga orter. Arbetsgivarna inom vården på de andra orterna börjar dock se att det kommer att krävas rekryteringar . För att kunna rekrytera kompetent personal tror man att man kommer att behöva se över schemaläggningar etc. Denna fråga kom upp på samtliga orter utom i . Det verkar finnas en tendens till att deltidsanställningarna i och är kortare än i och . I har den kommunala arbetsgivaren dock för avsikt att höja arbetstiden för de som arbetar på de allra kortaste tjänsterna (). Ett sätt att kunna få en heltidsanställning kan vara att man pendlar till en ort där det finns heltidstjänster. Detta är man överlag ovillig till. Intrycket är dock att man är något mer positiv till att pendla i och än i och . Kanske är man mer van vid pendling på mindre orter. Det kan också hänga samman med att andelen personer med körkortsinnehav varierar på de olika orterna. Situationen på arbetsmarknaden skiljer sig åt även inom handeln. I verkar det som om det nu går uppåt. En stor del av kunderna är norrmän som åker till för att handla billigt. Detta ger de del- tidsanställda inom handeln i stora förhoppningar på fram- tiden. I verkar det snarare vara så att handeln kommer att minska på personal och dra ned på deltiderna i än större omfattning än man har gjort. Trots dessa skillnader som här har pekats på är det främsta intrycket ändå att situationen är relativt lika för deltidsarbetslösa på de fyra orterna. I denna bilaga redovisas kostnadsberäkningar med avseende på utredningens förslag. Det har under arbetet framkommit att det finns stora brister i det underlag och de modeller som krävs för att mer exakt bedöma kostnader som är förknippade med arbetslöshetsförsäkringen. Utredningen vill därför betona att kalkylerna med nödvändighet måste utgå ifrån uppskattningar och inte kan baseras på säkra uppgifter. Ana- lys och beräkningar är gjorda av avdelningsdirektör vid AMS utredningsenhet. har tillgång till omfattande databaser med information över individuella arbetslöshetsperioder och hur mycket ersättning som har betalats ut till enskilda personer under olika perioder. I denna bilaga redovisas diverse beräkningar av vilka kostnaderna är för ersättning vid deltidsarbetslöshet (tillfälliga timanställningar) och tillfälliga jobb. En modell för hur kostnaderna förändras med olika an- taganden om arbetsmarknadens utveckling och regelförändringar pre- senteras. En del av dem som är registrerade som deltidsarbetslösa i AMS databas för arbetslöshetsperioder saknar ersättning. Få saknar ersättning då de placeras i kategorin för deltidsarbetslöshet, men en del personer kvarstår i kategorin utan att längre uppbära ersättning från arbetslöshetskassa. Databasen redovisar en överskattning av deltidsarbetslösheten med . Publicerade uppgifter om kostnader för deltidsarbetslöshet är svåra att få tag i. Definitionen på vad som är deltidsarbetslöshet är också dif- fus. Hur deltidsarbetslöshet ska definieras i datasystemen är en angelä- gen uppgift som borde studeras närmare. utgår ifrån en operationell definition där deltidsarbetslöshet räknas för personer som under tre sammanhängande veckor uppburit arbetslös- hetsunderstöd, och där understödet betalats ut under färre dagar än den heltidsersättning personen skulle vara berättigad till enligt omräk- ningstabell. Perioder med heltidsersättning eller ingen ersättning har räknats bort. Med förfaringssättet har det inte varit möjligt att separera tillfälligt timanställda från deltidsarbetslösa då de i databasen är mycket lika. Kostnaden för deltidsarbetslösheten med detta sätt att räkna uppgick i genomsnitt till under de studerade åren. Den genomsnittliga kostnaden per person och dag varierar mellan 426- 492 för den studerade perioder 1994- 1998. Dagpenningen är betydligt högre än under de tidigare åren. Motsvarande beräkningar har även gjorts för arbetslöshetskassor. En uppdelning har skett på privata och offentliga kassor. Skillnaderna i kostnader mellan privata och offentliga arbetslöshetskassor är små. Den främsta skillnaden ligger i den genomsnittliga dagpenningen som är högre för gruppen av personer som jobbat i den privata sektorn. De privata kassorna tenderar också att ha något fler ersättningsdagar . Simulerade kostnadsförändringar för deltidsarbetslöshet Med en gräns om 52 kalenderveckors ersättning för deltidsarbetslöshet skulle de direkta kostnaderna minska . Den direkta be- sparingen skulle då vara . Ett flertal indi- rekta effekter som ökar kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen genom en ökning av antalet heltidsarbetslösa är emellertid tänkbara. Särskilt viktigt för bedömningen är i vilken utsträckning personerna kommer att få ett heltidsarbete, fortsätta på deltid utan deltidsarbetslöshetsersättning, bli heltidsarbetslösa eller erbjudas ett arbetsmarknadspolitiskt program för att underlätta omställningen till ett annat arbete. Det är främst den del som blir heltidsarbetslösa eller deltar i arbetsmarknadspolitiska program som är betydelsefull för kostnaden. Ett räkneexempel visar att marginaleffekten kan bli stor för personer som inte kan öka sin arbetstid. Få personer tjänar ekonomiskt på att fortsätta att arbeta deltid utan ersättning i förhållande till att istället bli heltidsarbetslösa. Effekten kan emellertid motverkas av exempelvis strikta regler för i vilken utsträckning en person har rätt att säga upp sig från ett deltidsarbete och erhålla heltidsarbetslöshetsersättning. Två räkneexempel genomfördes av de indirekta kostnadsökningarna. En rimlig bedömning är att av dem som passerar gränsen blir heltidsarbetslösa och att nyinflödet till deltidsarbetslöshet minskar till Den totala ökningen av kostnaderna skulle då bli . Av dessa kostnader beräknas belasta arbetslöshetskassan och belasta anslaget för arbetsmarknadspolitiska åtgärder (A2-anslaget). I den händelse att alla dynamiska effekter - till följd av ändrat beteende från företagen eller att de deltidsarbetslösa genom starkare incitament lyckas öka sin arbetstid till heltid - uteblir blir kostnaderna högre. Kostnaderna skulle då uppgå till totalt varav 1 294 miljoner belastar arbetslöshetsersättningen och 862 miljoner A2 anslaget. Detta är en något större summa än besparingen med att sätta en gräns vid . Utredningen har också beräknat hur kostnaderna för arbetslöshets- försäkringen skulle förändras med en årlig minskning av deltidsarbets- lösheten med en procent med dels förändrade, dels oförändrade regler. Jämfört med en i förhållande till 1998 oförändrad deltidsarbetslöshet skulle kostnadsbesparingen uppgå till sammanlagt med oförändrade regler. Över tiden skulle emellertid kostnadsminskningen tendera att till viss del ätas upp av en ökad dagpenning till följd av löneutvecklingen. Med en årlig löneökningstakt på skulle kostnaderna för utbetalad dagpenning ökat varmed den verkliga minskade kostnaderna endast skulle bli omkring hälften. Med förändrade regler skulle istället den sammanlagda kostnadsbesparingen bli betydande. Med en rimlig bedömning av utvecklingen, där inflödet av nya deltidsarbetslösa blir 90 000 och av dem som faller för 52-veckorsgränsen blir heltidsarbetslösa skulle den ackumulerade besparingen bli , jämfört med deltidsarbetslöshet och oförändrade regler. Även nu skulle kostnaden öka något till följd av löneökningar men effekten vara marginell i förhållande till besparingen. Utredningen har utöver effekterna på deltidsarbetslösheten haft i upp- drag att studera tillfälliga jobb. Som personer med tillfälliga jobb har räknats dem som varit inskrivna som arbetslösa vid förmedlingen minst två gånger och som har haft ett arbete däremellan. Kostna- derna är något underskattade eftersom definitionen inte fullständigt täcker tillfällighetsmarknaden. Antalet personer med arbetslöshets- perioder avbrutna med tillfälliga jobb var något högre än 1998, 120 000 mot 90 000. Minskningen följer sannolikt av det förbätt- rade arbetsmarknadsläget mellan de två åren. hade varje person i genomsnitt 1,9 jobb med en genomsnittlig tid på styck. var antalet jobb 2,1 per person och den genomsnitt- liga tiden något längre, per jobb. Den totala kostnaden för arbetslöshet som kringgärdat tillfälliga jobb uppgick till . Med det minskade antalet personer var kostnaden , . I den händelse arbetslösheten i samband med tillfälliga jobb istället skulle minska med en procent årli- gen skulle kostnaderna jämfört med minska med sammanlagt . Med hänsyn till en ökad lönenivå skulle kostnaderna öka med ytterligare . Vad som väcker viss förvåning är möjligtvis den relativt stora minskningen av personer med tillfälliga jobb avbrutna med arbetslöshet . Utifrån de diskussioner som ofta förs att eko- nomin går mot mer av tillfälliga jobb hade man kanske förväntat sig den motsatta utvecklingen. Resultaten motsäger dock inte varandra. Undersökningar visar att personer med tillfälliga jobb har större chanser att få nya jobb än vad arbetslösa har, även om nästa jobb också är av tillfällig natur. Det är således möjligt att en större del växlar mellan kortare jobb utan mellanliggande arbetslöshet. har tillgång till omfattande databaser med information över individuella arbetslöshetsperioder och hur mycket ersättning som har betalats ut till enskilda personer under olika perio- der.1 I det följande redovisas diverse beräkningar rörande kostnaderna som deltidsarbetslöshet (tillfälliga timanställningar) och tillfälliga jobb belastar arbetslöshetsförsäkringssystemen. Beräkningarna bygger på operationella definitioner skapade tillfälligt för utredningen. Närmare studier bör göras på AMS för att definiera hur kostnaderna för olika typer av tillfälliga perioder av arbetslöshet ska beräknas. Oklarheter följer av att den databas som redovisar perioder av arbets- löshet och programdeltagande () inte är helt synkroniserad med AKSTAT, den databas som redovisar utbetalningar från arbetslös- hetskassorna, och att båda databaserna innehåller diverse registreringsfel och i vissa fall en inte obetydlig eftersläpning. 1 Databaserna lämpar sig väl för frågeställningar av den typ som utredningen har att besvara och för många andra frågor av samhällsintresse därtill. Utnyttjandet av databaserna till att ställa specialiserade frågor är ändå förhållandevis begränsat. Antalet personer med direkt tillgång till databaserna och med kunskap om hur material plockas ut och bearbetas är litet. Av denna anledning är det svårt att finna svar på till synes enkla frågor utan en omfattande programmeringsinsats. Eftersom databaserna inte heller är synkroniserade tar bearbetningar relativt mycket tid i anspråk. SOU 1999:27 Bilaga 4 431 problemet uppmärksammas vid beräkningen av deltidsarbetslöshet nedan. Deltidsarbetslösheten har fått en relativt framträdande position i ka- pitlet vars struktur är följande. Analysen inleds med en jämförelse mellan överensstämmelsen mellan variabeln för deltidsarbetslöshet i och utbetalad ersättning för deltidsarbetslöshet i AKSTAT. Därefter följer den operationella definitionen av deltidsarbetslöshet vi tillämpat och utifrån denna beräkningar av antalet ersatta dagar totalt under åren 1994- 1998, utbetalat belopp, ersatta personer per dag, genomsnittlig ersättning per person och dag. En modell för beräkningar av hur kostnaderna förändras med olika antaganden om arbetsmarkna- dens utveckling och regelförändringar följer därefter. Rapporten avslutas sedan med ett kapitel rörande kostnaderna och omfattningen av tillfälliga jobb. I den månadsstatistik som AMS redovisar inkluderas deltidsarbetslösa. Antalet deltidsarbetslösa, som utgörs av personer inskrivna vid för- medlingen med anställningsförhållande som ger mindre än önskad arbetstid, registreras i en särskild sökandekategori med kodnummer 21. Registreringsdirektiven medför att kategorin även inkluderar personer som inte har ersättning för sin deltidsarbetslöshet. Det gäller särskilt dem som inte uppfyller kraven för att få deltidsarbetslöshetsersättning. Denna grupp har en position på arbetsmarknaden som de inte är nöjda med men de påverkar inte direkt de statliga kostnaderna för deltidsarbetslösheten. Det är emellertid en allmän uppfattning bland förmedlingspersonal att få som inte är berättigade till ersättning för deltidsarbetslöshet placeras i denna kategori. För kunskapsuppbyggnaden och för kvalitetssäkring av den fortsatta analysen är det intressant att studera de som är inskrivna i kategori 21 närmare. Det följande redovisar i vilken utsträckning som personer i kategori 21 är deltidsarbetslösa i en bemärkelse som ligger i närheten av den operationella definition som används senare i analysen. Jämförelsen bygger på ett representativt urval av var tionde person inskriven i kategori 21 i , 1995 och 1998. Månadsstatistiken visar att var 152 000 personer inskrivna i skat 21, och antalet inskrivna var 130 000 under motsva- rande vecka 1998. Vårt urval för , som infaller , utgjordes av 15 100 respektive 13 100 personer. Därefter hämtades information om samma personer ur AKSTAT.2 Tabell 1 redovisar hur 2 AKSTAT är en databas för utbetalda medel ifrån arbetslöshetskassorna. stor del av de sökande som hade ersättning på heltid eller deltid, samt hur många som saknade ersättning. I tabellen redovisas även det genomsnittliga antalet utbetalade ersättningsdagar . För att hantera problem med eftersläpning eller andra typer av felregistreringar användes ett fönster för utbetalningarna. Således sparades information om utbetalningar från vecka 17- 23. En person som erhållit mindre än hel ersättning under hela räknades som deltidsarbetslös. Personer som fått hel ersättning räknades som heltidsarbetslösa och personer som inte fått ersättning alls som saknar ersättning. Det finns en viss minskning av antalet ersättningsdagar som de deltidsarbetslösa hämtat ut . Detta kan hänga samman med ett förbättrat arbetsmarknadsläge. Vi ser också att det finns ett visst antal personer som är registrerade som deltidsarbetslösa men som får heltidsersättning. Mängden sådana personer har minskat mellan åren. Resultaten visar att en del av dem som är registrerade som deltids- arbetslösa saknar ersättning. Antalet ökar dessutom mellan åren. Detta motsäger till synes förmedlarnas intryck att det endast är personer med rätt till ersättning som placeras i kategorin för deltidsarbetslösa. När- mare analyser visar att det endast är av dem som placeras i kategorin som aldrig haft ersättning.3 Däremot finns det personer som fortfarande finns inskrivna i kategorin utan att längre uppbära ersättning från arbetslöshetskassa. Slutsatsen är att de som placeras i kategori 21 sannolikt har ersättning vid placeringstillfället men att en större del har blivit av med sin ersättning eller har lämnat deltidsarbetslösheten utan att ha blivit avrapporterade. Såtillvida är förmedlarnas uppfattning riktig, men detta ställer naturligtvis till bekymmer om man utifrån vill uttala sig om kostnaderna för deltidsarbetslösheten. överskattar deltidsarbetslösheten med . Stocken deltidsarbetslösa, dvs. det genomsnittliga antalet personer som får ersättning under en viss dag, uppgick under den studerade veckan 1995 till 50 200 personer, och till 32 400 personer.4 Jämförelsen kommer att ligga till grund för kvalitetsbedömning av de resultat som räknas fram nedan. Den genomsnittliga dagpenningen för de deltidsarbetslösa var , per dag, var 3 I denna analys studerades personer som var deltidsarbetslösa februari- april . Restriktionen var att de skulle fått någon utbetalning från arbetslöshetskassa under de tre månaderna, även heltidsunderstöd räknades in. Kraven var således mycket löst ställda. 4 Stocken har beräknats som antalet personer som fått ersättning dividerat med andelen ersatta dagar . beräknades, 114 620*2.19/5 =50 200 och , 84 450*1.92/5 = 32 400. den per dag. Det är en väsentlig ökning som inte kan förklaras enbart med löneutveckling, och förändringar i ersättningsgrad eller i nivån av maximal och minimal dagersättning. Jämförelse mellan sökandekategori 21 (deltidsarbetslösa) i och ersättningsmarkering i AKSTAT för . Publicerade uppgifter om kostnader för deltidsarbetslöshet är svåra att få tag i. Definitionen på vad som är deltidsarbetslöshet är också diffus. På AMS finns ingen riktig definition och intresset har varit märkvärdigt lågt . Hur deltidsarbetslöshet ska definieras i data- systemen är en angelägen uppgift som borde studeras närmare. I det följande ska beräkningar göras med hjälp av en operationell definition, särskilt skapad för detta tillfälle. Den ska inte betraktas som slutgiltig utan just ses som en möjlig definition bland flera. Deltidsarbetslöshet har operationaliserats som en person som under tre sammanhängande veckor uppburit arbetslöshetsunderstöd, och där understödet betalats ut under färre dagar än den heltidsersättning per sonen skulle vara berättigad till enligt omräkningstabell. Perioder med heltidsersättning eller ingen ersättning har räknats bort.5 I tabell 2 nedan redovisas resultaten ifrån ett representativt urval av var 100:e person inskrivna i AKSTAT .