sou · GNB389 · 2000-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att se över statsbidragen till handikapporganisationernas allmänna verksamhet. , f.d. riksdagsledamot, förordnades fr.o.m. till särskild utredare. Som sakkunniga i utredningen förordnades fr.o.m. : kanslirådet , departementssekreterare , departementssekreterare och direktören . Som sekreterare i utredningen förordnades fr.o.m. jur.kand. Verksamhetsledaren var förordnad som sekreterare fr.o.m t.o.m. , och ansvarar bl.a. för bilaga 2, avsnitt 5.2.3 och 5.3.1. Ansvarig för heloriginal är . Utredningen om statsbidragen till handikapporganistioner får härmed överlämna sitt betänkande Statsbidrag till handikapporganisationer. Betänkandet finns även i lättläst version, i punktskrift och på kassett. Utredningens arbete är därmed avslutat. Förslag till Förordning ......................................................................... SÅ HÄR SER DET UT Handikapporganisationerna och deras verksamhet ......................... 4.3.1Allmän inledning till beskrivningen 4.3.3Övriga statsbidragssökande organisationer för år 1998 och/eller 1999.......................................................... Samarbete inom handikapprörelsen ............................................... Samhällets stöd till handikapprörelsen ....................................... 5.2.1 Allmänt om statliga bidrag till föreningslivet ..................... 5.2.3 Andra statliga bidrag till handikapporganisationerna ......... Förhållandena i övriga nordiska länder – kort översikt Allmänna utgångspunkter och statens övergripande syfte med statsbidraget ............................................................... Definition av statsbidragsberättigad handikapporganisation ..... Utredningens förslag i sammanfattning.......................................... Redovisning av utredningens förslag ........................................... Fördelningen av statsbidragen mellan Utredningens förslag i sammanfattning........................................ Redovisning av utredningens förslag ........................................... Den nya fördelningsmodellen .......................................... 9.3.4 Konsekvenser av utredningens förslag............................. Statligt stöd till samarbetet inom handikapprörelsen ............... Utredningens förslag i sammanfattning........................................ Redovisning av utredningens förslag ........................................... Statsbidrag till samarbetsorgan....................................... Statsbidrag till samarbetsåtgärder ................................... Former för ansökan, beredning och beslut ............................... Utredningens förslag i sammanfattning........................................ Redovisning av utredningens förslag ........................................... 11.3.2 Olika former för ansökan och beslut – diskussion............ Statens påverkan, styrning och uppföljning ............................. Utredningens förslag i sammanfattning........................................ Redovisning av utredningens förslag ........................................... 12.3.2 Nivå av statens styrning.................................................. 12.3.3 Återrapportering, uppföljning och utvärdering................. Organisationernas syn på statsbidraget - I. Statsbidragsberättigade handikapporganisationer Övriga sökande organisationer ............. Förordning (1994:951) om statsbidrag Käll- och litteraturförteckning.............................................. Utredningen har haft i uppdrag att ser över statsbidragen till handikapp- organisationernas allmänna verksamhet. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå en definition av statsbidragsberättigad handikapporganisation, att föreslå hur statsbidragen skall fördelas mellan organisationerna och att föreslå hur samarbetet inom handikapprörelsen skall stödjas. Utredningen har träffat företrädare för ett 70-tal handikapporganisationer. Genom dessa möten, ett omfattande material från organisation-erna om deras verksamhet, enkätsvar, brev och samtal har utredningen fått en bild av dagens svenska handikapprörelse. Utredningen kan konstatera att handikapprörelsen är en stark och aktiv folkrörelse med sammanlagt omkring 500 000 medlemmar och drygt 3 000 region- och lokalföreningar. Det är också en folkrörelse som består av organisation-er som skiljer sig från varandra på många sätt, inte minst vad gäller ekonomiska förutsättningar. Handikapprörelsen består också av ett ökande antal organisationer. rika föreningsliv har varit och är en styrka för utvecklingen av samhället. Det berikar även demokratin. Handikapprörelsen ingår naturligt som en viktig folkrörelse i det svenska föreningslivet. Folkrör- else- och demokratiaspekten har varit utgångspunkten för utredningens förslag. Utredningen har ansett att det från statens sida är viktigt att klargöra syftet med det aktuella bidraget i förhållande till övriga bidrag till handikapprörelsen. Ett tydligt syfte är också grunden till en tydlig definition av vad som avses med en statsbidragsberättigad handikapporganisation. Att skapa en sådan definition är av stor vikt för handikapprörelsen eftersom antalet statsbidragssökande organisationer har ökat . En ytterligare viktig del i utredningens arbete har varit konstruktionen av ett bidragssystem för att fördela statsbidragen mellan de stats- bidragsberättigade handikapporganisationerna. Ambitionen har varit att skapa ett bidragssystem där de begränsade resurser som finns till förfogande fördelas mellan de statsbidragsberättigade handikapporganisationerna så rättvist, enkelt och tydligt som möjligt. Organisationer såväl inom som utanför bidragssystemet skall kunna ta del av och förstå enligt vilka kriterier statsbidragen fördelas. Utredningens förslag är följande: Statens övergripande syfte med statsbidraget skall vara att stödja hand- ikapporganisationer i deras arbete för full delaktighet och jämlikhet i samhället för personer med funktionshinder. är en organisation som består av personer som till följd av varaktiga funktionshinder möter stora svårigheter i det dagliga livet eller, i tillämpliga fall, närstående till sådana personer och vars ändamål är att förbättra livsvillkor för personer med funktionshinder och bevaka deras intressen. Definition av statsbidragsberättigad handikapporganisation För att anses statsbidragsberättigad skall en handikapporganisation 1.verka för samhällsförändringar inom ett flertal samhällsområden i syfte att förbättra livsvillkoren för personer med funktionshinder. 2.vara demokratiskt uppbyggd. 3.vara partipolitiskt och religiöst obunden. 4.ha en riksomfattande organisation med ett lokalt eller regionalt förankrat föreningsliv i minst 10 län. 5.ha bedrivit verksamhet under . 6.ha minst 500 medlemmar. Statsbidragen skall fördelas mellan organisationerna enligt en fördelningsmodell. Organisationerna erhåller bidrag enligt fördelnings- modellens fyra delar; grundbidrag, medlemsbidrag, föreningsbidrag och merkostnadsbidrag. Utredningen föreslår en successivt övergång till den nya fördelningsmodellen . Staten skall stödja ett samarbetsorgan med direkta statsbidrag. Stats- bidragen skall dock endast täcka de uppdrag av samordnande art samhället ger samarbetsorganet. De enskilda statsbidragsberättigade handikapporganisationerna skall använda av erhållet bidrag till samarbetsåtgärder. Former för ansökan, beredning och beslut Den nuvarande beslutsmodellen innebär att bereder organisationernas ansökningar om statsbidrag och lägger fram förslag till beslut. Regeringen fattar beslut i ärendet. Denna beslutsmodell skall bestå ytterligare . Ett råd med representanter från handikapprörelsen skall inrättas vid . Rådet bör spela en viktig roll vid utformning av hantering av det nya bidragssystemet. Rådet bör aktivt delta i diskussioner kring principer och riktlinjer för fördelningen av statsbidragen. Statens påverkan, styrning och uppföljning Statens styrning av det aktuella statsbidraget skall vara låg. Statens krav på uppföljning skall utformas så att statens behov av kontroll tillfredsställs som organisationernas oberoende respekteras. En viss ökning av organisationernas återrapportering skall dock ske. 1§ I denna förordning meddelas föreskrifter om statsbidrag till handikapporganisationer. 2§ Syftet med statsbidraget är att stödja handikapporganisationer i deras arbete för full delaktighet och jämlikhet i samhället för personer med funktionshinder. 3§ Med handikapporganisation avses en organisation som består av personer som till följd av varaktiga funktionshinder möter stora svårigheter i det dagliga livet eller, i tillämpliga fall, närstående till sådana personer och vars ändamål är att förbättra livsvillkor för personer med funktionshinder och bevaka deras intressen. 4§ En handikapporganisation skall för att få statsbidrag: 1.verka för samhällsförändringar inom ett flertal samhällsområden i syfte att förbättra livsvillkoren för personer med funktionshinder. 2.vara demokratiskt uppbyggd. 3.vara partipolitiskt och religiöst obunden. 4.ha en riksomfattande organisation med ett lokalt eller regionalt förankrat föreningsliv i minst 10 län. 5.ha bedrivit verksamhet under . 6.ha minst 500 medlemmar. 12 Förslag till Förordning 5§ Om det föreligger särskilda skäl får statsbidrag även lämnas till handikapporganisationer som inte uppfyller de villkor som anges i 4§ 4–6. I annat fall får statsbidrag lämnas till handikapporganisationer som inte uppfyller de villkor som anges i 4§ 4–6 endast om det föreligger synnerliga skäl. 6§ Statsbidrag lämnas i form av grundbidrag, medlemsbidrag, föreningsbidrag och merkostnadsbidrag. Under etableringsperiod enligt 5§ första stycket lämnas istället statsbidrag i form av etableringsbidrag. 7§ Ansökan om bidrag enligt denna förordning skall göras skriftligen och lämnas in till . 8§ skall lämna förslag till regeringen om beviljande av bidrag. Beslut i fråga om bidrag enligt denna förordning meddelas av regeringen. 9§ För att möjliggöra ett erfarenhetsutbyte i frågor som rör statsbidraget skall det hos finnas ett råd med representanter för sådana organisationer som avses i 4 och 5 §§. Villkor och redovisning m.m. 10§ Bidrag lämnas i sänder. Bidrag betalas ut i förskott med högst en fjärdedel per kvartal. Ett bidragsår omfattar tiden 11§ En handikapporganisation som fått statsbidrag enligt denna förordning skall senast efter utgången av bidragsåret lämna Soc-ialstyrelsen en redogörelse för sin verksamhet. Redogörelsen skall innehålla ekonomisk redovisning, bidragets andel av den totala omslutningen, medlemsantal, samarbetsmedlens användning och förenklad verksamhetsberättelse rörande uppfyllelse av de delsyften regeringen angivit för bidraget i regleringsbrevet till . Förslag till Förordning 13 12§ En handikapporganisation som fått statsbidrag är skyldig att på begäran lämna det underlag som behövs för myndighetens granskning. Ett bidrag som lämnats felaktigt eller med för högt belopp skall betalas tillbaka. 13§ får meddela de närmare föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna förordning. Denna förordning träder i kraft då förordningen (1994:951) om statsbidrag till handikapporganisationer skall upphöra att gälla. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att se över statsbidragen till handikapporganisationernas allmänna verksamhet. Kommittédirektiven i sin helhet finns i bilaga 1. I kommittedirektiven uppges att staten ger ekonomiskt stöd till den allmänna verksamheten i ett antal riksomfattande handikapporganisationer. Statens bidrag har /93 varit oförändrat medan antalet organisationer ökat. Allt fler handikapporganisationer har bildats . Skälen är många och olika. Förfinade diagnosmetoder liksom nya och bättre behandlingsmetoder har inneburit att nya handikappgrupper har uppstått. Några av dem finns representerade som enskilda medlemmar eller grupper inom organisationer som funnits länge medan andra handikappgrupper bildat nya organisationer. Det förekommer att grupper bryter sig ur organisationer och bildar nya medan andra går samman. erhöll 44 riksorganisationer statsbidrag till sin allmänna verksamhet. Inför ansökte ytterligare 21 handikappförbund om bidrag och föreslog att 10 av dem skulle beviljas stöd. Regeringens beslut innebar att bidraget fördelades på samma sätt som föregående år och att därmed ingen ny organisation beviljades bidrag. Med denna bakgrund anger regeringen sju utgångspunkter för utredarens arbete: -föreslå kriterier för statsbidragsberättigade handikapporganisationer, -föreslå riktlinjer för hur bidraget skall fördelas mellan organisationerna, -föreslå hur organiserat samarbete inom handikapprörelsen skall stödjas, -redovisa om och i så fall hur statsbidraget påverkar organisationsstrukturen, förnyelsearbetet och utvecklingen inom handikapprörelsen och föreslå eventuella åtgärder, -redovisa för- och nackdelar med dagens modell där föreslår hur bidraget skall fördelas och regeringen fattar besluten och föreslå eventuella förändringar, -redovisa hur statsbidraget till handikapporganisationerna hanteras jämfört med andra statliga bidrag till föreningslivet i förhållande till den statliga budgetprocessen och föreslå eventuella förändringar, -redovisa och beskriva vilka statliga bidrag handikapporganisationer får vid sidan av bidraget till den allmänna verksamheten. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till utredningen. Regeringen uppgav att den särskilda utredaren vid utarbetandet av sina förslag skall beakta vad anfört i sitt av godkända betänkande att det är värdefullt att få en redovisning av hur handikapporganisationerna har använt erhållna statsbidrag fördelat på kvinnor och män.1 Tiden för utredningen utsträcktes i samband härmed. 1998/99:SoU1, rskr. 1998/99:104. Utredningen inledde sitt arbete med att bjuda in samtliga 72 organisationer som sökt bidrag och/eller 1999 till gruppvisa träffar. Utredningen träffade företrädare för 68 av organisationerna. Dessa möten gav utredningen en uppfattning om situationen i dagens svenska handikapprörelse. Dessa träffar, det skriftliga material som inlämnades i samband med träffarna samt organisationernas ansökningar om statsbidrag ligger till grund för den beskrivning av handikapprörelsens organisationer som finns i kapitel 4. Utredningen fortsatte därefter dialogen med organisationerna. Till följd av det stora antalet organisationer fanns inte möjlighet att träffa företrädare för alla organisationer mer än en gång. Utredningen utarbetade, genom sekreterare , en enkät till samtliga organisationer med frågor kring deras syn på dagens bidragssystem. En samm-anställning av organisationernas svar återfinns i bilaga 2. Utredningen utsåg en referensgrupp bestående av representanter från handikapprörelsen. Handikappförbundens samarbetsorgan var utredningen behjälplig med att utse fem representanter från alla de 43 enskilda bidragsberättigade organisationerna för . Utredningen utsåg själv två representanter från de övriga sökande organisationerna. Referensgrupp-en, som har arbetat parallellt med utredningens sakkunniggrupp, har varit mycket värdefull för utredningen genom diskussioner kring utredningens förslag. Då tillgången på relevant litteratur vad gäller utformningen av dagens bidragssystem är begränsad har utredningen skaffat sig nödvändig information i huvudsak genom möten med f.d. ordförande och tjänstemän på samt med f.d. representanter för handikapporganisationer vid . Utredningen har även haft förmånen att såväl i sakkunniggruppen som i referensgruppen ha deltagare med lång erfarenhet av verksamheten i . I direktiven anges att samråd skall ske med dem som berörs, främst handikapporganisationer, , och . Samråd med handikapporganisationerna har skett som beskrivits ovan. Utredningen har även haft möten med Han- I utredningens sakkunniggrupp har funnits representant från . Utredningen har träffat representanter för och . Sammanställning av landstingens bidragsgivning till handikapporganisationer saknades hos . Utredningen utformade därför en enkät till samtliga landsting rörande deras bidragsgivning. Utredningen har med hjälp av erhållit uppgifter om bidragsgivningen i ett antal av landets kommuner. Utredningen har inhämtat material kring förhållandena i övriga nordiska länder genom kontakter med Nordiska Samarbetsorganet för Handikappfrågor och genom inhämtande av skriftliga och muntliga uppgifter från ansvariga departement i de övriga nordiska länderna. Följande förkortningar använder utredningen i rapporten. , hörselskadade och språkstörda och Döva Barn med Familjer Fellesorganisasjon for små og sjeldne grupper Handikapprörelsens Idé- och Kunskapscenter Kontaktudvalget til mindre Sygdoms- og lag (1993:387) om stöd och service till vissa för Sjuka Barns Behov i Nordiska Samarbetsorganet för Handikappfrågor Rörelsehindrade, Döva och Synskadade Dagens svenska handikapprörelse är en aktiv och stark folkrörelse med anor tillbaka till 1800-talet. Som nedanstående beskrivning visar är handikapprörelsen en folkrörelse som består av ett stort antal organisationer som markant skiljer sig från varandra vad gäller inriktning av verksamhet, ålder, medlemsantal, antalet anställda samt antalet region- och lokalföreningar. Sammanlagt har organisationerna omkring 500 000 medlemmar och drygt 3 000 region- och lokalföreningar. Verksamheten varierar men domineras i de flesta fall av intressepolitisk verksamhet för att påverka myndigheter och beslutsfattare, gemenskapsbefrämjande aktiviteter, information och service till medlemmarna samt spridande av information om funktionshindret och dess konsekvenser. Samhällsutvecklingen har ställt svensk handikapprörelse inför nya uppgifter och krav. Inom handikapprörelsen har även inneburit att ett stort antal nya riksorganisationer bildats. Antalet organisationer som ansöker om statsbidrag för sin verksamhet har därmed ökat. Samarbetet mellan handikapporganisationerna har även det gamla anor. Samarbete i organiserad form började . Dagens samarbete mellan handikapporganisationerna är väl utvecklat och sker på olika områden och i olika konstellationer. Samarbetet sker i på lokal, regional och riksnivå, men det sker även internationellt. Handikapprörelsen är en del av de svenska folkrörelserna som började växa fram i landet. De första föreningarna för funktionshindrade bildades . i (nu , SDR) bildades och (nu , SRF) bildades Andra grupper av funktionshindrade som mycket tidigt organiserade sig var lungsjuka, rörelsehindrade och hörselskadade. bildades den första samarbetsorganisationen mellan handikappförbunden, för Partiellt Arbetsföra. Flertalet av förbunden var inriktade specifikt på medlemmarnas sociala och medicinska behov. för Partiellt Arbetsföra bildades då förbunden önskade öka arbetet med de gemensamma samhällspolitiska frågeställningarna. Som namnet antyder var samarbetsorganets primära uppgift vid bildandet att bevaka arbetsmarknadsfrågorna. mellan handikapporganisationerna heter Handikappförbundens samarbetsorgan, HSO, och har 33 medlemsförbund med sammanlagt drygt 400 000 medlemmar . ökade antalet handikapporganisationer i . Som exempel bland organisationer som bildades under dessa årtionden kan nämnas , Ungdomar och Vuxna (FUB), , Föreningen (), Neurologiskt () och och Ungdomar (RBU). Handikapporganisationerna blev etablerade i samhället. De byggdes upp med lokala föreningar och centrala kanslier med anställda funktionärer. innebar således ett genombrott för handikapprörelsen och funktionshindrades situation började på allvar uppmärksammas i samhällsdebatten. Det statligt stödet till handikapporganisationernas allmänna verksamhet uppträder och det nuvarande allmänna organisationsstödet kom till . och var den dåvarande samarbetsorganisationen, , HCK (nu HSO), mycket aktiv i den samhällspolitiska debatten. Samhällsklimatet var gott och välfärden utvecklades snabbt. förändrades dock det samhällspolitiska klimatet och den ekonomiska situationen gjorde att reformutrymmet successivt började minska. Två gamla förbund, () och () valde att lämna samarbetsorganet. Ett annat tongivande förbund inom handikapprörelsen, (), stod utanför HCK. har samhällsutvecklingen, med av ekonomisk stagnation och budgetsanering, ställt handikapporganisationerna inför nya uppgifter och krav. För handikapprörelsen i har även inneburit att ett stort antal nya riksorganisationer bildats. Av de 70 organisationer, inklusive HSO, som ansökte om statsbidrag var organisationer som bildats under 1990-talet.2 4.3Handikapporganisationerna och deras verksamhet 4.3.1Allmän inledning till beskrivningen av handikapporganisationerna I utredningens direktiv3 anges att utredningen bl.a. skall föreslå kriterier för statsbidragsberättigade handikapporganisationer, riktlinjer för fördelning av bidraget mellan organisationerna samt föreslå hur samarbetet inom handikapprörelsen skall stödjas. Hur handikapprörelsen i ser ut är naturligtvis av stor betydelse för utredningens förslag. Utredningen anser därför att en aktuell beskrivning av handikapp-organisationerna och deras verksamhet i sig ger en del av motiven till utredningens förslag. Utredningen vill påpeka att de organisationer som beskrivs i detta kapitel är organisationer som ansökt om statsbidrag avsett för handikapporganisationers allmänna verksamhet. Utredningen gör således i det här skedet inte någon avgränsning av begreppet statsbidragsberättigade handikapporganisationer utan beskriver samtliga ansökande organisationer. Beskrivningarna av organisationerna i kapitlet baseras på muntliga och skriftliga uppgifter från organisationerna samt organisationernas ansökningar om statsbidrag (i två fall ansökningar ). I vissa fall baseras beskrivningarna även på material från organisationernas hemsidor på internet. Utredningen har, efter att ha bjudit in samtliga 72 organisationer som sökt bidrag och/eller 1999 till gruppvisa möten, träffat företrädare för 68 av organisationerna, inklusive HSO. Utredningen har valt att beskriva de sammanlagt 72 organisationer som har ansökt om statsbidrag till sin allmänna verksamhet och/eller 1999. Samarbetsorganet, HSO, beskrivs dock särskilt i kapitel 4.4.Inledningsvis presenteras de 43 statsbidragsberättigade organisationerna (exklusive HSO) . 2 Avsnittet bygger på Ransemar, E., Handikapprörelsen växer fram., Handikapprörelsens samarbetsorgan, Handikapprörelsen och framtiden och , presenterar Del 2. Det bästa ur handikapprörelsenshistoria. övriga 28 organisationerna. Slutligen görs en sammanfattande kommentar om samtliga organisationer. Eftersom det gäller så många organisationer är det i denna framställning inte möjligt att ge en utförlig beskrivning av varje organisations verksamhet. Syftet med beskrivningen är endast att ge en bild av hur varje organisation är uppbyggd och dess huvudsakliga verksamhet. Ambitionen är inte att täcka alla delar och funktioner i en enskild organisation. Utredningen är medveten om att beskrivningen av organisationerna ohjälpligt blir något ytlig, men menar att även om så är fallet ger den en bild av handikapprörelsen i samt en förståelse för organisationerna och deras verksamhet. bildades och består nu av 23 länsföreningar och 48 lokalavdelningar. Förbundet har omkring 5 500 medlemmar, såväl personer med afasi som anhöriga. Majoriteten av ledamöterna i förbundsstyrelsen är personer med afasi eller anhöriga. Tre personer är anställda på förbundets kansli, varav en på halvtid med lönebidrag. Förbundet är medlem i HSO på riksnivå. Inom förbundet finns föräldraföreningen som bildades och som består av föräldrar till barn med afasi eller grav språkstörning. Afasi är ett kommunikationshandikapp som innebär att den drabbade förlorat hela eller en del av sin förmåga att använda språket och kommunicera. Förbundet arbetar bl.a. för bättre rehabilitering inom vården. När det gäller barn med afasi eller grav språkstörning är habilitering, barnomsorg och skolan viktiga frågor.