sou · GNB3134d2 · 2000-01-01 00:00:00 — 3.Fullständig konkurrens råder ovanför den fysiska nivån på nätet över hela landet 4.Fastighetsägare och kommuner ansluter hushåll och företag I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Hypotes #1: Staten planerar och samordnar utbyggnaden Systematik på nationell nivå Med systematik och omgående start kan ha en färdig fiberoptisk infrastruktur för IT (2005). Staten måste bidra för att påskynda utbyggnaden för att en regional och social rättvisa ska uppnås och kan därför inte helt överlåta utvecklingen till marknadens aktörer. En handlings- plan ska finnas från början som anger vad som ska göras. Varje aktör som har en roll (staten, kommunerna, kabelförläggare, operatörer etc) ska bidra med sin del till det pussel som planen utgör. Staten ska samordna och ange hur bitarna ser ut. Fibernätet ska förläggas så att redundans erhålls. Ingen central punkt ska finnas där någon aktör styr och kontrollerar hela nätet. Hela vägen mellan alla användare ska kapaciteten vara minst /s och symmetrisk, d v s samma kapacitet i båda riktningarna. Nätet ska vara konstruerat för att klara en årlig fördubbling av kapaciteten. Svart fiber68 är en grundförutsättning. Infrastrukturen ska i huvudsak vara baserad på fiberoptisk kabel. Mobil- och radiokommunikation ska vara lokala komplement för rörliga eller svåråtkomliga användare. Ett fiberoptiskt nät är i sig också en förutsättning för mobila och andra accesstekniker. Mängden fiber som förläggs ska vara så stor att det alltid finns plats för flera aktörer. Avgiften för att hyra svart fiber ska ge ett ekonomiskt utrymme för att förlägga ytterligare kablar, som sker när utnyttjandet av befintliga kablar nått en viss gräns. Det ska alltid vara möjligt att garantera tillgång till fiber och korta leveranstider. Det är viktigt med en flygande start – både vad avser politiska beslut och praktisk handling. Likvärdiga tjänster ska finnas tillgängliga över hela landet . Nätsstrukturen ska klara framtida trafikvolymer. Den nya infrastrukturen måste under en övergångstid också fungera tillsammans med den gamla. Detta gäller även vid svåra påfrestningar i fred och krig. måste vara oberoende av funktioner som är placerade utomlands. Hopkopplingspunkter, nätdatabaser m m måste placeras skyddade mot fysiska angrepp. Utspridning och dubbla anslutningar ska utnyttjas för att öka säkerheten. Skydd mot intrång via infrastrukturen måste finnas. behöver fler specialister med kompetens att bygga stora IP-nät. De viktigaste åtgärderna är att 1. regeringen avger en avsiktsförklaring om genomförande och finansiering 2.regeringen utser den aktör som ska formulera handlingsplanen 3.regeringen ska garantera fungerande kommunikation för alla i hela landet. 68Svart fiber är optisk fiber utan ändutrustning, d v s att nätleverantören ger båda ändarna av förbindelsen i form av fiberanslutning till kunderna utan någon mellanliggande utrustning. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Det mest förödande för utvecklingen är avsaknad av beslut. När kommer råden i form av statens ansvarstagande? Och på vilket sätt garanteras glesbygden? Svar: arbetar med en IT-proposition som ska vara klar för att läggas fram . Det är viktigt med snabba beslut. Inlägg: Med normal hantering blir det alltså inte något beslut förrän tidigast . Därmed har tiden för ett genomförande av visionen – om den håller – krympt till . Vad gör vi av utvecklingen vi står och stampar? Bristen på IP-specialister är en av de mest kritiska punkterna. Går det att snabbt få fram många fler specialister? Svar: föreslår en kartläggning och en satsning på högskolenivå. Men det är brist på lärare. Inlägg: En utbildning är på väg att starta på KTH. och högskolan har avsatt resurser för detta. Det kan leda till att det snart kommer ut både ingenjörer och forskare. Vad innebär att staten planerar och samordnar? Går det att jämföra med t ex skolområdet, där har en tillsynsroll och där kommunerna är utförare? Eller skulle statens roll vara mer handfast i form av en viss myndighet? Svar: Det är en viss myndighet, eller av staten utsedd aktör, som ger riktlinjer, rekommenda- tioner och sköter övervakningen för att få pusselbitarna att passa ihop. Befintliga myndighe- ter går att komplettera. föreslår att PTS tar ett utökat ansvar. Det är viktigt att de får rätt resurser och kompetens, för området är nytt för PTS. Inlägg: Då blir det precis som , d v s att staten gör inget själv, utan lägger upp riktlinjer och en s k läroplan för det. Visst är det självklart att vägarna för datatrafik ska vara offentligt ägda på samma sätt som vägarna för bilar, järnväg och tåg. Visionen om en färdig nationell infrastruktur inger både hopp och bekymmer. Varför går det inte att förstatliga Telias fibernät som redan finns fixt och färdigt? Svar: Ett centralt problem är att nätet i visionen inte finns . Det går helt visst att förstärka Telias fiberkablar – men frågan är om topologin kan bli den rätta. Om vi i ska bygga ett nät som klarar minst /s till alla, så finns endast en halv procent av den fiber som behövs. Det nuvarande stamnätet är en ointressant företeelse. Det går inte att bygga nät på det sättet som , om man ska klara framtidens trafikvolymer. Och det är de stora trafikvolymerna som vi måste bygga för och kanske någonting större. Det innebär bl a att kopparkabeln i marken, fiber, Kraftnäts fiber och Telias fiber kan vi glömma. Vi börjar från början. Det finns nämligen så lite att spara genom att använda det existerande nätet. Det är inte värt bekymret. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r På regional nivå är problemet att det inte finns någon prispress på . Skulle man kunna frigöra Telias nät , kunde det innebära en prispress i väntan på att det nya nätet blir klart. Svar: Prispressning förutsätter att det finns en konkurrens. Men det råder fiberbrist, så vi kan inte skapa en konkurrenssituation på fiberkapacitet. Vi måste skapa ett överskott på kapacitet – det är det som är tanken genom att staten framgent lägger ner fiber. För övrigt vore det idé att avyttra till andra intressen. Det skulle ge pengar över medan tid är, för värdet på en sådan gammal verksamhet minskar över tiden. I Observatoriet ställer vi oss inte främmande till att använda befintlig infrastruktur förutsatt att den passar in i den strukturplan som ska finnas från början. Måste en operatör i detta kraftfulla finmaskiga fiberoptiska nät erbjuda /s i alla punkter på nätet? Svar: En operatör måste minst kunna motsvara den grundtjänst69 som ska finnas på nätet. Den kommer att växa i omfattning efter hand. Kommer det vara möjligt med andra användningsområden än IP-transport, med tanke på att den tekniska utvecklingen kan leda till massor av olika användningar? Svar: Ja. Fiber är oberoende av trafikslag. En operatör är helt fri att skapa tjänster. 69Grundtjänst är den IP-tjänst som en operatör måste leverera med en viss kvalitet. (Jämför elnätets ). En specifikation av denna grundtjänst måste utformas för att kvalitetskontroll ska kunna ske. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Hypotes #2: Staten ger kommuner och regioner lå n med bra villkor Kommunerna har viktig roll Staten har ansvar för en god utveckling av infrastrukturen för IT. En modell för finansiering kan vara statliga räntefria lån till kommunerna. Kommunerna kan, om man så önskar, upphandla nätbyggandet och -driften. Staten ansvarar för att upprätta en nationell generalplan för utbyggnaden. Den regionala nivån ansvarar för en regional utbyggnadsplan för utbyggnaden av IT- infrastrukturen, d v s en regionplan. På nivå ligger ansvaret för att upprätta en detaljplan för utbyggnaden av IT-infra- strukturen. Kommunen ansvarar också för det praktiska arbetet med att förlägga fibern i egen eller annans regi. Statens krav för de förmånliga lånen är att arbetena med den lokala utbyggnaden ska föregås av en god planering en viss del av fiberkapaciteten reserveras för uthyrning av publika tjänster alla hushåll och verksamheter ska täckas kommunerna inte svarar för operativa tjänster förutom intern kommunikation intäkterna från fiberuthyrning återbetalas till staten tills lånen är betalda. De viktigaste åtgärderna är att skapa en finansieringsmodell som ger en möjlighet att erhålla kommunikation över hela landet till en låg fast kostnad skapa en finansieringsmodell där staten lånar ut pengar med goda villkor och på lång sikt. Varifrån kommer intäkterna av den publika tjänsten? Är det från t ex tjänsteleverantörer av olika slag? Svar: Intäkterna kommer från dem som hyr fiber för att leverera tjänster till användar- na/kunderna. Med en statlig myndighet som planerar och kommuner som förlägger fiber –vem är förhandlingspart för den operatör eller tjänsteleverantör vill köpa rikstäckande fiberkapacitet? Svar: Vem som är förhandlingspart kan variera lokalt – det kan vara kommunen eller den som kommunen eller regionen uppdragit åt att vara förhandlingspart. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Vem som ska vara förhandlingsparten för en operatör måste vara tydligt. Dessutom måste det finnas en lagstiftning som tvingar dem som får statliga lån att hyra ut fiber på vissa villkor så att det blir enhetligt i hela landet. Det blir annars fullständigt omöjligt som operatör att förhandla med 256 parter. Svar: Hela regelverket måste finnas i generalplanen. Man kan diskutera om det ska finnas krav att viss mängd av fibern upplåts för publika tjänster eller om det ska vara differentierade priser. T ex att den som driver en publik tjänst kan hyra fiber billigare än den som gör något annat på en enskild fiberresurs. Hur tar det att betala tillbaka lånen? Svar: Det finns inga beräkningar på det. I vissa trakter kommer förmodligen lånen aldrig att kunna betalas. På andra ställen kan det gå mycket snabbt. Nationalekonomiskt borde det ändå gå ihop. Blir detta ett kommunalt monopol? Svar: Nej, det är inte ett kommunalt monopol. Det ska vara fritt fram för andra att förlägga fiber om man vill och har behov. Förhoppningen är emellertid att fiberkapacitet ska bli tillgänglig till sådana priser, så att det inte är särskilt attraktivt för någon att förlägga ytterligare fiber. När lånen är betalda, hur ska man då förhindra att nätet blir en ny ren intäktskälla för kommunerna? Svar: Staten ska ha en övergripande tillsynsroll och det inkluderar prissättningsfrågorna när det gäller infrastrukturen – men inte på tjänster. Att genomföra visionen kräver viss byråkrati på flera plan. Det kommunala självstyret är en faktor. Hela filosofin, attityden, måste kommuniceras ut till kommunerna så att alla förstår. Det finns ett tidsproblem – hur ska allt detta hinnas med? Det kräver en stor tydlighet från staten. Svar: Det är givet att det måste vara en stor tydlighet från staten, att man pekar ut riktningen mycket snabbt. De kommunala detaljplanerna måste också göras kommunalt, där man vet var det finns fastigheter och var det går att förlägga fiber. Hur omfattande den regionala mellannivån behöver vara, är inte klarlagt . Det viktiga är att staten pekar ut riktningen och att man sätter igång. Inom Observatoriet pågår flera projekt som täcker in dessa områden mer specifikt. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Hypotes #3: Fullstä ndig konkurrens rå der ö ver hela landet Alla må ste få stor valfrihet Ett nytt nät ger förutsättningar att skapa tjänster i fri konkurrens på en öppen marknad. Observatoriet anser att varje användare ska kunna välja bland minst fem leverantörer av IP- tjänst oavsett var man bor i landet. Möjligheten att göra nätet nyttigt för användarna måste skapas av de som tillhandahåller tjänsterna i samverkan med användarna. I slutändan är det vi användare som väljer vad som är att betrakta som nyttigt. Behoven av kapacitet och tjänster ökar kontinuerligt, nätet kommer att användas för allt fler funktioner. Det kommer att finnas behov av möjligheten att vara flera samtidiga användare i varje hushåll, kanske med olika operatörer. Tillgången till svart fiber70 och kanalisation för uppbyggnad av fysiska nät är central för frågan om konkurrens och därmed också för vilka tjänster som användarna får tillgång till och till vilka kostnader. Därför är det också viktigt att undanröja risken för att alla operatörer inte ska få tillgång till IT-infrastrukturen på önskad tjänstenivå, på lika villkor och på alla nivåer över den fysiska nivån. I första hand gäller det att skapa en fysisk infrastruktur d v s kanalisation och fiberoptiska ledningar i hela landet som har en struktur som klarar våra framtida behov. Det ska inte vara konkurrens på den fysiska nivån. För den som hyr ut svart fiber gäller det att aldrig hyra ut sin sista fiber. Obegränsad tillgång till svart fiber gör det möjligt att skapa ökad konkurrens ovanför den fysiska nivån. IT-infrastrukturen som vi ser den gör det möjligt att få en mångfald aktörer som producerar många typer av tjänster. En effekt av den konkurrensen torde bli större valfrihet bland tjänster med högre kvalitet och till lägre kostnad för alla användare. Tjänster och transport ska vara fullständigt utbytbara. Tjänster som t ex video on demand ska inte vara beroende av operatör. Har man som användare ett abonnemang på en sådan tjänst ska man kunna utnyttja den oberoende av vem som tillhandahåller infrastrukturtransport (IP-tjänst). Kommunen är den som tillhandahåller fiberkablar lokalt. Kommunen (eller de som kommu- nen uppdragit uppgiften åt) ska dock inte ta till uppgift att tillhandahålla tjänster baserade på förädling av fibern, t ex hyrda transmissionsresurser eller telefoni, annat än för kommunens interna verksamhet. Fastighetsnät71 ägs av fastighetsägaren, ytterst på uppdrag av de boende. De boende ska ha full frihet i valet av operatörer, både för transport- och för innehållstjänster. De viktigaste åtgärderna är att 1.formulera en prismodell så att svart fiber går att hyra på samma villkor i hela landet 2.informera fastighetsägare om värdet av att äga fastighetsnäten 3.se till att det alltid finns plats för ytterligare en operatör. 70Svart fiber är optisk fiber utan ändutrustning, d v s att nätleverantören ger båda ändarna av förbindelsen i form av fiberanslutning till kunderna utan någon mellanliggande utrustning. 71Fastighetsnät är kablar, kopplingsutrustning, etc installerade i en fastighet. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Om kommunen inte ska ha monopol, men ändå ska förlägga fiber till såväl lönsamma som olönsam- ma områden, hur undviks att en entreprenör med eget kapital förlägger fiber i attraktiva områden och där konkurrerar ut kommunen som med intäkter från fiberuthyrning måste betala även för de olönsamma områdena? Svar: Grundtanken är att det ska vara fritt för alla som vill att förlägga fiber, men att villkoren ska ligga på en sådan nivå att det förmodligen är olönsamt att göra en sådan insats. Tanken är att kommunen får låna pengar med goda villkor för att bygga sin fiberinfrastruk- tur. Dessa pengar betalar kommunen tillbaka i den takt som man säljer det faktiska utnytt- jandet av infrastrukturen till någon. Har kommunen inte sålt något, behöver den inte betala tillbaka pengar. I en kommun där den statsfinansierade fibern är så dyr att det faktiskt lönar sig för någon annan sig att förlägga fiber så är fältet fritt. Det är dock lite svårt att se, för det tar kanske extra för den operatör som själv vill bygga ett eget fibernät och det drabbar ju inte kommunen. Kommunens fiber kommer inte vara oanvänd, eftersom det säkert kommer någon annan operatör som också vill sälja tjänster, men inte vill förlägga egen fiber. Detta är alltså inget egentligt problem. Inget av detta belastar kommunen. Det är staten som får stå risken. En kommun ska alltså tillhandahålla fiber och inte tjänster. När det gäller kommunens roll som användare måste den ses som vilken kund som helst. Det gäller att hålla isär rollerna. Svar: Med differentierade priser för publik tjänst eller s k enskild fiberresurs (d v s där den hyrda fibern används för något annat), går det att få den fiber som inte nyttjas till allmän- nyttan att återbetalas snabbare än andra. Enligt visionen ska alla överallt kunna välja bland minst fem operatörer och detta till samma pris som för ett busskort. Kommer detta att kunna gälla i den lilla orten med 100 invånare? Hur ska man få operatörerna att installera utrustningen i ändarna på svartfibern på småorterna i samma omfattning som på de större? Svar: I ett nät med den föreslagna topologin kostar det inte mer att leverera till en abonnent i än till en i – med ett undantag: i en fastighet i finns förmodligen fler kunder. Operatören betalar emellertid bara för potentiella antalet abonnen- ter som går att nå. Med en sådan modell går det att balansera så att det inte är dyrare i . Utrustningen i den röda stugan i glesbygden skiljer sig inte på något sätt från den som sitter i . Den kostar lika mycket. Kanske kostar transporten till glesbygd något mer, liksom att installera den. Men i övrigt är kostnaden densamma – förutsatt att fiberstrukturen betalas per abonnent eller hushåll. Blir inte detta ett bekymmer, genom att det inte blir en kostnadsrelaterad styrning av nätets använd- ning? Svar: Uppgiften är att förse med ett fibernät där prestanda inte är ett problem. Om folk använder nätet till något är det positivt – för de gör säkert något som de har nytta av. Detta ligger i AB intresse. Användning är av godo och inte av ondo, så länge man inte hamnar i det läget att man stöter på en knapp resurs. Det går att bygga moderna infrastrukturer till mycket lägre kostnad, än den nuvarande utan att göra flaskhalsar i nätet. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r En föresats i visionen är att skapa dynamik och entrepenörskap på tjänstenivå. Men det är minst lika viktigt att göra det på infrastrukturnivå, framför allt om vi ska vara duktiga på att utnyttja teknikut- vecklingen. Då är det farligt att låsa tekniken. Hade vi gjort detta hade det antagligen blivit ett stort ATM72-nät över hela – och hur bra hade det känts ? Utnyttja istället dynamiken och redundansen i att många människor gör olika saker, även inom infrastrukturen. Svar: Vi utmanar dynamiken genom att skapa förutsättningar och lägga ett vägnät. Dynami- ken finns i utvecklingen av utrustning som ansluts till nätet. Men det är en nivå där staten inte ska agera. Vi försöker utmana entrepenörskapet och dynamiken genom att skapa en väg att köra på och den som sedan kör bestämmer vad som blir bäst. Inlägg: Den kostnadsrelaterade prissättningen som vi har levt med , innebär att vi inte har sett något av ITs avståndsöverbryggande effekter. Det är bara de centraliserande effekterna som vi har fått. Det syns inte minst på den traditionella marknaden som slutar vid , men egentligen vid . En statlig satsning på ny IT-infrastruktur börjar kännas hyfsat behaglig. Om staten ska investera i ett landsomfattande fibernät, så måste man väl ställa krav på fiberkvaliteten – hur är det med åldrande fiber? Svar: Gammal fiber har ett sämre akrylatskikt och det har ingenting med glaset i sig att göra. Utvecklingen i världen visar att alla faktiskt litar på den fiber som finns. Vartenda land har gått ifrån allt annat och satsar bara på fiber. Även i mobilsystem måste man ändå ha fiber för att få kapacitet. Så inte ska man tvivla på fibern som ett fysiskt medium. Många kommuner är föregångare och investerar i fibernät. Hur kommer de att behandlas i det nya systemet? Svar: Finns det fiber som går att göra tillgänglig – på villkor så att den kan göra samma nytta som ny fiber – ska den naturligtvis utnyttjas. Det är ett sätt att ge kommuner, som har legat långt framme i utvecklingen, en flygande start. marknadsför ADSL73 som en bredbandslösning och det kan vara frestande att nappa på en sådan lösning. Hur snabbt kan en fiberstruktur komma fram? Eller ska vi hoppa på ADSL-tåget så länge ? Svar: Hur snabbt utvecklingen kommer, beror närmast på det politiska etablissemanget. 72ATM, Asynchronous Transfer Mode, metod för dataöverföring med hög hastighet. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r Hypotes #4: Fastighetsä gare och kommuner ansluter hushå ll och fö retag Varje kommun bör se till att fiberkabel dras till samtliga hus (fastigheter) med permanent finmaskigt nä t boende eller verksamhet i kommunen. Varje fastighetsbolag eller motsvarande bör se till att lämplig kanalisation för kabelnät existerar i varje nybyggnad eller ombyggnad av fastighetsbeståndet. det publika nätet i kommunen. Flerfamiljshus ansluts till kommunens nät i fastigheten i en lämplig struktur som ger redundans. Det innebär att det bör finnas två fysiskt skilda kanalisa- tioner till varje flerfamiljshus (dubbelstjärna eller ringnät). Enfamiljshus ansluts till kommunens fibernät med en anslutning i huset. behöver inte vara lika högt ställda som för flerfamiljshus. Varje kommun ska anordna två fibercentra, dvs skyddade platser där access till kommunens Alla grupper av fastigheter med fler än 50 hushåll ska ha separat anslutning till kommunens båda fibercentra, detta kan dock inkludera operatörens spridningsutrustning. Dessa två fibercentra ska vara oberoende av varandra. De ska erbjuda plats för uppställning av operatörernas utrustning i lämplig mängd. Normer för fysiskt skydd, reservkraft och kyla ska utarbetas i samarbete med berörda myndigheter såsom PTS och ÖCB. reservkraftanordningar och annat som inte behövs för kommersiell drift ska utredas. Varje fibercentrum ska anslutas med fiber till närmsta fibercentrum hos grannkommunerna i norr och öster om den egna kommunen. De viktigaste åtgärderna är att 2. formulera riktlinjer för utbyggnad informera fastighetsägare om värdet av att själva äga sin del av IT-infrastrukturen. I T - k o m m i s s i o n e n s s t r a t e g i s k a v i s i o n e r i n g f ö r e n n y I T - i n f r a s t r u k t u r möter fastighetsbolagen ett antal aktörer som Bredbandsbolaget, , TeleCyber, m fl som bearbetar marknaden för bredbandsnät. Det innebär att man i princip slår fast teknik och andra spelregler. Det som behövs är att få fram exempelvis byggnormer för lägenheter och fastigheter. Är inte byggnormer viktigare än att plädera för kanalisation? Svar: Många fastighetsägare, för att inte säga alla, inser vikten av att förädla fastigheten med någon typ av intelligent datanät. Det måste bedrivas i samarbete med någon annan eller på eget initiativ. De flesta hus kommer att utrustas på tillräckligt bra sätt. Risken är inte så stor att den som levererar tjänsten också kommer att kontrollera och äga fastighetsnätet. Varje fastighetsägare kommer själv att ta det ansvaret. De som vill leverera en tjänst kommer också att vara beredda att utnyttja ett fastighetsnät om det är förnuftigt byggt. Fastighetsägare i allmänhet kommer inte att bygga oförnuftigt. I de avtal som är på väg ut, är det i stor utsträckning så att operatören försöker få monopol under . Hur ska marknaden hantera det? Svar: Det finns anledning att förhindra en sådan utveckling. Bilden av det finmaskiga nätet är mycket beskrivande. Men hur ska överlämnandet till grannkommunerna praktiskt se ut? Är det mellan fibercentra eller finns en överlämningspunkt vid kommungränsen? Svar: Det kommer säkert att variera mellan olika län beroende på relationen mellan de olika kommunerna.