sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — Den behövs både för att driva på utvecklingen mot mer miljöanpassade varor och livsmedel men också för att skapa enhetliga märkningssystem etc. för konsumenten. har i sin framtidsstudie (huvud- rapport 4858 ) försökt visa några möjliga vägar att inom en rimlig tid utveckla ett hållbart samhälle. En viktig faktor är att nya konsumtionsmönster växer fram som innebär effektivare material- och energianvändning. Även de särskilda studier om jordbruk och livsmedel (Det framtida jordbruket 4755, Att äta för en bättre miljö 4830 samt Handla för framtiden, 4900) som gjordes visar att förändrade konsumtionsmönster även för livsmedel är en viktig faktor för att nå hållbarhet. Inom ramen för framtidsstudien specialstuderades också hushållens miljöpåverkan, vilket redovisades i rapporten och Bil - om hushållens miljöval (4542). Där konstateras att hushållens konsumtion, boende och resor bidrar till en rad olika miljöproblem. Överslagsberäkningar visar att hushållen står för mellan 30 – av de svenska utsläppen till miljön. Konsumenternas val har därför avgörande betydelse för miljöeffekter i hela varu- respektive livsmedelskedjan. Utan konsumenternas medvetna val av produkter som är bättre än andra från miljö- och resurssynpunkt är det svårt att få fram de mer miljöanpassade och hållbara produktionsmönster som eftersträvas. Livsmedel inkluderat tillagning och förvaring står för mer än en tredjedel av en familjs miljöpåverkan i form av utsläpp till miljön och förbrukning av resurser enligt en undersökning som utförts av den danska Forbrugerstyrelsen (Miljöbelastningen ved familiens aktiviteter, Rapport 1996.1). Även har konstaterat att livsmedel är ett av de viktigaste områdena inom hushållssektorn från miljöskyddssynpunkt och ett område där det också finns potential för miljöförbättringar. Information är en väg för att komma till rätta med problemen. Det finns olika sätt att utforma informationen. För dagligvaror är olika typer av miljömärkningar det vanligaste och kanske för konsumenten det enklaste sättet. och har inlett ett samarbete med det övergripande syftet att minska hushållens miljöpåverkan. En informationsbroschyr Miljötips – för dig och din familj om hushållens möjligheter att minska miljöpåverkan har distribuerats via tidningen råd&rön. En förstudie Minska hushållens miljöpåverkan planeras bli klar bl.a. med syfte att prioritera angelägna områden. Verken har också i samarbete med tagit fram en kokbok känsla för miljö med syfte att ge kunskap och inspiration till att laga mer miljöanpassad mat. Regeringen har avsatt för uppbyggnad av ett konsumentrelaterat informationssystem. Man kommer att kombinera konsument- och miljöfrågor. Konsumenter och vidareförmedlare är målgruppen. Även kommer att delta i arbetet. Nedan besvaras de frågor utredningen har ställt i sin skrivelse . tar endast upp miljöaspekter. Frågorna har numrerats och delats upp i en allmän del och en livsmedelsdel. Obligatorisk märkning finns för miljöfarliga batterier enligt förordning (1997:645) om batterier. Information till allmänheten om insamling av batterier kommer att ske framöver. För förpackningar finns enligt kommissionens beslut 97/129/EG regler för identifieringssystem för förpackningar. Reglerna kan kännetecknas som frivillig reglerad märkning. Det saknas obligatorisk miljömärkning. Däremot finns frivillig miljömärkning, sk typ I-, typ II-, respektive typ III - märkning. Typ I- märkning är en positiv tredje-partscertifierad märkning, typ II-märkning är en egendeklarations-märkning och typ III-märkning står för miljövarudeklarationer. Standard-iseringsarbete för miljömärkning pågår inom ISO. En standard för generella principer (ISO 14020) är klar medan arbete pågår vad gäller typ I och typ II-märkning. standardisering av miljövarudeklarationer, typ III, har beslut fattats om att inte gå vidare med en standard utan i stället redovisa en teknisk rapport för att få mer praktiska erfarenheter. Såväl den nordiska Svan-märkningen som andra typer av miljömärknings-system som Bra-Miljövalmärkningen och KRAV har haft stor genomslagskraft i . Inom den tvärsektoriella gruppen inom ÄK-Miljö och ÄK-Konsument inom har en utvärdering av Svan-märkningen påbörjats. Det finns inte någon obligatorisk miljömärkning för livsmedel däremot finns det frivillig reglerad märkning avseende ekologisk produktion som regleras genom en EU-förordning. EU-förordningen gäller enbart för produktionsgrenen växtodling och inte djurhållning. diskuteras reglerna för djurhållning inom EU. I är det KRAV och som huvud- sakligen uppfyller EU-kraven för växtodling. Ursprungsmärkning kan ha ett visst intresse ur miljöskyddssynpunkt även om det inte är det egentliga syftet med denna märkning. Genom att ursprungsland framgår kan vissa antagande om transporterna göras. Ursprungsmärkning regleras också genom en EU-förordning. Exempel på frivillig inte reglerad märkning är märkning av kött från djur som betat naturbetesmarker, d.v.s. djur vars foderintag i hög grad kommer från naturbetesmarker. Märkningen av ekologiska produkter är väl etablerad och fyller ett behov. Det bör påpekas att ekologisk odling inte i alla avseenden motsvarar ett hållbart jordbruk men är ett viktig led för att nå ett uthålligt jordbruk genom att bekämpningsmedel inte används, att det finns en större integration mellan djur och växtodling samt som en spjutspets för att driva utvecklingen framåt. Det finns även behov av annan information för att konsumenten ska kunna minska sin miljöpåverkan. Energianvändning eller resurs- användning i olika led skulle kunna vara ett sådant område. Hur en sådan information bör utformas är däremot oklart och borde utredas vidare. En tvärsektoriell nordisk arbetsgrupp har tillsatts med det långsiktiga målet att ta fram förslag till tvärsektoriell märkningspolicy för livsmedel. 2.Det är inte självklart vad som bör vara frivilligt alt obligatoriskt. Det är viktigt att klargöra vilken information som konsumenten efterfrågar och vilka områden som kan förändras genom andra åtgärder. I princip bör dock konsumenten ha rätt att få veta vilka miljöegenskaper en produkt har. Information måste utformas utgående från olika gruppers behov och möjligheter att ta till sig information. Syftet ska vara att driva på utvecklingen mot mer miljöanpassade produkter. Det är viktigast att få fram information om de produkter som har störst miljöpåverkan och som är svårast att bedöma från miljösynpunkt. Eftersom det sker en utveckling inom området anser dock att utvärderingar och fördjupade studier först bör göras innan frågan kan avgöras. 3.Det finns ett stort antal märken på marknaden med olika syften. Det finns en risk att konsumenten kan uppleva det som förvirrande. Internationell samordning av olika förslag till insatser är nödvändig i det fortsatta arbetet. Det är överhuvud taget svårt att driva på en utveckling mot ökad miljöanpassning om inte handelsreglerna inkluderar dessa frågor. I många länder ställs låga miljökrav och dessa länder kan exportera produkter till låga priser och på så sätt snedvrida konkurrensen. 4.Märkning bör kompletteras med annan information från myndigheter som t.ex. den ovannämnda databasen vid , information i butiker etc. Varför går det inte att införa nyckelhålsmärkning på produktgrupperna fisk, skaldjur, frukt och grönsaker? Problemet är när konsumenten skall välja ett nyckelhålsmärkt livsmedel finns inte ovannämnda livsmedels- grupper representerade. Okunskap om vad icke nyckelhålsmärkta livsmedel innehåller är dessvärre mycket låg.