sou · GNB31 · 2000-01-01 00:00:00 — I de av undersökta konkurserna blev det över huvud taget ingen utdelning i av fallen vilket stämmer väl med resultaten från vår undersökning, där utdelning förekom i av konkurserna och ingen ut- delning i av konkurserna. Som väntat är andelen konkurser utan utdelning störst bland de minsta företagen. Konkurser indelade efter antal anställda Statistik och ekonomiska analyser 139 Vad gäller den genomsnittliga utdelningen till skatter, löner, företagshypotek och oprioriterade i och undersök- ning hänvisas till sammanställningen i avsnitt 4.5.2. Diagrammen nedan visar hur ofta skatter, löner och fordringar med säkerhet i företagshypotek blir utan betalning respektive får betalt med högst en fjärdedel, hälften, tre fjärdedelar eller mer. Utdelning för fordringar med säkerhet i företagshypotek Alla konkursföretag med sådana skulder Alla konkursföretag med anställda 140 Statistik och ekonomiska analyser Alla konkursföretag med skatteskuld Medan såväl skattefordringar som lönefordringar blir utan betalning i de klart flesta konkurser och i av fallen får mer än hälften betalt är läget betydligt gynnsammare för fordringar säkrade genom företagshypotek. Insol- vensutredningens undersökning visar att den totala utdelningen till fordringar med säkerhet i företagshypotek motsvarar av det totala fordringsbeloppet med sådan säkerhet. genomsnittliga resultat förefaller stämma väl överens med utfallet i vår undersökning som visar att hypoteksha- varna blir helt utan utdelning i mindre än hälften av fallen och får mer än halva sin fordran betald i en fjärdedel av fallen. Resultatet kan förklaras dels genom företagshypotekets starka ställning i förmånsrättsordningen, dels genom att ford- ringar med säkerhet i företagshypotek förekommer ganska sällan i de allra minsta företagen – de som saknar anställda – vilka oftare än andra är tillgångs- lösa. Vi har tidigare kunnat se att fordringarna säkrade med företagshypotek är större i företag med fler anställda. Fordringarna får också, inte oväntat, bättre utdelning i de större företagen, se diagram nedan. Att utdelningen också är bättre i de äldre företagen än i de relativt nystartade kan möjligen bero på att det bland gruppen företag äldre än finns färre företag med få anställda än i gruppen företag . SOU 1999:1 Statistik och ekonomiska analyser 141 Utdelning för fordringar med säkerhet i företagshypotekhypotek Konkursföretag med 0 anställda Konkursföretag med 1-5 anställda 1,0, Konkursföretag med 6-10 anställda Konkursföretag med >10 anställda 142 Statistik och ekonomiska analyser Konkursföretag med livslängd < 3 år Konkursföretag med livslängd 4- 5 år Konkursföretag med livslängd >5 år I det följande beskrivs kortfattat tre ekonomiska analyser som utförts på uppdrag av kommittén. Analyserna har utförts av Assistant of Finance , , , av professor , i , och biträdande professor , i , , samt av professor , , . Analyserna bifogas betän- kandet (bilaga 5- 7). har till kommittén redovisat ett myck- et stort antal tabeller, vilket framgår av hänvisningar i hennes analys. Av utrymmesskäl bifogas endast de tabeller som beskriver förhållanden som omnämns i analysen. Analysen redovisas under titeln analys av utdelning i svenska konkurser. Den baseras på uppgifter om 350 svenska aktiebolag som gick i Statistik och ekonomiska analyser 143 konkurs under åren 1988- 1991. 263 bolag hade fler än 20 anställda under något av åren 1988- 1991 (i analysen kallade stora bolag), och 87 bolag hade 0- 20 anställda (i analysen kallade små bolag). Bolagen hade säte i något av , och , eller . har undersökt hur fordringarna fördelar sig på de olika fordringsklasserna pant, fast egendom, hyra, företagshypotek, revision, skatter, löner och oprioriterad samt hur utdelningen fördelar sig mellan des- sa fordringsklasser. Den största fordringsklassen, de oprioriterade fordringarna, blev i av samtliga konkurser helt utan utdelning; i genomsnitt uppgick utdel- ningen till . Företagshypoteket utgjorde i undersökning en nästan lika stor fordringsklass (av de totala fordringarna mot för de oprioriterade) som dock vanligen fick en relativt god utdelning, i genomsnitt, och någon utdelning i av konkurserna. Resultatet skiljer sig från resultaten i och Förmånsrättskommit- téns undersökningar dels genom att företagshypoteket utgör en större andel av de totala fordringarna, dels genom en bättre utdelning till denna ford- ringsklass. Förklaringen torde vara att undersökning in- riktats på större företag8. Antagandet styrks av att utdelningen till företags- i hennes undersökning är betydligt högre i gruppen stora företag () än i gruppen små företag (). Fordringsklasserna skatter och löner utgjorde i undersökningen ungefär lika stora andelar av de totala fordringarna (). Skatterna fick dock genom sitt bättre förmånsrättsläge en högre utdelning, jämfört . Här kan anmärkas att i undersökningar, som mer inriktats på att beskriva ett genomsnittligt material skatter utgör en omkring dubbelt så stor andel som löner som utdelningen till dessa fordringsklasser är procentuellt sett ungefär likvärdig (jfr och Förmåns- rättskommitténs undersökningar beskrivna i avsnitt 4.2 och 4.3). Förkla- ringen torde vara att skattefordringar utgör en ungefär lika stor andel av det totala fordringsbeloppet i alla typer av konkurser medan lönefordringarnas andel, liksom den totala utdelningen, växer med storleken på företaget. I ett genomsnittligt material förekommer många små företag med skatteskulder men utan vare sig löneskulder eller tillgångar. undersök- ning omfattar i huvudsak företag med olika typer av skulder och tillgångar. Resterande fordringsklasser utgjorde var för sig en liten del av de totala fordringarna och sammantaget , men de fick samtliga en mycket god utdelning. Att dessa fordringsklasser utgjorde en relativt sett större andel av de totala fordringarna i och Förmåns- 8 Det kan anmärkas att i står små bolag för de flesta konkurserna medan större bolag står för det mesta av tillgångarna och utdelningen i konkurserna. 144 Statistik och ekonomiska analyser rättskommitténs undersökningar beror troligen på att dessa omfattade fler fastighetskonkurser med fordringar med förmånsrätt på grund av fastighet- spant. har vidare analyserat hur utdelningen skulle ha fördelats om förmånsrättsordningen varit en annan än den nuvarande. Hon har under- sökt fördelningen om 1) skatter var oprioriterade, 2) skatter och löner var oprioriterade, 3) skatter, löner samt företagshypotek var oprioriterade, 4) företagshypotek var oprioriterat, 5) företagshypotek var en allmän förmåns- rätt, 6) företagshypotek var en allmän förmånsrätt med rätt till utdelning ur viss kvotdel av egendomen, 7) företagshypotek var en allmän förmånsrätt med rätt till utdelning ur viss kvotdel av egendomen samt skatter var oprio- riterade, 8) företagshypotek var en allmän förmånsrätt med rätt till utdel- ning ur viss kvotdel av egendomen samt skatter och löner var oprioriterade, 9) hyresfordringar var oprioriterade samt 10) lönefordringar hade högre prioritet än företagshypotek, vilket var en allmän förmånsrätt. Resultaten beskrivs bäst genom tabellerna till vilka här hänvisas. Några iakttagelser bör dock nämnas. -Att endast avskaffa förmånsrätten för skatter innebär i fördelningshänse- ende i princip bara en transferering från statens ena ficka (skatter och avgifter) till den andra (lönegarantin). -Om utdelningen till de oprioriterade fordringarna skall kunna höjas i någon mer betydande omfattning krävs kännbara begränsningar av fö- retagshypoteket; att avskaffa förmånsrätten för skatter och löner är inte tillräckligt. -Att avskaffa förmånsrätten för hyra får fördelningsmässigt en relativt begränsad effekt; i undersökning förekom hyra visser- ligen i nästan alla konkurser med utdelning men utgjorde i genomsnitt av det totala fordringsbeloppet. -En utökning av underlaget för företagshypoteket genom att företagshy- potek blev en allmän förmånsrätt skulle medföra relativt små föränd- ringar i utdelningshänseende. Utdelningen till företagshypoteket skulle öka . -I den typ av konkurser som ingår i undersökning skulle företagshypotekets värde försämras kraftigt om lönefordringar gavs för- månsrätt före företagshypoteket. Som jämförelse kan nämnas att före- tagshypotekets värde skulle bli något sämre än om företagshypotek var en allmän förmånsrätt som medförde rätt till utdelning med högst av gäldenärens egendom eller om förändringen kombine- rades med att skatteförmånsrätten avskaffades, vilket leder till en något bättre utdelning på den oprioriterade delen av företagshypotekshavarens fordran. Det bör anmärkas att konkurserna inträffade Statistik och ekonomiska analyser 145 med mer omfattande lönegaranti än . Å andra sidan kombineras för- slag om förbättrad förmånsrätt för lönefordringar ofta med förslag om en utökad lönegaranti. Analysen omfattar också ett avsnitt som behandlar hur skuldstruktur, borgenärernas och gäldenärens beteende med flera faktorer påverkar den totala utdelningen, utdelningen till företagshypotekshavare samt utdel- ningen till oprioriterade fordringar (avsnitt 6). Härefter följer ett avsnitt som analyserar sannolikheten för att ett företag säljs som en helhet i stället för att styckas (avsnitt 7). Beträffande dessa frågor hänvisas till bilagan. I Förmånsrättens teori och empiri anförs inledningsvis att utgångspunkten för analysen av den roll förmånsrätten har vid kreditgivning är att tänka sig en idealiserad ekonomi där ingen av aktörerna har något informationsöver- tag. De avtal som upprättas mellan olika kreditgivare och gäldenären regle- rar alla tänkbara framtida frågor som kan uppkomma. I en sådan värld har förmånsrätten endast fördelningsmässiga effekter. Förmånsrätten fördelar endast ett företags värde mellan olika borgenärer, vars förväntade utdelning i konkurs har beaktats i kreditavtalen. Lägre kostnader för kredit från kre- ditgivare med förmånsrätt uppvägs av den högre ränta som oprioriterade kreditgivare tar ut för att kompensera sig för den ökade risken. och presenterar i det teoretiska avsnit- tet en modell som illustrerar att den ränta som en långivare kräver är en funktion av konkursrisken och den eventuella kreditsäkerheten (avsnitt 3.1.1). De konstaterar vidare att kredit som ges mot säkerhet inte erbjuder någon fördel för kredittagaren (avsnitt 3.1.2). Lägre kostnader för kredit från en kreditgivare med säkerhet uppvägs av högre kostnader för kredit från en kreditgivare utan säkerhet. Resonemanget leder till frågan varför kreditsäkerheter ändå används; bruket av säkerheter är ju trots allt förenat med vissa kostnader. En möjlig förklaring kan vara att olika borgenärer är olika risktoleranta. Om säkerheter skiftar risken från mer riskundvikande kreditgivare till mer risktoleranta, kan effektiviteten i kreditgivningen öka. Mot förklaringen kan emellertid anföras att resonemanget bygger på att riskundvikande kreditgivare föredrar kombinationen riskfylld kreditgivning och säkerhet framför mer riskfria placeringar. och konstaterar således att, förutsatt att den totala utdelningen i konkurs är oberoende av förmånsrätten, effek- terna kommer att ta ut varandra. Frågan är emellertid om utdelningen fak- 146 Statistik och ekonomiska analyser tiskt är lika stor, oberoende av vilket regelsystem för förmånsrätten som gäller, eller om det finns skäl att anta att en ändrad förmånsrätt kan ha rea- lekonomiska effekter. I det följande gäller inte längre förutsättningen att alla borgenärer har samma information. Informationsproblem kan föreligga dels beträffande förhållanden fram till att ett låneavtal ingås, dels avseende utvecklingen sedan lånet beviljats. I analysen anförs att en ansats som försöker förklara existensen av kre- ditsäkerheter har sin utgångspunkt i de informationsproblem som avser ut- vecklingen sedan lånet beviljats. För att minska sin förlustrisk måste långi- varna lägga ned resurser på övervakning. Om man kan visa att en säkerhet minskar övervakningskostnaden för säkerhetsborgenären mer än vad över- vakningskostnaden ökar för oprioriterade borgenärer, är slutsatsen möjligen att gäldenären bör utnyttja sina tillgångar som kreditunderlag. Lägre total- kostnad uppnås om kreditgivare med höga övervakningskostnader erhåller realsäkerhet, medan de långivare som på ett effektivt sätt kan övervaka gäl- denären är oprioriterade. Sammanfattningsvis konstaterar och att ansatsen endast gäller när säkerheter på ett avgö- rande sätt kan förhindra företaget att byta till en mer riskfylld verksam- hetsinriktning eller när betydande skillnader föreligger mellan olika kredit- givares möjligheter att övervaka lånekontrakt. Eftersom en kreditgivare med företagshypotek inte kan begränsa gäldenärens frihet att disponera över egendom som omfattas av hypoteket, kan inte detta slag av kreditsäkerhet förhindra att gäldenären ändrar verksamhetsinriktning så att den blir mer riskfylld (avsnitt 3.1.4). När det gäller förmånsrätt för nya lån och tillgången på kapital visar analysen att förmånsrätt kan vara en förutsättning för att erhålla ny finansi- ering till lönsamma projekt men att det också finns situationer där förmåns- rätt för nya lån kan innebära att företag erhåller finansiering till projekt som inte är lönsamma (avsnitt 3.1.5). En rad faktorer påverkar hur stor inverkan en förändring av förmånsrät- ten får på den ränta som olika långivare kräver. Dessa faktorer är bland annat risk, konkurskostnader och utseendet på företagets skuldsida. I analy- sen används kreditriskmodeller för att kvantifiera effekten av olika föränd- ringar i förmånsrätten på kostnader för olika krediter. Beräkningar utförs på tre olika möjliga förändringar. Den första kallas i analysen Avskaffad stat- lig förmånsrätt och innebär att all förmånsrätt avskaffas utom för realsä- kerheter inklusive företagshypotek. Den andra kallas Den finländska re- formen och innebär att all förmånsrätt avskaffas utom för panträtt, inteck- ningsrätt och halva företagshypoteket. Den tredje kallas Avskaffat före- tagshypotek och innebär att alla förmånsrätter utom förmånsrätt som följer av pant eller inteckning avskaffas. Analysen av kostnaden för lån från olika kreditgivare utgår från att den totala utdelningen i konkurs är oberoende av Statistik och ekonomiska analyser 147 Några realekonomiska konsekvenser uppkommer inte och företagets totala kapitalkostnad förblir oförändrad. Analysen av frågor relaterade till förmånsrättens fördelningsmässiga konsekvenser och dess inverkan på borgenärernas beteende i samband med konkurs och företagsrekonstruktion utgår från erfarenheter från med anledning av reformen av förmånsrättsordningen där. Det empiriska materialet omfattar data från 402 företag som försatts i konkurs före refor- men, 359 företag som försatts i konkurs efter reformen och 463 företag som ansökt om företagsrekonstruktion. I avsnittet om förmånsrätten och priset på kredit (avsnitt 4) ges också exempel på grov tolkning av beräkningsresultat för svenska företag. Beräk- ningarna bygger på en genomsnittlig balansräkning från företag i konkurs. Det understryks att resultaten för detta genomsnittliga företag inte får tolkas som genomsnittliga resultat för svenska företag, och det framhålls att för att få fram ett korrekt sådant mått måste man beräkna hur många företag med låg konkurskostnad det finns, hur många företag med hög affärsrisk det finns och så vidare - och sedan ta genomsnittet av dessa grupper. I tolk- ningen görs följande förenklingar. Skatte- och löneskulder slås samman och behandlas som en skuld till staten. Det bortses från de nominellt små hyres- och revisorsfordringarna. Lån med fastighetspant och pant i lösöre slås samman under beteckningen pant. Slutligen antas att innehavare av före- tagshypotek främst är banker och att de oprioriterade fordringarna utgörs av leverantörer. Tolkningen lyder som följer (avsnitt 4.3.4). En avskaffad statlig förmånsrätt skulle inte vara så dyr för staten (den får ändå ut så lite). Dock skulle leverantörernas priser sjunka till följd av räntesänkningen med . Genomför man den finländska re- formen höjer bankerna räntan medan leverantörerna kan sänka priset motsvarande räntesänkningen med . Staten tjänar på sina skattefordringar (förlorar mindre på sitt räntefria lån). Avskaffar man hela företagshypoteket kan man förvänta sig att bankerna höjer räntan med medan leverantörerna kan sänka priserna motsvarande en räntesänkning på . I analysen behandlas också förmånsrättens inverkan på borgenärernas age- rande när gäldenären kommer på obestånd. Vilken betydelse har förmåns- rätten för olika borgenärers benägenhet att söka gäldenären i konkurs? Hur påverkar förmånsrätterna den total utdelningen, konkurskostnaderna eller försäljningen av tillgångar i konkurs? Vilken inverkan har förmånsrättsord- ningen för olika borgenärers inställning vid rekonstruktionsförsök utom konkurs? Dessa och liknande frågor ställs i analysen till vilken hänvisas för 148 Statistik och ekonomiska analyser en fullständig redogörelse (avsnitt 5 och 6 samt teori i avsnitt 3.2 och 3.3). Här redovisas vad som anges vara de huvudsakliga resultaten. -En grundläggande tanke bakom den nya finska förmånsrättsordningen var att avskaffa förmånsrätter och behandla borgenärerna mer lika. De fördelningsmässiga konsekvenser har emellertid blivit begränsade. De oprioriterade borgenärerna erhöll tidigare i medeltal i utdelning på sina fordringar. Medeltalet är efter reformen. Även efter re- formen blir de oprioriterade helt utan utdelning i mer än hälften av fal- len. Detta pekar på att en förändring av förmånsrätten i i rikt- ning mot den finska endast marginellt skulle förbättra de oprioriterade borgenärernas ställning. -Den något försvagade företagsinteckningen kan ha haft konsekvenser för säkerhetsborgenärernas beteende. I kapitel 3 i analysen argumenteras för att en svagare position för säkerhetsborgenärerna försämrar tillgången till finansiering för företag med ekonomiska problem. Dessutom anförs att en försvagad position för kreditgivare med säkerhet ökar deras inci- tament att bevaka företag. Resultatet av en sådan förändring kan därför bli att icke livskraftiga företag försätts i konkurs i ett tidigare skede och att utdelningen till borgenärerna därigenom blir högre. Den empiriska undersökningen ger dock inga statistiskt signifikanta skillnader i den to- tala utdelningen till borgenärerna före och efter förmånsrättsreformen. Det påpekas att förändringen av förmånsrätten i kan ha varit för liten för att ge mätbara realekonomiska effekter samt att förändringen kanske ännu inte påverkat borgenärernas beteende vid tiden för under- sökningen. -Undersökningen tyder inte på att avskaffandet av skatteförmånsrätten fått till effekt vare sig att staten ansökt om konkurs i fler fall än tidigare eller att skatteskulderna blivit mindre i de konkurser som inträffar (vilket i så fall skulle kunna bero på att företag försätts i konkurs i ett tidigare skede). -I det teoretiska avsnittet anförs att en stark position för säkerhetsborge- närer kan leda till att de saknar intresse att verka för att konkursförvalt- ningen använder tillräckligt med tid och resurser för att söka köpare som är beredda att betala det högsta priset för tillgångarna. Säkerhetsborge- närer har således, hävdas det i teoriavsnittet, inga incitament att verka för att bättre bud på tillgångar införskaffas när redan tillgängliga bud innebär att de får full utdelning. Den empiriska undersökningen ger dock inga belägg för att den finska företagsinteckningen med sin relativt svaga ställning skulle skapa sådana problem. -När det gäller borgenärernas inställning till rekonstruktion utom konkurs har och analyserat utlåtanden från oli- Statistik och ekonomiska analyser 149 Innan rekonstruktionsförhandlingar påbörjas i skall de borgenärer som med hänsyn till storleken på sin fordran anses vara betydande ges tillfälle att yttra sig över gäldenärens ansökan om företagsrekonstruktion. Analysen visar att leverantörer är positivare till rekonstruktion än banker. Vissa analyser visar vidare att säkerhetsha- varna tenderar att vara mer negativa till en rekonstruktion när säkerhe- ternas värde i relation till skulden är högre. Även sannolikheten för att en rekonstruktionsplan fastställs är negativt relaterad till relationen mellan säkerheternas värde och skulderna. Även om sambandet är statistiskt signifikant i endast några av analyserna anser och Ste- fan att resultaten indikerar att en stark ställning för säkerhets- havarna minskar deras intresse för en rekonstruktion. -En hypotes som prövas i analysen är om en avskaffad förmånsrätt för skatter kan ge gäldenären incitament att lämna skatter obetalda före en rekonstruktion för att skatterna därefter skall beröras av ackordet. Hy- potesen förefaller dock inte få stöd i undersökningen; i de fall skatter var upptagna i förteckningen över skulderna uppgick de i medeltal till för de fall där en rekonstruktionsplan fastställdes och till för fall där rekonstruktionen avbröts och företaget försattes i konkurs. I sitt slutord ställer och frågan om vi lag- stiftningsvägen skall reglera exempelvis leverantörens möjligheter att erhålla säkerhet för en fordran som uppkommer vid en leverans eller kreditgivarens möjlighet att få låntagarens egendom reserverad som kreditunderlag med företräde framför andra borgenärer. Ur låntagarens synvinkel handlar frå- gan om huruvida det föreligger ett behov av att reglera hans möjlighet att utnyttja sin egendom som kreditunderlag. En central fråga är enligt och om företagshypotekets ställning skall för- ändras så att borgenärer med säkerhet i företagshypotek får förmånsrätt i endast en kvotdel, eller om man bör sträva efter att ge kontraktsalternativ så att enskilda företag kan använda de säkerheter som är lämpliga för dem. och förordar kontraktsfrihet. De anför att om en gäldenär utnyttjar företagshypotek på ett sådant sätt att borgenä- rer med de lägsta övervakningskostnaderna fråntas incitament att övervaka företaget, eller ger kreditsäkerheter som ger incitament att försätta företag i konkurs trots att värdet vid en rekonstruktion skulle vara högre, kommer företagets totala kapitalkostnad att vara högre. Eftersom företag vill mini- mera sin kapitalkostnad kommer man att utnyttja företagshypotek på ett sådant sätt som är förenligt med denna målsättning. I vissa situationer kan det vara ändamålsenligt att reducera värdet i den intecknade egendomen till kanske . I andra situationer kan ett företagshypotek där säkerhe- ten utgör det fulla värdet av den intecknade egendomen vara att föredra. 150 Statistik och ekonomiska analyser Som skäl för kontraktsfriheten åberopas främst effektivitet; förhållandena skiljer sig från företag till företag och från tid till annan. Parterna kan bättre än lagstiftaren avgöra vilken förmånsrättsordning som leder till störst effek- tivitet i det enskilda fallet. Det påpekas att det finns en testfunktion; de fö- retag som valt fel kreditarrangemang kommer inte att klara sig lika bra i konkurrensen om kapital som de företag som valt rätt arrangemang. och medger att det finns tredje- manseffekter som bör beaktas vid utformningen av förmånsrättsordningen. De påtalar att lönegarantin ersätter fordringar under vissa premisser och att staten, inte företaget eller dess långivare, belastas med förluster från skat- teskulder. Förmånsrätten bör enligt och utformas så att den inverkan som dessa skulder har på borgenärernas och företagets val mellan konkurs och olika former av finansiella rekonstruktio- ner minimeras. En reform bör, fortsätter de, ha siktet inställt på att förenkla och effektivisera det sätt varpå en gäldenär kan utnyttja sin egendom som kreditunderlag och kreditgivarnas möjlighet att skaffa sig information om hur gäldenärens egendom har utnyttjats i detta avseende.