sou · GNB342d3 · 2000-01-01 00:00:00 — I fråga om elevtillstånd, behö- righetsbevis och flygläkarintyg gäller bestämmelserna i 4 kap. 6 och 8–31 §§. Rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter angående godtagande i av utländska behörighetsbevis. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får beträffande arbete som utförs inom vissa angivna organisationer medge undantag från kravet på certifi- kat. Denna paragraf motsvarar delvis nuvarande 6 kap. 15 § LL. finns det ett krav på certifikat för flygklarerare. Flyg- klarerare bör emellertid kunna arbeta inom ramen för ett flygföretags totala godkännande och kvalitetssystem och då utan certifikat. Undantagsbestämmelsen i tredje stycket är tänkt för personal som tjänstgör inom en organisation som är godkänd av . Det kan läggas på organisationen att ansvara för personalens kunskaper och erfarenhet. 23 § Bestämmelsen i 5 kap. 10 § gäller också flygledare i flygtrafikledningstjänst och flygtekniker samt, i den mån regeringen föreskriver det, annan personal inom markor- ganisationen med tjänstgöring som är av betydelse för flygsäkerheten. Denna paragraf motsvarar nuvarande 6 kap. 16 §. 24 § För att förebygga fara för flygsäkerheten får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter angående uppsättning av märken, belys- ning och andra anordningar som kan utgöra en sådan fara. Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer får även meddela föreskrifter angående markering av flyghinder. Kostnader för markering av flyghinder betalas vid inrättande av en flygplats eller ett luftrum av den som inrättar flygplatsen eller luftrummet. Vid uppförande av an- läggningar som utgör hinder för befintliga flygplatser och luftrum betalas kostnaderna för markering av den som uppför anläggningen. Vad som sägs i detta stycke gäller inte om annat avtalas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva åtgär- der, som kan vidtas när föreskrifter enligt första stycket åsidosätts. Paragrafen motsvarar delvis nuvarande 6 kap. 11 § LF. Paragrafen har två syften. Det ena är att förebygga att märken, belysningar och andra anordningar sätts upp på ett sådant sätt att flygsäkerheten äventyras. Paragrafens andra syfte är att befintliga flyghinder skall markeras. Hit hör t.ex. höga byggnader, vindkraftverk och radiomaster. Till flyghinder kan givetvis även höra naturföremål. Enligt andra stycket, som är nytt, skall som huvudregel kostnaden för markering av ett flyghinder bekostas av den som uppför hindret. Se vida- re avsnitt 9.11. Med det i tredje stycket upptagna bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva vilka åtgärder som får vidtas när bestämmelserna i paragrafen överträds, åsyftas främst föreläggande vid äventyr att åtgärd företas på den förelagdes egen bekostnad. Beträffande möjligheten att förelägga vite, se 14 kap. 10 §. Tillstånd att bedriva luftfart I detta kapitel behandlas frågor om tillstånd att bedriva luftfart. För när- varande har 7 kap. LL . Med begreppet luftfartsverksamhet avsåg lufträttssakkunniga först och främst utövande av flygning i någon form. Till luftfartsverksamhet ansågs även upplåtelse av luftfartyg höra. Däremot ansågs begreppet inte omfatta inrättande och drift av flygplatser (se SOU 1955:42 s. 116). har begreppet luftfartsverksamhet fått en utvidgad betydelse. Som exempel kan nämnas att enligt definitions- samling avses med luftfartsverksamhet flygföretag, flygplats, flygskola, flygverkstad, flygtrafiktjänst, tillverkare eller annan som erhållit Luft- fartsverkets tillstånd eller godkännande. Enligt utredningens mening bör lagstiftningen anpassas till den förändrade begreppsbildningen. Utred- ningen föreslår i konsekvens härmed att rubriken till 7 kap. får titeln att bedriva luftfart. 1 § Bestämmelserna i detta kapitel skall inte tillämpas om något annat följer av EG- förordningar. Enligt denna paragraf skall bestämmelserna i detta kapitel inte tillämpas om något annat följer av EG-förordningar. Hänvisningen till EG- förordningar har ingen självständig betydelse. Mot bakgrund av att en stor del av den tillståndspliktiga luftfarten numera regleras av EG- förordningar anser emellertid utredningen, i enlighet med vad som angetts i avsnitt 11.2.1, att det har ett pedagogiskt värde att det av lag- texten framgår att det finns EG-förordningar som gäller vid sidan av lagen och som har företräde framför motstridande nationell lagstiftning. I avsaknad av en hänvisning till EG-förordningar får man lätt ett missvi- sande intryck när det gäller omfattningen av regleringen i 7 kap. De för- ordningar som i första hand påverkar bestämmelserna i 7 kap. är rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av om utfärdande av t ill- stånd för lufttrafikföretag (licensieringsförordningen) och rådets förord- ning (EEG) nr 2408/92 av om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen (marknadstillträdes- förordningen). 2 § För att mot betalning få utföra lufttransporter åt allmänheten eller för att ett före- tag eller en organisation med säte i skall få utföra lufttransporter för egen räkning (firmaflyg) krävs ett drifttillstånd. Ett drifttillstånd skall vara utfärdat i . Som drifttillstånd enligt detta kapi- tel får beträffande ett utländskt flygföretag som är hemmahörande i ett annat land som är medlem i Internationella civila luftfartsorganisationen () godtas ett drifttill- stånd eller en likvärdig handling som har utfärdats av det landet i enlighet med normer. Om det finns särskilda skäl, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge luftfart som avses i första stycket även för den som saknar ett drift- tillstånd eller en likvärdig handling eller har ett drifttillstånd eller en likvärdig hand- ling som är utfärdat i ett land som inte är medlem i . Sådant medgivande får när drifttillstånd eller en likvärdig handling saknas avse endast enstaka flygningar. I första stycket anges huvudregeln att det krävs ett drifttillstånd för att mot betalning få utföra lufttransporter åt allmänheten eller för att ett företag eller en organisation med säte i skall få utföra lufttrans- porter för egen räkning ( firmaflyg). Till följd av bestämmelserna i 1 kap. 1 § i utredningens förslag gäller kravet på drifttillstånd för att mot betal- ning få utföra lufttransporter åt allmänheten även för utländska rätts- subjekt vid luftfart inom svenskt område och för svenska rättssubjekt vid luftfart utanför . När det gäller kravet på drifttillstånd för firma- flyg gäller det endast företag eller organisationer som har säte i . Bakgrunden till att detta krav endast omfattar svenska företag och orga- nisationer är att många länder inte har krav på drifttillstånd för firma- flyg. Skulle ställa upp ett krav på tillstånd för firmaflyg från andra länder skulle det innebära att sådant flyg från länder som inte har något krav på tillstånd inte skulle kunna besöka . Ett drifttillstånd är ett flygsäkerhetsmässigt godkännande som ger in- nehavaren rätt att bedriva den verksamhet som tillståndet avser. fande luftfart inom EG kan det utöver drifttillstånd även krävas en ope- rativ licens enligt licensieringsförordningen. När det gäller luftfart som inte omfattas av marknadstillträdesförordningen kan det utöver ett drift- tillstånd även krävas ett trafiktillstånd för att mot betalning få utföra lufttransporter åt allmänheten (se 9 §). Begreppet allmänheten skall tolkas vitt, vilket innebär att i stort sett alla som inte ingår i utövarens närmaste bekantskapskrets innefat- tas.Vidare är det tillräckligt att det har avtalats om att någon form av betalning skall utgå för att en lufttransport skall vara tillståndspliktig. Det föreligger således inget krav på vinst eller vinstsyfte. Det finns inte heller något krav på att en verksamhet skall ha en viss omfattning för att den skall vara tillståndspliktig, utan en enda flygning kan medföra till- ståndsplikt. Med firmaflyg avses lufttransporter som utförs för ett företags eller en organisations egen räkning och inte mot ersättning från utomstående och som utgör en mindre del av företagets eller organisationens verk- samhet. föreligger det inget krav på drifttillstånd för att få bedriva firmaflyg. Av skäl för vilka redogörs i avsnitt 11.2.2 finner emellertid utredningen att det även bör krävas ett drifttillstånd för att få bedriva firmaflyg. För att kravet på drifttillstånd inte skall bli onödigt betungande för företag som har en begränsad flygverksamhet bör till- ståndsprövningen för sådana företag kunna ske i förenklad form, t.ex. genom ett förfarande som i stor utsträckning vilar på en anmälningsskyl- dighet från företagets sida. För flygningar som en innehavare av certifi- kat för privat flygning (A-certifikat) utför för egen del i tjänsten krävs det inget drifttillstånd. I den utsträckning certifikatbestämmelserna tillå- ter det får en innehavare av ett A-certifikat även ta med passagerare när han flyger i tjänsten. I andra stycket anges vilka drifttillstånd som får godtas i . Första punkten innehåller den grundläggande bestämmelsen att ett drift- tillstånd skall vara utfärdat i . I andra punkten regleras vilka ut- ländska drifttillstånd som får godtas beträffande utländska flygföretag som vill bedriva luftfart inom svenskt område. Chicagokonventionens bilaga 6 innehåller regler och rekommendationer av operativ karaktär. Ett flygföretag som förvärvsmässigt vill bedriva internationell luftfart (commercial air transport operations) skall ha ett drifttillstånd (AOC – air operator certificate) eller en likvärdig handling som har utfärdats av det land där flygföretaget är hemmahörande. Tillståndet skall utvisa att företaget har lämplig organisation, metod för egenkontroll, utbildnings- program och underhållsarrangemang som är anpassade för den verksam- het som skall bedrivas. Stadgandet i andra punkten innebär att ett drift- tillstånd eller en likvärdig handling som har utfärdats av ett land som är medlem i och som utvisar att det utländska flygföretaget uppfyller normerna i Chicagokonventionens bilaga 6 får godtas. Stadgandet inne- bär vidare att ett drifttillstånd som inte är utfärdat i enlighet med de normer som har ställt upp inte behöver godtas. I tredje stycket ges en möjlighet att meddela dispens från kravet i andra stycket. 3 § Ett drifttillstånd får beviljas endast om det visas att sökanden har sådan kompe- tens och organisation samt att förutsättningarna i övrigt är sådana att verksamheten kan bedrivas på ett från flygsäkerhetssynpunkt betryggande sätt. I denna paragraf anges de materiella förutsättningarna för att erhålla ett drifttillstånd. Drifttillståndet är ett flygsäkerhetsmässigt godkännande av ett flygföretag. Tillståndet skall visa att innehavaren från flygsäkerhets- synpunkt kan bedriva den aktuella verksamheten på ett betryggande sätt och ger företaget rätt att bedriva den verksamhet som tillståndet avser. Prövningen avser i första hand om sökanden har den organisation och de kunskaper som krävs för att verksamheten tekniskt och operativt skall kunna bedrivas på ett betryggande sätt. I uttrycket förutsättningarna i övrigt ligger bl.a. att det skall ske en viss prövning av sökandens ekono- miska förutsättningar att upprätthålla den flygsäkerhetsstandard som krävs. När någon ansöker om ett drifttillstånd och en operativ licens vid ett och samma tillfälle bör den ekonomiska prövningen kunna sam- ordnas. I tillståndsprövningen ingår även att pröva företagsledarens och övriga nyckelpersoners lämplighet både kompetensmässigt och vandels- mässigt. 4 § Ett drifttillstånd får ges endast till 2.svenska kommuner eller landstingskommuner, 3.medborgare i ett land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES- stat) som har sitt hemvist i eller dödsbo efter en sådan person, 4.svenska handelsbolag som endast har bolagsmän som är medborgare i en EES- 5.svenska föreningar, samfund eller stiftelser, som i styrelsen endast har ledamö- ter som är medborgare i en EES-stat, 6.svenska aktiebolag om majoriteten av kapitalvärdet och röstvärdet ägs av med- borgare i en EES-stat eller av någon som kan få tillstånd enligt denna paragraf, 7.europeiska ekonomiska intressegrupperingar som har sitt säte i . Om ägaren till ett aktiebolag som ansöker om tillstånd enligt denna paragraf är ett annat aktiebolag, skall vad som sägs i första stycket 6 också gälla det bolaget. Medborgare i ett annat land skall vid tillämpningen av denna paragraf jämställas med medborgare i en EES-stat i den utsträckning som krävs för fullgörelse av för bindande internationella förpliktelser. Ett tillstånd förfaller, om kraven i första och andra styckena är uppfyll- da och rättelse inte sker inom den tid som bestäms av den myndighet som har medde- lat tillståndet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från denna paragraf, om det finns särskilda skäl. I denna paragraf anges de formella förutsättningarna för att erhålla ett svenskt drifttillstånd. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 kap. 3 § LL. Regleringen i förevarande paragraf tar sin utgångspunkt i att det skall krävas en anknytning till för att erhålla ett svenskt drifttillstånd. En sådan reglering synes vara förenlig med EG-rätten på området (jfr mål C-221/89 The Queen mot Secretary of Transport, ex parte Factor- tame Ltd m.fl., 1991 s. I-3905). Ett krav på a nknytning till framstår som naturligt med tanke på att har ett tillsynsansvar beträffande de företag för vilka drifttillstånd har utfärdats. Vid utformningen av paragrafen har även bestämmelserna om drifttill- stånd i JAR-OPS beaktats. Tredje stycket, som saknar motsvarighet i nuvarande lagstiftning, är avsett för det fall att EG skulle ingå luftfartsavtal med en utanförstående stat, varigenom denna stat får tillträde till den avreglerade flygmarkna- den inom EG. Enligt femte stycket får regeringen eller den myndighet som regering- en bestämmer medge undantag från denna paragraf, om det finns sär- skilda skäl. Detta stadgande kan bli tillämpligt t.ex. när det är fråga om ett konsortium, likt SAS, där det finns ett starkt svenskt ägarintresse men där inte någon av punkterna i paragrafens första stycke formellt är uppfylld. 5 § Ett drifttillstånd utfärdas att gälla för viss typ av luftfart och för vissa luftfartyg. Ett drifttillstånd skall ges . I drifttillståndet skall fastställas de villkor som skall gälla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare fö- reskrifter om drifttillstånd. Frågor om drifttillstånd prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. I denna paragraf regleras utformningen av drifttillstånd. Vidare ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer att meddela närmare föreskrifter om drifttillstånd. I bemyndi- gandet att meddela föreskrifter om drifttillstånd ingår även att meddela föreskrifter om själva driften av den tillståndspliktiga verksamheten. En- ligt 7 kap. 1 § i utredningens förslag till luftfartsförordning skall frågor om drifttillstånd prövas av . Även när beviljande av drift- tillstånd är beroende av dispens från regeringen enligt 4 § femte stycket skall ett drifttillstånd utfärdas av . 6 § Om en tillståndshavare i väsentlig grad åsidosätter föreskrifterna för verksamhe- ten, skall drifttillståndet återkallas av den myndighet som har meddelat det. Tillstån- det kan också återkallas, om det måste antas att innehavaren inte kan upprätthålla Om det är tillräckligt för att upprätthålla flygsäkerheten, får ett drift- tillstånd, i stället för att återkallas, begränsas till att gälla viss del av verksamheten eller att gälla under vissa förutsättningar. Ett drifttillstånd skall återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan, om det på sannolika skäl kan antas att drifttillståndet kommer att återkallas slutligt. Den som har ett drifttillstånd skall anmäla om något inträffar som medför att kra- ven för utfärdande av drifttillstånd är uppfyllda. I denna paragraf finns föreskrifter om återkallelse m.m. av ett utfärdat drifttillstånd . 7 § För att få utföra arbeten med hjälp av luftfartyg, såsom lyft, bogsering, inspektio- ner och övervakning, krävs ett bruksflygtillstånd. Vad som föreskrivs i 2 § andra och tredje styckena och 3–6 §§ har motsvarande tillämpning beträffande bruksflygtillstånd. Om regeringen bestämmer det, får den myndighet som prövar frågor om bruksflygtillstånd uppdra åt annan att göra prövning- en. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från kravet på bruksflygtillstånd om verksamheten inte är av större omfattning eller i övrigt äger rum under särskilda omständigheter. I denna paragraf, som delvis motsvarar nuvarande 7 kap. 1 § tredje stycket LL, regleras frågan om tillstånd för att få utföra arbeten med hjälp av luftfartyg. Som samlingsbegrepp för sådan verksamhet som innebär att luftfartyg används för att utföra arbeten föreslår utredningen att begreppet bruksflyg skall användas, i stället för uttrycket luftfart av särskild art som används i den nuvarande luftfartslagen. Begreppet bruksflyg är tänkt att motsvara det engelska uttrycket aerial work. Som exempel på bruksflyg kan nämnas a)flygningar för inspektion av kraftledningar, b)helikopterflygningar med hängande last, c)flygningar i samband med kalkning, brandbekämpning m.m., d)fotograferingsflygningar, e)flygbogsering av luftfartyg eller andra föremål, f)målgång och övervakning av riskzon för Försvarsmaktens räkning, g)trafikövervakning och annan övervakning eller bevakning med hjälp av luftfartyg, h)geologiska undersökningar och andra mätningar eller undersökningar med hjälp av luftfartyg. Skälet till att det krävs ett särskilt tillstånd för att utföra arbeten med hjälp av luftfartyg är att sådan verksamhet i allmänhet innebär en för- höjd flygsäkerhetsrisk. Redan det förhållandet att ett luftfartyg inte an- vänds som transportmedel eller för nöjesflygning, utan används som ett redskap för att utföra ett arbete kan, av flygsäkerhetsskäl, motivera ett krav på särskilt tillstånd. Kravet på bruksflygtillstånd omfattar därför, till skillnad från vad som gäller beträffande drifttillstånd, även luftfart som någon utför för egen räkning eller utan att ersättning utgår. Bruksflygtillstånd är att se som en specialform av drifttillstånd. När det gäller frågor om förutsättningarna för att erhålla ett bruksflygtill- stånd och att återkalla ett sådant görs det i andra stycket en hänvisning till motsvarande bestämmelser beträffande drifttillstånd. 8 § För att få bedriva flygutbildning krävs ett utbildningstillstånd. Ett utbildningstillstånd skall vara utfärdat i . Vad som föreskrivs i 3–6 §§ har motsvarande tillämpning beträffande utbild- ningstillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva undan- tag från kravet på tillstånd när det är fråga om utbildning för privat flygning. Om en flygutbildning som har undantagits från tillståndskravet inte uppfyller föreskrivna flygsäkerhetskrav, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer för- bjuda att utbildningen bedrivs. I denna paragraf regleras frågan om tillstånd för den som bedriver flyg- utbildning. Frågor som rör den som genomgår flygutbildning samt flyg- lärare regleras i 4 kap. I första stycket anges huvudregeln att det krävs ett utbildningstill- stånd för att få bedriva flygutbildning. Detta krav gäller även teoriut- bildning och utbildning som sker med hjälp av flygsimulator. Vidare gäller kravet oavsett om flygutbildningen är kommersiell eller inte. Ut- bildningstillståndet är i första hand ett flygsäkerhetsmässigt tillstånd som skall visa att den som bedriver utbildningen har den organisation och kompetens som krävs för att utbildningen skall kunna bedrivas på ett betryggande sätt. När det gäller teoriutbildning och utbildning som sker med hjälp av flygsimulator kan det hävdas att detta inte är fråga om be- drivande av luftfart och att kravet på tillstånd för att bedriva sådan ut- bildning därför inte bör regleras i 7 kap. Enligt utredningens mening blir dock lagstiftningen mer överskådlig om all flygutbildning regleras i ett sammanhang. Vidare kan det anföras att ett utbildningstillstånd inte en- bart är ett rent flygsäkerhetsmässigt tillstånd utan även utgör en kontroll av en utbildnings kvalitet, vilket indirekt säkerställer att de som senare erhåller certifikat har genomgått en fullgod utbildning. Utbildningstillstånd är liksom bruksflygtillstånd att se som en speci- alform av drifttillstånd. När det gäller frågor om förutsättningarna för att erhålla ett utbildningstillstånd och att återkalla ett sådant görs det därför i tredje stycket en hänvisning till motsvarande bestämmelser be- träffande drifttillstånd. Till skillnad från drifttillstånd och bruksflygtill- stånd godtas dock enligt andra stycket endast utbildningstillstånd som är utfärdade i . I fjärde stycket anges, i enlighet med vad som regleras i JAR-FCL, att det får föreskrivas undantag från kravet på utbildningstillstånd när det är fråga om utbildning för privatflygning. Om en flygutbildning som har undantagits från tillståndskravet inte uppfyller föreskrivna flygsä- kerhetskrav får regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer förbjuda att undervisningen bedrivs. 9 § För att mot betalning få utföra lufttransporter åt allmänheten eller för att mot be- talning få utföra arbeten med hjälp av luftfartyg krävs ett trafiktillstånd. Den som har ett drifttillstånd som är utfärdat i behöver dock inte något trafiktillstånd för att få utföra inrikes lufttransporter och den som har ett bruksflygtill- stånd som är utfärdat i behöver inte något trafiktillstånd för att få utföra ar- beten med hjälp av luftfartyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer får dock föreskriva att det krävs ett trafiktillstånd även i dessa fall. Om regeringen genom ett avtal med annat land eller internationell organisation medgivit trafikrättigheter för luftfart inom svenskt område, får regeringen göra un- dantag från kravet på trafiktillstånd enligt första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare fö- reskrifter om trafiktillstånd och om utövande av trafikrättigheter utan att trafiktill- stånd krävs enligt tredje stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att an- nan luftfart än luftfart i regelbunden trafik får utövas utan trafik tillstånd, om det är lämpligt med hänsyn till luftfartens art eller omfattning. I denna paragraf regleras frågan när det krävs ett trafiktillstånd för att få bedriva luftfart. I första stycket anges som huvudregel att det krävs ett trafiktillstånd för att erhålla rättighet att mot betalning få utföra lufttransporter åt all- mänheten eller mot betalning få utföra arbeten med hjälp av luftfartyg, dvs. för att erhålla trafikrättigheter. Detta krav – som står i samklang med den grundläggande internationella regleringen av luftfarten – är en förutsättning för att kunna bedriva den för var tid gällande nationella luftfartspolitiken såsom den ytterst bestämts av riksdag och regering. Ett trafiktillstånd kan ges till såväl svenska som utländska operatörer och kan avse såväl regelbunden som icke regelbunden trafik. Trafiktillståndet kan avse luftfart i , luftfart mellan och annat land eller luftfart mellan två främmande stater, förutsatt att det avser en delsträcka på en flyglinje som anknyter till . Även överflygning av svenskt territorium som sker inom ramen för förvärvsmässig luftfart kan kräva trafiktillstånd. Ett trafiktillstånd kan ges för längre eller och vara mer eller mindre omfattande. Regeringens tillståndsgivning till svenska flygföretag att bedriva re- gelbunden luftfart mellan och en annan stat sker inom ramen för de trafikpolitiska principer som godkänt och som får sin när- mare utformning inom ramen för det skandinaviska luftfartssamarbetet. (se prop.1996/97:126).