sou · GNB3109 · 2000-01-01 00:00:00 — Syftet är att garantera ett fullgott och för detta särskilda område specialanpassat integritetsskydd vid i första hand automatisk databehandling. Bakgrund - behovet av en författningsreglering Verksamheten inom nödvändiggör en omfattande hantering av känsliga personuppgifter. Det är och har alltid varit ett intresse av största vikt att denna information skyddas mot obehörig insyn. Därför gäller bestämmelser om tystnadsplikt (sekretess) och hante- ring av informationen i övrigt, bestämmelser som finns i sekretessla- gen (1980:100) och socialtjänstlagen (1980:620). Tillkomsten av teknik för automatisk databehandling (ADB) har ställt nya krav på integritetsskyddet vid hantering av person uppgifter. Som en följd härav har i regeringsformen införts en särskild bestämmelse om lagstiftning till skydd mot integritetskränkning genom registrering av personuppgifter med ADB, och i datalagen (1973:289) finns ett generellt regelverk om personregisterhantering med ADB. Som komplettering till datalagen finns flera speciallagar om ADB- register i särskilda verksamheter i den offentliga sektorn (registerlagar). Sådan särskild författningsreglering av personregister har skett utifrån det principiella ställningstagandet att personregister med ett stort antal registrerade personer och ett särskilt integritetskänsligt inne- håll bör vara reglerade i lag (se prop. 1990/91:60 och bet. 1990/91:KU11). Frågan om författningsreglering av personregister har tidigare behandlats av (se kommitténs slutbetän- kande Dokumentation och socialtjänstregister, SOU 1995:86). Regering- en har dock, som uttalats i propositionen Ändring i socialtjänstlagen (prop. 1996/97:124), funnit att den ännu inte har ett t illfredsställande underlag för att förelägga ett förslag i frågan. I 2 kap. 3 § andra stycket regeringsformen föreskrivs att varje medbor- gare i den utsträckning som närmare anges i lag skall skyddas mot att hans personliga integritet kränks genom att uppgifter om honom registre- ras med hjälp av automatisk databehandling. Datalagen (1973:289) in- nehåller de åsyftade närmare bestämmelserna, bl.a. finns i 2 § bestäm- melser om tillståndsplikt för vissa personregister, däribland sådana som är aktuella i detta sammanhang. I socialtjänstlagen (1980:620) finns vis- sa specialbestämmelser om register i . Dessa bestämmelser gäller både ADB-register och register. EG-direktivet om personuppgifter och förslaget till persondatalag har haft i uppdrag att göra en översyn av datalagen i syfte att åstadkomma en modern och teknikoberoende lagstiftning om skydd för den personliga integriteten vid behandling av person uppgifter, anpassad till EG-direktivet om personuppgifter (och rådets direktiv /46/EG av om s kydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter). Kommittén har i betänkandet Integritet Of- fentlighet Informationsteknik (SOU 1997:39) lämnat förslag till en ny generell lag, persondatalagen, som föreslås ersätta datalagen . Kommittén har inte behandlat de särskilda registerför- fattningarna men har förutsatt att dessa finns kvar och anpassas till den nya generella lagen och till EG-direktivet i särskild ordning. Den föreslagna persondatalagen omfattar sådan behandling av perso- nuppgifter som är helt eller delvis automatisk, men också annan behand- ling av personuppgifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i ett register. Med register avses enligt lagförslaget varje strukturerad samling av personuppgifter vilka är t illgängliga för sökning eller sam- manställning enligt särskilda kriterier. SOU 1999:109 Bilaga 239 Utredaren skall utarbeta ett förslag till särskild författningsreglering för behandlingen av personuppgifter inom . Syftet är att ga- rantera ett fullgott och för detta särskilda område specialanpassat integ- ritetsskydd. Utgångspunkten skall vara EG-direktivet om person uppgif- ter och den generella lag som kommer att ersätta datalagen. Detta gäller också för frågan om vilken behandling av personuppgifter som skall om- fattas av regleringen. Verksamheten inom nödvändiggör en omfattande han- tering av känsliga personuppgifter. I bör på samma sätt som i övrigt i offentlig och privat förvaltning modern informationsteknik utnyttjas för att höja effektiviteten och kvalitén i arbetet. Det gäller inte bara arbetet i enskilda ärenden utan också i hög grad möjligheten att uppfylla ökade krav i fråga om att följa, analysera och utveckla verk- samheten, dvs. dokumentation samt framställning av olika sammanställ- ningar och statistik. Modern informationsteknik ger stora möjligheter men kan också in- nebära särskilda risker från integritetssynpunkt. Syftet med varje författ- ningsreglering, vare sig den är generell eller speciell, är att söka elimine- ra dessa särskilda risker. De regler som används kan vara av olika slag. En typ av regler är begränsningar i fråga om vad som får registreras. Såvitt gäller ärendehandläggning i en verksamhet som socialtjänst kan konstateras att denna väg att uppnå ett integritetss kydd generellt sett är den som mest försvårar ett rationellt utnyttjande av informationstekniken i verksamheten. Införande av denna typ av regler förutsätter också en genomgång av vilka uppgifter som bör respektive inte bör få registreras. Begränsningar i fråga om vad som får registreras är dock långt ifrån den enda möjligheten att skapa ett integritetsskydd. Möjligheterna att skapa ett verksamt skydd genom olika begränsningar i fråga om åtkomsten till och behandlingen av uppgifterna samt genom fortlöpande kontroll av användningen i efterhand (loggning) och andra säkerhetsfunktioner har förbättrats starkt genom teknik- och systemutveckling . I uppdraget ligger att söka de lösningar för integritetss kyddet som minst försvårar ett effektivt och rationellt utnyttjande av modern teknik och, om det i delfrågor inte går att undvika att effektivitet och integritets- skydd kommer i ett motsatsförhållande till varandra, finna den lämpliga avvägningen mellan dessa båda intressen. Konsekvenserna av olika lösningar för skilda samhällsintressen så- som insyns- och forskningsbehov måste beaktas. Gallringsfrågorna be- höver analyseras utifrån bl.a. forskningens behov. Med avses här verksamhet enligt socialtjänstlagen och anslutande lagar, inklusive sådan verksamhet som bedrivs av enskilda. Utredaren bör dock ha frihet i fråga om den närmare avgränsningen av vad som bör omfattas, och skall inte heller vara förhindrad att låta sitt förslag omfatta något som formellt ligger utanför , om det finns ett naturligt samband och det i övrigt är motiverat. I detta sam- manhang kan nämnas att regeringen i propositionen Mer tillgänglig kol- lektivtrafik (prop. 1996/97:115) föreslår förändringar i fråga om färd- tjänstverksamheten som innebär att denna samhällsservice till funktions- hindrade inte längre skall räknas som hörande till . Utreda- ren bör ta ställning till om det är lämpligt att, om den nämnda ändringen genomförs, trots detta behandla även en författningsreglering gällande färdtjänstverksamheten i detta sammanhang. Uppdraget omfattar inte sådan behandling av personuppgifter som sker med stöd av lagen (1995:606) om vissa personregister för officiell statistik. Utredaren skall samråda med berörda myndigheter och organisationer samt med statliga kommittéer, utredare och arbetsgrupper inom rege- ringskansliet som utreder eller på annat sätt arbetar med frågor vilka anknyter till denna utredning. Utredaren skall beakta regeringens direktiv till samtliga kommittéer och utredare (dir. 1992:50, 1994:23, 1994:124, 1996:49). Utredaren skall redovisa uppdraget till regeringen .