sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — hade t.ex. givit stöd till genom att sända rådgivare som användes i förhand- lingar med . hade på så sätt förhandlat bakom skynket. Promemorian kom att registreras i PU först . På fråga från kommissionen har uppgett att han inte vet hur detta kommer sig. W. W hade, som framgått, aktualiserats i PU . kontaktade en uppgiftslämnare PU och lämnade tips om W, som uppgiftslämnaren ansåg vara nästintill identisk med den fantombild som föreställde den s.k. skuggan. Uppgiftslämnaren uppgav att W före mordet på hade verkat förvirrad. W:s livsuppgift var enligt uppgiftslämnaren att bekämpa kommunism och socialism. Han hade varit engagerad i NRP och BSS, varit FN-soldat och värvat legosoldater, dömts för olaga vapeninnehav i och suttit häktad i av okänd anledning. Enligt uppgiftslämnaren hade han också varit sabotör och spion för räkning samt CIA-agent. På spaningsuppslaget har antecknats PRI:3. kontaktade en man polisen och berättade att han träffat en f.d. löjtnant på en krog. Efter krogbesöket träffades de . Mannen kände bara till löjtnantens förnamn. Löjtnanten sades vara högerextremist och skribent på en nyhetsbyrå på högerkanten. Han skulle ha varit i och krigat . Han bodde nu i . När fantombilden publicerats efter mordet på hade uppgiftslämnaren genast sett att den föreställde löjtnanten (troligen avsågs fantombilden på gärningsmannen). kontaktade W själv PU per telefon från . Han tyckte det var konstigt att han inte fått något svar på brev som han uppgav sig ha skickat. Breven skulle innehålla uppgifter om mordet på och ligan bakom mordet samt tips om var ligamed- lemmarna kunde gripas. Några frågor till W ställdes inte vid denna kontakt. Därefter och inkom ytterligare ett par tips om W. hade PU en ny kontakt med den ovan nämnde uppgiftslämnaren och en promemoria upprättades om W (den är ej daterad och det fram- går inte vem som upprättat den). Promemorian, som sägs bygga på pressklipp, andra- och tredje- handskällor samt beträffande uppgifterna om på en första- handskälla, innehåller bl.a. följande. W inledde, efter att ha tjänstgjort som FN-soldat i och på , en karriär som legosoldat eller som rekrytör av legosoldater. Hans track record skulle omfatta , och . Enligt en källa skulle W:s förflutna inom branschen för privata soldater vara tämligen patetisk och miss- lyckad. skulle han ha lagt sig till med ett rykte om att vara a gun for hire, bl.a. har en källa beskrivit honom som mellan- hand för mordkontrakt och en annan som en av Europes Top Pro . Flera källor hade påstått att W i huvudsak arbetat för den sydafrikanska säkerhetspolisen BOSS och att han troddes vara huvudorganisatören av mordet på apartheidmotståndaren som dödades av en brevbomb i huvudstad . Kopplingen till BOSS bestyrks delvis av att W åtalades i för olaga innehav av dokument som stulits vid ett inbrott i ANC:s Londonkontor. Vid rättegången frikändes han dock. 3 Pri:3 är en informell prioritetsklassning, som betyder att uppslaget är prioriterat (siffran 3 betyder högsta prioritet). bodde W och hans hustru permanent på . Han skulle där presentera sig som journalist, men hans journalistiska verksamhet skulle vara begränsad till tre spots för en turkisk radio- station. W hade på ansökt om vapenlicens för ett handeldvapen, eftersom han behövde ett vapen då han var rädd för sina forna syd- afrikanska affärskontakter. Ansökan hade avslagits och han skaffade därefter ett hagelgevär. Enligt promemorians källas kontaktman på blev W plötsligt medveten om att kontaktmannen rotade i hans förehavanden. dök W upp berusad vid kontaktmannens bostad och hotade döda denne. W skulle därefter ha kontaktat lokala heavies med erbjudande om för ett beställnings- mord på kontaktmannen. W hade vid tillfället uppgivit att han arbetade för och att han var brittisk intelligence officer. En tid senare hade den lokala polisen arresterat honom för rattonykterhet. I samband härmed hade W berättat att han dödat at least six people. Källor på skulle beskriva W:s inkomster från journalistiken som blygsamma i kontrast till hans upmarket lifestyle; kostsam villa, frekventerande exklusiva nattklubbar, etc. Till promemorian fogades utdrag ur W:s pass, utvisande att han fått visum till . gjordes en registerslagning avseende W och har PU i en promemoria benämnd Redovisning av W-avsnittet skrivit: I ett tidigt skede föreslog (namnet på den utredningsman som undertecknat promemorian) att W skulle höras för att fastställa vad som var förtal och skvaller runt hans person. Detta ansågs ej nödvändigt varför ledningen själva har ansett att ärendet skall läggas ad acta. har säkerhetspolisen upprättat en handling angående W. I denna anges, förutom diverse personuppgifter, att W gjort FN-tjänst i och på , att han tillträdde en tjänst som journalist i och att han flyttade till 1985. Avslutningsvis kon- stateras att W var i , okänt mellan vilka datum. Efter det att Sydafrikaspåret aktualiserats i , tog PU telefonkontakt med W . W underrättades om att kontakten togs med anledning av skriverierna i den svenska pressen, där han utpekats som gärningsman vid mordet på av framförallt , sydafrikansk f.d. säkerhetsagent. W ifrågasatte varför PU kontaktat honom Han påstod att han försökt lämna uppgifter och skriftligt material om mordet på , men att han förvägrats detta av olika myndigheter och myndighetsföreträdare. Han sade sig bl.a. ha varit i kontakt med ambassader i och , med och med polisen. Han övervägde i anledning av detta att dra inför domstol i . Det diskuterades var ett sammanträffande mellan PU och W skulle kunna äga rum. W kunde inte bestämma sig utan ny kontakt skulle tas . Därefter har PU haft ett tiotal kontakter med W per telefon och via telefax fram . W har bl.a. erbjudits sammanträffan- den i och på svenska ambassaderna i respektive . Han har dessutom erbjudits att skriftligen redogöra för var han befann sig . Inget av dessa alternativ har han accepterat. Han har uppställt en mängd villkor för ett sammanträffande. Bl.a. har han velat ha en förklaring till varför svenska myndigheter inte velat ta emot hans material om mordet på och en garanti för att materialet verkligen handläggs konfidentiellt. Han har dessutom föreburit att han varit upptagen av sitt arbete, att hans fru varit sjuk etc. överlämnade W via journalisten på tidsskriften Contra bl.a. ett 11-sidigt brev om vad han råkat ut för i an- ledning av att han forskat kring mordet på . I brevet berättade han bl.a. följande. startade han på uppdrag av nyhets- och utredningsbyrån Näringslivets Information. Såväl byrån som han själv utsattes för sovjetiska aktiva åtgärder och försökte sovjetiska underrättelsetjänsten värva honom till olaglig spioneriverksamhet. underställdes byrån och W . Efter någon månad hittades denne skjuten till döds i . Därefter fick sovjetiska intressen del i byrån. 1974 meddelade säkerhetspolisen W att sovjetisk underrättelse- tjänst verkade förbereda en omfattande aktion mot honom. Efter en inbjudan av till en mottagning på ett hotell i blev W mottagen av . Denne presenterade honom för som W visste var KGB-officer och inblandad i aktionen mot honom. kallade honom för Welsh. , the Welsh national day och precis före mordet på hade två utlänningar för två ledande nyhetsmedier presenterat en påhittad historia om att W på CIA:s uppdrag värvat legosoldater i för tjänstgöring i . I anledning härav hade han blivit avstängd från sin tjänst och flyttat till . På lediga stunder hade han därefter förberett en uppsats om otillbörliga sovjetiska aktiviteter i . Detta hade kommit till en KGB-chefs kännedom. hade utkastet till hans uppsats om otillbörliga sovje- tiska aktioner stulits i hemmet. Han och hans fru hade därefter bestämt sig för att flytta till , vilket de gjort . Efter mordet på hade W kontaktats av journalisten som frågat honom om han hade någon idé om varför mördades. Därefter startade W med egna medel en egen undersökning i denna fråga. W kom en engelsman och två tyskar på spåren. Engelsmannen hade kontaktat och enligt säkra uppgifter skulle de båda ha arbetat för den sovjetiska underrättelsetjänsten. Då W samlat in ett omfattande material ville han lämna över detta till svenska myndigheter. Detta hade emellertid förvägrats honom av en mängd olika myndigheter. Han hade dessutom blivit uppsökt av en person verksam inom svensk underrättelseverksamhet som varnat honom för att besöka eftersom någon skulle försöka mörda honom. W hade därefter utsatts för ett mordförsök. Hans blodtryck hade plötsligt blivit farligt högt och han hade förts medvetslös till sjukhus, där hans hustru fått beskedet att hans liv inte kunde räddas. W:s brittiske vän, som han hållit informerad för det fall något skulle hända honom, hade avlidit på grund av högt blodtryck. Brevet av- slutas Såvitt jag förstår var två mord planerade att genomföras i samma natt, ett på statsministern, och därefter ett, med kodnamnet bröllop, på en man, som efter sin död skulle utpekas som Palmes mördare med hänvisning till ett manuskript som stulits från honom. Mordens planerare hade räknat med att han skulle vara i , men där fanns han inte. Han låg och sov i sitt nya hem i . Under framför allt inkom flera nya tips rörande W. Bl.a. inkom uppgifter om att denne uttalat sig hätskt mot i det radioprogram han medverkade i, i den turkiska radion på . Tipsen har utretts så långt möjligt och PU höll också ett nytt ingående förhör med den inledningsvis nämnde uppgiftslämnaren. har inga försök gjorts att kontakta W. skickade f.d. sydafrikanske med- borgaren ett brev till säkerhetspolisen. I brevet skall ha påstått att han hade viktig information att lämna och därför önskade träffa en säkerhetspolis i hög befattning. sammanträffade två poliser från säkerhetspolisen med . berättade att han för SIDA:s räkning arbetat vid Bai Bang i . Under en semesterresa till hade han gripits av säkerhetspolisen i . Denna hade erbjudit honom ett samarbete när han återvänt till . Man ville att han skulle utföra bombattentat, mord, etc. Mannen som framställt er- bjudandet hette Griebenawer och skulle vara chef för ningen och ärenden som berörde ANC i . Griebenawer hade visat en dödslista, på vilken namn stod överst. Även dåvarande utrikesministern fanns med på Efter det att återvänt till fick han besök av en man, Gericke, chef för den sydafrikanska legationen i . Även denne försökte förmå att samarbeta. Gericke skulle också ha försökt förmå att ta emot nattgäster i sin bostad. Anledningen till att försökte värva trodde han var dels att hoppades att han hade försvarshemligheter som han kunde avslöja, dels att han i hade ett arv om , som han inte räknade med att kunna få ut. I protokollet över sammanträffandet har avslutningsvis antecknats: gjorde ett lugnt och sansat intryck på oss. Viss oro att det skulle hända honom eller familjen något fanns. Hans berättelse kom rakt upp och ner och han gjorde inte några ansträngningar för att bli betrodd. kontaktade säkerhetspolisen i . Han lämnade med vissa kompletteringar i stort sett samma uppgifter som 1986. Av förhörsprotokollet framgår att , som flyttat till 1976 från , var gift med en svensk kvinna och att paret bodde i på en mindre ort, där också drev en verkstad. Han förtydligade uppgiften om nattgäster och berättade att han före mordet på fått ett anonymt telefonsamtal med en förfrågan om han kunde erbjuda en sängplats åt en sydafrikansk medborgare. sedan hade han fått ett liknande samtal. Detta hade skett före mordet på en ANC-ledamot i . påstod vidare att en namngiven kvinnlig tjänsteman på UD, som tjänstgjort vid ambassaden i , lämnat ut uppgifter om SIDA som Griebenawer fått tag på. Kvinnan skulle ha haft en intim kontakt med en säkerhetspolis. berättade också att han regelbundet haft besök i sin verkstad av folk från ryska ambassaden, sydafrikanska legationen, etc. På fråga varför han valt att lämna uppgifterna just nu svarade han att han såg och tre negrer på TV, vilket gjort honom orolig. fick PU in ett tips, där uppgiftslämnaren refererade till en artikel i och undrade om man kollat den person som – haft en verkstad på den ort där bodde. Därefter synes PU ha ställt en fråga till säkerhetspolisen om , eftersom det inkom en promemoria därifrån. Där redogjordes för och dennes kontakter med polis, svenska och utländska ambassader, SIDA, m.fl. Promemorian avslutas med konstaterandet att uppgifter inte är trovärdiga och att denne med största sannolikhet måste klassificeras som underrättelsesvindlare. senare, , besökte journalisten och lämnade uppgift om att ett visst telefonnummer, känt som Brommanumret (se vidare strax nedan), även fanns i 018-området, dvs. Där gick numret till en organisation i en viss ort. På denna ort bodde , som enligt var sydafrikan och eventu- ellt agent. gjordes en registerslagning på . Denne förekom dock inte i de polisiära registren. har PU ställt en Förfrågan i anledning av mordfallet till UD. PU ville ha besked huruvida en man som hette Gericke tjänstgjorde eller hade tjänstgjort på den sydafrikanska lega- tionen i . Vidare ställdes frågan om sydafrikanen var känd vid UD. I svar som inkom meddelade UD att det fanns en person med namnet som tjänstgjort vid den sydafrikanska ambassaden i – . Vidare meddelade UD att besökt den svenska legationen i . Vid ett samtal med en lega- tionstjänsteman hade hänvisat till en brigadier Griebenawer. Efter besök gjordes en uppteckning över det som skickades till säkerhetspolisen. UD hade bett legationerna i och att om möjligt kontrollera uppgifterna om Griebenawer. rapporterade legationen i att man ställt frågan om Griebenawer till en pålitlig kontakt, som kände till personer som arbetat inom den sydafrikanska säkerhetstjänsten. Kon- takten hade nu återkommit med beskedet att namnet var bekant. I samband med att de lämnade uppgifter om mordet på (se nedan) upprättade UD en omfattande promemoria som skickades över till PU. Där beskrivs kontakter med legationerna i och samt ambassaden i . Av uppgifterna framgår bl.a. att svärfader, som hade flyttat till , uttalat att var psykiskt sjuk och behövde vård på mentalsjukhus. kom ytterligare ett par tips rörande in till PU. Angående det nyssnämnda Brommanumret finns ett särskilt upp- slag, som handlar om ett sammanboende par som på mordnatten fick en påringning av någon som meddelade att var död. hörde en journalist av sig till PU och uppgav att han varit i kontakt med en kvinna , vars sambo på mordnatten tagit emot ett telefonsamtal. En man med obekant röst hade sagt är död. Mottagaren, som trott att det rörde sig om ett struntsamtal, hade svarat Det struntar väl jag i. På uppslaget finns en anteckning av en utredningsman som varit i kontakt med . Därefter, , hörde en person, som läst om fel- ringningen i tidningen, av sig till PU. Han framförde uppfattningen att detta borde utredas, vilket skulle kunna göras med lite analytisk för- måga. förhördes såväl som hennes sambo. Telefonsamtalet hade enligt kommit och sambon hade efter ett tiotal signaler lyft luren. En man, som talade svenska utan bryt- ning, hade sagt är död eller är död. Sambon hade svarat Det skiter jag i och mannen hade då replikerat Jaså, gör du det. När sambon kommit tillbaka till hade han sagt att det var en tokjävel som sade att var död. kontaktade angående ett telefonsamtal, som han hade ringt till sin syster i . Han berättade att han mellan och 03.00 blivit uppringd av brodern som berättat att var död. Brodern, som var avliden, hade sagt att han fått reda på dödsfallet genom ett telefonsamtal från sin son. hade därefter ringt till sin syster i . Hennes sambo hade svarat och hade utan att presentera sig frågat jag prata med ? Sambon hade svarat att han inte fick det eftersom hon sov. hade då sagt Du kan hälsa henne att är död. Enligt var han och sambon inte kontanta med varandra. De hade bara träffats en gång och pratat med varandra på telefon. Det var därför sannolikt att sambon aldrig uppfattat att det var som ringt. Dagen därpå förhördes son som bekräftade att han ringt sin pappa mellan och och meddelat att blivit skjuten till döds. Därefter förhördes och hennes sambo på nytt. Sambon, som var mycket irriterad över förhöret, svarade på fråga att han inte skulle ha känt igen röst men att denne väl borde ha presenterat sig om det nu var han som ringde. Svenska Dagbladets scenario . erhöll säker- hetspolisen ett artikelutkast av journalisterna på . Av utkastet framgick att journalisterna hade haft kontakt med en källa som lämnat uppgifter om mordet på . Källan hade uppgivit att den sydafrikanska spionen var den som planerat mordet. hade arbetat som sydafrikansk spion i IUEF i till dess att han avslöjat sig. Genom arbetet hade fått full insyn i hur andra länder, främst de skandi- naviska, genom hemliga bidrag stött motståndare till apartheid- regimen. När 1982 återvaldes till statsminister hade detta varit oväntat för regimen i . Allt eftersom arbetat hårdare för sanktioner mot apartheidregimen, framstod det som klart att han var ett hot mot regimen, då han hade ett stort internationellt kontaktnät, både inom fackföreningsrörelsen och socialistinternatio- nalen. Källan hade också sagt att han sett en lista över fiender – en lista som i pressen skulle ha kallas dödslista. Där var namn nämnt. hade lämnat sin polistjänst 1985. Enligt källan hade han gjort detta för att kunna organisera mordet. Själv hade i tidningsintervjuer sagt att han lämnade yrket av personliga skäl och att om han varit svart skulle han ha arbetat för ANC. Källan hade också nämnt , som beskrivits som en f.d. maffiagangster, boende i . Denne skulle ha varit involverad i ett maffiarelaterat mord i . sades vara intressant eftersom han startat företag i tillsammans med . Beträffande själva mordet hade källan berättat att det varit tre personer inblandade. De skulle ha kommit till i en campingbil eller månader före mordet. De bodde i skogen, ville inte bli registrerade som hotellgäster. Campingbilen var av en modell med sovplats ovanför förarhytten. Bilen hade de anskaffat med hjälp av en västtysk f.d. bilhandlare. Denna person skulle vara känd av västtysk polis eftersom han före mordet dömts till ett eller fängelse. Innan han avtjänat straffet hade han flytt till , där han blev medlem i National Party. skulle han vara ord- förande i ett eget partidistrikt i norra . Hans son skulle vara polis i . Mannen hade enligt källan åtagit sig flera dirty jobs åt regimen. Han hade efter flykten till rest tillbaka till på falskt pass. Mannen skulle heta . Efter mordet skulle männen ha flytt västerut. Källan hade lämnat signalement på en av de tre männen. Denne sades vara stor, , ha stora fingrar och händer, stort ansikte och rött hår. Källan hade erhållit sin information av en av dem som var inblandade. Han hade dessutom bevistat ett interpolmöte i , där han träffat personer som berättat om mordet. Vid mötet hade flera länder deltagit, bl.a. och . Enligt en anteckning av innehöll artikelutkastet sakfel; varken , eller var vid den aktuella tiden medlemmar i . kontaktade säkerhetspolisen på nytt och berättade att han fått fram uppgifter om att satsat stora pengar på att köpa infiltratörer. Inom hade denna kampanj gått under beteckningen Operation . Högerextremister i skulle på detta sätt ha fått . En , , skulle ha deltagit i verksamheten. Denne hade varit bosatt i och vid tiden för mordet på skulle han ha befunnit sig i . publicerades artikeln i . kontaktade återigen säkerhetspolisen. Han hade efter ny kontakt med källan fått fram ytterligare uppgifter. De tre männen skulle ha avrest med flygbolaget från och de skulle ha ankommit dagen därpå. Därifrån skulle två av männen ha rest vidare till , där de sammanträffat med , som ordnat bilen. Den tredje mannen skulle på annat sätt ha tagit sig till , där de tre åter- förenats. Männen skulle ha levt ett utsvävande liv i , dock ej på allmän lokal. En av dem skulle eventuellt haft en flickvän i . Deras leverne hade kommit till uppdrags- givarens kännedom och de hade uppmanats att genast utföra upp- draget. Samma månad, dvs. , försökte säkerhetspolisen identifiera västtysken . Detta misslyckades dock. inhämtades passagerarlistor från Luxairs från till . Under PU:s utredning av Sydafrikaspåret vidtogs flera nya åtgärder i ärendet. register kontrollerades och en för- frågan beträffande skickades till via . I svar från ville ha mer upp- gifter om sakförhållandena beträffande hur blev känt. kontaktade den andra journalisten på , , per brev i anledning av uppgifter (se nedan). I brevet skrev hon bl.a. När dagarna går förvånas jag över att polisen inte hör av sig med tanke på det tips jag förmedlade 1987. Hon skrev också att hon inte trodde att polisen tagit uppgifterna på allvar eller kontrollerat dem särskilt noga. Därefter återgav hon en del uppgifter med ytterligare preciseringar och detaljer. Bl.a. skrev hon att den använda bilen troligen var tysk- eller holländsk-registrerad. skulle ha flytt från ett straff i 4 Uppgiften förbryllar något, eftersom ingångsuppgiften var att männen skulle ha rest . I skulle han ha anklagats för att ha begått ekonomiska brott. Han blev emellertid inte dömd eftersom han körde ihjäl sig . Den hitlist källan sade sig ha sett innehöll, för- utom namn, också namnen , f.d. generalsekreterare i , och . hänvisade i samband med namnet till journalisten omfattande dokumentation om , där det skulle förekomma en som bodde i och gjorde sig en förmögenhet på diamanthandel. tog PU kontakt med , i anledning av att det i en tidningsartikel i uppgivits att hon hade ytterligare information att lämna. berättade att källan uppgivit att en av de personer han träffat vid polismötet i var en man, B. Denne B var antingen en av de tre männen som varit i eller en som varit i deras omedelbara närhet. B skulle vara sydafrikan. Polismötet skulle enligt källan antingen vara ett Interpol- möte eller ett (). Mordet skulle ha beslutats på högsta nivå, av P.W. Beträffande bilen uppgav hon att detta inte var en husbil i egentlig mening utan mer en vanlig bil som man bygger om med sovplats ovanpå. Om källan sade att denne var europé som flyttat till för att som hon uppfattat det tjäna pengar och leva ett behagligt liv. Vid förhöret framkom att varit i och lämnat uppgifter i ärendet till utredningsmannen . PU tog efter förhöret med kontakt med , som mindes att han sammanträffat med henne. På fråga om han hade dokumenterat förhöret uppgav han att han inte var säker på det; det be- rodde troligtvis på huruvida något nytt framkommit. kontaktades PU av en tjänsteman vid i anledning av de uppgifter i massmedia som förekom om . Tulltjänstemannen meddelade att tullen haft en husbil i beslag. Husbilen hade anträffats tjuvkopplad . Den var tyskregistrerad och ägaren hade okänd adress samt var dömd för brott. I anledning av tipset lät PU genomföra en teknisk undersökning av bilen. I protokoll över undersökningen har det antecknats att inget anträffades som kunnat sättas i samband med mordet på statsministern. Tips om samband mellan mordet på och mordet på ANC- ledaren . hörde en kvinna som bevistat samma biografföreställning som , av sig till polisen. Hon uppgav att hon tyckte den 40-årige polack, som hade mördat en svart kommunistledare i , var mycket lik den person hon beskrivit i förhör och som skulle kunna ha med mordet på att göra. lämnade en person uppgift om att mordet på skulle kunna ha förövats av samma personer eller samma organisation, som låg bakom dödsskjutningen av ANC-ledaren . Paret som låg bakom mordet på hette och han som sköt hette Walus. (1993) följde PU upp tipsen och det noterades att varken paret eller Walus var kända inom utredningen. skickade PU en förfrågan till UD. Där beskrevs att flera upp- giftslämnare aktualiserat mordet /93 på kom- munistpartiets ledare i och att ett par, och , jämte en polsk invandrare , skulle ha gripits och åtalats för detta. Paret skulle ha planerat och finansierat mordet och Walus skulle ha utfört det.