sou · GNB392d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Förekomsten av voteringar vid partiernas nomineringsmöten kan ge en allmän bild av konfliktnivån års val. I drygt hälften av de regionala partiorganisationerna förekom voteringar. Ett parti skiljer ut sig: socialdemokraterna voterade mer sällan än de övriga partierna. Förekomst av votering vid fastställandet av riksdagslista (procent). Ett högt antal voteringar är rent definitionsmässigt ett tecken på intern missämja. Om det förelegat enighet om listordningen skulle naturligtvis inte voteringar ha ägt rum. Vad denna missämja består i annat än att det rör sig om oenighet vilken inbördes ordning kandidaterna skall ha – och möjligen i vad mån som vissa överhuvudtaget skall få vara kandidater och stå med på listan – vet vi inte med säkerhet. (Oenigheten om listordningen kan också handla om politiska menings- motsättningar.) Svarspersonerna uppmanades att i ett öppet svars- alternativ motivera vilken typ av oenighet som låg bakom voteringen. Alltför få gjorde dock det för att några säkra slutsatser skall vara möjliga att dra. Precis som i det gamla systemet tycks det emellertid huvudsakligen handla om vilka kandidater som skall stå på de valbara platserna. Men en oro finns om vad det nya systemet innebär: kunde man alltid placera mindre lämpade kandidater långt ned på listorna. måste partiet ta ett helhetsansvar för hela listan, skriver en socialdemokratisk ombudsman. Att socialdemokraterna alltså är det parti som har den lägsta konfliktnivån kan sammanhänga med partiets storlek. 86 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? teoretiskt sett är det lättare att undvika konflikt om det finns många valbara platser att fördela med hänsyn till bostadsort, ålder, könstillhörighet och andra variabler som i sammanhanget uppfattas som relevanta. Sammanlagt 4 733 personer kandiderade till de 349 platserna riks- dagen val. Långtifrån alla potentiella kandidater blir emellertid kandidater; sållningen är på vissa håll hård. Av tabell 3 framgår att det framförallt är de båda stora partierna – socialdemo- kraterna och – som sållar bort potentiella kandidater. Återigen är det troligt att storleksfaktorn är betydelsefull, men här på att annorlunda sätt. Ju större partiet är, och ju större rekryterings- underlaget är till de begränsade antalet platser som finns på listan, desto större restriktivitet blir det fråga om vid nomineringen. Har alla personer som önskat kandidera till fått en plats på listan? Om partierna är bekymrade över att mindre lämpliga kandidater skall kunna bli invalda är det sannolikt att de på olika sätt försöker avföra sådana kandidater. Detta kan ske innan nomineringsmötet eller på mötet. Det senare torde vara vanligast eftersom det finns förslagsrätt och det således finns möjligheter att åtminstone föreslå misshagliga personer som kandidater. En negativ korrelation mellan voterings- benägenhet och benägenhet att låta alla som vill kandidera stå med på listan kan således förväntas, om nu det nya valsystemet ger upphov till en ökad restriktivitet från partiernas sida när det gäller att lämna plats åt mindre önskvärda personer på listorna. Det finns dock ett svagt positivt samband (r = .21, signifikant på 99 %-nivån) som i motsats till detta antagande visar att förekomsten av voteringar i första hand är kopplat till listor där alla som ville kandidera Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Omröstningarna tycks alltså inte gälla sådana fall där det handlar om att utestänga oönskade kandidater från att stå på listan utan snarare då det varit fråga om att fastställa ordningsföljden mellan kandidaterna. Det tycks med andra ord finnas ett stöd för att den typen av konflikter som var vanligt förekommande under det gamla valsystemet alltjämt dominerar nomineringsprocesserna. Den oenighet som finns handlar i allt väsentligt om rangordningen av kandidater, inte om personer alls skall stå på listan. En fråga som ombudsmännen fick besvara var huruvida det förekommit problem i form av att kandidater, som i något avseende ansågs vara mindre lämpliga att representera partiet i , på grund av personvalsinslaget fick möjlighet att nå en riksdagsplats i den valkrets som de är verksamma i. Åtta respondenter uppger att detta blivit fallet. I samband med de uppföljande telefonintervjuerna fram- gick det emellertid att frågan missförstods av två kristdemokrater, som när de svarat ja åsyftat en kandidat från en annan valkrets än den egna (som sedermera invaldes i ). Men faktum kvarstår: sex av de riksdagsledamöter som invaldes val anses av ombudsmännen i deras egna valkretsar dels vara mindre lämpliga att representera partiet, dels ha kommit in i som en följd av det nya valsystemet. Hur ser ombudsmännen på den långsiktiga risken för att olämpliga kandidater kommer in i som en konsekvens av valsystemet? Som framgår av tabell 4 tror sammanlagt att detta scenario är sannolikt. Mest pessimistiska är ombudsmän: av dessa ser denna utveckling som sannolik. Även inom och var det en majoritet som gav uttryck åt denna bedömning. Noterbart är vidare att inom , som är ett av de partier som hårdast drivit kravet på personval, svarar instämmande. Inom socialdemokraterna är andelen pessimister bara hälften så stor. Minst pessimistiska är dock center- ombudsmännen. av dem tror att mer olämpliga kandidater blir invalda. En av c-ombudsmännen uttrycker i den öppna frågan förvåning inför själva frågan: vad är en olämplig kandidat? Det är svenska folket som avgör vem de anser är lämpligast att representera dem! 88 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Andel som anser att risken för att fler olämpliga kandidater kommer att bli invalda som en konsekvens av personvalsinslaget (procent). Att partierna upplever det nya valsystemet som ett hot när det gäller att kunna kontrollera rekryteringen är alltså uppenbart. Detta framgår inte minst av de öppna svaren. Några kristdemokrater antyder också att man redan i detta val ställdes inför en ny situation, där mindre lämpliga kandidater som har åsikter i vissa frågor som inte överensstämmer till fullo med partiets ställdes åt sidan vid nomineringsprocessen. I ett annat fall (kd) säger ombudsmannen att åtgärder borde vidtagits mot en speciell kandidat, med tanke på att det nya valsystemet möjliggör för kandidaterna att bli valda trots en placering långt nedanför valbar plats. Ett sätt för partierna att kontrollera kandidaterna är att avkräva en lojalitetsförsäkran. Sådana sker i regel som en formalitet i anslutning till att kandidaterna skriftligen accepterar nomineringen. Dessa försäkringar varierar i konkretion och omfattning, men har genom- gående som kännetecken att kandidaterna förklarar sig beredda att följa partilinjen. I en majoritet av distrikten/förbunden () fanns kandidat- försäkringar. Vanligast var att dessa utformats på regional nivå. Men här finns skillnader mellan partierna: inom och moderater- na dominerar regionalt utformade kandidatförsäkringar kraftigt medan det inom framförallt tvärtom är de centralt utformade kandidatförsäkringarna som tillämpas. De två partier som dock skiljer ut sig mest när det gäller förekomsten av kandidatförsäkringar är och . Inom dessa båda partier var det Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? ytterst sällsynt att kandidaterna skrev under lojalitetsförsäkringar (av de regionala partiorganisationerna avstod från att utfärda eller tillämpa sådana). I de fall där detta ändå skedde antogs inte några särskilda regionala regler utan man nöjde sig med att tillämpa de regler som utformats på central nivå. Förekomst av lojalitetsförsäkran (procent). I debatten om det nya valsystemet har det från personvalskritikernas sida uttryckts oro för att rekryteringen till de politiska uppdragen kan komma att förändras. Mer ovidkommande faktorer som kändisskap och medieskicklighet befaras bli mer betydelsefulla som en konsekvens av det ökade personvalsinslaget. Ännu är det givetvis för tidigt att bedöma rimligheten i argumentet. Några data som möjliggör en förändrings- analys finns inte heller när det gäller denna aspekt. Däremot finns data om vilka kandidategenskaper som enligt partiombudsmännen hade betydelse för nomineringen 1998. Genom att jämföra dessa data med de föreställningar som finns om personvalets konsekvenser vad gäller kandidaternas rekryteringsgrunder kan vi åtminstone bilda oss en tentativ uppfattning om eventuella tendenser. 90 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Betydelsen av olika kandidategenskaper för nomineringen (skattningar). Erfarenhet av politiskt arbete Möjlighet att finansiera egen Kommentar: Den fråga som ställdes var följande: I vilken utsträckning har nedanstående egenskaper hos kandidater haft betydelse för kandidaternas möjligheter att bli nominerade till riksdagslistan? Skalan löper från Mycket stor betydelse (= 4 ) till Mycket liten betydelse (= 1). I tabell 6 redovisas medelskattningar. Med alla reservationer för hur man inom partierna tidigare bedömt de olika egenskaper som här räknas upp kan vi konstatera att det är kandidategenskaper som framstår som ganska traditionella som dominerar. Egenskaper som på ett tydligt sätt är mer kopplade till personval kommer långt ner på listan. En närmare granskning visar att vissa skillnader finns mellan partierna. Inom samtliga partier framhålls vikten av kompetens. Detta är alltså genomgående det dominerande kriteriet vid rekryteringen. Några skillnader av betydelse förekommer inte. Erfarenhet av politiskt arbete är en annan faktor som betonas av många, dock allra hårdast av de socialdemokratiska svarspersonerna. Medieskicklighet framhålls av fyra partier (fp, mp, m och kd) som en betydelsefull egenskap vid nomineringen. Framförallt inom socialdemokraterna och resonerar man här annorlunda: av socialdemokraternas och av ombudsmän anser inte att medieskick- Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? lighet är en betydelsefull faktor som man bör ta hänsyn till vid nomineringen. En majoritet () av ombudsmän gör samma bedömning. Men i övriga partier framhålls däremot denna egenskap som betydelsefull, allra mest inom () och (). är det enda parti som har en positiv övervikt när det gäller den kandidategenskap som på det mest utpräglade sättet kan sägas vara förknippat med personvalstanken: /utstrålning. Knappt två tredjedelar () av ombudsmän anser att detta är en betydelsefull egenskap som man har att ta hänsyn till vid nomineringen. Inom är det inte någon som anser detta. Inom socialdemokratin är erfarenhet av politiskt arbete den i särklass viktigaste egenskapen. Partiet skiljer här ut sig från de övriga på ett markant sätt. Samtliga socialdemokrater anger erfarenhet som en viktig egenskap att beakta vid nomineringen; i drygt två tredjedelar av dessa fall menar man till och med att detta är en mycket viktig egenskap. Det är en en dubbelt så hög andel som exempelvis uppvisar. Att i detta avseende lever som man lär också uppenbart; flera uppmärksammade har skett som illustrerar denna attityd till erfarenhet av politiskt arbete som en central faktor vid nomineringen. Inom socialdemokratin är också politisk förankring viktigt; innehav av förtroendeuppdrag på lokal och regional nivå tillmäts stor vikt vid nomineringen. De egenskaper som tydligast kan sägas vara kopplade till personval är , medieskicklighet, känt namn, möjlighet att finansiera egen kampanj. De egenskaper som på motsvarande sätt kan sägas vara relaterade till det gamla particentrerade valsystemet är partiuppdrag, erfarenhet av politiskt arbete. Övriga kandidategenskaper kan betraktas som system- neutrala i den meningen att de är ungefär lika betydelsefulla i såväl det gamla som det nya valsystemet. Tydliga skillnader finns alltså mellan de båda blocken i synen på vilka kandidategenskaper som är av betydelse vid kandidatnomine- ringen. Medan de borgerliga partierna – och i synnerhet då kristdemo- kraterna – betonar kandidategenskaper som kan sägas vara förknippade med personval betonar socialdemokraterna och , och i någon mån också , egenskaper som på ett mer entydigt sätt kan sägas vara förknippade med det tidigare, particentrerade, valsystemet. Sammantaget tycks inte premiären med det nya valsystemet ha inneburit några revolutionerande förändringar i synen på vilka 92 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? kandidategenskaper som är betydelsefulla när partierna nominerar. Sannolikt har traditionella kriterier som förankring inom partiorgani- sationen och erfarenhet av politiskt arbete även tidigare uppfattats som centrala vid nomineringsprocesserna. Hur är då de olika kandidategenskaperna relaterade till varandra? En faktoranalys visar att det finns två dimensioner i materialet som sammanlagt förklarar av variansen. Betydelsen av olika kandidategenskaper vid nomineringen (faktoranalys). Erfarenhet av politiskt arbete Anknytning till annan organisation Innehav av partiuppdrag lokalt/regionalt Kommentar: Principalkomponentanalys med varimaxrotering. Faktorladdningar lägre .3 redovisas ej. Den första dimensionen, som på egen hand förklarar av variansen, kan beskrivas som en etablissemangsdimension. Här finns av allt att döma de etablerade, professionella kandidaterna som antingen är riksdagsledamöter och dessutom/eller sitter på tunga uppdrag inom partiorganisationen. Den andra dimensionen förklarar av variansen. Här är sociala faktorer och anknytning till annan organisation framträdande komponenter. Det tycks vara en utmanar- dimension vi här ser avteckna sig. Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Ett framträdande motiv bakom reformeringen av valsystemet var alltså att det ökade personvalsinslaget skulle bidra till en vitalisering av demokratin. Kan några tendenser till en sådan skönjas? Den frågan skall besvaras genom att kandidaternas kampanjaktiviteter granskas. I första hand är det omfattningen av personvalskampanjerna som kartläggs. I sammanhanget uppmärksammas dock även hur det nya valsystemet inverkat på formerna för partiernas valkampanjer: finns tecken på att partierna lyckats förnya kampanjverksamheten? Slutligen undersöks i vad mån som partierna har fått svårare att samordna sina kampanjer i och med personvalsinslaget? Hur många personvalskampanjer? Det är oklart hur många personvalskampanjer som egentligen bedrevs under valrörelsen. Diskrepansen mellan de uppgifter som kandidaterna själva ger och den som ombudsmännen förmedlar är påfallande stor. I kandidatundersökning framgår att hälften av kandidaterna bedrev kampanj – enligt deras egna uppgifter. av dem rentav på ett så ambitiöst sätt att kandidaterna själva var beredda att klassificera sina kampanjer som utpräglade personvals- kampanjer. Enligt ombudsmännen var det emellertid av kandidaterna som bedrev personvalskampanj. Att definiera en personvalskampanj är nu inte alldeles enkelt. Kandidater kan vara högaktiva för partiets räkning och sålunda vara starkt exponerade utan att de egentligen bedriver personkampanj; detta torde vara fallet med kandidater. I enkäten till de regionala partiorganisationerna definierades en personvalskampanj som en aktiv kampanj i syfte att erhålla personröster. I figur 1 framgår att sammanlagt 516 riksdagskandidater enligt de regionala partiorganisationernas bedömningar bedrev personvals- kampanj. (Ett visst bortfall finns dock i undersökningen; 24 distrikt/- förbund avstod från att delta i enkäten.) 94 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Antalet kandidater som bedrev personvalskampanj i riksdagsvalet . Vanligast med personvalskampanjer var det inom de båda partier som traditionellt sett kan sägas ha haft den mest positiva inställningen till personval – (141 st.) och (134 st.). Inom genomfördes endast två personvalskampanjer. I eftervalsdebatten och i olika kommentarer om personvalet har det gjorts gällande att partierna visat ett svalt intresse när det gäller att uppmuntra och stödja kandidater till att bedriva personvalskampanj. Därmed skulle partierna ha motverkat personvalsreformens syfte (1999). Som framgår av tabell 8 är det dock vanligare att de regionala partiorganisationerna uppmanat kandidater att bedriva personvalskampanj än att de inte gjort det. I hälften av fallen har samtliga kandidater uppmanats att bedriva kampanj. Men faktum kvarstår: i nästan hälften av distrikten/förbunden har någon uppmaning ej utgått till någon kandidat. Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Har distrikten/förbunden uppmanat kandidaterna att bedriva Skillnaderna mellan partierna är betydande. Föga överraskande är det inom de partier där det finns en mer reserverad inställning till personvalssystemet som det är ovanligast att kandidaterna uppmanats att bedriva kampanj. Inom och har ingen kandidat uppmanats att bedriva personvalskampanj. Har kandidaterna erhållit någon form av stöd från distrikten/bedriva personvalskampanj? Samma mönster återfinns ifråga om stödet till personvalskandidater. Inom har en enda kandidat åtnjutit stöd från partiorgani- sationen för att bedriva personvalskampanj. En vänsterpartist uppges ha erhållit stöd. Vanligast är att stöd endast utgår till vissa kandidater. Partiernas bedömningar är av allt att döma att resurserna används bäst om de ges till toppkandidaterna. Dessa är måhända också mest motiverade när det 96 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? gäller att delta i valkampanjen. (Dessutom har partierna intresse av att listordningen gäller vid inval). Tydligast är tendensen till en sådan resurskoncentration hos de partier som i störst utsträckning uppmanade samtliga sina kandidater att bedriva personvalskampanj. Framförallt är det inom centerpartier, och i någon mån inom , som denna tendens är tydlig. En närmare granskning av vilken typ av stöd kandidaterna erhöll av sina partiorganisationer visar att den vanligaste kampanjformen var att tala på offentligt möte följt av broschyrer och flygblad. I genom- snitt var det 2,2 kandidater per parti i varje distrikt/förbund som bedrev personvalskampanj som med partiorganisationens bistånd talade på offentligt möte. Det är knappast någon imponerande siffra mot bakgrund av att det var det vanligaste kampanjaktiviteten med partiunderstöd. Inte heller är den näst vanligaste stödformen – hjälp med att producera och distribuera broschyrer och flygblad – särskilt omfattande: i genomsnitt var det endast 2,1 kandidater per parti och distrikt/förbund som bistods med sådant stöd. är inte bara det parti som hade flest personvals- kandidater, utan tycks också vara det parti som dominerade inom de flesta områden när det gäller stöd till dessa kandidater från de regionala partiorganisationernas sida. Slående är den starka satsningen på Internet. Vilka bedömningar ligger till grund när partierna – dvs. de partier som uppmanat sina kandidater att bedriva kampanj – ger stöd till en sådan kampanj? och har som tidigare konstaterats avstått från att uppmana kandidaterna att bedriva personkampanj; inom dessa partier förekommer med andra ord inte några partistödda personvalskampanjer. I tabell 10 visas hur olika kandidategenskaper värderas av ombudsmännen när det gäller att få möjlighet att bedriva personvalskampanj med stöd av partiorgani- sationen. Mönstret känns i stort sett igen från vilka kandidategenskaper som ansågs betydelsefulla i samband med nomineringsprocessen. Det är kompetens, politisk erfarenhet, känt namn och innehav av riksdagsplats som återkommer i skattningarna. Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? Betydelsen av olika kandidategenskaper för partistödd personvalskampanj (skattningar). Erfarenhet av politiskt arbete Möjlighet att finansiera egen I en fråga till ombudsmännen uppmanades dessa också att ange vilka egenskaper som kännetecknade de kandidater som bedrev personvals- kampanj utan partistöd. Sammanlagt 123 kandidater gjorde detta. Vanligast var detta inom (43 kandidater) och kristdemo- kraterna (35 kandidater). Även bland dessa är det kompetens och politisk erfarenhet som hamnar högst. Det tycks finnas en etablisse- mangsdimension i såväl nomineringsprocessen som i kampanj- verksamheten. En faktoranalys styrker detta: förutom dessa båda egenskaper innehåller dock denna dimension typiskt personvals- relaterade egenskaper som medieskicklighet och /utstrålning. Utmärkande för de kandidater som bedrev kampanj utan stöd från partier är bland annat också att de tillhör ett underrepresenterat kön. Det är framförallt denna dimension som tydligt utkristalliserar sig i materialet; ensam förklarar den av variansen. Hur påverkades engagemanget totalt sett av det nya personvalsinslaget? Ombudsmännen uppmanades besvara denna fråga genom att bedöma huruvida engagemanget inom olika grupper påverkades av personvals- reformen. Skattningarna visar på en blygsam förändring. 98 Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? ungdomar, nya medlemmar och kvinnor anses en viss engagemang- sökning ha inträffat som ombudsmännen sätter i samband med personvalet. Förändring av engagemang i valrörelsen hos olika grupperingar inom partiet (partiorganisationens skattningar). Kommentar: Tabellen baseras på svaren på följande fråga: Hur har engagemanget i valrörelsen hos dessa kategorier inom partiet påverkats av personvalsreformen?. Svarsalternativen löpte från Mycket större engagemang än tidigare (= 5) till Mycket mindre engagemang än tidigare (= 1). Av allt att döma är det i första hand i större distrikt med många person- valskandidater som en aktivitetsökning inträffat. Inom kristdemokra- terna noteras en höjd aktivitetsnivå bland nya partimedlemmar och äldre kandidater, inom har på motsvarande sätt en aktivitetsökning inträffat bland exempelvis nya medlemmar, ungdoms- kandidater och kvinnor. Inom socialdemokratin uppfattas invandrarna ha aktiverat sig mer till följd av det nya personvalssystemet. I och fall uppges inte några förändringar av aktivitetsnivån ha ägt rum som en konsekvens av det nya valsystemet. När svarspersonerna uppmanades att i olika avseenden bedöma utfallet av personvalssystemet i ett antal avseenden visade det sig föga förvånande att bedömningarna på ett tydligt sätt korresponderade mot deras allmänna inställning till personvalssystemet. Ju mer positivt inställd till personvalet man var, desto mer påtagliga och för demokratin välgörande effekter kunde man urskilja. , och representanter menade sålunda att kontakterna mellan väljare och kandidater förbättrats. Inom och upplevdes det också som att det gått lättare än tidigare med att få ut budskapet genom att fler kandidater varit aktiva under Minskad particentrering och vitaliserad demokrati? valkampanjen som en följd av personvalet. Inom och anses också formerna för kampanjarbetet har förnyats på ett positivt sätt som en direkt konsekvens av personvalsreformen. Inom och i någon mån även anser sig ombudsmännen också ha sett tydliga indikationer på att particentreringen minskat. Inom (och delvis även inom ) menade ombudsmännen att partiets roll i valrörelsen blev mindre medan de enskilda kandidaternas roll ökade jämfört med hur det var under det tidigare systemet. Centerombudsmännen menar att partiets budskap blev mindre enhetligt på grund av personvalssystemet. Tydligast är alltså dessa tendenser till minskad particentrering inom . Fp-ombudsmännen menar dock även att valrörelsen, som en följd av personvalssystemet, kommit att präglas av konflikter mellan enskilda kandidater och den regionala partiorganisationen, och att kandidaternas partilojalitet generellt sett försämrades. Även inom finns en liknande problembild: konkurrensen mellan kandidaterna anses ha inneburit att de marknadsförde sig själva på bekostnad av andra av partiets kandidater. Noterbart är avslutningsvis att det framförallt är i distrikt/förbund med många personvalskandidater som dessa effekter kan utläsas, vilket styrker den hypotes om minskad partisammanhållning som en följd av personvalssystemets införande som beskrevs inledningsvis. Förväntningar om framtida effekter