sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — Av den tidigare redovisade kartläggningen framgår att det vid sidan av den obligatoriska märkningen även finns frivillig märkning. Den frivilliga märkningen regleras delvis genom överenskommelser och åtaganden samt i vissa fall genom lagstiftning. Såsom tidigare nämnts anser utredningen att den föreslagna basinformationen om dagligvaror med fördel kan kompletteras med sådan frivillig märkning som särskilt efterfrågas av konsumenterna. Av de konsumentundersökningar som utredningen tagit del av framgår bl.a. att många konsumenter har bristande kunskaper om nyckelhålsmärkningen. Märkningen tillkom som ett hjälpmedel för konsumenter att lättare hitta de magraste och fiberrikaste alternativen i en viss produktgrupp. Märkningen regleras genom föreskrifter utfärdade av . Utredningen har även uppmärksammats på att det finns ett behov av information om fettsnåla och fiberrika produkter. Detta behov täcks inte av nyckelhålsmärkningen. Utredningen föreslår sålunda att ges i uppdrag att utvärdera nyckelhålsmärkningen. Inom ramen för uppdraget skall verket överväga möjligheten att tillämpa märkningen på samtliga fettsnåla och fiberrika livsmedel. har en del producenter börjat att sk. säkerhetsmärka vissa livsmedel. Detta innebär att producenten via förpackningsmärkningen informerar om att det kan finnas spår av en viss ingrediens – som t.ex. 120 Överväganden och förslag hasselnöt – fast den ingrediensen egentligen inte ingår i själva livsmedlet. Detta görs för att det kan finnas en risk att rester från annan produktion inom samma produktionslinje kan ha kommit med i livsmedlet sk. kontamination. Utredningen menar att det är mycket väsentligt för personer med allergier eller annan överkänslighet att märkningen endast innehåller information om de ingredienser som använts för att tillverka livsmedlet, annars inskränks deras valmöjligheter ytterligare. pågår en diskussion mellan berörda producenter, konsument- organisationer och om denna typ av märkning. Utredningen föreslår att ges i uppdrag att undersöka frågan om märkning till följd av risk för kontamination vid livsmedels- tillverkning i syfte att finna en lösning som leder till en restriktiv använd- ning av sk. säkerhetsmärkning Allergiker och personer som är överkänsliga mot vissa ämnen lär sig med tiden att hitta varor som de tål och kan lita på. Eftersom de ofta köper dessa varor så läser de inte alltid ingrediensförteckningen. Det händer dock att även kända produkter ändras till innehållet. Om en sådan ändring innebär att nya ingredienser tillsätts skall detta, enligt gällande lagstiftning på området, framgå av ingrediensförteckningen. Utredningen anser dock att det bör undersökas om ändrat innehåll dessutom borde aviseras på annat sätt, t.ex. med en informativ text på förpackningen. Således föreslår utredningen att berörda myndigheter ges i uppdrag att undersöka möjligheten att införa en särskild förpackningsmärkning för dagligvaror vars ingredienser har ändrats samt att tredje lands aspekter i detta sammanhang beaktas. Överväganden och förslag 121 10.6Kompletterande information genom andra informationsmedel ·Livsmedelsverket skall ges i uppdrag att med hjälp av den moderna IT-tekniken tillhandahålla information om märkning av livsmedel samt tillhandahålla särskilt riktad information till dem som är allergiska eller överkänsliga för något ämne. ·Konsumentverket skall ges i uppdrag att initiera en dialog med branschorganisationerna om att skyltar med de vanligast förekommande symbolerna inom dagligvaruområdet sätts upp i butikerna. ·Utredningen i IT-samhället skall genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att undersöka rättsläget vad beträffar konsumenternas möjlighet att få konsumentinformation om dagligvaror vid Internethandel samt att vid behov föreslå åtgärder. Av den dialog som förts inom ramen för utredningsarbetet med konsumenter och deras företrädare framgår att de även efterfrågar sådan information som inte ingår i den föreslagna basinformationen. På grund av utrymmesskäl kan dock all önskvärd information inte rymmas på förpackningarna. Såsom tidigare nämnts anser utredningen således att den föreslagna basinformationen – som skall lämnas i form av förpackningsmärkning – även bör kompletteras med annan konsumentinformation genom andra typer av informationsmedel. Såsom tidigare redovisats föredrar konsumenter märkning framför andra former av information eftersom märkningen möjliggör att de har tillgång till informationen inte bara i butiken, utan även när de skall använda själva produkten. Resultat från de undersökningar som genomförts inom ramen för utredningsarbetet visar att respondenterna sålunda inte vill att märkningen skall ersättas med annan typ av information men att den gärna kan kompletteras. Det som de önskar få kompletterat med är bl.a. utförligare information om produktens innehåll. Särskilt efterfrågas förklaringar på de olika tillsatsbeteckningar som återfinns på vissa livsmedel. Dessutom efterfrågas utförligare information om de produkter 122 Överväganden och förslag SOU 1999:7 som innehåller ämnen som är kända att orsaka allergier eller överkänslighet. Av ovan nämnda undersökningar framgår att respondenterna anser att kompletterande information till dagens förpackningsmärkning med fördel bör kunna lämnas med hjälp av den moderna IT-tekniken. Utredningen anser att IT-teknik bör utnyttjas i större utsträckning än vad som sker när det gäller att ge konsumenterna relevant information om dagligvaror. Särskilt bör handeln och berörda myndigheter kunna använda sig av IT-teknik när det gäller att informera om de dagligvaror som återfinns inom deras verksamhetsområde. Som exempel på detta kan nämnas gröna databas och handelns utvecklingsarbete avseende databaser med produktinformation. gav regeringen i uppdrag att inrätta en databas med hushållsrelaterad miljöinformation. Syftet med uppdraget är att konsumenter och vidareinformatörer genom en sådan databas bl.a. skall kunna få reda på hur vissa varor påverkar miljön, få goda råd, utbyta erfarenheter samt få olika begrepp definierade och förklarade. Inom ramen för projektet samarbetar verket med andra berörda myndigheter på området, såsom . Beträffande det utvecklingsarbete på området som bedrivs av handeln så har en databas med information om de produkter som används i storhushåll tagits fram och ett liknande mer konsumentorienterat är under utveckling. Utredningen anser att de ovan redovisade pågående verksamheterna bör kompletteras så att konsumenterna genom den moderna IT-tekniken även kan erhålla information om märkning av livsmedel av såväl generell som specifik karaktär. har initierat en sådan verksamhet. Eftersom utredningen anser att det är särskilt viktigt att konsumenterna, genom utnyttjandet av IT-tekniken, kan få tillgång till erforderlig information inom livsmedelsområdet bör verkets arbete i denna fråga intensifieras. Således föreslår utredningen att ges i uppdrag att med hjälp av den moderna IT- tekniken tillhandahålla information om märkning av livsmedel samt erbjuda särskilt riktad information till de som är allergiska eller överkänsliga för något ämne. Av olika undersökningar på området framgår att konsumenterna har bristande kunskap om de symboler som återfinns på dagligvarumarknaden. I dialogen med konsumenterna och deras företrädare har det framkommit att de saknar information om dessa symboler. Ett återkommande förslag från dessa konsumenter är att det i butikerna sätts upp skyltar som beskriver och förklarar de vanligast förekommande symbolerna. Överväganden och förslag 123 Utredningen menar att konsumenternas förslag om informativa skyltar på ett enkelt och kostnadseffektivt sätt skulle medverka till att konsumenterna erhåller erforderlig kunskap. Utredningen föreslår således att ges i uppdrag att initiera en dialog med branschorganisationerna om att skyltar med de vanligast förekomna symbolerna inom dagligvaruområdet sätts upp i butikerna. I detta sammanhang bör den snabba utvecklingen som skett vad gäller möjligheter för konsumenter att göra sina dagliga inköp via Internethandeln nämnas. Utredningen anser att de konsumenter som handlar dagligvaror genom Internet bör erhålla likartad information vid själva köptillfället som den som de enligt lag har rätt till vid handel på traditionellt sätt. Det är dock tveksamt om näringsidkare som säljer dagligvaror via Internet enligt gällande lagstiftning på området är skyldiga att lämna sådan information. utsåg regeringen en särskild utredare för att se över konsumenternas rättigheter i IT-samhället. Enligt kommittédirektiven (dir. 1998:64) skall utredaren undersöka och kartlägga vilka speciella problem av främst marknadsrättslig natur som konsumenten kan ställas inför i samband med elektronisk kommunikation i informationssamhället. Utredningen anser att rättsläget närmare bör undersökas vad beträffar konsumenternas möjlighet att erhålla konsumentinformation vid Internethandel. Eftersom utredningstiden inte medger detta föreslås att regeringen, genom tilläggsdirektiv, ger utredningen om Konsumenträttigheter i IT-samhället i uppdrag att undersöka rättsläget samt att vid behov föreslå åtgärder. 124 Överväganden och förslag 10.7Konsumentinformation för synskadade personer ·Regeringen skall uppdra åt berörda myndigheter att i samarbete med handeln initiera en försöksverksamhet i vissa butiker i syfte att genom nyttjandet av redan befintliga hjälpmedel på området underlätta för synskadade att få tillgång till information om dagligvaror. Inom ramen för försöksverksamheten skall ges i uppdrag att i samarbete med och utveckla teknikservice för synskadade personer. ·Konsumentverket skall ges i uppdrag att initiera en dialog med branschorganisationerna i syfte att undersöka möjligheten att taktilt märka vissa basvaror. Genom tilläggsdirektiv har utredningen fått i uppdrag att även studera och analysera situationen på dagligvarumarknaden för personer med svårare synnedsättning. Enligt så finns det i mellan 100 000 – 200 000 personer som har rätt till hjälpmedel p.g.a. att de är synskadade. Som synskadad avses i detta sammanhang sådan person som inte kan läsa vanlig text ens med glasögon från optiker eller som inte kan orientera sig i okänd miljö utan hjälp. En stor del av dessa personer är äldre som p.g.a. sin ålder har nedsatt syn. Av de synskadade är det ungefär 15 000-20 000 personer som är gravt synskadade. Utredningen har tolkat uppdraget så att det avser den stora gruppen synskadade, således är det deras situation på dagligvarumarknaden som har studerats. I den deskriptiva delen av betänkandet har redogjorts för hur vissa synskadade och berörda myndigheter uppfattar situationen på dagligvarumarknaden. Mot bakgrund av deras beskrivning bedömer utredningen att dagens konsumentinformation om dagligvaror inte är tillräckligt tillgänglig för synskadade konsumenter. Detta beror bl.a. på själva utformningen av informationen. Såsom framgår av den tidigare redovisade kartläggningen av vilka typer av konsumentinformation som finns på dagligvarumarknaden lämnas en stor del av informationen om dagligvaror i form av märkning. Enligt dem som utredningen har varit i kontakt med skulle dock många synskadade kunna tillgodogöra sig märkningen om den var tydligare, mer lättläst och skrevs med större stil. Personer med svårare synnedsättning kan dock inte tillgodogöra sig traditionell märkning utan måste erhålla information på annat sätt. Överväganden och förslag 125 I utredningens kontakt med har det framkommit att det på marknaden finns hjälpmedel som rätt använda skulle underlätta för synskadade vad beträffar deras möjligheter att få tillgång till konsumentinformation. Exempelvis så använder många synskadade personer sig av ett läs-TV-system. I ett sådant system avbildas texten av en TV-kamera och återges på en skärm med den förstoring som så önskas. Gravt synskadade personer måste dock få information på ett annat sätt. Som tidigare nämnts anser såväl de synskadade själva som att information via syntetiskt tal skulle fungera för de flesta synskadade. Institutet menar att man i detta avseende bör kunna använda sig av EAN-koderna (streckkoderna). Via koden kan man kopplas upp mot butikens databas där bl.a. information om varans pris återfinns. Enligt institutet är det tekniskt möjligt att genom koden även kopplas upp mot andra databaser t.ex. på Internet. Men för att man i detta sammanhang skall kunna använda sig av EAN-koderna måste dessa märkas taktilt. Utredningens bedömning är att situationen för synskadade personer vad beträffar deras möjligheter att kunna erhålla erforderlig information avsevärt skulle förbättras om de i butikerna fick tillgång till de hjälpmedel som redan finns på marknaden. Utredningen anser att det genom en försöksverksamhet i vissa butiker i landet borde undersökas hur sådana hjälpmedel skall kunna utnyttjas i syfte att göra information om dagligvaror mer tillgänglig för synskadade personer. Således föreslår utredningen att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter att i samarbete med handeln initiera en sådan försöksverksamhet. Härutöver föreslår utredningen att inom ramen för försöksverksamheten skall ges i uppdrag att i samarbete med och utveckla teknikservice för synskadade personer. Såsom tidigare nämnts är det endast en mindre grupp av de synskadade som kan läsa punktskrift. Men utredningens bedömning är att en viss taktil märkning av ett antal basvaror skulle kunna underlätta för en större grupp synskadade än de som kan läsa punktskrift. Som förebild i detta avseende kan nämnas de lagreglerade taktila varningssymbolerna som bl.a. återfinns på vissa hushållskemikalier. Utredningen föreslår således att initierar en dialog med branschorganisationerna i syfte att undersöka möjligheten att taktilt märka vissa basvaror. 126 Överväganden och förslag 10.8Tillsynen över och information om gällande bestämmelser ·Kommittén Konsumentpolitik inför ett nytt sekel skall genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag –att undersöka möjligheten att samordna tillsynsinsatserna vad beträffar märkning av dagligvaror samt undersöka hur en samlad återrapportering till regeringen skall kunna tillförsäkras, samt –att undersöka kommunernas skyldighet att vid tillståndsprövningen och/eller tillsynsutövningen informera om gällande bestämmelser beträffande märkning. ·Berörda myndigheter skall ges i uppdrag att gemensamt sammanställa information om gällande bestämmelser avseende märkning av dagligvaror. Informationen skall utformas på så sätt så att den bl.a. kan användas som utbildningsmaterial för butiksanställda. Näringsidkarnas informationsskyldighet regleras av olika bestämmelser på området. Konsumenternas tillgång till information styrs således bl.a. av i vilken omfattning näringsidkarna efterlever dessa bestämmelser. Utredningen menar att näringsidkarnas benägenhet att göra detta i viss utsträckning är relaterad till hur pass omfattande tillsynen över efter- levnaden är. Som framgår av den tidigare redovisade kartläggningen utövas den centrala tillsynen över efterlevnaden av gällande lagstiftning på området av olika berörda myndigheter, såsom , , . Den lokala tillsynen utövas av kommunerna och – vad beträffar frågor om prisinformation – av () i samverkan med konsumentverksamhet och/eller frivilliga konsumentorganisationer. Utredningen menar att eftersom tillsynsansvaret är fördelat på så många olika aktörer – och således utförs på olika sätt – bör en samordning av tillsynsinsatserna eftersträvas. tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté som skall se över konsumentpolitiken inför ett nytt sekel. Enligt direktiven (dir. 1999:1) skall kommittén lämna förslag på hur den framtida konsumentpolitiken skall kunna ge människor förutsättningar att känna sig trygga som konsumenter och ha ett starkt inflytande över sin vardagssituation. Utredningen föreslår att nämnda kommitté, genom tilläggsdirektiv, ges i uppdrag att undersöka möjligheten att samordna Överväganden och förslag 127 tillsynsinsatserna vad beträffar märkning av dagligvaror samt undersöka hur en samlad återrapportering till regeringen skall kunna tillförsäkras. Inom ramen för uppdraget har utredningen gjort studiebesök i ett antal dagligvarubutiker som inte tillhör de stora livsmedelskedjorna. Enligt handeln utgör dessa småbutiker av marknaden. Utredningen har funnit stora brister i dessa butiker vad gäller efterlevnaden av gällande bestämmelser om märkning. Utredningens iakttagelser bekräftas av de hälso- och miljöskydds- inspektörer som utredningen har varit i kontakt med. De har till utredningen även framfört att de saknar en samlad skriftlig information om gällande märkningsregler. ingår det visserligen inte i deras arbetsuppgifter att informera om gällande regler. Men dessa inspektörer menar att det dock indirekt lämnas sådan information i samband med tillsynsutövningen. Utredningen anser att det bör ingå i kommunernas uppgifter att t.ex. i samband med tillsynsbesök även informera såväl producenter som handlare om gällande bestämmelser. Utredningen föreslår att frågan närmare undersöks och att ovan nämnda kommitté inom ramen för tilläggsuppdraget även ges i uppdrag att undersöka kommunernas skyldighet att vid tillståndsprövningen och/eller tillsynsutövningen informera om gällande bestämmelser avseende märkning. Vad beträffar samlad information om gällande regler avseende märkning av dagligvaror så är det utredningens bestämda uppfattning att det finns ett stort behov av sådan information. De stora handelsföretagen tillhandahåller visserligen olika typer av utbildningar och informationsmaterial om märkning. De butiker som inte tillhör dessa företag har dock ingen tillgång till denna information. Således föreslår utredningen att berörda myndigheter gemensamt sammanställer information om gällande bestämmelser beträffande märkning av dagligvaror. Utredningen anser att butikspersonalen innehar en nyckelroll när det gäller information till konsumenter om dagligvaror. Deras fackliga organisation har till utredningen framfört att deras medlemmar saknar information om gällande regler på området. Utredningen anser att ansvaret för utbildning av personal i huvudsak åligger handelsföretagen. Det kan dock konstateras att av butikerna inte ingår i dessa företag. Ur konsumentsynpunkt är det därför angeläget att all butikspersonal kan få relevant utbildning. Utredningen föreslår således att den föreslagna sammanställningen av information om gällande bestämmelser beträffande märkning av dagligvaror utformas på ett sådant sätt så att den även kan användas som utbildningsmaterial för butiksanställda. 128 Överväganden och förslag 10.9Konsumenters inflytande över information om dagligvaror ·Representanter från konsumentorganisationer skall ingå i berörda myndighetsstyrelser. ·För beredning av konsumentfrågor skall en referensgrupp tillsättas med representanter från berörda departement och konsument- organisationer. ·De medel som regeringen ställt till förfogande för standardiserings- arbetet skall omfördelas på ett sådant sätt så att konsumentorganisationernas representanter aktivt kan delta i standardiseringsarbetet på området. Informationen om dagligvaror har tidigare främst fokuserats på frågor om säkerhet och hälsa. har dock perspektivet vidgats. Frågor om konsumenternas möjligheter att kunna göra väl övervägda val och på så sätt bl.a. kunna utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt har allt mer kommit i fokus. Utredningen menar att det således är väsentligt vid utformandet av informationen att hänsyn tas till konsumenternas behov. Det är därför av stor betydelse att konsumen- terna ges möjlighet till inflytande över detta. För att konsumenterna skall kunna ges möjlighet till reellt inflytande bör de finnas med där besluten fattas. Således föreslår utredningen att representanter från konsument- organisationer skall ingå i berörda myndighetsstyrelser. Härutöver anser utredningen att konsumenterna även bör engageras i beredningen inom vad avser frågor om konsumentinformation om dagligvaror. Utredningen föreslår att regeringen i detta syfte tillsätter en referensgrupp – för beredning av konsumentfrågor – med representanter från berörda departement och konsumentorganisationer. I enlighet med kommittédirektiven skall utredningen analysera hur konsumenterna själva skall ges möjlighet till insyn och inflytande i processerna kring olika typer av märkning. Vad gäller märkning så pågår det ett utvecklat standardiseringsarbete inom vissa områden. Utredningen anser att det är mycket betydelsefullt för konsumenternas möjligheter till inflytande att konsument-organisationerna kan ges ett fullvärdigt deltagande i detta arbete. Detta innebär att medel bör ställas till konsumentorganisationernas förfogande så att de kan deltaga i standardiseringsarbetet. Enligt det nuvarande ersättningssystemet ersätts inte representanterna för förlorad arbetsinkomst. Överväganden och förslag 129 således att de medel som regeringen ställt till förfogande för standardiseringsarbetet bör omfördelas på ett sådant sätt så att konsumentorganisationernas representanter aktivt kan delta i standardiseringsarbetet. bör regeringen verka för att dessa mandat som upprättas i standardiseringssammanhang får en konsument- vänlig inriktning. 10.10Kontinuerlig redovisning av konsumenternas möjligheter att erhålla erforderlig information om dagligvaror ·Samtliga berörda myndigheter skall åläggas att beskriva situationen vad gäller konsumenternas möjligheter att erhålla information om dagligvaror. ·Konsumentverket skall ges i uppdrag att analysera och sammanställa sektorsmyndigheternas beskrivningar av situationen på dagligvaru- marknaden. Uppdraget skall redovisas till regeringen. Tillämpningsansvaret vad avser bestämmelserna om konsument- information är fördelat mellan olika myndigheter. Respektive myndighet ansvarar således för sådana frågor om konsument-information som rör respektive myndighets verksamhetsområde. Med utgångspunkt från de övergripande konsumentpolitiska målen har utredningen inom ramen för uppdraget gjort en samlad översyn av konsumenternas möjlighet att erhålla erforderlig information om dagligvaror. Utredningens bedömning är att det finns ett kontinuerligt behov av den kunskap som en sådan översyn ger. Denna kunskap är t.ex. av stor betydelse vid uppföljning och utvärdering av de konsumentpolitiska målen. Utredningen föreslår att samtliga berörda myndigheter åläggs – lämpligen genom myndigheternas regleringsbrev – att beskriva situationen vad gäller konsumenternas möjligheter att erhålla information om dagligvaror. För att ge regeringen möjlighet att effektivt följa utvecklingen inom området anser utredningen att regeringen kontinuerligt bör erhålla en samlad redovisning. Således förslår utredningen att 130 Överväganden och förslag ges i uppdrag att analysera och sammanställa sektorsmyndigheternas beskrivningar av situationen på dagligvarumarknaden vad gäller konsumenternas möjligheter att erhålla erforderlig information. Uppdraget skall redovisas till regeringen. Utredningen har enligt kommittédirektiven att redovisa de ekonomiska konsekvenserna och andra effekter av förslagen. Utredningens förslag om att konsumenterna skall garanteras basinformation om dagligvaror torde inte medföra någon direkt ändring av de offentliga åtagandena. Vad beträffar konsumentorganisationernas möjligheter att aktivt delta i standardiseringsarbetet, så föreslås i kapitel 10.8 att de medel som regeringen ställt till förfogande för standardiseringsarbetet på området skall omfördelas på ett sådant sätt så att detta blir möjligt. Således torde detta heller inte medföra någon ändring av de offentliga åtagandena. Merparten av utredningens förslag avser olika uppdrag som skall utförs av berörda myndigheter på området. Det är utredningens mening att huvudparten av uppdragen bör kunna utföras inom ramen för myndigheternas ordinarie budget.