sou · GNB327d1 · 2000-01-01 00:00:00 — En del av dem uppger att det är personliga skäl som hindrar dem från att arbeta mer än de gör. Men den alldeles övervägande delen uppger arbetsmarknads- skäl, dvs. att de försökt få mer arbetstid, men inte lyckats. Den senare gruppen kallas därför deltidsarbetslösa. Tyvärr finns endast uppgifter om dem . Som i deltidsarbetet som helhet är kvinnorna i stor majoritet. De utgjorde av gruppen vid periodens början och 1998. Figur 8.14 visar hur fördelningen av de kvinnor som är nöjda med sin deltid och de som är deltidsarbetslösa har utvecklats . Deltidsarbetande kvinnor fördelade efter nöjda och deltids- arbetslösa 1990- 1998. uppgav av de deltidsarbetande kvinnorna att de var deltidsarbetslösa. Därefter ökade denna grupp i snabb takt, för att Andelen deltidsarbetslösa kvinnor har alltså mer än fördubblats , som antalet deltidsarbetande kvinnor har minskat . Detta är onekligen en anmärkningsvärd utveckling. En väsentlig del av ökningen hänger givetvis ihop med den ekonomiska krisen i och i synnerhet med de nedskärningar som förevarit inom den offentliga sektorn. De deltidsarbetande männen är, som tidigare nämnts, inte till- närmelsevis så många som de deltidsarbetande kvinnorna, men en nästan lika stor andel av dem är anmälda som deltidsarbetslösa. Deras andel ökade i samma takt som kvinnornas , men har sedan legat något lägre, se figur 8.15. Deltidsarbetslösa, dvs. deltidsarbetande som uppger att de önskar utökad arbetstid, män, kvinnor och båda könen, som andel av alla deltidsarbetande. Den jämförelsevis låga deltidsarbetslösheten bland såväl män som kvinnor vid periodens början kan ha påverkats av det starka konjunktur- läget. Med den höga efterfrågan på arbetskraft som rådde 91 fick deltidsarbetande ofta fyllnadstjänstgöring hos sina arbets- givare, i många fall upp till full tid. De fann då kanske ingen anledning att ställa anspråk på mer arbetstid. är det emellertid en ansenlig del av de deltids- arbetande, en fjärdedel eller mer, som uppger att de önskar mer arbetstid än de har. De utgjorde av det totala antalet syssel- satta i landet, vilket i stort är mer än en fördubbling jämfört med . Till skillnad från deltidsarbetet uppvisar alltså deltidsarbetslösheten ett klart samband med den konjunkturella utvecklingen i landet. Under krisåren 1992- 1994 steg deltidsarbetslösheten brant, för att sedan plana ut , och slutligen börja att avta . Men deltids- arbetslösheten har ändå inte ökat tillnärmelsevis i den snabba takt som heltidsarbetslösheten. Det ligger nära till hands att föreställa sig en ackumulation av del- tidsarbetslösa under de dåliga åren, som naturligtvis förstärkts av ned- dragningarna inom den offentliga sektorn. I vilken utsträckning denna utveckling har samband med konjunk- turella eller strukturella orsaker är svårt att säga, eftersom en konjunktur- nedgång i allmänhet utlöser en rad strukturella förändringar. Med tanke på att deltidsarbetslösheten fortsatte att öka ända är det ändå rimligt att hävda att omstruktureringen inom den offentliga sektorn har spelat en mycket stor roll för utvecklingen. Hur fördelar sig då deltidsarbetslösheten mellan olika branscher? I tabell 8.10 har de deltidsarbetslösa beräknats som andel av de deltids- arbetande och sedan har branscherna rangordnats efter största andel deltidsarbetslösa. Deltidsarbetslösa 1997 i olika branscher i absoluta tal och som andel av deltidsarbetande, totalt och kvinnor. I centrum står, som väntat, samma branscher som bland deltids- arbetande i allmänhet. Den sociala omsorgen är representerad med tre delbranscher i tabellen. Om man därtill lägger hälso- och sjukvård samlar man inte mindre än hälften av de deltidsarbetslösa kvinnorna. Hotell- och restaurangverksamhet och handel har också många deltidsarbetslösa. Tillsammans med vård och omsorg svarar de för drygt 170 000 av de 267 000 deltidsarbetslösa, dvs. i praktiken två tredjedelar av deltids- arbetslösheten. Tillverkningsindustrin är inte representerad i tabell 8.10 eftersom jämförelsevis få av dess deltidsarbetande vill ha utökad arbetstid. Det kan sammanhänga med att industrin i stor utsträckning är organiserad utifrån heltidsarbete. De deltidsarbetande som finns där har följaktligen ofta själva valt att arbeta deltid. I många fall kan de kanske återgå till heltid ganska snabbt, om de skulle önska. Det största andelen deltids arbetslösa finns emellertid inom livsmedelsindustrin, där också en stor del av de anställda är kvinnor. Som tidigare nämnts har deltidsarbetet minskat kraftigt inom utbild- ningssektorn. Trots det är en mycket stor del av de kvinnor som arbetar deltid inom utbildningsverksamhet också deltidsarbetslösa. Inom kommunikationssektorn är finns förhållandevis många deltids- arbetande män. har antalet anställda inom sektorn minskat och antalet egenföretagare ökat ganska markant, heltids- sysselsatta har minskat en aning och deltidssysselsatta ökat. Den stora förändringen inom kommunikationssektorn avser deltids- sysselsatta män inom transporttjänster, de har ökat med . arbetade av dem deltid. var motsvarande siffra . Ett ansenligt antal män har arbetar nu deltid inom transporttjänster och många är uppen- barligen inte nöjda med det. Det finns flera möjliga orsaker till ökningen. Konkurrensen har ökat och koncentrerat verksamheten till de tider när efterfrågan är som störst. Stora delar av kollektivtrafiken har privatiserats och antalet små egenföretagare har ökat. Om man ser till huvuddragen i förändringen svarade vård- och omsorgssektorn för mer än hälften av den ökade deltidsarbetslösheten. Det finns även stora ökningar inom handel och hotell- och restaurangverksamhet. Om man lägger samman dessa branschers ökning svarar de i absoluta tal räknat för tre fjärdedelar av den ökade deltidsarbetslösheten. Det är alltså dessa tre branscher som i all väsentligt svarar för den ökade deltidsarbetslösheten . I arbetskraftsundersökningen får de deltidsarbetslösa även uppge hur många fler timmar de skulle vilja arbeta, om arbetsmarknads- hinder inte förelåg. Denna serie varierar en aning . 1990 och upp till i det närmaste 1997. Under större delen av perioden skiljer sig inte könen åt särskilt mycket, men önskar sig männen fler timmar än vad kvinnorna gör. Eftersom en mycket stor del av de deltidsarbetslösa arbetar mellan 20 och , är det uppenbart att de i allmänhet önskar sig full heltid, dvs. i stort sett . Fler yngre önskar mer arbetstid Deltidsarbetslösheten har alltså ökat, som deltidsarbetet som helhet har minskat. I figur 8.17 kan man se deltidsarbetslösa kvinnor som andel av deltidsarbetande 1990 och 1998. Jämförelsen visar att andelen deltidsarbetslösa kvinnor har ökat i alla åldersgrupper, även om ökningen bland de allra yngsta, 16 - , är oansenlig. Som vi tidigare nämnt har arbetskraftsdeltagandet i denna grupp minskat kraftigt. De som del- tidsarbetar i åldern 16- studerar ofta på gymnasiet och är sannolikt nöjda med sin deltid. Deltidsarbetslösa kvinnor som andel av deltidsarbetande, fördelade efter ålder 1990 och 1998. 16-19 20-24 25-34 35-44 45-54 55-59 60-64 Cirka 200 000 kvinnor önskar mer arbetstid och kan inte få det på grund av arbetsmarknadsskäl. Den största andelen deltidsarbetslösa kvinnor, hälften av de deltidsarbetande, finns i åldersgruppen . Dessa unga kvinnor arbetar i stor utsträckning med vård och omsorg samt sjuk- och hälsovård. Därutöver är jämförelsevis många anställda inom detaljhandeln och inom hotell- och restaurangnäringen, där arbets- givaren i många fall enbart erbjuder deltidsarbete. Även om andelen deltidsarbetslösa är störst bland de yngsta kvinnorna, har andelen deltidsarbetslösa bland de deltidsarbetande ökat procentuellt mer, och till och med tredubblats bland kvinnor mellan . Ökningen är också mycket stor i de övriga åldersgrupperna, även bland de kvinnor . De deltidsarbetslösa , en mer detaljerad bild Utredningen har låtit SCB genomföra ett antal tilläggsfrågor till deltids- arbetslösa i anslutning till arbetskraftsundersökningen . De har uppgivit att de önskar mer arbetstid än de har och tilläggsfrågorna har främst syftat till att klarlägga deras förutsättningar för och benägen- het till en omställning för att förverkliga detta. I tabell 8.13 redovisas en sammanställning av svaren på ett urval av dessa tilläggsfrågor. Tabellen har begränsats till att omfatta personer . Detta för att undvika snedvridande svar från deltidsarbetande som studerar parallellt med arbetet, och från personer som står i begrepp att gå i pension, eller kanske redan har delpension, sjukbidrag eller liknande. Urvalet mot svarar av de deltidsarbetslösa och består till av kvinnor. Sammanställning av intervjusvar från deltidsarbetslösa i AKU:s novemberundersökning 1998. arbete, dvs. Den första observationen är att en mycket stor andel, , säger sig vara beredda att ställa om till en längre arbetstid . De deltidsarbetslösa tycks ha en god beredskap i detta avseende. Här finns dock vissa skillnader mellan könen. I männens fall är det dryga som klarar att ta sig an en utökad arbetstid inom , medan motsvarande tal för kvinnor är . Skillnaden förklaras rimligen av att många kvinnor som arbetar deltid sannolikt har huvudansvaret för familjens barntillsyn och därför behöver lite mer tid för en sådan omställning. Detta styrks även av att det är i åldersgruppen , när de flesta familjer har små barn, som man återfinner den längsta omställningstiden, för både kvinnor och män. Det finns emellertid ingen skillnad mellan de som arbetar kort och de som arbetar lång deltid. Arbetstidens förläggning har stor betydelse när det gäller deltids- arbete. Under vissa omständigheter kan det gå att kombinera ett deltids- arbete med ett annat, och därigenom uppnå den önskade arbetstiden. I andra fall är det näst intill omöjligt. Tabell 8.14 redovisar intervju svarens fördelning. Arbetstidens förläggning för deltidsarbetslösa vid AKU:s intervjuundersökning . Trots ett antal olika alternativ har av de deltids- arbetslösa en arbetstid som de beskriver som varierande, något fler bland dem som arbetar kort än lång deltid. Med varierande arbetstid måste det vara mycket svårt att hitta ett kompletterande arbete som sammantaget kan ge den önskade arbetstiden. Det ligger nära till hands att tro att det till övervägande delen är behovsanställda som arbetar på detta varierande schema. Det är emeller- tid inte fallet. Många av de tillfälligt anställda, , arbetar som väntat på ett s k varierande schema, men det gäller också för av de fast anställda deltidsarbetslösa. När det gäller arbetstidens förläggning finns det inga fullt ut jämförbara data . Frågan ställdes då till alla deltidsarbetande, inte som här enbart till de deltidsarbetslösa. Om man ändå, med denna reservation, jämför utfallet och 1998, kan man konstatera att andelen varierande arbetsschema har ökat markant. förekom detta schema framför allt bland dem som hade tillfällig deltidsanställ- ning, en grupp som har ökat kraftigt . Som nämnts var emellertid varierande schema även vanligt bland fast anställda deltidsarbetslösa. Det grundläggande är att konkurrensen drivit företagen att enbart nyttja personalen exakt när den efterfrågas. Därnäst är förkortad arbetsdag den vanligaste lösningen. Den om- fattar en dryg fjärdedel av de deltidsarbetslösa, förmodligen i stor utsträckning småbarnsföräldrar. Med denna lösning kan man förkorta daghemsvistelsen och ha en vuxen på plats när barnen kommer hem från skolan. Det är emellertid svårt att hitta kompletterande arbetsuppgifter för ett mindre antal timmar , särskilt som flertalet med detta schema redan arbetar lång deltid. Det kan t.ex. bli fråga om dubbla arbetsresor mm. Om man även här jämför med 1993 har andelen som arbetar med förkortad arbetsdag minskat. Förändringen består i första hand i en förskjutning mellan dessa två scheman, varierande arbetstid och förkortad arbetsdag. Det är naturligtvis väsentligt lättare att finna komplementära arbetsuppgifter för de som arbetar efter ett schema eller arbete , men de är jäm- förelsevis få. Mer än två tredjedelar av de deltidsarbetslösa arbetar alltså på det som i tabell 8.13 kallas svårt schema dvs. arbetstid förlagd på ett varierande sätt eller med förkortning av varje arbetsdag. Totalsumman blir i stort sett densamma för fast och tillfälligt anställda deltidsarbetslösa och för bägge könen. Kvinnorna har mer av varierande arbetstid, medan männen har en större andel förkortad arbetsdag. I vilket fall torde det vara mycket svårt för denna grupp att finna ett kompletterande arbete som samman- taget kan ge dem den önskade arbetstiden. Utredningen har också låtit genomföra djupintervjuer med tjugo del- tidsarbetslösa, tolv arbetsgivare och åtta arbetsförmedlare runt om i . Resultatet kallas Bilder ur verkligheten och en samman- fattning redovisas sist i detta kapitel. 13 De deltidsarbetslösa och arbetsgivarna är utvalda inom branscherna vård och omsorg, handel samt hotell och restaurang. Intervjuerna bekräftar många av de resultat man kan utläsa ur AKU-undersökningen. Alla intervjuade påpekar att den varierande arbetstiden en av de stora svårigheterna. Även de schema- lagda arbetstiderna varierar kraftigt, såväl för fast som tillfälligt deltidsanställda. Det är därför utomordentligt svårt att kombinera dessa deltidsarbeten med ett annat arbete. En del av detta problem skulle kanske kunna lösas med hjälp av sche- maändringar och av de intervjuade säger sig vara beredda till detta, dock påtagligt fler kvinnor än män. Detta kan möjligen sammanhänga med att kvinnorna i större utsträckning har s.k. varierande arbetstid. Men schemaändringar är inte alltid en lätt väg att gå. Arbetstidens förläggning beror ofta på att personalbehovet varierar under olika delar av dagen. Därtill kommer att schemaändringar i allmänhet även påverkar andra arbetstagare på arbetsplatsen, t.ex. de som arbetar heltid. Inom vård och omsorg diskuteras ändå detta som en möjlighet. Handel och hotell- och restaurangverksamhet, som har en mycket ojämn efterfrågan, har väsentligt svårare att uppnå mer arbetstid genom att förändra de an- ställdas scheman. Det är följaktligen ett antal faktorer som måste stämma för att man ska kunna genomföra mer omfattande schemaändringar och de kommer ändå sannolikt inte räcka till för att lösa problemet. Även denna fråga behandlas i djupintervjuerna. Flera arbetsgivare, särskilt inom handelns område, uppger att de kan skapa tjänster med mer 13 Hela intervjumaterialet redovisas som bilaga till utredningen. arbetstid än de nuvarande deltiderna. Men det förutsätter att de anställda arbetar mer tid och kvällar än , vilket ytterst få vill göra. Några av de intervjuade arbetsförmedlarna instämmer i detta. De anser att arbetstagare inom de aktuella branscherna "i betydligt större utsträck- ning än måste vara beredda att arbeta under obekväma tider som kvällar och , annars kommer man aldrig att få jobba mer. Är man inte beredd på det anser arbetsförmedlarna att man borde byta bransch". En positiv bidragande faktor kan emellertid vara att av de deltidsarbetslösa säger sig vara beredda att genomgå en fördjupad utbildning inom sitt nuvarande yrke. De kan då bredda sin kompetens och därigenom bli användbara på flera olika ställen i arbetsorganisationen. Detta ökar arbetsgivarens möjlighet att kombinera arbetsuppgifter som tillsammans skulle kunna ge den deltidsarbetslöse den arbetstid hon eller han önskar. Men även denna handlingsväg är begränsad om efterfrågan på arbetskraft är mycket ojämn. Dessutom kommer företagens kompetenshöjande aktiviteter i första hand de heltidsarbetande till del, och denna tendens kommer sannolikt att förstärkas i takt med att allt fler deltidsarbetslösa blir tillfälligt anställda. I intervjuundersökningen "Bilder ur verkligheten" anser de sig inte heller få lika stor del av personalutbildning och kompetensutveckling, som de heltidsanställda. Flertalet arbetsgivare bestrider detta. Men några av dem förklarar det hela med att de heltidsanställda i stor utsträckning svarar för kontinuiteten på arbetsplatsen. De får då mer ansvarsfulla arbetsuppgifter, mer kompetensutveckling, bättre karriärmöjligheter och en mer värdefull arbetslivserfarenhet. De deltidsarbetslösa har följ- aktligen i allmänhet inte lika goda utvecklingsmöjligheter. Många deltidsarbetslösa bor i små kommuner med en begränsad arbetsmarknad. Det borde därför vara rimligt att några av dem överväger flyttning som en möjlighet att få ett arbete med den arbetstid de önskar. Så är emellertid inte fallet, av de tillfrågade har valt detta alternativ. Männen uppvisar en högre flyttningsbenägenhet än kvin- norna, vilket sannolikt sammanhänger med ett traditionellt familje- mönster, där mannen är huvudförsörjare i hushållet. Sam- mantaget är det emellertid till kvinnor som är deltids- arbetslösa och en mycket liten grupp av dem har angivit flyttning som alternativ. I Bilder ur verkligheten framgår även att de deltidsarbetslösa är mycket restriktiva när det gäller pendling. De anser att alldeles för mycket fritid då går bort i samband med arbetsresor. För det stora antal deltidsarbetslösa som arbetar på vad som i tabell 8.13 kallas ett svårt schema, finns därför sannolikt ingen annan 14 Se Bilder ur verkligheten. lösning än att byta yrke. Det är stort steg och, för dem som arbetar inom handeln och inom hotell- och restaurangnäringen, ofta det enda realistiska steget om den deltidsarbetande vill ha heltid. av de deltidsarbetande säger sig också vara beredda att byta yrke eller arbetsuppgifter. Denna fråga är så ställd, att det är svårt att bedöma svaret. Den intervjuade kan avse ett nytt yrke hos en annan arbetsgivare, men även andra arbetsuppgifter på den egna arbetsplatsen. Utredningen har därför avstått ifrån att försöka tolka svaret. Det är emellertid som säger att de kan tänka sig att utbilda sig till ett nytt yrke. Av detta kan man inte dra slutsatsen att de som enbart sagt sig vara villiga att byta yrke/arbetsuppgifter utesluter tanken på utbildning. Men det fanns olika alternativ och det var jämförelsevis få som valde det alternativ som inbegrep utbildning. Det är svårt att bedöma de deltidsarbetslösas utbildningsbenägenhet. I intervjuundersökningen Bilder ur verkligheten uppger såväl arbets- givare som arbetsförmedlare att de deltidsanställda är ointresserade av utbildning. Å andra sidan har ett stort antal kvinnor valt att studera inom ramen för det s.k. . I vilken utsträck- ning de varit deltidsarbetslösa går inte att utläsa ur CSN:s statistik, efter- som arbetslöshet eller del av arbetslöshet klassificeras tillsammans. Däremot kan CSN redovisa deltidsstuderande. var det ca 11 000 vuxna vars studier omfattade högst av full tid, vilket motsvarar av de studiestöd CSN beviljade. Det är alltså ytterst få vuxna som studerar på deltid. Svårigheten att kombinera deltidsarbete och studier anses vara alltför stor, särskilt om många, som tidigare nämnts, har ett varierande arbetsschema. Därav kan man emellertid inte dra specifika slutsatser om de deltidsarbetslösas studie- benägenhet. I de utsträckning de deltidsarbetslösa påbörjar utbildning slutar de ofta sitt deltidsarbete och övergår till studier på heltid, eftersom det i allmänhet är det enda realistiska alternativet. I vilket fall är de flesta bedömare överens om att yrkesbyte på dagens svenska arbetsmarknad i stort sett genomgående förutsätter utbildning. Detta borde i allra högsta grad gälla för de deltidsarbetslösa, eftersom de har kort utbildning, ofta två eller treårigt gymnasium med praktisk inriktning, och arbetar inom yrken som inte anses vara kvalificerade. Till denna bild kan man även foga arbetsförmedlarnas uppfattning att de deltidsarbetslösa är mycket ovilliga att byta arbetsplats 17. 15Klassificeringen påverkas av att CSN endast får använda av medlen inom till arbetstagare. Detta leder till att i princip alla som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen klassificeras som arbetslösa. 16Bilder ur verkligheten. 17Bilder ur verkligheten. stanna där de är, även om förutsättningarna att få mer arbetstid är näst intill obefintliga. I AKU-undersökningen finns även en grupp som säger sig vilja ha mer arbetstid, men som inte har vidtagit någon åtgärd för att förverkliga detta. SCB frågade dessa personer varför de inte gjort något, och svarade att det inte fanns mer arbete att få hos den aktuelle arbetsgivaren. Detta svar stämmer väl med arbetsförmedlarnas upplevelse. En stor del av de deltidsarbetslösa söker endast mer arbete hos den nuvarande arbetsgivaren, och flertalet kommer därför inte att lyckas i sin strävan. Slutligen är det en anmärkningsvärt stor grupp, en femtedel av de intervjuade, som inte anser sig beredda att göra någonting överhuvud- taget för att få mer arbetstid. Detta sammanhänger sannolikt med att de bedömer de olika alternativen i intervjun som utsiktslösa. Men de redo- visar inte heller några egna idéer, som t.ex. skulle kunna klassificeras under rubriken annan uppgift. Det höga medelvärdet förklaras i stor utsträckning av att mer än hälften av de deltidsarbetslösa har angivit detta alternativ. De äldres situation är naturligtvis nedslående, men kanske också i viss mån belysande för de deltidsarbetslösas situation. En del av dem är utan tvivel inlåsta i sitt deltidsarbete. I Bilder ur verkligheten vittnar arbets- förmedlare om att det är lättare för en timanställd att få en heltidstjänst än för en person som har accepterat en deltidstjänst. De arbetar inom verksamheter där efterfrågan på arbetskraft är väldigt ojämn , som inom omsorg och handel. Andra arbetar inom hotell- och restaurangverksamhet där behovet av arbetskraft varierar både och över veckan. Många av dem har kort utbildning och ensidig arbetslivserfarenhet och de är inte särskilt utbildningsbenägna. För arbetsgivaren är de deltidsanställda ett mycket bra alternativ till tillfälligt anställda, eftersom de ofta är beredda att arbeta extra, och då till samma lön som normalt. Men därtill kommer att grunden för deltids- arbetet, den ojämna efterfrågan på personal, sannolikt inte kommer att ändras under en överskådlig framtid. Inom handeln är alla intervjuade i Bilder ur verkligheten överens om att efterfrågan på deltidstjänster kommer att öka . När det gäller vård och omsorg är bilden mer komplicerad. Bristen på arbetskraft förväntas driva fram heltidstjänster, eller i vilket fall tjänster med mer arbetstid . Det finns emellertid även uppgifter som pekar i motsatt riktning. I Bilder ur verkligheten är alla intervjuade, arbets- givare, arbetstagare och arbetsförmedlare inom vård- och omsorgs- området överens om att nedskärningarna resulterat i att vårdarbetet i många fall har blivit för tungt för heltid. Enligt en arbets- givare är det få som verkligen orkar arbeta heltid inom vården och omsorgen. Jobbet är tungt och man borde kanske se över vecko- En annan arbetsgivare inom vårdsektorn konstaterar att en person som arbetar deltid klarar sig bättre undan arbetsskador. Denna tendens kan man också spåra i AKU-undersökningens fråga om de deltidsanställdas skäl för att arbeta deltid. Bakom svaret övriga skäl visar det sig att en mycket stor del har svarat att de helt enkelt inte orkar arbeta mera. Det finns följaktligen skäl att fråga sig i vilken utsträckning det är möjligt att omvandla deltidstjänster inom vård och omsorg till heltid. 8.4Deltidsarbetslösa som är anmälda vid arbetsförmedlingen Femton procent av de deltidsarbetande En del av de deltidsarbetslösa har haft ett arbete med mer tid och därefter tvingats att ta ett arbete med kortare veckoarbetstid. De blir då berät- tigade till utfyllnadsersättning från arbetslöshetsförsäkringen . För att kunna få ersättning måste de vara anmälda vid en arbetsförmedling och söka arbete för den förlorade arbetstiden. De regler som styrt möjligheten att få fyllnadsersättning har varierat . var möjligheten till fyllnadsersättning begränsad till en period . var sedan tidsperioden för fyllnadsersättning obegränsad, varefter den från ånyo begränsades, men .