sou · GNB356 · 2000-01-01 00:00:00 — I beskattar vi räntan på bankbok från första kronan, i kan du som sagt ha en miljon på banken utan att betala skatt på räntan. Det innebär att deras kontroll- system är uppbyggda för att fånga in väsentligt större placeringar än de småbelopp som vi beskattar. Det är inte troligt att kommer att bygga upp ett kontrollsystem (så att kontrolluppgifter kan skickas till svenska skattemyndigheter) för någon svensk som har placerat några i . Det är helt enkelt svårt att få ett effektivt utbyte av information över gränserna eftersom länderna beskattar folk så olika och har helt olika beskatt- ningsprinciper. När det gäller punktskatter, alltså skatt på vissa varor, har det varit lite lättare att komma överens. Men att komma helt överens om vilka skatter som ska tas ut på dessa varor har man inte efter- strävat. Ändringar av den svenska tobaksskatten är ett tydligt exempel på den skattekonkurrens som finns mellan länderna. Om- fattande smuggling medförde att regeringen tvingades sänka skatten. På många varor har väsentligt högre punktskatter än länderna på kontinenten och den svenska mervärdesskatten på är högst i (tillsammans med ). Skillnader i skatteuttag medför naturligtvis en viss gränshandelsproblematik. Är skattekonkurrens bra eller dåligt? Är det bra eller dåligt med skattekonkurrens? En motfråga skulle kunna vara; spelar det någon roll om det är bra eller dåligt? ökade internationaliseringen, informationssamhället etc. medför att skattekonkurrensen kommer att tillta. Det positiva med skattekonkurrens är att ett felaktigt, icke eko- nomiskt användande av resurser kan komma att bli tydligt och där- med upptäckas tidigare än vad som är fallet i en sluten ekonomi. Vi upptäcker alltså problem och spänningar i ekonomin till följd av att skattesystemet utformats på ett olyckligt sätt. Dessa spän- ningar och problem blir mer synliga när vi får internationell kon- kurrens och en öppen ekonomi där kapital, varor och människor, högutbildade i synnerhet, flödar över gränserna på ett helt annat sätt än de gjorde tidigare. När vi nu ser en del av de ineffektiviteter och spänningar som vi har byggt in i vårt inhemska skattesystem och som har lett till en felaktig allokering av resurser, kapital och utbildningsinsatser osv. bör man kunna räkna med att det politiska systemet snabbare attackerar problemen än vad de annars skulle ha gjort. Förändringar av vissa strukturer är ju egentligen väldigt positivt men innebär dessa förändringar i skattestruk- turen förmodligen också lägre skatteintäkter och själva anpass- ningen är besvärlig för alla länder, och naturligtvis speciellt för länder som har ett högt skatteuttag. Omvandlingen av skattestruk- turen blir smärtsam och fördelningspolitiska frågor kan hamna så mycket i fokus att processen blir utdragen. ökar kost- naderna för den snedvridande beskattningen i takt med att interna- tionaliseringen fortgår. Det finns också en risk att skattebördan ökar speciellt mycket för fattigt folk och på skattebaser som inte lätt kan undgå skatterna. De högre fastighetsskatterna kan ses som ett exempel på detta. Det faktum att skatten åter börjat sänkas kan dessutom ses som ett tecken på att nått till vägs ände när det gäller att hitta nya skattebaser eller att höja skatter på orörliga skattebaser. Förmögenhetsskatten är en annan skatt där en reträtt blir ofrånkomlig. I är det inte bara hög skatt på små förmögenheter och fastigheter utan än mer slående är den mycket höga skatt som tas GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA ut på verkligt låga inkomster. I ett internationellt perspektiv är de svenska skatterna på fattiga människor exceptionellt höga. Skatt på arbetsinkomster i några länder Någon möjlighet att kompensera ett skattebortfall från rörliga skattebaser med att ta ut ännu mera pengar från dem som tjänar lite är mer än uttömt. I kan man tjäna , eller ca , innan en skatt på 36 pro- cent börjar tas ut. I andra länder är man mer generös och man kan tjäna betydligt mer. I flertalet EU-länder kan man tjäna innan man betalar skatt över huvud taget. Dessutom är den skatt som tas ut på inkomster direkt efter grundavdraget mycket lägre. I är skattesatsen hög på låga inkomster och det är svårt att tänka sig att gå vidare på den vägen med ytterligare skärp- ningar. I själva verket måste man gå åt andra hållet och sänka skatten för låginkomsttagare och jag tror att den diskussionen kommer att intensifieras. Genom den höga skatten på låginkomst- tagare bryter vi mot den överordnade beskattningsprincipen skatt efter bärkraft. Personer som tjänar har över- huvudtaget inte någon skattebärkraft. Dessa personer klarar inte ens sin egen försörjning, sin hyra eller andra utgifter. En anledning till att vi valt att så öppet bryta mot den överordnade beskattnings- principen är en ambition att utjämna över livscykeln samt att få in tillräckligt med skatteintäkter för att klara av de stora transfere- ringar som blir nödvändiga när skatterna är så höga. Jag tycker att man ska resa frågan om det är så förnuftigt att be- skatta låginkomsttagare så hårt. I så fall bör vi dra konsekvenserna av detta och också byta överordnad beskattningsprincip. Med tanke på att vi redan beskattar fattigt folk så hårt kan det inte bli tal om att kompensera ett skattebortfall till följd av en ökad inter- nationalisering och urholkade skattebaser, med än högre skatt på låginkomsttagare. Det innebär att offentliga utgifter måste sänkas. Den internationella skattekonkurrensen som vi redan sett stora effekter av, kommer att fortsätta. Lägre bolagsskatter och lägre skatt på finansiellt kapital blir ett resultat av den pågående inter- nationaliseringen. Införandet av euron gör det lättare att jämföra avkastningar och priser mellan länder. Dessutom förenklas trans- aktioner över gränserna och det blir svårt att beskatta finansiellt kapital. Framför allt förmögenhetsskatten, kapitalinkomstskatten och dubbelbeskattningen på aktieinkomster kommer att sättas under ökad press nedåt. Det ligger i vårt nationella intresse att reducera dessa skatter. I flera fall har de befintliga skatterna sådana brister att de förlorat sin legitimitet. Det gäller bland annat för- mögenhetsskatten vilken inte tas ut på miljardärer men väl på personer med låga förmögenheter. Med tanke på det sparbehov som finns för befolkningen för att kunna trygga såväl sina egna som andras pensioner, bör ett högre privat sparande ses som positivt. Dessutom bör skattesystemet inte gynna utländskt ägande framför svenskt ägande av företag. Här hamnar dubbel- beskattningen i fokus men även kapitalinkomstskatten och rea- lisationsvinstskattereglerna. GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA ·Svårt att beskatta finansiellt kapital ·Lägre skatt även på arbetsinkomster ·Låginkomsttagare beskattas redan hårt En viktig fråga är stabilitet av skattesystemet. Det råder stor skatteosäkerhet i . Regler ändras fram och tillbaka och det är svårt att fatta långsiktiga beslut. Skatt på långsiktigt sparande, såsom pensionssparande har höjts mycket kraftigt. Det är därför än mer viktigt att de sänkningar som aviseras framöver framstår som uthålliga och trovärdiga. I annat fall flyter kapitalet fortsatt ut ur landet. Det behövs en långsiktig utgiftsstrategi för att kunna göra skattestrategin trovärdig. Lägre skattesatser riskerar att i vart fall kortsiktigt generera lägre skatteintäkter. Eftersom skatteuttaget på låginkomsttagare är för högt i utgångsläget måste utgiftssidan ses över. Även med bi- behållna skattesatser kommer emellertid skatteintäkterna att minska eftersom skattebaserna urholkas. Hur vi än ser på det kommer en anpassning av utgiftsnivån att bli nödvändig. Svenska folket kommer fortsatt att sig självt beskatta men strukturen kom- mer att bli en annan och skatteuttaget kommer att bli lägre. En svensk modell i globaliseringens tid? Sammandrag av föredrag hållet vid seminarium . Två teser argumenterades för i föredraget, nämligen: ·Det spelar roll vad vi kallar det: globalisering eller internationalisering. Politikernas syn på handlingsutrymmets storlek i den ekonomiska politiken och i välfärdspolitiken påverkas av de begrepp som är gängse i beskrivningen av omvärldsberoende. Om den dominerande samhällsbilden är att globaliseringen styr utveck- lingen enligt en i hög grad opåverkbar process, så kommer sanno- likt färre försök att kraftfullt söka styra utvecklingen i motverkan- de riktning att göras. ·Samverkan mellan arbetsmarknadens parter, både nationellt och internationellt kan komma att öka i en fördjupad internationa- lisering. Den svenska modellen kan komma att återupplivas av trycket från den ökade internationaliseringen. Den kan sannolikt breddas vad gäller de områden som omfattas. Parterna kommer att mötas än mer på andra nivåer än den nationella, exempelvis EU-nivån, vilket innebär nya krav som ej är lätthanterliga för berörda organisatio- ner. EN SVENSK MODELL I GLOBALISERINGENS TID? Globaliserad eller internationaliserad ekonomi – vad bevittnar vi? En central fråga att göra upp med när man bedömer politiskt handlingsutrymme på nationell nivå är vad man benämner ut- vecklingen. Två något stiliserade typer av ekonomiska relationer kan skisseras för att förtydliga de internationella processer vi bevittnar (efter 1996). En globaliserad ekonomi som innebär att: -nationella ekonomier är underordnade ett globalt system -nationella ekonomier omformas genom internationella processer. Konsekvensen av detta blir att vid inrikespolitiska överväganden måste hänsyn först tas till internationella bestäm- ningsfaktorer, sedan till nationella. Det genuint transnationella – och därmed statslösa – företaget är den globaliserade ekonomins främsta uttrycksform. En internationell (mellan-nationell) ekonomi som innebär att: -nationella ekonomier är de viktigaste enheterna -ekonomiska processer som bestäms nationellt dominerar och internationella fenomen är en följd av de nationella ekonomiernas olika sätt att fungera. Konsekvensen av detta system är att vid inrikespolitiska över- väganden tas ingen eller mycket liten hänsyn till internationella bestämningsfaktorer. Det multinationella företaget är den inter- nationaliserade ekonomins uttrycksform – dvs. ett företag med tydlig nationell förankring, men aktivitet i flera länder. Verkligheten ligger sannolikt någonstans emellan dessa två stiliserade typer. Att i den politiska diskussionen inte göra skillnad mellan trender mot ökad internationalisering och en extrem ver- sion av globalisering gör att betydelseskillnader överbryggas när de i stället bör upprätthållas. En allvarlig konsekvens för politiken av globaliseringstesens landvinningar är att de politiska aktörerna tror att de kan göra mindre än de i själva verket kan. Detta kan medföra att det handlingsutrymme som finns nationellt – och kanske även internationellt – ej utnyttjas av de folkvalda. Partssamverkan och trepartssamverkan, nationellt och internationellt – några trender Den svenska modellen är enligt en relativt bred definition från (1988): ett system av relationer mellan parterna på arbetsmarknaden inbördes samt mellan dem och regeringen där parterna förutsätts själva ta ansvaret för arbetsfreden och för en lönebildning som är förenlig med de rådande målen för den ekonomiska politiken Det har blivit en försvagad modell under de senaste tio–femton åren. Men ett visst tryck har funnits och finns på förbättrade rela- tioner. Den svenska modellen lever lite drastiskt uttryckt främst i vissa andra europeiska länder, om än i annan tappning. och är näraliggande exempel på samför- ståndsmodeller. Detta system av relationer kräver en hög grad av ekonomiska incitament till samverkan för att bestå . Samhällsekonomisk balans är nu som tidigare det grundläggande i en samsyn. Strävan efter hög grad av makroekonomisk stabilitet är ytterligare ett incita- ment till samverkan i en ekonomisk regim med låg inflation som centralt mål. På nationell nivå krävs statsmakter som underlättar för parts- samverkan. I finns en tradition av detta. I många andra europeiska länder är traditionen mindre tydlig eller saknas helt. På EU-nivå finns strukturer för partssamverkan, om än svaga. Arbetsmarknadsdialogen inom EU innebär möjlighet att förhandla fram lagstiftning mellan parterna på den nivån. Minimi-nivåer vad gäller grundläggande krav på arbetslivet är önskvärda och kan motverka social dumping länder emellan. En ny typ av treparts- samverkan håller i och med detta på att uppstå på EU-nivå. I denna samverkan är , och arbetsgivarna EN SVENSK MODELL I GLOBALISERINGENS TID? på EU-nivå de tre parterna. Kommissionen innehar i denna process statsmaktens roll, men är ju inte alls en sådan. Den kan exempelvis ej utge politiska löften eller utforma hot i form av annat än direk- tivförslag. Det är inte okomplicerat för de internationella organisationer som förhandlar på EU-nivå – både från arbetsgivarsidan och lön- tagarsidan – att få ett mandat. Detta måste komma från de organi- sationer som är deras medlemmar, dvs. som regel nationella centralorganisationer. Enbart i vissa frågor kommer de att ges ett förhandlingsmandat och varje sådan process ställer stora krav på den interna demokratin. Hur kommer början av det nya millenniet att se ut vad gäller partssamverkan? På nationell nivå är ett optimistiskt scenario att den svenska modellen återupplever en period där den stärks och utvecklas. Två nya drag är dock sannolika i så fall. Förhållandet mellan branschnivån och den centrala nivån ser annorlunda ut än i tidigare perioder, exempelvis i löneförhandlingsprocesser. EU- medlemskapet breddar vidare dagordningen för samverkan på så sätt att en nationell samsyn kan löna sig i okonventionella frågor, såsom exempelvis regionalpolitiken. På EU-nivå kan den svenska modellen då fortsätta att inspirera utvecklingen. Det framstår som rationellt för parterna att föra en dialog samt agera samfällt gentemot den nya politiska nivå som EU innebär. Särskilt som möjlighet till förhandlad lagstiftning finns. Parterna har var och en för sig och ibland också gemensamt ett intresse av att influera för att den vägen påverka vilka lagförslag som läggs fram. Några drivkrafter bakom en överlevnad och utveckling av den svenska modellen är: · Regeringar och EU har ett intresse av att ej öka den sociala konfliktnivån efter 1980-talets starka avregleringsvåg. Ett egen- intresse för de som vill främja fortsatt liberalisering av handel och investeringar är att lyssna på löntagarorganisationer – MAI-av- talets (det multilaterala investeringsavtalets) procedur var exem- pelvis ett rejält bakslag, som verkar tas på allvar. ·Företag/arbetsgivare behöver arbetsfred – både nationella och multinationella företag. Ökad sårbarhet har uppstått genom en ökad internationell arbetsfördelning i produktionen och genom just-in-time- principen för lagerhållning. ·Fackliga organisationer har drivkrafter att stärka vägarna att undvika underbudskonkurrens inom västvärlden, men även globalt. Att motverka social dumping och förändra inriktning från konkurrensstärkande löneåterhållsamhet till produktivitets- baserade lönekrav är trender i EU. ·De flesta internationella företag är fortsatt multinationella. Forskare har funnit att hemlandet fortfarande har en avgörande betydelse för majoriteten av de internationella företagen. Dessa företag behöver nationella parter för att föra samtal på en rationell samhällelig nivå i de länder de verkar. Internationell samverkan kommer aldrig att ersätta nationell hand- ling inom fackliga organisationer. Den kan dock bli ett viktigt komplement. Facket har medlemmen som bas och närhet är där- med en grundläggande förutsättning för styrka – geografisk, språk- lig och även kulturell. Dock blir EU-nivån viktigare som en ny politisk nivå. Den globala nivån är mycket svår att organisera för facklig slag- kraftig verksamhet, dock allt viktigare i det nya milleniet. Den svenska modellen har förutsättningar att utvecklas i den ökade internationaliseringens tid. Det ställer dock krav på de in- blandade parterna att utveckla samverkan på nya områden samt på nya nivåer. Det är en mödosam process som dock kan ge goda och ekonomiskt betydelsefulla resultat om den lyckas. Den finansiella marknaden och demokratin i Den institutionella ramen, även beskriven som spelreglerna, för- utsättningarna eller restriktionerna, för den ekonomiska politiken i förändrades radikalt . Den drivande faktorn bakom processen var den s.k. finansiella revolu- tionen. Den tog sin början i och spred sig sedan över världsekonomin. Under den senare sköljde den över vårt land. Muren av regleringar som omgärdade den svenska kredit- och kapitalmarknaden under- minerades av den internationella utvecklingen. Den svenska finansiella marknaden avreglerades och öppnades gentemot den internationella finansmarknaden. Detta steg är det centrala elementet i globaliseringen av den svenska ekonomin . Finansmarknadernas framväxt, en konsekvens av avregle- ringsprocessen, och de ändrade spelreglerna för den ekonomiska politiken som blivit följden har utlöst en livlig debatt kring sam- 1 Många har bistått mig med konstruktiva kommentarer, bl.a. , , . , , , , , , , , , Hans Tson och . DEN FINANSIELLA MARKNADEN OCH DEMOKRATIN I bandet mellan de finansiella marknaderna och demokratin. Vissa bedömare ser dem som ett hot mot demokratin. – i samband med valuta- och ränteoron – varnade den dåvarande statsministern för att marknaden hotade demokratin.2 Det kan förefalla märkligt att så kort efter socialismens fall i det forna Sovjet-blocket och införandet av marknadsekonomi och demokrati i denna del av världen, utmålas marknaden som ett hot mot demokratin. Är den finansiella marknaden, i fortsättningen betecknad enbart som marknaden, ett hot mot demokratin? Eller bör vi se den livaktiga finansiella marknaden som ett stöd för demokratin och följaktligen den finansiella avregleringen som en fördjupning av det svenska folkstyret? Syftet med denna rapport är att lämna ett svar. Rapporten består av två delar. Den första beskriver de finan- siella marknadernas framväxt i . Den andra behandlar relationen mellan marknaden och demokratin.3 1Den finansiella marknadens uppgång, fall och återkomst Det är lämpligt att börja med ett historiskt perspektiv på den process som utmynnat i dagens situation. finansiella historia kan sammanfattas i tre faser med hänsyn till den finansiella marknadens omfattning, internationella öppenhet och reglering.4 Dessa faser är intimt förknippade med olika strategier för stabiliseringspolitiken. Finansmarknadens karaktär och regleringar bestämmer nämligen stabiliseringspolitikens förutsättningar. Den första fasen börjar med övergången till guldmyntfoten och avslutas med 1930-talets regleringar av handel Jagad av marknaden i (1996, s. 193-216). 3Läsare intresserad av enbart frågan om demokratin och marknaden kan bortse från den första delen och gå direkt till den andra delen. 4Framställningen i detta avsnitt vilar på Bordo och (1996), Eichengreen (1996) samt (1997). och finansiella flöden. utmärks av fri rörlighet av kapital över gränserna, dvs. frånvaron av regleringar av internatio- nella finansiella flöden, snabbt växande finansiella system samt i övrigt begränsade statliga ingripanden i det ekonomiska livet. Den andra fasen växer fram i skuggan av 1930-talets globala ekonomiska depression och . Då underkastades finansmarknaderna i många länder omfattande regleringar. Efter under det s.k. Bretton Woods-systemet be- gränsades den finansiella rörligheten över gränserna genom olika regleringar. Syftet med dessa var att skapa och upprätthålla natio- nell ekonomisk-politisk självständighet. Under dessa decennier utvecklades det svenska regleringssystemet, där räntor och kredit- strömmar styrdes hårt av politiska prioriteringar. Den tredje fasen följer med sammanbrottet för Bretton Woods- systemet . avskaffades de svenska finansiella regleringarna under former som bidrog till om- fattande ekonomisk-politisk dramatik. ekonomi är finansiellt öppen gentemot omvärlden. Vi är i centrala avseenden tillbaka i guldmyntfotens spelregler. Låt oss se närmare på dessa tre faser. 1.1Guldmyntfoten och den öppna ekonomin Den klassiska guldmyntfoten utvecklades i under 1800- talets senare hälft. Guldmyntfoten växte fram som grundvalen för det internationella växelkurssystemet. spelade den ledande rollen i denna process genom att fungera som ekonomisk-politisk förebild. Landet hade övergått till en guldmyntfot. var centrum för det internationella finansiella systemet, den ledande industrinationen samt den främsta av stor- makterna. övergick många länder till guldmynt- foten, däribland och de skandinaviska länderna. Uppgiften för framstod som enkel under guld- myntfoten. Målet var att upprätthålla konvertibiliteten till guld, dvs. en fast växelkurs för den inhemska valutan till guld. Central- banken var skyldig att köpa och sälja guld till ett fastställt pris i DEN FINANSIELLA MARKNADEN OCH DEMOKRATIN I Medlen eller instrumenten för penningpolitiken var främst diskontoändringar och marknadsoperationer. I detta system fanns knappast utrymme för annan stabiliseringspolitik, i synnerhet inte för finanspolitik. Det fanns överhuvudtaget ingen utvecklad teori för finanspolitiken. Stabiliseringspolitik var liktydigt med penningpolitik. Den ekonomiska politiken byggde på internationell öppenhet, dvs. på fri rörlighet av kapital och arbetskraft över gränserna. De internationella flödena av människor och kapital var omfattande. Volymen direktinvesteringar från till resten av världen var enorm även sett i dagens ljus. Den svenska kapitalmarknaden var väl integrerad med den internationella. var under dessa år en emerging market, starkt beroende av import av kapital från internationella finansiella centra som , och . Den snabba utvecklingen av det svenska finansiella systemet, dvs. av affärsbankerna, spar- bankerna, hypoteksinstituten och försäkringsväsendet, bidrog till ekonomisk tillväxt och omvandling inom Sverige.5 Staten deltog aktivt i denna process bl.a. som låntagare på de internationella marknaderna. fram till härskade den klassiska guldmyntfoten. Världsekonomin befann sig i en tillväxtfas utan någon tidigare motsvarighet. På lång sikt var pris- nivån i stort sett stabil. Den långa räntan låg mellan . Många har framfört åsikten att dessa gynnsamma ekonomiska villkor befrämjade framväxten av den politiska demokratin. Den klassiska guldmyntfoten, vilken brukar beskrivas som höjdpunkten för den liberala världsordningen, knäcktes av det . När kriget bröt ut övergavs kopplingen till guldet i land efter land. Pappersvalutor infördes i de flesta krig- förande länder som inflationstakten rusade uppåt. 5 och (1999) studerar med statistiska metoder sambandet mellan utvecklingen av det finansiella systemet och den ekonomiska till- växten i . De drar slutsatsen att den finansiella utvecklingen var en självständig faktor bakom den ekonomiska tillväxten. Efter fanns en stark önskan att åter etablera guldmyntfoten som grunden för det internationella valutasyste- met. Flera länder pressade ned prisnivån, dvs. deflaterade sina valutor efter krigets inflation, i syfte att återgå till guldet till den växelkurs som varit gällande före kriget. Deflationen blev en socialt ytterst kostsam process i form av raskt växande arbets- löshet och misär. följde det internationella mönstret. Den svenska åt- stramningspolitiken tryckte ned prisnivån men skapade en djup depression samt en dramatisk upp- gång i arbetslösheten. Syftet med den kontraktiva politiken var att skulle återgå till guldmyntfoten till den växelkurs som den svenska kronan haft till guldet före . Kriget hade nämligen medfört en kraftig inflation och en deprecierande svensk valuta i förhållande till de valutor som förblivit kopplade till guldet, i första hand dollarn. återgick formellt till guld- myntfoten 1924. Ett stort antal länder tog detta steg.