sou · GNB3144 · 2000-01-01 00:00:00 — En av de intervjuade angav att den vanligaste bristen i ett re- missvar, är att det i ett normalt svar ofta inte är tydligt vad man vill och menar. Även argumentationen är ofta oklar. Ganska slappt skrivs ibland standardfraser in av typen Enligt verket uppfattning så är det så eller så, utan att närmare ange vad som är motivet. Ett sätt att få remissvaren tydligare är att i ökad utsträckning följa dispositionen i det betänkande man yttrar sig över, så blir det lättare att följa. Ett annat exempel som en av de intervjuade tog upp, som handlade indirekt om kvaliteten på remissvaren. Om ett förslag berör kommunerna och alla kommuner som tjänar utan när- mare motivering tycker förslaget är bra och de som förlorar tycker det är dåligt, så väger denna typ av synpunkter inte särskilt tungt i den fortsatta beredningen vare sig i kanslihuset eller i riks- dagen. En annan av de intervjuade tog också upp problemet med att inte bara organisationer utan också myndigheter kan ha olika roller när man yttrar sig. Man är dels en specialistinstans vars yttrande bör väga tungt, men man kan i vissa fall också vara ett särintresse och tala i egen sak. Varje gång måste man ställa sig frå- gan i vilken av dessa roller som myndigheterna uttalar sig. En indirekt kvalitetsbrist i svaren är enligt några av de intervjuade att vissa frågor eller problem inte behandlas alls i svaren. Om utfrågningar och andra alternativ och remissvaren lyftes av samtliga som vi inter- vjuade fram som ett mycket betydelsefullt led i berednings- och beslutsprocessen. kom en rad exempel på andra sätt att påverka besluten upp, t.ex. genom olika former av lobbyverksam- het. Uppvaktningar av statsråd har en lång tradition. Men under har man i ökad utsträckning också börjat göra uppvaktningar hos utskott. Utskotten hanterar detta på olika sätt. Några tar t.ex. inte emot uppvaktningar från organisa- tioner som redan skrivit ett remissyttrande. Att uppvakta utskott är att försöka påverka besluten i ett mycket sent läge. Inte någon av de intervjuade kunde påminna sig något tillfälle när en sådan uppvaktning ändrat något beslut. Det förekommer också att orga- nisationer skickar in skrivelser med synpunkter direkt till utskot- ten. Flera av de intervjuade gav dock uttryck för sin personliga synpunkt att remissvar var kraftfullare än uppvaktningar. På re- misstadiet har man möjlighet att påverka innehållet i regeringens förslag (propositionen). I fall när de partipolitiska låsningarna i någon fråga är starka är det enligt våra intervjupersoner svårt att få förändringar till stånd, oavsett om man skriver remissvar eller uppvaktar. Utfrågningar kan både vara substitut för eller ett komplement till remissbehandlingen. Problemet med utfrågningarna är att man inte hinner förankra t.ex. en organisations synpunkter på samma sätt som genom ett remissvar. Inte heller hinner synpunkterna – som ju ofta även i detta fall skall lämnas i skriftlig form – bli lika genomarbetade och välformulerade. Det blir brandkårsutryckning- ar snarare än analys. Det är enligt regeringsformen delegerat till regeringen att ha många olika typer av remissförfaranden. Det kan ibland vara ad- ministrativt lämpligt att ha utfrågningar. Viss samstämmighet fanns bland de intervjuade om att man ibland behöver agera snab- bare än vad som är möjligt med remissformen. Bland de intervjuade fanns förståelse för att man i olika EU- frågor måste arbeta snabbt och att hearingar därför ibland måste ersätta det reguljära utrednings- och remissarbetet. Den allmänna synen tycktes vara att remissförfarandet är att fö- redra men att det ibland kan behöva ersättas av eller kompletteras med hearingar. En av de intervjuade pekade på att det eventuellt var en föränd- ring på gång så till vida att mycket specialiserade branschorganisa- tioner (dvs. inte de stora etablerade och centrala organisationerna) tycks arbeta mer med olika lobbyaktiviteter i stället för att skriva remissvar. Om remisserna och demokratin Avslutningsvis bad vi de intervjuade att säga något om remissvä- sendets betydelse för demokratin. är en demokratisk diskussionsform med öppen inbjudan till alla att delta. kan det ses som en teknik för myndigheter, organisationer och enskilda att öppet deklarera sin synpunkter innan besluten fattas. Ett annat drag med anknytning till det öppna samtalet är att remissväsendet är ett bra sätt att marknadsföra utredningarna och förslagen i breda kretsar och det är enligt flera av de intervjuade unikt för . Ett annat syfte som återkommer i samtalen är att man genom remissförfarandet får fram underlag för en bredare offentlig debatt än endast utredningsförslagen. En av de intervjuade underströk att den viktigaste demokratiska funktionen var att man inbjuder organisationerna att komma in i debatten och att eventuellt också kunna påverka beslutsfattandet i bl.a. lagstiftningsarbetet. Denna funktion är också av central bety- delse för svensk demokrati med en öppen beslutsprocess. Detta kan i sin tur också i slutänden skapa bättre förståelse för de beslut som riksdag och regeringen fattar. Remissernas viktigaste uppgift är här att de är ett aktivt led i en demokratisk förankringsprocess. En av de intervjuade formulerade det viktigaste demokratiska värdet hos remissinstitutet som att man på det viset får till stånd ett bättre sak- och faktaunderlag för besluten i regering och riks- dag. Genom god kvalitet i beslutsunderlaget kan de politiska be- sluten bli bättre. Om remisserna och organisationerna Flera av de intervjuade hade erfarenheter från såväl , som från organisationssverige. Regeringen – oberoende av färg – har kontakter med och beva- kar vilka synpunkter som kommer från organisationerna. Flera underströk också att man hade många olika slag av kontakter och att remissvaren därför var och är bara ett sätt av flera att hämta in synpunkter från dessa. Några vittnade om att de centrala fackliga organisationerna lägger mindre resurser på arbetet med remissvaren . Ett skäl är att krympande medlemsantal gjort det nödvändigt att slimma organisationen, man har helt enkelt inte råd. Ett annat skäl är att man inte längre sysslar med att uttala sig i alla möjliga frågor – från järnvägstrafik till aborter. En av de intervjuade framhöll att man samverkar i referens- grupper och på annat sätt med . Det finns således andra kanaler för att lämna synpunkter, t.ex. synpunkter på den tekniska utformningen av lagförslag. Av intervjuerna framkom att såväl TCO, LO och Industriför- bundet i olika former arbetar mycket med underremisser. Inom TCO skickar man före styrelsebeslut ut till samt- liga förbund, så man därifrån har möjlighet komma in med syn- punkter. Man får som regel in underlag från förbunden, inte ytt- randen som skall bifogas. Men även på förbundsnivå har man valt att inte längre prioritera arbetet med remisserna lika högt. Man sysslar dagligdags med helt andra ärenden och då kostar det myck- et att läsa in sig på de frågor som remitteras. koncentrerar man sig till de frågor som direkt angår medlemmarna. arbetar med ett brett förankringsförfarande inom organisationen, dels med formella underremisser, dels med referensgrupper. Organisationen är en lobbyorganisation som läg- ger ned mycket resurser på att skriva remisser. Arbetet sker i två olika dimensioner. Den ena rollen som opinionsbildare skatterna är för höga, den andra – här kommer remissarbetet in – är att det tekniska underlaget är för dåligt. En av de intervjuade betonade att utredningssystemet och remiss- förfarandet ibland innebär att den svenska berednings- och be- slutsprocessen är något långsam. Men den andra sidan av detta mynt är att det för det mesta sakligt leder till ganska väl genom- tänkta regler i lagstiftningen, dvs. man behöver inte ändra direkt igen på grund av felaktigheter i underlaget. revisorer har tidigare påpekat att remissamman- ställningarna behöver förbättras. Vi har inte fått några egentliga belägg för detta under våra intervjuer. Paradoxalt nog tycks det i stället som att de kortfattade remissammanställningarna leder till att själva remissvaren läses och utnyttjas i högre utsträckning. Inte någon av de intervjuade kunde direkt peka på något exempel där remissammanställningarna varit direkt missvisande. , Hans (1987) Rivstart? Från opposition till regering. Bulner, (1980) Commissions. (Ed.) (1973) . , . (1972) Statens ostyriga utredande. Ds Ju 1975:14 Rapport om utredningsväsendet Ds SB 1984:1 PM om det svenska utredningsväsendet Ds 1992:99 Ds 1996:36 Kan myndigheter utvärdera sig själva? Ds 1998:56 inför 2000-talet – rapport från ett ESO-seminarium Ds 1998:57 Kommittéerna och bofinken. Kan en kommitté se ut hur som helst? , , (1997) Whether to Consider Events Before or After – A Comparison Between the Different Evaluation Traditions in and Union. Uppsats presenterad vid i , , , (1998) Can Government Commissions ? Uppsats presenterad vid EES () konferens om Evalua- tion: Profession, Business or Politics? 1 Referenslistan upptar all litteratur med anknytning till kommitté- väsendet och remissinstitutet som vi gått igenom under arbetet med rapporten, dvs. mer än de källor som direkt refereras till i texten. , m.fl. Avkorporativisering och lobbyism Forskarvolym XIII från (SOU 1999:121) , (1992) Det statliga kommittéväsendet. Kunskap Kontroll Konsensus. , (1999) Departementet mörklägger kritik Kommittéberättelsen 1999 Regeringens skrivelse 1998/99:103 , (1998) Hälften fick underkänt , (1992) Samhället och de organiserade intressena. , (1994) Forvaltningspolitik i –1990 i Lægreid & 1994: För- valtningspolitik i , Hans (1956) Kommittépolitik och kommittéarbete. Premfors, (1983) Governmental Commissions in i American Behavioral Scientist vol. 26, nr 5, 1983 Proposition 1997/98:136 Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst revisorer, roll och arbetsformer. Rapport 1996/97:6 revisorers granskningspm 2997/98:RR3 , Bo (1991) Demokrati, förvaltning och legitimitet i , Bo red. 1991: Politik som organisation. , Bo red. (1991, 1994 och 1997) Politik som organisa- tion. , (1979) Studentmakt och statsmakt. , (1997) Ytliga och hafsiga utredningar. , (1995) Ett förändrat kommittéväsende. Utvärderingar av nya riktlinjer för de svenska offentliga utredningarna. Statskontoret (1998) Kommittéernas prövning av det offentliga åtagandet – hur sköter de sig? Svara på remiss – hur och varför? Statsrådsberedningen, PM 1993:3, rev. SFS 1976:119 Kommittéförordningen SOU 1976:4 Offentligt utredningsväsende SOU 1990:44 Demokrati och makt i . Vedung, (1991) Utvärdering i politik och förvaltning Wigforss, (1951) Minnen II 1914–1932. , (1989) Det statliga kommittéväsendet i Att styra riket i . , (1997) Ett svårskött pastorat – hur förnya svensk politik? Remissvaren i den politiska berednings- och beslutsprocessen Intervjuguide Vad betyder remissvaren och själva existensen av remissinstitutet och . Hur har den nya lobbyismen påverket remissinstitutets tyngd. BOm utnyttjandet av remissvaren Hur utnyttjas remissvaren i beredningen i RK alt. i arbete. Ange ev. problem och hinder Beaktas spontanremisserna. Är remissvaren generellt sett av god kvalitet? För förutsägbara och schablonartade? Viktigaste användningsområde: var? Vilka remissvar väger tyngst? och vad betyder svaren från t.ex. RRV och Statskontoret Valet av remissinstanser – möjligheter till förandringar? COm utnyttjandet av remissammanställningarna Avser såväl separat remissammanställning som den sammanställning som finns i propositionen Skulle en högre ambitionsnivå i remissammanställningarna betyda något för beredning resp. politisk process, eller skulle det endast vara en kosmetisk åtgärd? Vad har förändrats under ? Vad behöver förändras, t.ex. synen på hearings som alternativ eller komplement? Är det redan för sent att påverka/utöva inflytande när ett färdigt förslag skickas ut på remiss? EPolitiken har i hög grad decentraliserats, men det traditionella remissinstitutet kan verka centraliserande, bl.a. genom att centrala intresseorganisationer och universiteten (inte institutioner) är frekventa remiss instanser. FAnge de viktigaste demokratiska motiven för remissväsendet i dess nuvarande form påbörjade arbetet med denna rapport som praktikant från Pol. mag-programmet vid . Han har studerat statskunskap med inriktning mot förvaltnings- politik och arbetar som utredare på Statskontoret. kand. och statsvetare. Huvudsekreterare vid för studier i offentlig ekonomi (). verksam bl.a. vid Statskontoret, och . lic. i statskunskap vid . universitetslektor vid och föredragande i näringsutskott och kulturutskott. s å a r b e t a r D e m o k r a t i u t r e d n i n g e n analyserar den svenska folkstyrelsens förutsättningar inför 2000-talet. Det sker i ljuset av bl.a. globaliseringen, EU-medlem- skapet, förändringarna i medieland- skapet, den nya IT-tekniken, förnyel- searbetet inom offentlig förvaltning och folkrörelsernas förändringar. Kommittén har också fått i uppdrag att förklara det sjunkande valdeltagandet samt stimulera det demokratiska enga- gemanget. skall utred- ningen presentera en sammanvägd analys i form av ett slutbetänkande. Utredningen vill redan under arbetets gång bidra till att fördjupa demokratidebatten genom en webbplats för debatt och information kommer fortlöpande under arbetets gång att publicera en skriftserie med essäer, debattartiklar, seminarieinlägg och forskarantologier. Den omfattande demokratiforsk- ning som bedrivs vid våra universitet och högskolor ställs på detta vis till för- fogande för alla som är intresserade av demokratifrågor. Information om titlar, utgivnings- dag, priser m.m. finns på utredningens webbplats. En av utredningens uppgifter är att sti- mulera det offentliga samtalet. Därför anordnar vi offentliga semi- narier runt om i landet. Till seminarierna bjuder vi in fors- kare och idédebattörer att bidra med sin kunskap och sina värderingar kring de frågor vi tycker är värdefulla att sam- tala kring. Varje seminarium dokumenteras i form av en skrift. är adressen till webbplats. Här finns möjlighet att föra en fri debatt kring demokratin – demo- kratitorget är öppet för alla. Ett antal krönikörer kommer att kommentera demokratiproblem och andra demokratidebatter. Här kan Du också informera dig om och föra dialog kring utredningen. Direktiv i fulltext, arbetsplan och utredningens protokoll är dokument man kan hämta hem. Här informerar vi också fortlöpan- de om aktuella skrifter och seminarier. Man kan dessutom ta del av debatt- inlägg vid seminarier samt beställa utredningens skrifter. Länkar finns till andra delar av nätet där demokratifrågor dryftas på olika sätt. Vi svarar gärna på frågor och lämnar ytterligare information om utredning- ens arbete. Adress och telefonnummer till utredningens kansli finns på nästa sida. () tel: () ledamot av tel: () ledamot av POSTADRESS: 103 33 . Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:55) En god affär i . Journalisternas avslöjanden och läsarnas etik (SOU 1998:63) Att rösta med händerna. Om stormöten, folkom- röstningar och direktdemokrati i (SOU 1998:85) 4.Gör barn till medborgare! Om barn och demokrati (SOU 1998:97) 5.Det unga medborgarskapet. Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:101) 6.Lekmannastyre i experternas tid. Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:102) 7.Demokrati på europeisk nivå? (SOU 1998:124) 8.Läsarna och demokratin. Ett brev till det läsande (SOU 1998:134) Exempel och analyser (SOU 1998:155) En intervjubok från Socialtjänst- utredningen (SOU 1998:161) Demokratin möter marknaden. Tre ronder (SOU 1998:164) 12.EU – ett demokratiprojekt? Dokumentation från ett seminarium (SOU 1998:145) 13.Invandrarskap och medborgarskap. Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:8) 14.Att slakta ett får i . Om religionsfrihet och demokrati (SOU 1999:9) 15.Etik och demokratisk statskonst (SOU 1999:13) 16.Elektronisk demokrati (SOU 1999:12) 17.Den skyddade provinsen. En essä om demokratins värde och värdighet (SOU 1999:22) 18.Lobbning (SOU 1998:146) 19.Demokratin i den offentliga sektorns förändring. Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:40) Om domstolarna, lagen och de individuella rättigheterna i (SOU 1998:103) 21.Bör demokratin avnationaliseras? (SOU 1999:11) 22.Globaliseringen och demokratin. Dokumentation från ett seminarium (SOU 1999:56) 23.Löser juridiken demokratins problem? (SOU 1999:58) 24.Representativ demokrati (SOU 1999:64) 25.Demokratin och det gemensamma bästa (SOU 1999:74) 26.Demokratiopinioner (SOU 1999:80) 27.Olydiga medborgare (1999:101) 28.Demokratins förgörare (1999:10) 29.Civilsamhället som demokratins arena. Några kritiska reflektioner (SOU 1999:112) 30.Demokrati på remiss (SOU 1999:144)