sou · GNB351d3 · 2000-01-01 00:00:00 — ·Antal som smittas utanför gruppen (utlandssmittade, smittade av de andra grupperna): män = 40 nysmittade/år, kvinnor = 40 nysmit- tade/år (Källa: SMI) ,QWUDYHQ|VD ·Antal män, N 1, resp. kvinnor, N2, i åldersgruppen: N 1 = 7 000, N2 = 3 000 (Källa: 92) ·Sannolikhet att smittas vid sexuell kontakt: b = för män och b = för kvinnor (samma som heterosexuella gruppen) ·Sannolikhet att smittas vid sprutdelning: b = oberoende av kön ·Antal som smittas utanför gruppen (utlandssmittade, smittade av de andra grupperna): män = 1 nysmittade/år, kvinnor = 1 nysmittade/år (Källa: SMI) +RPRVH[XHOOD PlQ I början av epidemin stiger antalet nysmittade/år kraftigt (figur 2). Den största andelen nysmittade är högaktiva. har den högaktiva gruppen genomsmittats och epidemin avtar. Den största delen av ny- smittan sker inom gruppen, dock fortfarande inom den högaktiva grup- pen, eftersom det åldras in mottagliga. Modellen förutsäger ca 60 nysmittade homosexuella vilket stämmer väl överens med ob- serverade data. I samtliga figurer innebär "Utan åtgärd" att inga ytter- ligare åtgärder, förutom de åtgärder som utförs , är modellerade. Heldragen linje visar totala antalet nysmit- tade, streckad linje visar antalet lågaktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva nysmittade. $QP: Antalet nysmittade i lågaktiva gruppen är ungefär lika stort som i den högaktiva gruppen. $QGHOHQ nysmittade i den lågaktiva gruppen är dock lägre eftersom den gruppen är betydligt () större. Incidensen ligger på en nivå (figur 3). Fler kvinnor än män smittas, vilket till största del förklaras av högre import av smitta för kvinnorna. Även här stämmer modellen väl med observerade data. Heldragen linje visar totala antalet nysmit- tade, streckad linje visar antalet nysmittade män och prickad linje visar antalet nysmittade kvinnor. ,QYDQGUDUH IUnQ K|JHQGHPLVNW RPUnGH Incidensen är någorlunda (figur 4). Undantag under (motsvarar ) då det skedde en dubblad import av smitta. Nästan hela incidensen förklaras av smitta utomlands. ,QYDQGUDUH IUnQ K|JHQGHPLVNW RPUnGH Invandrare från högendemiskt område. Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet nysmittade män och prickad linje visar antalet nysmittade kvinnor. ,QWUDYHQ|VD Hela gruppen genomsmittas direkt p.g.a. att sannolikheten för att smit- tas vid en sprutdelning är så hög (figur 5). Smittspridningen minskar sedan för att stabilisera sig på en relativt låg nivå. I princip sker all ny- smitta inom gruppen av nytillkomna osmittade som smittas direkt. Andelen som antas delta i smittspridningen är lägre i denna grupp () än i de andra (). Att sätta andelen till ger en alldeles för hög incidens som inte stämmer överrens med verkligheten. Hur det- ta ska tolkas är svårt att säga. Det kan vara så att de intravenösa miss- brukarna är bättre på att skydda sig mot smitta än övriga befolkningen, kanske genom att man bättre känner till vilka som är smittade i grup- pen. Det kan också vara så att sprutdelning sker i mer slutna sällskap medan det sexuella kontaktbytet sker på "den öppna marknaden". ,QWUDYHQ|VD Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet nysmittade män och prickad linje visar antalet nysmittade kvinnor. Genom vissa förändringar i den smittade gruppen kan man påverka ut- vecklingen hos epidemin. Förändringarna kan bestå i att: 1.Smittade ändrar sitt beteende, t.ex. genom att DOOWLG använda kon- dom vid sexuella kontakter. 2.Smittade isoleras, utvandrar eller på annat sätt slutar delta i smitt- spridningen. Dessa två kallas nedan att ett visst antal smittade "räknas bort" ur epi- demin. +RPRVH[XHOOD JUXSSHQ cWJlUG VW K|JDNWLYD VPLWWDGH UlNQDV ERUW YLG WLG nU Vid tillfället för åtgärden sker en liten tillfällig nedgång i incidensen (figur 6 och 7). Epidemin återhämtar sig dock snabbt till samma nivå som . 100 st. högaktiva "räknas bort" vid t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet låg- aktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva nysmittade. 100 st. högaktiva "räknas bort" vid t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. SOU 1999:51 %LODJD 89 cWJlUG VW K|JDNWLYD VPLWWDGH UlNQDV ERUW YLG WLG nU Vid tillfället för åtgärden sker en kraftig nergång i incidensen (figur 8 och 9). Denna återhämtar sig dock snabbt för att sedan stabilisera sig på sam- ma nivå som . 300 högaktiva "räknas bort" vid t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet låg- aktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva nysmittade. 300 högaktiva "räknas bort" vid t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. cWJlUG VW K|JDNWLYD VPLWWDGH UlNQDV ERUW YDUMH nU IURP WLG En svag nedgång i incidensen kan tydas av åtgärder (figur 10 och 11). Genom att plocka bort smittade kommer antalet smittade att vara lägre, vilket ger upphov till färre nysmittade. Det dröjer dock ganska länge innan effekterna blir märkbara. VW nU ERUW IURP W 10 st./år högaktiva "räknas bort" from t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet lågaktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva ny- smittade. VW nU ERUW IURP W 10 st/år högaktiva "räknas bort" from t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, streckad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. 92 %LODJD SOU 1999:51 cWJlUG VW K|JDNWLYD VPLWWDGH UlNQDV ERUW YDUMH nU IURP WLG nU av åtgärder syns nu en tydligare nedgång i incidensen (fi- gur 12 och 13). VW nU ERUW IURP W nU 20 st/år "räknas bort" from t = . Hel- dragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet lågaktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva nysmittade. VW nU ERUW IURPW nU 20 st/år "räknas bort" from t = . Hel- dragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje vi- sar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. Om man ökar livslängden hos de HIV-smittade, t.ex. genom medicine- ring, kommer dessa att ge upphov till en högre incidens (figur 14 och 15). Genom att de smittade lever hinner de smitta fler innan de dör. Här tas dock ingen hänsyn till vilka andra bieffekter som kan fås vid en sådan åtgärd, t.ex. lägre smittsamhet eller lägre smittbenägenhet. gNDG OLYVOlQJG IURP W nU döda/år av sjukdom, istället för i tidigare simuleringar. Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet lågaktiva nysmittade och prickad linje visar antalet högaktiva nysmittade. gNDG OLYVOlQJG IURP W nU döda/år av sjukdom, istället för i tidigare simuleringar. Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. +HWHURVH[XHOOD JUXSSHQ 0LQVNDG LPSRUW DY VPLWWD Om man lyckas halvera importen av smitta till den heterosexuella grup- pen genom t.ex. ökat skydd vid kontakter utomlands, kommer antalet nysmittade att minska (figur 16 och 17). 0LQVNDG LPSRUW DY VPLWWD IURP W nU Halverad import av smitta from tid = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade, streckad linje visar antalet nysmittade män och prickad linje visar antalet nysmittade kvinnor. 0LQVNDG LPSRUW D VPLWWD IURP W nU Halverad import av smitta from tid = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd. Om man lyckas eliminera den smittspridning som sker genom sprutdel- ning kan smitta endast spridas genom sexuella kontakter. Detta innebär att de intravenösa missbrukarna kan flyttas till den heterosexuella grup- pen. Fler kommer att smittas sexuellt i den nya sammanslagna grup- pen (Het + IVDU) men totalt kommer färre att smittas då ingen smitta sker genom sprutdelning (figur 18). +HWHURVH[XHOOD RFK ,9 PLVVEUXNDUH ,QJHQ VSULGQLQJ JHQRP VSUXWGHOQLQJ HIWHU W nU Heterosexuella och IV-missbrukare. Ingen spridning genom sprutdelning efter t = . Heldragen linje visar totala antalet nysmittade utan denna åtgärd, prickad linje visar totala antalet nysmittade med denna åtgärd medan streckad linje visar antalet smittade i den ursprungliga heterosexuella gruppen. I de två grupperna "Homo/bisexuella män" och "Intravenösa missbru- kare" underhålls epidemin nästan helt av relativt små grupper med hög kontaktintensitet. Från dessa "core groups" sker sedan ibland spridning till personer med låg kontaktintensitet, men i de (mycket större) grup- perna med låg intensitet saknas förutsättning för vidare spridning. I dessa två grupper skedde en mycket snabb spridning tidigt i epide- min, så att en form av mättnad uppnåddes. Den aktuella nysmittan sker fr a till personer som "åldras in" i dessa högaktiva grupper. Bland heterosexuella spelar kontakter utomlands och invandringen till en dominerande roll. Här förefaller knappast finnas någon tillräckligt stor grupp med tillräckligt hög kontaktintensitet för att på egen hand underhålla en epidemi. Ett tidsbegränsat ingrepp mot smittspridningen kommer inte att ha någon effekt ; epidemin återhämtar sig . Ett mer kontinuerligt ingrepp, där ett antal personer förhindras att del- taga i smittspridningen, kommer att ha mer effekt. mindre än förväntat, eftersom deras platser till viss del kommer att fyl- las upp av andra, osmittade personer. Den ovan presenterade modellen är en grov förenkling av verklig- heten. Man kan ifrågasätta om det överhuvudtaget är möjligt att model- lera mänskligt sexualbeteende på ett meningsfullt sätt. Speciellt svårt blir det att modellera en epidemi, där kunskap om epidemin i sig påver- kar förändringar i beteendet. Vi tror dock att modellen pekar på några viktiga drag i hur HIV-epidemin utvecklats i , och på vilka ef- fekter tänkbara insatser skulle kunna ha. [1]. and , (1991). ,QIHFWLRXV GLVHDVHV RI KXPDQV G\QDPLFV DQG FRQWURO. [2]., (red). (1996). 6H[ L 6YHULJH. [3]Westrell M., (1996). /LYVVWLO RFK VH[XDOLWHW KRV KRPRVH[XHOOD PlQ ± (Q EHVNULYQLQJ RFK DQDO\V DY 9HQKlOVHNRKRUWHQ ± . [4]., , , Rådö G., Scalia-Tomba G-P., Westrell M., (1990). 3DUWQHU QRWLILFDWLRQ IRU +,9 LQ 6ZHGHQ. ii: 508. Jag kunde aldrig tro att det här skulle kunna hända mig Rapport från intervjuer med personer som kallats till test på grund av risk för hivinfektion &KULVWLQD 3HUVVRQ *XQLOOD gVWOXQG Metod och Genomförande...................................................... 7HVWD VLJ HOOHU LQWH........................................................ 8SSIDWWQLQJ RP KLYSRVLWLYD.......................................... 6N\OGLJKHW DWW LQIRUPHUD............................................... 7HVWQLQJ DY NRQWDNWHU................................................... 8SSIDWWQLQJ RP VPLWWRULVNHU ........................................ )UnJRU RP KLYWHVW WLOO Q\ SDUWQHU ................................. 2P HQ EOLYDQGH SDUWQHU VlJHU VLJ YDUD KLYSRVLWLY 112 5HDNWLRQHU Sn DWW HQ SDUWQHU VlJHU VLJ YDUD QHJDWLY ... 0|MOLJKHWHQ DWW HQ SDUWQHU VNXOOH NXQQD YDUD SRVLWLY..112 .XQVNDS RP VN\OGLJKHW DWW WHVWD VLJ............................. $QVYDUVI|UGHOQLQJHQ L GHQ HQVNLOGD UHODWLRQHQ 113 +XU PLQVND VSULGQLQJHQ DY KLY .................................... Denna rapport har sitt ursprung i ett uppdrag års . Syftet har varit att öka kunskapen om personer som varit utsatta för risk att smittas av hivinfektion och som anmanats till provtagning i samband med kontaktspårning. Rapporten baseras på en intervjuundersökning utförd på Infektions- mottagning 3, och Infektionsmottagning 2, Hud- dinge sjukhus . 13 personer har tillfrågats av de kuratorer som utfört kontaktspårningen om de vill låta sig intervjuas, varav nio personer accepterade. Fem kvinnor och fyra män har intervjuats om sin inställning till kontaktspårning, testning och smittskyddslagens regler i fråga om testning samt den enskildes och samhällets ansvar. Man har också redovisat sin uppfattning om hivpositivas informationsskyldig- het, smittorisker, beredskapen inför att träffa på en hivpositiv partner och inställningen till att en blivande partner är hivpositiv. Drygt hälften av intervjupersonerna hade inte haft en tanke på att de själva skulle kunna vara i riskzonen för hivinfektion. Intervjupersonerna var genomgående positiva till att kontaktspår- ning sker, även om man uppfattade det som plågsamt att bli kontaktad i ett sådant sammanhang. Ingen tyckte att man hellre skulle avstått från att bli kontaktad, utan alla ansåg att det var viktigt att få veta om man var smittad av hiv eller inte. Man ansåg även att samtliga kontakter till hivpositiva skall testas för att förhindra smittspridning. Åsikterna gick isär om hur detta skulle gå till i de fall där det inte är möjligt att förmå en kontakt att testa sig frivilligt. Angående ansvarsfördelningen i den enskilda sexuella relationen dominerade åsikten att det är den hivpositive som har största ansvaret. Alla utom en var dock noga med att betona att även den andra parten i en relation har ett ansvar att skydda sig. Rapporten innehåller även en kort beskrivning av metodiken i kon- taktspårningsärenden. Enligt smittskyddslagen 1988:1472 skall den person som blivit smittad av en samhällsfarlig sjukdom lämna uppgift om den eller de som smit- tan kan ha kommit från och förts vidare till (SmL §14). Behandlande läkare är formellt ansvarig för att smittspårning utförs (SmL §18) och arbetsuppgiften är ifråga om hivinfektion oftast delegerad till kurator. Smittspårning benämns enligt rådande praxis kontaktspårning och kommer i fortsättningen att kallas detta i föreliggande rapport. har tillsatts för att se över den nuva- rande smittskyddslagen. Som ett led i utredningsarbetet vill kommittén öka kunskapen om personer som varit utsatta för risk och som anma- nats till provtagning på grund av att de i samband med kontaktspårning blivit uppgivna som sexuella partners eller att ha delat injektionsverk- tyg med en hivinfekterad person. Målsättningen är att öka kunskapen om dessa personers attityder till smittskyddslagens bestämmelser om bland annat kontaktspårning, undersökningsskyldighet samt uppvisande av eventuella beteendeförändringar efter provtagning. Uppdraget att utreda detta har gått till kuratorerna , och , Infektionskliniken, . För att undersökningen skulle vara möjlig att genomföra inom den tidsram som givits har den utförts som en kvalitetsuppföljning av pågå- ende arbetsformer och ej prövats i etisk kommitté. För att ge en bakgrund till hur intervjupersonerna kallats lämnas nedan en kort redogörelse för de metoder som vanligen används på infek- tionsklinikerna på och . Metoden har sin grund i kontaktspårning i STD-ärenden och har finslipats och vidare- utvecklats . De kuratorer som arbetar inom hivspecialiteten samråder regelbundet i frågor runt metodik under utbildningsdagar och seminarier med avsikten att människor skall er- bjudas ett kvalitetsmässigt likartat omhändertagande på infektionsklini- ker och STD-mottagningar landet runt. I samband med att en person får en hivdiagnos träffar han/hon som regel en kurator för krissamtal, psykosocialt stöd och kontaktspårning. Det senare kan förefalla vara ett hinder för ett framgångsrikt stöd och är så i enstaka fall. är det dock en del av ett tankearbete som fal- ler sig naturligt för patienten. Flertalet funderar utan anmodan kring frågan om vem som kan ha smittat dem och om de kan ha smittat någon annan. Det är emellertid ofta svårt att själv ta dessa kontakter eftersom den hivpositive är upptagen av sina egna starka känslor inför det som har hänt. Att möta andras rädsla och ångest kan bli för mycket. Dilem- mat kan dock lösas vad gäller andra kontakter än de mest närstående genom att överlämna uppgiften till kuratorn. Man får inte veta om des- sa andra blivit infekterade, eftersom kuratorn har tystnadsplikt, men har gjort vad man kan för att hjälpa den som kan ha blivit smittad. I kontaktspårningssamtalen krävs respekt för patientens integritet i kombination med förmåga att ställa de rätta frågorna. Individens sexu- ella beteende är det mest privata. Många har svårt att tala om det och en del har kanske inte ens något språk för sexualitetens olika företeelser, vilket kan vara fallet i vissa invandrargrupper. En ung muslimsk kvinna kan till exempel uppleva information om sexuella förhållningsregler och frågor om smittvägar som mycket kränkande. En man som har sexuella kontakter med andra män kan på en fråga om han är homosexuell sanningsenligt svara nej eftersom han inte alls känner igen sig i den beskrivningen. Uttrycket "som man frågar får man svar" har stor relevans för den som arbetar med kontaktspårning. Det är av olika skäl inte alltid möjligt att spåra alla kontakter till en nyupptäckt hivpositiv person. Bristfälliga eller alltför gamla uppgifter, anonyma kontakter eller att patienten har glömt, är några av orsakerna. Ifråga om patienter som vid diagnostillfället konstaterats ha varit smit- tade kan kontaktspårningsarbetet vara än mer kompli- cerat. Det försvåras eller omöjliggörs kanske helt om patienten har svå- ra sjukdomssymtom vid diagnosen. De partners som patienten väljer att själv informera erbjuds läkar- samtal och kuratorsstöd i samband med test. Övriga sexuella kontakter och personer som delat sprutor med den hivpositive kallas av kuratorn. Personen får ett brev där han/hon ombeds höra av sig i ett angeläget ärende, men det framgår inte av brevet vad ärendet gäller. Först när personen tar telefonkontakt med kuratorn lämnas besked om att det föreligger risk för hivinfektion. Detta tillvägagångssätt har sin grund i att det vanligen finns ganska sparsamma uppgifter om kontakten vid utredningstillfället och att det är angeläget att informationen om risken för smitta inte kommer i orätta händer. Vid utskick av brev följs särskilda rutiner för att så långt det är möj- ligt försäkra sig om att kontakten kan bli omhändertagen snabbt efter att brevet har kommit fram. Det gäller att se till att brevet inte når ad- ressaten i anslutning till en helg utan , liksom att kunna vara tillgänglig på telefon och för besök . Det måste även finnas provtagningstid, återbesökstid och läkartid i anknytning till provsvar som gardering vid positivt utslag på testet. Varje test som tas kan ge upphov till ett hivpositivt besked, varför det är av stor vikt att ge utrymme för rådgivningssamtal i lugn och ro, samt att provsvar ges vid personligt återbesök och inte per brev eller telefon. Den som testas måste ges möjlighet till åtminstone någon grad av känslomässig förberedelse inför väntan på provsvar och ett even- tuellt positivt prov. Den som själv efter moget övervägande beslutar sig för att ta ett hivtest har i allmänhet gjort en riskbedömning och en prövning av sina möjligheter att klara av att få ett positivt provsvar. Situationen ser ofta helt annorlunda ut för den som får besked av kurator eller patient om att man haft sexuell kontakt eller delat sprutor med en hivinfekterad person. Den psykologiska beredskapen är låg hos dessa personer. Beskedet orsakar starka krisreaktioner, rädsla och förtvivlan. Det kan ha gått sedan den aktuella kontakten, nya relationer har upp- stått, barn har blivit till och fötts. Möjligheten att man skulle kunna vara hivinfekterad innebär också en risk att andra närstående kan vara smittade. Kontaktspårning kräver ett varsamt handlag och bör utföras av per- sonal med kompetens för krissamtal och stödjande kontakter. Den som på detta sätt får besked om att han/hon är i riskzonen för att vara smit- tad av hiv är oftast mycket oförberedd på denna möjlighet. Hos infor- merande personal krävs förmåga att kunna trösta och lindra ångesten samt att bedöma och påkalla mer omfattande stödinsatser vid behov. Undersökningen har utförts bland kontakter till nydiagnosticerade hiv- positiva personer på Infektionsmottagning 3, och Infektionsmottagning 2, 970801– 971130. Intervjupersonerna har kontaktats via sedvanlig kontaktspårning. I samband med eller efter ett negativt hivtest har de informerats om un- dersökningen och tillfrågats om de vill delta. De har även fått en skriftlig information (bil. I tre fall har intervju skett i direkt an- slutning till att provsvar lämnats ut. I sex fall har personerna kontaktats i efterhand och kommit särskilt för att bli intervjuade. Önskemålet från var deltagande av minst 10 personer, i huvudsak kvinnor. Nio personer har accepterat att delta i intervjuundersökningen. De är fem kvinnor och fyra män. Den yngsta personen är , den äldsta . Samtliga har svenskt eller nordiskt ursprung. Fem kvinnor har varit utsatta för risk för smitta genom sexu- ell kontakt med en man, en bisexuell man genom sexuell kontakt med en man eller en kvinna, två homosexuella män genom kontakt med en man samt en man genom sprutdelning. Intervjupersonernas relation till indexpatienten var i fyra fall okänd för dem själva på grund av att de kallats av kurator. I ett fall trodde kontakten att det rörde sig om en tillfällig relation och i övriga fyra fall var det en fast relation vid det tillfälle då risk för smittoöverföring fanns. Av de sistnämnda fyra hade tre fått besked av indexpatienten och en hade själv räknat ut vem som uppgivit hans namn. har 31 nyupptäckta hivpositiva patienter knutits till Infektionsmottagning 2, och Infektionsmottagning 3, . Av dessa var 10 kvinnor och 21 män. 25 personer har svenskt ursprung. De övriga kommer ifrån , , , , , , , och . Sju personer är smittade i annat land och har inga svenska kontakter. 24 personer har tillsammans uppgivit 37 kontakter i . Kontakterna fördelade sig på följande sätt: 4 var positiva vid testning 6 var positiva vid tidigare testning 1 var negativ vid tidigare testning 3 testades på annan mottagning 1 var ännu ej spårad 4 tillfrågades men avböjde 4 överlämnades till Smittskyddskyddsläkaren på grund av bristfälliga adressuppgifter 5 tillfrågades ej: 1 nyanländ till , 2 på grund av psykisk insuf- ficiens, 2 av okänd orsak Intervjuerna bygger på ett formulär med både strukturerade och öppna frågor (bil. Frågorna i intervjuformuläret bygger till större delen på specifika önskemål från . Utgångspunkten för rapporten är de osmittades perspektiv. Vår tolkning av detta begrepp innebär att kontakten är testad och har fått sitt provsvar när intervjun utförs, vilket medför att frågor av typen " Hur stor bedömer han risken är att han är smittad nu?" då inte blir tilllämpliga. Vi ansåg det inte försvarbart att utföra intervjuerna innan kontakterna hade fått svar på hivtestet med tanke på den press personerna ändå var utsatta för. En så- dan intervju skulle sannolikt inte heller ha givit svar på något annat än hur människor kan bete sig i kris. Varje intervju tog mellan 45 och att genomföra. Anled- ningen till den stora skillnaden i tidsåtgång är att vi lämnat möjlighet att ta upp frågor och reflexioner som väckts av den uppkomna situationen. Vi har också lämnat erbjudande att vid behov ta kontakt med den kurator som ursprungligen kallat via kontaktspårningen. Samtliga nio intervjupersoner var tidigare testade. Fem hade testat sig en gång tidigare, fyra mer än en gång. Flest test hade en man som testat sig sju gånger. Orsaken till att test tagits var i 12 fall allmän försiktighetsåtgärd och i tre fall screening. Två tester erbjöds i samband med hälsokontroll. Fyra tester togs på grund av upplevd risk för hiv, samt en test för miss- tänkta sjukdomssymtom. Den man som testat sig sju gånger hade i samtliga fall gjort detta som allmän försiktighetsåtgärd. Ingen var tidi- gare kallad via kontaktspårning. Nio test var gjorda på hivmottagning, två på företagshälsovård, tre på mödravårdscentral, två på STD-mottagning, en på alkoholmottag- ning, en på akutmottagning, tre på vårdcentral samt en på läkarmottag- ning i annat land. Av 22 gjorda test har nio skett i samband med rådgivning och i samt- liga fall på en specialistmottagning för hiv.