sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Agenten som också kallat sig Racine eller skulle enligt vara identisk med eller uppgav att Rasine eller egentligen hette och arbetade som journalist vid den judiska tid- skriften SEMIT i am . Andra uppgifter som lämnade var att f d chefen för , , för en amerikansk journalist nämnt att CIA hade haft ett arbetsnamn på mordet på – Pantera Uncia (Snöleopard) – och att , som var känd för att ha planerat och utfört flera attentat, varit i veckan innan mördades. Uppgiften om hade fått vid en telefonintervju med Rasine. erhöll PU via vissa svar från FBI på den förfrågan som gjorts . FBI bekräftade att radioprogrammet sänts . Följande personer hade, förutom programledaren, varit närvarande i studion: – författare till boken och tidigare Vita huset-medarbetare, en radiojournalist samt ytterligare en person som endast deltagit i mindre omfattning. En kontakt till hade dessutom varit närvarande per telefon. kallade sig själv . Förutom dessa upplysningar bifogades inspelningar av programmet samt ett exemplar av . finns en anteckning registrerad, där det sägs att president , enligt uppgifter i massmedier , hade beordrat en undersökning av italienska hemliga frimurarlogen P 2. Orsaken till undersökningen skulle enligt medierna vara att det i italiensk TV /juli förekommit uppgifter som gjort gällande att P 2 i samarbete med CIA bl.a. utfört mordet på . Upp- gifterna skulle ha förts fram av f.d. CIA-agenterna , vilken uppträtt maskerad. Båda skulle ha känt till det s.k. P 2-tele- grammet. sände PU en påminnelse till FBI om den förfrågan som gjorts , eftersom man dittills bara delvis erhållit svar. Följande dagar hade PU via UD täta kontakter med i . PU erhöll president brev i svensk över- sättning, inspelningar av TV-intervjuerna med och . En person vid svenska ambassaden besökte pressekreteraren på sektionen för inrikespolitiska frågor. Denne uppgav att på alla nivåer via CIA direkt och via amerikanska ambassaden försäkrat att aldrig varit engagerad av CIA. Beträffande det motiv som förts fram för mordet på – dennes kännedom om den s.k. Iran-Contras- affären – försäkrades att åtskilliga regeringschefer runt om i världen hade haft samma kunskaper om skeendet som varför detta motiv inte var hållbart. Hela programserien som sänts i italiensk TV var enligt pressekreteraren skräddarsydd av kommunister. I en till uppslaget fogad intervju med Rasine, publicerad i uppgav denne bl.a. att mörda- des för sin kännedom om Iran-Contrasaffären, att själv varit CIA-agent och att skulle ha varit riktat mot den svenske på grund av att denne visste lika mycket som om Iran-Contrasaffären. Från vid Heliga Stolen i meddelades att statssekretariatets italienansvarige om Licio G uttalat att det inte var typiskt för Licio G att ge sig på en internationell in- flytelserik vänsterledare; denne hade tidigare verkat i , och . skickade PU via ytterligare en påminnelse om sin förfrågan till FBI, nu till amerikanska ambassaden i . meddelade man därifrån att en redovisning skulle sändas men att den inte innehöll så mycket av värde. I samband med ett annat ärende hos BKA i Meckenheim hemställde PU om en preliminär undersökning av en person med namn Rasine (Razin eller ). Enligt de tyska myndigheterna fanns ingen person med någondera namnet registrerad. Inte heller fanns det i någon judisk tidsskrift, något tryckeri eller något förlag med namnet SEMIT. Från judiska församlingen i erhölls uppgift om att en tidsskrift med namnet fanns i Dreieich. Den skulle förläggas av en firma . En utredningsman vid PU ringde till förlaget. På fråga om träffades uppgav den som svarat att han inte var där. Personen ändrade sig därefter och påstod att det över- huvudtaget inte fanns någon Razin där. upprättade PU en sammanfattning av ärendet. Handlingen bär rubriken Till justitieminister och hänger troligtvis samman med en registrerad handling där civilministern . tackade amerikanska myndigheter för den hjälp de svenska utredarna fått. Dessemellan, , slutredovisade FBI sitt svar på PU:s frågor. Beträffande eller hade denne under programmet LA Live with uppgivit att han varit anställd vid CIA . Enligt FBI var denna uppgift inte riktig. FBI som undersökt både namn och röst hade inte hittat någon överensstämmelse med personer anlitade av CIA. hade under programmet inte heller nämnt någonting om vem han fått kännedom om telegrammet av eller om han sett det själv. Eftersom det förekommit uppgifter om att skulle ha fått uppgift om telegrammet genom konstaterade FBI att denne var en högt uppsatt person inom maffian. Någon hade aldrig arbetat inom administration. Däremot hade FBI hållit förhör med en 83-årig man med detta namn. Denne hade berättat att han i samband med en social tillställning träffat Licio G. Han kände inte till något telegram om ett svenskt träd. Inte heller kände han igen namnen , , , eller . skickade PU via en ny begäran om ut- redningsåtgärder i . PU uppgav där att man fått uppgift (oklart varifrån; vår anm.) om att brigadgeneralen , som utfrågats vid utskottsförhör i samband med Iran-Contrasaffären i egenskap av närmaste man, var identisk med , , och . skulle enligt PU uppträda som chef- redaktör för tidsskriften SEMIT. PU önskade besked om uppgifterna var riktiga. Under samma månad skickade PU ett antal frågor till en kontaktperson på Ministero dell´Interno i . Kontaktpersonen tillfrågades bl.a. om agent – vilken uppträtt i den italienska TV- programserien – var identifierad, om det i den italienska utredningen framkommit uppgifter som berörde påståendet att Licio G till skickat ett telegram om att det svenska trädet kommer att fällas och om Licio G förhörts beträffande uppgifterna om telegrammet. inkom svar från kontaktpersonen. Denne uppgav att man inte lyckats identifiera agent alias Hinraim R, men att amerikanska myndig- heter trodde att denne var vapenhandlare. Beträffande Licio G uppgavs att denne inte förhörts av italienska rättsinstanser, men att utredningen om P 2-logen fortsatte. återkom FBI till PU i flera omgångar. Upp- gifterna om kunde inte bekräftas eftersom information om denne liksom om och saknades. Däremot hade FBI lyckats få fram relativt utförlig information om hade 1953 arresterats för att falskeligen ha utgett sig för att vara officer. 1971 hade en informatör uppgett att försörjde sig på att förse kriminella personer med falska id-handlingar m.m. Under brottsutredningen hade en person med nära kännedom om honom be- skrivit honom som a selfadmitted compulsive liar. 1971, hade han arresterats av för utpressning. 1984 hade han varit misstänkt för narkotikabrott. hade han utgett sig för att vara Special Deputy Sheriff. 1985 hade han dömts för narkotikabrott till fängelse. Beträffande uppgav FBI att denne suttit fängslad från och fram till efter mordet på . En lista över de fängelser suttit på , liksom över de officiella besök han haft, skickades över till PU. , slutligen, ingav förundersökningsledningen en fram- om internationell rättshjälp i brottmål till . I denna hemställdes att tingsrätten genom UD skulle uppdra åt veder- börande judiciella myndighet i att identifiera två personer och hålla förhör med dem. Personerna det gällde var , chef- redaktör för tidsskriften SEMIT, och i Dreieich. Som anledning till begäran angavs att PU erhållit uppgift om att en telefon- intervju med , troligen identisk med , hållits på visst telefonnummer som i Dreieich skulle inneha. inkom två promemorior via i . De hade upprättats av tyska polismyndigheter. Av den ena promemorian fram- går att polisen hade lyckats identifiera som österrikiska medborgaren sades ha bott i Frankfurt-am-Main fram , då hon återvänt till , där hon skulle bo under en viss angiven adress. Polisen hade också varit i kontakt med en i Dreieich som innehade det aktuella telefonnumret. Enligt hade varit den enda innehavaren av telefonnumret 1991. I promemorian angavs slutligen att man inte hade anträffat någon person Av den andra promemorian framgår att SEMIT- förlagets firmatecknare varken kände till någon eller någon . Däremot hade förlaget haft tre amerikanska medborgare korttidsanställda som redaktörer. En av dessa hette . kontaktade Mogens E från PU. Mogens E berättade att han hade en person hos sig, . skulle vara amerikan och ha anknytning till underrättelsetjänsten. Han skulle ha varit involverad i Irangate. Enligt Mogens E skulle ha blivit tillfrågad av journalister om sin kännedom om mordet på . hade dock bestämt sig för att prata med PU först och ville nu bli förhörd i . Efter en kontakt med polisen i fick denna i uppdrag att fastställa Bills identitet och om möjligt göra en trovär- dighetsbedömning av honom. hörde Roskildepolisen av sig och meddelade att man sammanträffat med . Denne hade legitimerat sig som amerikanske medborgaren . hade uppgivit att han blivit häktad och dömd i i samband med Irangate och . Enligt hade han gjort ett vederhäftigt och tro- värdigt intryck. Härefter bestämdes att PU skulle närvara vid förhör med i . Förhöret ägde rum och från närvarade också en utredningsman som arbetade med Boforsaffären. berättade bl.a. följande. Han hade fått en förfrågan från svensk TV om han ville hjälpa till att få fram sanningen om Robot 70 i . Han visste inte hur hans namn blivit känt i sammanhanget. Därefter hade han fått flera förfrågningar om han ville medverka i intervjuer, vilket han av- böjt. uppgav att han tidigare hade varit militär med överstes rang. Han hade varit verksam inom militära underrättelsetjänsten och inom CIA, där han var kontrakterad agent . Hans arbetsuppgift hade företrädesvis bestått i att skaffa fram information om vad andra länder hade för slags vapenarsenal. Detta hade lett honom in i vapenhandeln och hade han varit biträdande militärattaché i . hade han lärt känna många iranska affärsmän. När den iranska revolutionen startade engagerade sig samtliga hans vänner i denna. En av hans när- maste vänner, som varit direktör i ett större företag, blev efter revolu- tionen verkställande minister i . 1980 kontaktades han av denne vän, som undrade om han hade möjlighet att anskaffa vapen. hade svarat att han kunde göra detta under förutsättning att han erhöll tillstånd från . Därefter medverkade han vid flera affärer mellan och , som var ett stort land inom krigsindustrin. hade ingen invändning eftersom inte var direkt inblandat. hade sagt att han kunde ombesörja detta, men att han inte ville bli inblandad eftersom han inte kände till de exakta relationerna mellan , och . var det land som alltid skeppade vapen till , ibland bakom ryggen på alla. Enligt gjorde detta för att finansiera sin underrättelsetjänst. Härefter kom att via skeppa krigsmateriel till . Det sades att det inte var fråga om offensiv utrustning utan bara om reservdelar. Åtskilliga Nato-lager kom på detta sätt att tömmas. kom att fungera som bagman, dvs. den som skulle sköta betalningarna för vapenleveranserna. Betal- ningarna till och skulle ske via , eller . I iraniernas instruktioner till honom ingick att han inte fick betala något förrän han inspekterat respektive leverans. Vid en inspektion av en leverans som skulle ske , omfattande 2000 , visade det sig att varorna från var försenade. ville trots det ha betalt. I anledning härav mötte premiärministern särskilde rådgivare – en högt uppsatt person inom den israeliska säkerhetstjänsten. hade denne sagt att och aldrig skulle acceptera att något annat Natoland eller skulle sälja vapen till utan i så fall skulle de göra allt för att stoppa detta. Enligt hade en stor vapenspion i tecknat ett avtal med om försäljning av 10 batterier Robot 70 till . Leveransen skulle gå via och hade själv sett avtalet. Det fanns dessutom ett signerat kontrakt mellan och om försäljning av 150 fälthaubitsar. uppgav vidare att han hade arresterats i , eftersom man i hans hotellrum hittat 300 000-400 000 för- falskade sedlar (det framgår inte i vilken valuta). Sedlarna hittades vid en husrannsakan och hela händelsen var, enligt , iscensatt av CIA i samarbete med MI5 och MI6 i syfte att få bort honom. dömdes till 22 månaders fängelse. Han fick kännedom om mordet på först och han tänkte direkt att detta var ett verk av CIA och den israeliska underrättelsetjänsten, eftersom genom levererat vapen till . Efter fängelsevistelsen sändes han till en camp i . Härefter hade han fått uppgifter om Palme-mordet. Ordern om att skulle mördas kom troligen från . CIA gav israeliska underrättelsetjänsten i uppdrag att mörda just på grund av kontrakt med om leverans av 150 fälthaubitsar. Den israeliska underrättelsetjänsten lejde en palestinier för att utföra mordet. Denna person mördades själv strax efter mordet antingen i eller i . Sannolikt var även den svenska underrättelsetjänsten inblandad i mordet eftersom var utan livvakter mordkvällen och någon uppenbarligen känt till att han skulle gå på teater med sin hustru den kvällen. uppgav att han kände till namnen på mördaren och på den som givit denne order om att utföra mordet. Polisen skulle efter förhöret kontakta ombud i , advokaten , vilken skulle lämna ifrågava- rande namn. På särskild fråga om kände till det s.k. P 2-telegrammet, Licio G, , Rasine, Razin, eller svarade han att han endast hört namnet förut och att denne person skulle arbeta inom den israeliska underrättelsetjänsten. Efter förhöret med , som alltså hölls , började PU arbeta med detta uppslag. Man tog kontakt med och fick vissa namnuppgifter, bl.a. Nir och Mansoar M. Ingenting sades om vem av dem som var gärningsman respektive den som givit ordern. Följande dagar tog kontakt med PU . uppgav han att han varit i kontakt med journalisten som berättat att Licio G betraktades som en internationell va- pentjuv knuten till maffian. hade haft en hel akt om Licio G och det s.k. P 2-telegrammet. Enligt skulle det ha träffats avtal om att skulle man ta hand om. Anledningen till att telegrammet var ställt till skulle vara att bokstäverna n – i – r i omvänd följd finns i efternamn. I tele- grammet skulle finnas ytterligare ett kodat meddelande som ännu inte lyckats dechiffrera. Nir skulle ha befunnit sig i vid tid- punkten för mordet och det skulle således ha varit Mansoar M som varit gärningsman. PU tog kontakt med personlige advokat. Denne hade tidigare förhörts och då berättat att strax före mordet talat om att han trodde sig ha funnit en möjlig förhandlingsväg som FN:s fredsmäklare i kriget /. tillfrågades advokaten om sagt något ytterligare om detta. Det hade han inte. PU disku- terade också med advokaten, som tillika var ombud för , direktör på , om denne kunde tänkas ha någon information i Advokaten kontaktade senare PU och berättade att han samman- träffat med som inte hade trott sig kunna tillföra utred- ningen något. hade också sagt att uppgifterna om att fälthaubits 77 och Robot 70 skulle finnas i verkade felaktiga. försökte PU identifiera de personer som lämnat namn på. För detta ändamål tog PU kontakt med dels , dels Roskildepolisen som i sin tur kontrollerade danska register. I danska register hittades en iranier med namnet som kommit till . Personen hade vistats i men bodde nu i . Ett fotografi av honom skickades över till PU. I ärendet finns en handling daterad registrerad. Handlingen, som är ställd till UD, innehåller en kort beskrivning av ärendet och därefter ställs frågor om vem är, om uppgifterna angående London-historien är riktiga och om hans uppgifter i övrigt är trovärdiga. Svar på frågan kom via säkerhetspolisen, som uppgav att inget var känt om . hörde en anonym person av sig till PU. Denne var mycket initierad i ärendet och uppgav att han personligen var skeptisk till de uppgifter som lämnat. hade enligt upp- giftslämnaren vissa intressen i och han kunde därför tänkas vilja deala med lämnad information. fick PU fram en uppgift om att en israelisk regeringsmedlem, Amiram Nir, skulle ha omkommit vid en flygolycka i . , slutligen, kontaktade (se Avsnitt HD – inkl ) PU och uppgav att var villig att komma till och lämna ytterligare upplysningar under förutsättning att PU betalade hans resa. PU avböjde erbjudandet. Kriminalinspektören , som var den utredningsman som for till för att delta vid förhör med , har vid samtal med kommissionen uppgivit att var lite av en Ivan-typ. Hans uppgifter saknade trovärdighet; de byggde på spekulationer och påhitt. kontaktades PU av dåvarande pressekreteraren i Stats- rådsberedningen, . Han hade erhållit uppgifter om att ett antal journalister höll på att utarbeta ett material som skulle gå ut på att ett organ inom Nato hade beordrat mordet på . Inom Nato fanns enligt uppgiftslämnaren tre organ, ACC, ITAC och SOPS. En MI 6-man – engelsmannen , boende i en Stockholmsförort – och en ITAC-officer – en amerikansk pensionerad överste i – skulle vara källor till följande uppgifter. planerades förestående Moskvaresa. I samband med denna planering skulle handbrevskontakter mellan och ha förekommit. skulle i ett handbrev ha gett uttryck för att han förordade en neutralisering av hela . Detta skulle ha kommit till Natos kännedom och vara det utlösande skälet till att beordrat mordet på . Det skulle finnas ett krypterat telexmaterial från som bekräftade uppgifterna och det s.k. P 2-telegrammet skulle sänts som ett led i denna händelse. Förutom uppgifterna ovan förekom en mängd detaljer om hur Nato skulle ha fått kännedom om handbrevens innehåll. PU lyckades genom en slagning identifiera danske medborgaren ett förhör med denne berättade han att han under en flygresa träffat en journalist. De hade kommit att diskutera mordet på och F hade då hittat på historien om handbrevet och hur detta kommit till Natos kännedom. Uppslag med anknytning till är i PU-materialet registrerat under avsnittet HB, som också kallas . Materialet är stort och omfattar totalt nästan 350 registrerade uppslag (15 pärmar). Avsnittet är indelat i 21 underavsnitt.2 efter mordet på inkom ett drygt tiotal tips med anknytning till . Tipsen föranledde inga omfattande utredningsåtgärder. Därefter och fram inkom några enstaka uppslag , sammanlagt ett 40-tal. Resterande 300 uppslag har registrerats i PU i samband med den utredning av det s.k. Syd- afrikaspåret, som aktualiserades , efter det att de 2 Avsnitten är följande (PU:s rubriker inom parentes): HBA (Massmedias be- vakning ang. Sydafrikaspåret), HBB (W), HBC (), HBD (), HBE (de ), HBF (), HBG (Riian S), HBH (), HBJ (), HBK (), HBL (Övriga aktuella personer, även svenska), HBM (Kunskapare och fakta/information), HBN (), HBO (Svenska Dagbladets scenario), HBP (Maurio R), HBR (UD), HBS (Interpol- Säpo-Kut), HBT (TRC [The Truth and Reconciliation Commission]), Information om TRC, Information från TRC), HBU (), HBV (N) och HBÖ (Sammanställningar, analyser). lämnat uppgifter om att den sydafrikanska säkerhetstjänsten skulle ligga bakom mordet på och att konspirationen letts av den f.d. spionen dessa 300 uppslag är ett 30-tal rena massmedieuppslag, dvs. de innehåller enbart kopior av tidnings- artiklar och liknande. Ett drygt 40-tal utgörs av registerslagningar hos säkerhetspolisen och . Resten utgörs av tips och egna utred- ningsåtgärder. I stort sett samtliga utredningsmän vid PU var involverade i utredningen kring Sydafrikaspåret. I denna del kan konstateras att PU använt sig av tillgänglig expertis såsom UD, säker- hetspolisen, RPS/KUT (Kriminalunderrättelsetjänsten) och . Underavsnitten redovisas inte var för sig. I stället är uppslag ur olika underavsnitt som hör samman med varandra sammanvävda, för att redovisningen skall bli mer överskådlig. Som vid redovisningen av övriga enskilda uppslag inriktas framställningen på de första uppslagen, de största uppslagen och de uppslag som vi i övrigt bedömt vara av särskilt intresse. Utredningen av uppslag inkomna Tips med anknytning till Folkriksdagen mot Apartheid. kontaktade och berättade att det hållits en Folkets riksdag i Folkets Hus i . hade varit närvarande liksom flera andra statsråd. Hela för- middagen, , hade fyra män uppehållit sig i entrén i Folkets Hus. Männen hade uppträtt mycket nervöst. Enligt var en av männen svensk, , och tre var nordindier, också . hörde av sig på nytt. Hon ville i anledning av misstankarna mot 33-åringen komplettera sina tidigare uppgifter med att en av männen hon iakttagit var i . Tipset följdes upp , då förhördes. hade arbetat som värdinna vid Folkriksdagen mot Apartheid i Folkets Hus. Hon hade i samband härmed lagt märke till totalt fem män som verkat underliga. Hon lämnade signalement på samtliga. Tre av männen bedömde hon som indier. Männen hade på fråga om hon kunde hjälpa dem med något, svarat att de väntade på sin ambassadör. En svensk man hade verkat knäpp; han hade frågat om alla politiska partier fanns representerade i salen och därefter uttalat ja alla som är här kan bli sjuka , själv blev jag sjuk 1969. Den sista mannen hon lagt märke till var och välklädd som en Han hade sprungit in i foajén och uppför trapporna. Efter hade han återvänt och sprungit ut på gatan. inhämtades uppgifter om att säkerhetspolisen hade haft personskydd på . En av de tjänstgörande livvakterna hade upprättat en promemoria och denna fogades till utredningen. Därefter har PU i samband med utredningen av det s.k. Sydafrika- spåret inhämtat ytterligare uppgifter om Folkriksdagen. Denna arrangerades av () och . Ett stort antal prominenta personer deltog, bland andra ANC:s ordförande . Via UD inhämtades en kopia av huvudtalaren anförande. har PU också inhämtat kopior av delar av från Folkriksdagen, bl.a. deltagarlistor. Tips om BOSS. kontaktade en person med syd- afrikansk bakgrund PU och tipsade om att den sydafrikanska säker- hetstjänsten BOSS kunde ligga bakom mordet på . Upp- giftslämnaren ifrågasatte om man i haft en aning om den hätsk- het och det raseri som skapat i styrande och reaktionära kretsar i . redovisade säkerhetspolisen ärendet med att konstatera att BOSS stod för och att Någon att identifiera har inte stått att finna i texten. Per W. I ett brev till , daterat , skrev författaren och Sydafrikakännaren Per W att han ville påminna om den visserligen avlägsna möjligheten att mordet på skulle kunna ha planerats av och att fredagen före sin död under Folkriksdagen fördömt fränare . Han tillade att i ständigt utmålats som landets värsta fiende i väst och att legat bakom flera mord på motståndare, bl.a. det uppmärksammade mordet på , vän till . I ett kompletterande brev till , daterat , tog Per W särskilt upp den sydafrikanske mästeragenten , som infiltrerade IUEF (). Per W skrev att för meddelat att han avsåg att lämna sin höga post inom säkerhetspolisen för att ägna sig åt privat verksamhet. har inför kommissionen uppgett att dessa brev inte kom att registreras i PU förrän efter 1989 eftersom handlingarna blivit liggande i någon av de tidigare chefernas kassaskåp. – efter det att han tog kontakt med PU – hördes Per W ingående om sin kännedom om . I en promemoria upprättad nämnde f.d. ambassadören som ett möjligt alternativ att skulle kunna tänkas ligga bakom mordet på . Promemorian har registrerats i Sydafrikaavsnittet . (Se vidare kapitel 3, Uppdrag till förre ambassadören .) sammanträffade en utred- ningsman från och med , företrädare för World Campaign Against Military and Nuclear Collaboration with South . uppgav att han mycket väl kunde tänka sig att sydafrikanska agenter låg bakom mordet på . Anledningen till detta skulle vara ställningstagande för de svarta i . Sydafrikanska agenter låg bakom flera inbrott och bombattentat i bl.a. . I utredningen av ett inbrott på i hade en svensk, W, figurerat. Denne, som var , hade varit bosatt i och sades vara gift med en engelska. W hade ställts inför rätta misstänkt för inbrott men frikänts. Sydafrikanerna skulle också vara inblandade i inbrottet. nämnde att W skulle haft samröre med en pensionerad polis i , , och att det i skulle finnas en rörelse som stödjer den sydafrikanska regimen, VAT – Victims Against Terrorism. FN-ambassadören skrev i en promemoria att hade motiv att mörda , eftersom denne trappat upp kritiken mot apartheidregimen i och därför stod som symbol för motståndet.