sou · GNB3121 · 2000-01-01 00:00:00 — De olika mönstren framträder ännu tydligare när man lyfter fram antal kontakter per år.95 NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Företagens kontakter med offentliga beslutsfattare (ggr/år) Innan några långtgående slutsatser dras utifrån detta bör vi konsta- tera att resultatet till en del är helt självklart. Det förhåller sig ju på det sättet att antalet lokala beslutsfattare är betydligt större än antalet aktörer på den högre nivån. Och tvärtom finns det mycket få EU- företrädare. Av det skälet vore det anmärkningsvärt om mönstret hade varit det motsatta.96 Men därav följer inte att figurens mönster inte skulle säga något väsentligt om hur den politiska verkligheten är beskaffad. Det framförs ofta teser om politikens internationalisering och att politiken bedrivs allt längre från dem som berörs. Även om data här avspeglar elitens agerande så framgår det emellertid att politiken till mycket stor del är lokal och nationell. Och bör vi också stanna upp inför det faktum att resultatet avspeglar antalet möjliga företrädare på olika nivåer. Givet de fåtal företrädare för som företagen kan rikta sig till är det ändå anmärkningsvärt att man i genomsnitt ändå tar sådana kontakter näs- tan en gång . Om dessa kontakter blir allt viktigare är det ur demokratisk synvinkel viktigt att få veta om de här kontak- terna också varierar med vilka resurser man har. Är detta de riktigt stora aktörernas tummelplats? Hur ser då motsvarande mönster ut om man jämför företag inom olika storleksklasser? NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Företagens kontakt med olika offentliga beslutsfattare (ggr/år) Statsråd/-sekr. Anmärkning: Koncernmödrar är formellt sett (om man mäter storlek med hjälp av antal anställda) ganska små företag men har tagits med i analysen då de de facto är moderföretag till de storföretag som finns i urvalet. Det finns som synes ett ganska starkt samband mellan storlek och agerande. Ju större företag desto oftare kontaktar man de offentliga företrädarna. Undantaget här är koncernmödrarna som formellt sett är små företag (mätt i antalet anställda) men som företräder mycket stora koncerner. De tycks koncentrera sitt agerande visavi riksdag och regering och har relativt de andra företagen en ganska omfat- tande EU-påverkan. I övrigt gäller tesen genomgående. Företag med upp till 1 000 anställda agerar långt mer sällan än de riktigt stora före- tagen oavsett vilka offentliga företrädare det rör sig om. Storlek har med andra ord genomgående betydelse, men det är så att effekten i relativa termer är olika stor för olika typer av beslutsfattare. Den största effekten har företagens storlek då vi ser till den sortens kontakter som är minst vanliga, dvs kontakten med Europaparlamentarikerna i . De allra största företagen har här mer än fem gånger så många kontakter som de små storföretagen, upp till jämfört med knappt en halv gång för de mindre. Minst effekt har storleken då vi ser de mest vanliga kon- takterna, de som riktas mot lokala politiker och tjänstemän. Det är dock viktigt att skilja mellan relativ och absolut effekt, det relativa måttet är direkt avhängigt varierande storlek på basen för beräk- ningen. En ökning från exempelvis 1 till 2 är således relativt större än en ökning från 5 till 9 (en ökning jämfört ) trots att det senare innebär en mycket starkare utveckling i absoluta tal NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT (kan åskådliggöras genom att jämföra lutningen mellan regressions- linjerna). I följande figur (koncernmödrarna uteslutna) kan vi se de reella effekterna av storlek för vilka man tar kontakt med: Samband mellan företagsstorlek och graden av påverkan av politiker och tjänstemän på olika arenor (ostandardiserad regressions- koefficient). Antal kontakter / år Företagsstorlek (anställda i tusental) Här visar det sig att företagsstorlek betyder mer för kontakt- frekvensen med departementstjänstemännen än för andra kontakter, i övrigt ser utvecklingen ganska likartad ut. Och storlekseffekten är i realiteten mindre när det gäller kontakterna med EU-nivån.97 Om man studerar förändringarna i detalj går det också att upptäcka att effekterna är något större längre upp på storleksskalan när det gäller kontakter med riksdagsledamöter och EU-tjänstemän. Företag som har mer än 5 000 anställda tycks ha ett större försteg här före det medelstora företaget än vad det medelstora har visavi ett litet storfö- retag. Dessa variationer är dock marginella i förhållande till det huvudresultat som gäller oavsett vilka offentliga företrädare man önskar påverka – ju större företag desto fler kontakter. Både det generella resultatet och att vissa kontakter dessutom har starkare storleksvillkor gränsar till ett generellt demokratiskt pro- blem. Vi vet från en utkommen rapport från att det på individnivå (fortfarande) finns ett klart samband mellan socioekonomiska resurser och medborgarnas politiska deltagande. I synnerhet gäller det svårare deltagandeformer som exempelvis kontakter med offentliga företrädare. Med låg utbildning följer syste- matiskt mycket lägre grad av politiskt deltagande i form av kontakter. NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Om det kommer att krävas mer av kontakter finns det risk att klyftan vidgar sig. Resultatet här ovan pekar på att det här sambandet även återfinns på kollektiv nivå. Med ökade resurser följer ökad grad av kontakter och sambandet är dessutom starkare i vissa svårare kontakter (dock ej ännu på EU-nivå).98 är inte några av företagen i undersökningen direkt resurssvaga och inte heller kan de ses som medborgarnas representanter. Så kan man däremot betrakta en del av de organisationer som ingår i undersökningen. Vilka vänder sig organisationerna till? I jämförelse med företagen har organisationerna genomgående fler kontakter. Huvudmönstret är annars detsamma som vi sett för före- tagen: Den lokala politiken är mest i fokus medan det europeiska intresset är ganska svagt. Organisationerna, tagna tillsammans, riktar främst sitt intresse mot de lokala politikerna och tjänstemännen (över 3,5 kontakter ) samt visavi riksdagsledamöterna och den centrala förvaltningen (drygt 3 kontakter ). På en distinkt lägre nivå kommer de kontakter man tar med regering, tjänstemän i reger- ing och riksdag samt kontakter med partiföreträdarna (knappt 2,5 kontakter/år). En alldeles egen grupp bildar EU-politikerna och tjänstemännen vilka organisationerna tycks ha ett ringa intresse för (drygt 1 kontakt ). Detta huvudresultat illustreras också i föl- jande figur: Organisationernas kontakter med olika offentliga besluts- fattare (ggr/år). NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Vi kan här se att det bildas fem olika grupper av politiska företrädare med lite olika betydelse för aktörerna. Den här skillnaden avspeglar givetvis att också organisationerna befinner sig på olika nivåer och att ett flertal organisationer i urvalet just har en lokal förankring (). Kontakterna med kommunala politiker och tjänstemän domi- neras således i viss mån av de direkt lokalt förankrade och i synnerhet av distriktsorganisationer av olika slag. Grundmönstret är sedan att kontakterna ökar markant om vi går från lokal- och distriktsnivå till riksnivå. Följande figur illustrerar detta väl där de olika beslutsfat- tarna grupperats efter politisk nivå och då bildar tre arenor – kommu- nen, rikspolitiken och EU-nivån. Organisationsnivå och kontakter på den kommunala, natio- nella och europeiska arenan (antal kontakter i genomsnitt) Här bekräftas först grundmönstren – att lokala kontakter är viktiga för organisationer på alla nivåer och att det finns ett grund- läggande samband mellan kontaktnivå och organisationsnivå. Vissa detaljer bör uppmärksammas. Det är tydligt att den kommunala are- nan framför allt befolkas av distriktsorganisationer. Vid sidan av den lokala dominansen kan vi emellertid också se att riksorganisatio- nerna är nästan lika aktiva här som de lokala organisationerna är. Agerandet på nationell nivå och på EU-arenan överensstämmer med det förväntade sambandet men vi kan också se att kontakter på den nationella arenan är något mer förbehållet riksorganisationer än vad kontakter med EU-företrädare är (vilket illustreras av den något kraftigare lutningen på rikskurvan). De politiska arenor som anses växa i betydelse – de lokala och den europeiska – är relativt sett min- dre dominerad av riksorganisationerna som agerar på den arena som är satt under press efter EU-inträdet. Ser vi lite närmare på EU-kon- takterna är kanske det mest iögonenfallande inte att riksorganisatio- NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT nerna har fler kontakter än andra utan att de lokala och distriktsorga- nisationerna har så pass omfattande kontakter som de ändå tycks ha. En del av förklaringen till att riksorganisationer har mer kontakter med de offentliga företrädarna på nationell och internationell nivå handlar givetvis om arbetsfördelning mellan lokalorganisation och riksorgan. Men det handlar säkerligen också om professionell organi- sation. I följande figur ser vi vilken betydelse det har för hur mycket man kontaktar olika företrädare om man har en egen avdelning för samhällskontakter jämfört med om man inte har någon sådan. För att få en bättre helhetsbild redovisar vi data från både företags- och orga- nisationsenkäten. Betydelsen av särintressenas professionalisering framgår tydligt: Figur 3.15 Betydelsen av lobbyavdelning för företagens och organisatio- nernas agerande på olika arenor Det sker som vi ser inga egentliga avvikelser från den prioritering av arenor som redan tidigare redovisats. Det lokala spelar mest roll, det europeiska minst. Men vi ser också tydligt vilken betydelse för kon- taktfrekvensen som uppbyggnaden av en egen lobbyavdelning tycks ha, såväl för företag som för organisationer. Företag som har egna avdelningar för samhällskontakter har genomgående fler kontakter också än de organisationer som ingen avdelning har. Företag med sådan avdelning kontaktar EU-företrädare nästan lika ofta som de oorganiserade träffar sina lokala företrädare. Nästan samma effekt kan också avläsas för organisationerna – EU-tjänstemän och parla- mentariker kontaktas lika ofta eller mer av de professionella som riksdagsledamöter, den centrala förvaltningen eller departementsfö- reträdarna får möta organisationerna utan lobbyavdelningar. NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Vare sig nu organisationer representerar intressen på lokal- eller riksnivå eller har egna avdelningar för samhällskontakter är det emel- lertid troligt att de här mönstren ser lite olika ut för olika organisa- tionstyper, olika intressen riktar sig till skilda offentliga företrädare. Om vi studerar de olika typerna av organisationer var för sig och kombinerar frågan om hur ofta de själva tar kontakt med frågan hur ofta det i så fall sker med de olika typerna av företrädare får vi föl- jande tabell för hur organisationstypen i genomsnitt kontaktar dessa : Organisationernas offentliga kontakter – organisa- tionstyp och kontakt med olika beslutsfattare (antal kontakter i medeltal/år) Här kan dras två typer av slutsatser. Läser vi tabellen kolumn för kolumn ser vi vilka offentliga företrädare de olika organisationerna fokuserar på och vilka de bryr sig mindre om, här får vi reda på orga- nisationernas kontaktprofiler. Men det går också att jämföra organi- sationerna med varandra för att se vilka som agerar mycket respek- tive lite gentemot de olika beslutsfattarna. För att underlätta den ana- lysen rekapituleras i den sista raden respektive organisations medelaktivitet oavsett arena (där värdena genomgående är högre än när de anmodas att precisera vilka de kontaktar). När det gäller den senare frågan överensstämmer i stort sett det NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT generella resultatet med aktiviteten visavi de olika arenorna. Bransch- organisationerna är tillsammans med övriga intresseorganisationer de mest aktiva och ligger förutom på den kommunala arenans nivå klart över de genomsnittliga nivåerna för respektive arena. Den här grup- pen av organisationer är framför allt inriktade på förvaltningen, i för- sta hand centralt (central förvaltning 4,8 och departement 4,3 kon- takter/år), men är på varje nivå fokuserad på förvaltningen. Därnäst kontaktar man riksdagsledamöterna. Branschsidan har jämfört med de andra organisationstyperna relativt omfattande kontakter med EU-företrädarna. Arbetsgivarna har sina flesta kontakter visavi kommuntjänstemän och politiker (4,3 respektive 4,1 kontakter/år), därefter följer den centrala förvaltningen och riksdagsledamöterna (3,3 respektive 3,0). De fackliga organisationerna tillhör också de mest aktiva och har vid sidan av fokuseringen på kommunföreträdare i allmänhet en långt tydligare politisk inriktning än andra grupper, kommunpolitiker och RD-ledamöter tillhör de primära målgrupperna (4,5 respektive 3,9). Facken tycks härigenom lägga vikt vid kontakterna med partiföreträ- darna. De övriga intresseorganisationerna tillhör genomgående de mest aktiva, men är också de mest fokuserade på kommunerna, följda av den centrala förvaltningen, riksdagsledamöterna samt departe- mentstjänstemännen och deras ledningar. De här nämnda organisationstyperna är de som genomgående ofta kontaktar de olika arenorna. Yrkesorganisationer, idé- och religiösa grupper samt aktivitetsorganisationer ligger under den genomsnitt- liga kontaktfrekvensen oavsett vilken arena man studerar. Vid sidan av kommunala kontakter profilerar gruppen yrkesorganisationer på den centrala förvaltningen (2,7). I övrigt ligger man jämförelsevis lågt. De idéburna och religiöst präglade organisationerna är nästan uteslutande inriktade på det kommunala, företrädesvis tjänstemän- nen medan aktivitetsorganisationerna också har en viss kontaktverk- samhet med riksdagsledamöter och central förvaltning (2,2 för båda). Pluralism skulle idealt sett kunna innebära att de olika organisa- tionerna kompletterar varandra. En översiktsbild tycks dock ge vid handen att det inte sker någon tydlig och riktigt markerad arbetsför- delning av mer jämlikt slag, så att alla de olika organisationstyperna har kontakt med och tillgång till makten men på distinkt olika sätt. Även om man har sina olika profiler så är det genomgående draget i stället möjligt att tolka som ojämlik tillgång till makten – det finns en grupp av organisationer som utmärks av att ha en låg kontaktfrek- vens på alla arenor medan andra är aktiva på flertalet arenor. Vi har redan sett att de som representerar löntagare (som i NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT vårt material utgörs av de fackliga organisationerna) och näringsliv (sammanslagning av bransch och arbetsgivare) fokuserar på olika ämnesområden. Jämför vi löntagar- och näringslivseliten med de övriga så har de två traditionella eliterna genomgående fler kontakter än de andra organisationerna. Om vi här koncentrerar oss på de två traditionella maktblocken kan vi peka ut tydliga skillnader mellan hur dessa eliter också koncentrerar sig på olika arenor, en variation som framgår av följande figur där vi först urskiljer hur man uppmärksam- mar kommunens beslutsfattare, den nationella arenan (består av samtliga offentliga företrädare på nationell nivå) samt EU-företrä- darna i sina kontakter. Löntagar- och näringslivskontakter gentemot kommunal-, nationell- och EU-arena (Antal kontakter/år i genomsnitt. Additiva index mäter kontakter på arenorna) Vi ser här återigen att EU-kontakterna ligger lägst medan de kommu- nala är mest frekventa, något som alltså gäller oavsett vilken av de tra- ditionella eliterna vi studerar. Men det väsentliga resultatet här är att de två eliterna har olika inriktningar. Det är uppenbart att löntagarorganisationerna är mer lokalt inriktade än vad näringslivets organisationer är (en differens på ca 0,5). Den svenska kommunen har alltmer tagit över statens uppgifter och blivit den svenska model- lens välfärdsproducent. Detta är också den politiska nivå som lönta- gareliten i högre grad riktar in sig på. Näringslivet i sin tur har en än mer markerad fokusering på den nationella och framför allt på EU- arenan (differenserna här är 0,5 resp. 1). De här olikartade profilerna kan i sin tur kopplas samman med den moderna statens förändring. Den nationella nivån anses ibland förlora i betydelse gentemot den NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT lokala politiken och den europeiska arenan framstår som en allt vikti- gare politisk spelplan. Här lägger de två eliterna olika vikt vid dessa två arenor. Men man bör uppmärksamma att de två eliterna, oavsett vilken nivå man befinner sig på, också riktar sina påverkansförsök mot olika typer av beslutsfattare. I följande figur kan vi se hur de två makt- blocken har helt olika profil vad gäller kontakterna visavi politiker respektive tjänstemän: Löntagar- och näringslivskontakter gentemot politiker och tjänstemän samt gentemot parlamentariker och partiföreträdare (kontakter/år i genomsnitt. Additiva index mäter kontakter på arenorna) Löntagareliten riktar i första hand sina kontakter gentemot politi- kerna, näringslivseliten fokuserar på tjänstemännen. Resultaten är stabila. Studerar vi saken närmare ser vi att löntagar- inriktningen blir i det närmaste identisk oavsett om man väljer att urskilja politiker på alla nivåer eller om man bara ser på rikspoliti- kerna (riksdagsledamöter, partiföreträdare, statsråd statssekrete- rare). Och skillnaden i fokus mellan elitgrupperna blir ännu mer mar- kerad om vi avgränsar politikerarenan till att utgöras av parlamentari- ker och partiföreträdare, de två grupper som har den tydligaste formellt representativa rollen på nationell nivå. Det är inte helt orim- ligt att tänka sig att detta också till viss del avspeglar den traditionella socialdemokratiska alliansen mellan parti och klassorganisationerna och då företrädesvis fackföreningsrörelsen.99 Denna löntagarelitens tonvikt vid politikerkontakter och också större kontaktfrekvens än näringslivets gäller således också på den nationella arenan trots att näringslivet lägger mer krut på kontakter med den nationella arenan i sin helhet än på andra nivåer. NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT hänger bland annat samman med att branschorgan och arbetsgivare är inriktade mot den statliga förvaltningen och inte alla offentliga företrädare på den nationella arenan. Näringslivets kontakter är näm- ligen, och som vi redan konstaterat, generellt starkt fokuserade på tjänstemännen och även här ger olika sätt att avgränsa tjänstemanna- arenan (nivå, delar av förvaltningen etc) i det närmaste identiska resultat. Om vi till näringslivets organisationer också lägger till age- randet direkt från företagens sida förstärker det bilden av att närings- livseliten kraftigt tycks rikta sina kontakter mot den statliga byråkra- tin, tjänstemän i allmänhet men också den framväxande maktfaktor som EU utgör. Näringslivet kan tänkas försöka stärka sitt grepp om framtidens beslutscentra. De två traditionella eliterna tycks således leva vidare även i lobbyismens samhälle, åtminstone i så motto att de ingår i relativt olikartade nätverk och söker påverka olika typer av beslutsfattare. En återblick på de undersökningar av arenornas externa kontakter som beskrevs inledningsvis ger också stöd till de slutsatser vi dragit här. Där ser vi att företagen i första hand kontaktar tjänstemännen på olika nivåer (fig.3.2) och att fackföreningsrörelsen i form av LO har fler kontakter med riksdagsledamöterna än vad SAF har och nästan dubbelt så många som företagarorganisationer i gemen (tab.3.1). En invändning mot de här resonemangen skulle kunna vara att det egentligen är helt andra bakomliggande egenskaper hos organisatio- nerna som spelar roll för vilken inriktning deras kontakter har. Det faktum att organisationerna representerar näringslivet eller löntagarna skulle då i realiteten inte ha någon betydelse, utan bara avspegla att dessa organisationstyper är olika i andra och mer grundläggande avseenden. Vi bör då istället lyfta fram faktorer som lobbyavdelning- ars betydelse, organisationsnivå och organisationernas faktiska närhet till beslutsfattarna, dvs att det helt enkelt är stockholmsbaserade orga- nisationer som står för agerandet. För att pröva en sådan invändning har vi därför i en och samma analys prövat alla de enskilda faktorer- nas effekter (med hänsyn tagen till alla andras betydelse) för vilken inriktning kontakterna har. Ett första generellt resultat är att alla dessa fyra variabler (som kursiverats här ovan) har en självständig betydelse oavsett vilken arena man studerar. En organisation som tillhör den närings- eller arbetsmarknadspolitiska eliten (fack, arbetsgivare och bransch), som i någon form har speciella anställda som sköter samhällskontakterna och är en riksorganisation med säte i är således med stor sannolikhet en organisation med stark lobbyprofil. NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT den kommunala arenan där inte organisationsnivå har någon effekt och stockholmsbaseringen tycks vara till direkt nackdel (det är med andra ord inte alls lika självklart för en stockholmsbaserad lokal- eller distriktsorganisation att vända sig till kommunföreträdare som det är i stads- och landsbygdskommuner). En organisation med svag lobby- profil har generellt sett de motsatta egenskaperna – det är ingen arbetsmarknadsorganisation, det är en lokal- eller distriktsorganisa- tion som saknar professionella påtryckare och har sin bas utanför . Men också bilden av den dubbla eliten får stöd, vilket kan visas i följande tabell där arbetsmarknadseliten delats upp ytterligare och består av en näringslivselit och en löntagarelit (övriga organisa- tioner ej tagits med). Sambandet mellan organisationsegenskaper och anta- let kontakter med olika offentliga arenor (multivariat regression, ostandardiserade regressionskoefficienter) Annan ort el. nivå (1-2-3) (0,6) -2,2 (0,5) (0,5) (-0,4) (0,0) (-0,3) (0,1) (-0,2) (-0,2) (-0,1) (0,1) (0,6) (0,3) Värden som inte är signifikanta på 95 %-nivån har satts inom parentes. R2 anger förklarad dvs hur stor del av variationen i kontakter för respektive arena som förklaras sammantaget av just dessa variabler. Den är genomgående rela- tivt liten. En mer fullständig tabell återfinns i Bilaga 2 (Tab.3.12b) där tre olika resultat anges för varje arena – det första anger effekten oavsett vad kontakterna rör sig om (samma som ovan), de andra två måtten anger effekterna när vi begränsat analysen till samhällskontakter som rör arbetsmarknadsfrågor respektive kontakter i närings- livsfrågor. NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT Konkret uttryckt talar siffrorna i de fyra första kolumnerna om hur stor (positiv eller negativ) förändring av antalet kontakter som upp- kommer om man förändrar värdet ett steg på respektive variabel (och med hänsyn taget till vilken effekt de andra har).100 Ser vi exempelvis på den andra kolumnen längst upp ser vi att agerandet visavi kommunarenan ökar med lite drygt en kontakt (1,1) om vi jämför de organisationer som inte har någon avdelning eller några anställda (värde 1) med de som överhuvudtaget har någon anställd som sysslar med samhällskontakter (värde 2).101 Huvudresultaten kan illustreras grafiskt med följande cirkeldiagram. En större cirkel förklarar mer än en mindre och varje tårtbit anger respektive orga- nisationsegenskaps betydelse för inriktningen av kontakter på just den angivna arenan: Organisationers egenskaper – dess betydelse för vilka arenor som fokuseras i samhällskontakterna Först några huvudresultat – vi kan lägga märke till att effekterna av de variabler som rör professionalism respektive organisationsnivå i stort sett kvarstår oavsett arena. Huruvida organisationen tillhör löntagar- eller näringslivseliten spelar framför allt roll för kontak- terna med politikerna och nästan inte alls för kontakterna med för- NÄRINGSLIV, FOLKRÖRELSER OCH POLITISK MAKT