sou · GNB339d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Skolledare i den kommunala vuxenutbildningen har ett – jämfört med övriga skolledare – tämligen annorlunda uppdrag. Mycket är lika, ex- empelvis ekonomi- och personalansvar samt till viss del normal skoladministration. Mycket är dock olika. Som exempel kan nämnas: ·Ansvaret för utbildningar som omfattar allt från grundläggande ut- bildning (alfabetiseringsutbildning) till och med påbyggnadsutbild- ningar över gymnasial nivå. Övriga rektorer i kommunen ansvarar för barnomsorg och grundskola eller delar av grundskola eller för en gymnasieskola. ·Arbetet med att erbjuda ett utbildningsutbud som svarar upp mot invånarnas behov, intressen och önskemål. I är antalet ämnen få och givna. I gymnasieskolan finns 16 nationella program samt specialutformade och individuella program. I de nationella programmen är flertalet ämnen givna inom respektive gren. I vuxenutbildningen omfattar utbudet motsvarigheten till utbud – undantagandes så kallade övningsämnen – gymnasieskolans utbud och eftergymnasiala utbildningar (påbyggnadsut- utbildningar). Utbudet måste variera för att tillgodose så många behov som möjligt, förnyas och kompletteras – ofta i samråd med parterna på den lokala arbetsmarknaden. Därtill kommer ofta ansvaret för det utbud som kopplas till särvux och sfi. 260 Reflexioner och förslag ·Ansvar för att studier organiseras på ett sådant sätt att de studerande också ges största möjliga ekonomiska trygghet samt att ytterst ansvara för att deltagarna får relevant information om olika former av studiestöd. Studiestödsfrågor är inte aktuella på grund- skolan och i praktiken inte heller i gymnasieskolan. ·Marknadsföring av vuxenutbildning och dess utbud samt ansvar för uppsökande verksamhet i olika former. är obligatorisk – i praktiken också gymnasieskolan. Om utbudet i vuxenutbildning inte tilltalar befolkningen i kommunen, så blir rektor och övrig personal arbetslösa. ·Diskussioner med arbetsmarknadens parter om yrkesinriktat utbud. ·Ansvar för uppdragsutbildning i olika former. 7.11.3 Reflexioner och förslag I förra delbetänkande har förslag redan läm- nats avseende utbildning av lärare. Vi förutsätter att dessa förslag be- aktas av , när denna lämnar sitt slutbetänkande. Lärares kontinuerliga fort- och vidareutbildning är enligt Kun- skapslyftskommitténs uppfattning en förutsättning för deras möjligheter att på ett professionellt sätt kunna utöva sitt yrke. Det livslånga lärandet måste vara en realitet även för denna yrkeskår. Kommittén vill i detta sammanhang understryka att fort- och vidareutbildning kan ske på olika sätt, exempelvis i form av tjänstledighet för studier och/eller forskning, deltagande i lokal skolutveckling i projektliknande former, deltagande i kurser, seminarier och studiedagar och/eller kollegial handledning samt gemensamma diskussioner. Det kan också finnas anledning av betona värdet av erfarenhetsutbyte för vuxenutbildare inom och mellan olika utbildningsorganisationer. föreslår att – utifrån be- stämmelserna i Skollagens 2:a kapitel – får i uppdrag att sär- skilt följa upp hur fort- och vidareutbildning för vuxenutbild- ningens personal hanteras av kommunerna. har till uppgift att föreslå en statlig utbild- ning för skolledare. utgår från att kommittén i sina förslag beaktar det annorlunda utbildningsbehovet som ovan redo- visats för skolledare i vuxenutbildning. Reflexioner och förslag 261 Utbildningen för vägledare i vuxenutbildningen bör enligt Kun- skapslyftskommitténs uppfattning fördjupas och vidgas. Kommittén föreslår därför följande: 1.Den nuvarande utbildningen för vägledare bör ses över, så att den breddas och mer tydligt också behandlar de ar- betsuppgifter som kommer att aktualiseras för vägledare i vuxenutbildningen. Utbildningen kan vara uppbyggd med vissa grundmoduler och vissa påbyggbara moduler med inriktning mot grundskola, gymnasieskola, vuxenutbildning respektive högskola. Likaså bör prakti- ken vara inriktad inte bara mot grund- och gymnasie- skola utan också mot vuxenutbildningen och högskolan. 2.Vägledning inom vuxenutbildningen bör också ses i ett bredare perspektiv och samarbete/samordning med ut- bildning för vägledare inom arbetsmarknadsverkets om- råde möjliggöras. 3.Yrkesverksamma utan formella behörighetsgivande för- kunskaper för utbildning till vägledare skulle för att bli antagna till högskoleutbildning för vägledare kunna få validera sin reella kompetens och via alternativa antag- ningsmetoder (dispens) antas på lämplig nivå inom hög- skoleutbildningen. Utbildning för kuratorer sker i socionomprogrammen. Det är då enligt uppfattning viktigt att den handledda studiepraktik som ingår i utbildningen också erbjuds på komvuxenheter. Därutöver är det – särskilt med tanke på grundutbildningens breda ansats – speciellt viktigt att kuratorer vid komvuxenheterna av sina ar- betsgivare ges en gedigen fort- och vidareutbildning kring vuxenutbild- ningens speciella villkor. föreslår därför följande: Den nuvarande utbildningen för kuratorer bör ses över, så att den mer tydligt också behandlar de arbetsuppgifter som är aktuella för kuratorer i vuxenutbildningen. Förekommande praktik bör vara inriktad inte bara mot grund- och gymnasie- skola utan också mot vuxenutbildningen och högskolan. 262 Reflexioner och förslag ser också med tillfredsställelse att i sin utvecklingsplan angett att man avser att stödja och medverka i kompetensutveckling av studievägledare, lärare och skolledare. återkommer i avsnitt 7.12 till frågor om regionala resurscentra med speciell inriktning mot vuxenutbildningens behov av fort- och vidareutbildning i olika former i samband med en diskussion om informationsspridning forskning – utbildning – fort- och vidareutbildning. har i sitt senaste delbetänkande (SOU 1998;51) framhållit stora behov av forskning kring vuxnas lärande, kunskapslyft och livslångt lärande. När det gäller forskning kring vuxnas lärande, kunskapslyft och livslångt lärande ser ett stort be- hov av riktade insatser. Kommittén förväntar sig i första hand att den forskningspolitiska utredningen (U 1997:09) kommer att behandla de aktuella frågorna om hur forskningen ska ut- vecklas inom de nya fält som öppnar sig under den omställ- ningsperiod från industri- till kunskapssamhälle som inte bara det svenska samhället utan hela det globala samhället förefal- ler att vara mitt inne i. av den svenska forskningspolitiken (Forskning 2000) hade i sina direktiv (dir. 1997:67) bland annat att bedöma om de statliga insatserna är rimligt avvägda, såväl vad gäller relationen mellan forskning för olika syften och vad gäller insatser inom olika områden. Utredningen har lämnat sina förslag. Kommittén be- handlar centrala forskningspolitiska frågor och föreslår stora strukturella förändringar både vad avser organisation och arbetsformer samt politik och planering. I vad avser resurserna till olika vetenskapsområden anser Forskning 2000 att områdena teknik och naturvetenskap bör förstärkas, medan resurserna för samhällsvetenskaplig forskning bör kunna minska. Forskning 2000 kommer inte in på detaljfrågor av typen pedagogisk forskning – än mindre vuxenpedagogisk forskning. ska i enlighet med regleringsbrevet (Utbildnings- departementet, 1998b) för vuxenutbildning inklusive presentera kommunernas satsning på utvecklingsarbete. Vidare ska inrikta den forskning verket finansierar mot områden av särskild betydelse för de olika verksamhetsformerna och Reflexioner och förslag 263 därvid särskilt beakta de områden där det råder brist på forskning. För vuxenutbildningen ska redovisa antalet nya forskningsansökningar som beviljats och vilka projektområden dessa avser. Av årsredovisningen ska också framgå vilka åtgärder som vidtagits för att stimulera utvecklingen av vuxenutbildningens samarbete med högskolan inom ramen för regionala utvecklingscentra. anger i sin Utvecklingsplan (, 1998m) att man avser att ·stärka samarbetet med högskolorna i utveckling av och forskning kring inlärning ·bidra till anordnares utbyte av erfarenheter av inlärning och upprät- tande av nätverk mellan anordnare med olika erfarenheter ·kartlägga och samla kunskap om inlärning ·följa och stödja utveckling av flexibelt lärande – distansutbildning. Mot bakgrund av ovanstående anser att det finns anledning för kommittén att i det följande återkomma om behov av forskning kring vuxnas lärande, lokalisering av sådan forskning och dess behov av resurser. 7.12.1 Forskningsbehov, lokalisering och resurser Forskningsbehovet inom vuxenutbildningens traditionella kärnområden (vuxenutbildning, SSV och folkbildningen) är mycket stort liksom behovet av forskning kring det livslånga lärandet. Detta gäller också forskning kring utsatta gruppers – exempelvis funktionshindrade – möjligheter att studera som vuxna. Behov av forskning inom vuxenutbildningens traditionella kärnområden är – enligt den kartlägg- ning av förekommande forskning som KLK tidigare låtit ta fram (SOU 1997:120) – speciellt stort inom följande delar: ·Dagens vuxenpedagogiska forskning fokuserar i stor utsträckning endast på något av vuxenutbildningens områden. Forskningsprojekt som innefattar ett bredare fält, och inte bara en utbildningsform, är sparsamt förekommande. Sådan bredare vuxenpedagogisk forsk- ning borde vara angelägen att främja, inte minst i samband med 264 Reflexioner och förslag , där flera utbildningsanordnare samverkar och sam- ordnar utbildning. ·Forskningen om vuxenutbildning har varit mycket be- gränsad under , trots de stora förändringar som skett i verksamheten. Kunskapen om betydelsen av dessa förändringar är alltså bristande. ·Den pedagogiska folkbildningsforskningen har fått en del resurser , men det handlar i huvudsak om tillfälliga projekt och satsningar, främst i anslutning till SUFO 96. Därmed finns en bra grund att bygga på, men det krävs ytterligare satsningar för att långsiktigt få en bra nivå på forskningen. ·Mer forskning kring progressiva folkhögskolekurser och studiecirklar skulle vara intressanta ur pedagogiskt hänseende, eftersom dessa kurser i stor utsträckning verkar i enlighet med de föreställningar som främst anglosaxiska forskare hävdar vara framtidens pedagogik. Utgångspunkten för sådan forskning borde vara inte bara kursen som sådan utan den bildande helheten. ·Många studier av folkbildningen görs i form av statliga utvärde- ringar, exempelvis SUFO 96. Dessa studier bidrar till en fördjupad kunskap om folkbildningens roll relaterad till de mål som staten satt upp för denna verksamhet. Det finns dock en risk – om enbart sådana utvärderingar genomförs – att dessa bidrar till osynliggörandet av folkbildningens olika mål och pedagogiska traditioner. Det för- hållandet – att varje utbildning/kurs/cirkel bör utvärderas utifrån sina egna villkor – indikerar behov av andra slags utvärderingar och annan forskning, exempelvis via . ·Inom distansutbildningen har forskningsintresset ökat, men forsk- ningen är fortfarande begränsad. Med tanke på den kraftiga expan- sionen av distansutbildningen är det viktigt att forskningen följer ut- vecklingen, och att den fokuserar organisatoriska och centrala peda- gogiska frågeställningar och inte tekniska metodfrågor. ·Yrkesutbildning för vuxna utanför högskolan är ett område som ökar i omfattning i samband med och den kvalificerade yrkesutbildningen (KY). Forskning som följer denna utveckling saknas helt. När det gäller forskning kring vuxenutbildning och livslångt lärande utanför de pedagogiska kärnområdena noterade i sitt betänkande Vuxenutbildning och livslångt lärande – Situationen inför och med (SOU 1998:51) sambandet mellan vuxenutbildning/livslångt lärande samt arbetslöshet och sysselsättning. Det finns få studier – internationellt och i – som närmare belyser denna fråga. Några mindre studier har dock gjorts i Reflexioner och förslag 265 när det gäller vuxenutbildning och folkbildning. Tyvärr är studierna varken direkt jämförbara sinsemellan eller med fö- rekommande arbetsmarknadspolitiska studier. utvärderingsstudier bidrar till ökad kunskap i dessa frågor – men de är av tillfällig art. Det kan dessutom finnas anledning att ytterligare vidga perspektiven. Sedan Kunskapslyftskommitténs förra delbetänkande avlämnats har bland annat redovisat sitt slutbetänkande och presenterat sin studie om forskning kring livslångt lärande Research Agenda for Lifelong Learning, (IAE, 1999) har i sitt slutbetänkande framhållit det som helt nödvändigt att forskningen om och utvecklingen av distans- utbildning och IT intensifieras i . Pedagogik, metodik och organisation inom distansutbildningens område behöver utvecklas. Kommittén har också föreslagit att det nya utvecklingscentret i Härnö- sand bör tilldelas medel för forskning, utvärdering och utveckling rö- rande distansutbildning med IT (SOU 1998:84). framhåller behovet av forskning inom följande områden: ·Ett integrerat vuxenlärande. Vuxenutbildningen är heterogen och uppdelad på olika anordnare med skilda modeller för inlärning. En prioriterad uppgift för forskningen skulle vara att belysa hur existe- rande modeller och inlärningsalternativ kan organiseras och kombi- neras för att producera optimala förutsättningar för lärande för vuxna med olika behov och förutsättningar. En kartläggning av anordnare och olika inlärningsmodeller skulle till att börja med tillåta en redovisning av vilka blandningar av verksamheter och inlär- ningstillfällen som är allmänt tillgängliga, vilket inte är möjligt. Dessutom skulle en sådan kartläggning kunna ge underlag för en diskussion om hur ett idealt system av möjligheter till livslångt lä- rande skulle kunna se ut. ·Studier kring allmän kompetens och yrkesfärdigheter. Begrepp som metakognitiva färdigheter, nyckel- eller baskvalifikationer, används allt mer frekvent. Vilka är bevisen för att det faktiskt finns ett antal nyckelfärdigheter och dito kompetenser? Vilka är i så fall dessa nyckelkompetenser och hur kan de mätas och fastställas? I vilken grad är de identiska och jämförbara länder emellan? Varierar bety- delsen av dessa begrepp mellan länder beroende av ekonomisk och/eller social utveckling? Dessa frågor ligger i frontlinjen i den forskningsdebatt som förs och utgör alltså ett område för vidare studier och analytiskt arbete. 266 Reflexioner och förslag ·Forskning kring utfall av vuxenutbildning och livslångt lärande. Inom vuxenutbildningens område är kunskapen om inlärningsresultat bristfällig. Det saknas studier som ställer vuxnas deltagande i olika inlärningssituationer i relation till kontextuella variabler och bakgrundsvariabler samt information om utfall av olika slag. Kon- textbaserad information är särskilt viktig för studier som undersöker inlärningsvägar och utbildningsresultat för olika befolkningsgrupper, exempelvis kvinnor, yrkesarbetare, invandrare eller utbildnings- mässigt missgynnade vuxna. I det livslånga lärandet finns det ett klart behov av att kartlägga lärandet under individens hela levnad och undersöka effekterna i olika åldersgrupper, för grupper med va- rierande social tillhörighet etc. Detta förutsätter en utvidgning av re- dan existerande longitudinella undersökningar om barn och ungdomar till att även omfatta dessa individer i vuxen ålder såväl som nya uppföljningsundersökningar av representativa urval vuxna. Biogra- fiska, tillbakablickande undersökningar – studier av individuella inlärningsbanor – skulle kunna ge viktiga forskningsbidrag, eftersom mänskliga utvecklings- och inlärningsvägar sällan följer en rak, linjär progression. Till detta kommer behov av studier av familjer och inlärning mellan generationer. har stora framsteg gjorts när det gäller att utveckla internationell, jämförbar statistik för utbild- ningssystemet. Förutom bristen på jämförbar information om ut- bildningsresultat utgörs den huvudsakliga bristen i den nuvarande kunskapsbasen av jämförbara data kring vuxenutbildning och in- formellt lärande. Jämförande studier av vuxna inbegripna i respektive utestängda från vuxenutbildning och livslångt lärande borde ha hög prioritet. Den forskning som finns kring vuxenutbildningens kärnområden i Sve- rige är i huvudsak förlagd till de pedagogiska institutionerna (inklusive lärarutbildningen) vid och . Där finns en stor del av forskarkompetensen inom området. Det innebär å ena sidan att man på dessa två universitet har en såväl bred som djup kom- petens å andra sidan att motsvarande kompetens är av mindre omfattning på övriga universitet/högskolor. Forskning kring vuxenutbildningens kärnområden har i huvudsak varit en fråga för forskare inom de pedagogiska institutionerna (motsvarande). I perspektiv av kunskapslyft och livslångt lärande kan Reflexioner och förslag 267 det starkt ifrågasättas om bara företrädare för dessa institutioner ska syssla med forskning inom vuxenutbildningens område. Även företrädare för andra institutioner, exempelvis antropologiska, ekonomiska, filosofiska och sociologiska institutioner borde också ha forsknings- uppgifter att lösa inom detta vida fält. Kartläggningen visade att resurserna för vuxenpedagogisk forskning inom de vuxenpedagogiska kärnområdena är synnerligen begränsade och till del saknas inom området livslångt lärande. Större grepp lyser med sin frånvaro. Inte heller den forskningspolitiska utredningen behandlar området. 7.12.2 Information – kunskapsspridning Den av gjorda kartläggningen av befintlig forskning inom området har tagits mycket väl emot av vuxenutbildare av olika slag. Vuxenutbildare säger sig ha haft dålig kunskap om exis- terande forskning och kartläggningen upplevs ge en aha-upplevelse. Forskarna uppger å sin sida att de har lagt ner tid och omsorg på att informera om genomförda studier och resultat. Uppenbarligen har denna information inte nått fram till mottagarna. Det finns inte någon sammanhållen forskningskanal ut till olika ut- bildningsanordnare, utan varje forskare arbetar efter bästa förmåga med att sprida information om sin egen forskning. Flertalet institutioner samlar forskningsresultaten i löpande serier. För folkbildningsforsk- ningen finns dock ett speciellt uppbyggt nätverk, . Detta nätverk är främst fokuserat på forskning, men med inriktning att skapa kontakter mellan forskare och praktiker. samt universitet och högskolor anstränger sig för att i sina nätverk, exempelvis Safari sprida kunskap om förekommande forskningsresultat inom aktuella områden – i första hand dock inom forskningsvärlden. Därutöver finns exempelvis och en kommande webb-sida som planeras för det nya ut- vecklingscentrat i . Ett intressant exempel på en kommande forskningsbas finns i Fin- land. En projektgrupp under håller på att ta fram en samnordisk bas om forskning i vid bemärkelse (skolutbildning, kulturmötet, vuxenutbildning m.m.) avseende utbildning i svenska för invandrare och svenska som andra språk. Basen, som ska stå klar att tas i bruk , redovisar samtliga förekommande avhand- lingar (lägst licentiatnivå) med sammanfattningar inom området från de nordiska länderna. Den placeras i NIFIN (i ) via i . Målgrupper för basen är journalister, som 268 Reflexioner och förslag behöver faktaunderlag, politiker, som behöver beslutsunderlag, och lärare/utbildare som behöver stöd för pedagogiska utveckling. Ett annat exempel utgör den kombinerade forskningsöversikt kring vuxnas lärande kombinerad med förteckning över kontaktpersoner som tagit fram kring området Hur vuxna lär. Den ger därmed också ett gott underlag för nätverksbyggande inom OECD-området (, 1998). Utbildningsanordnare och lärarhögskolor har en gemensam uppgift i att stödja utvecklingsarbete i form av lärarutbildning, fortbildning, vi- dareutbildning och forskning men även friare former för kunskapssö- kande och reflekterande. I propositionen 1996/97:1 gjorde regeringen den bedömningen att stöd till sådant utvecklingsarbete skulle kunna ske bland annat genom att stimulera bildandet av regionala utvecklingscentra (RRV, 1998). Sådana resurscentra finns nu också vid flera universitet, högskolor och lärarhögskolor – dock inte med särskild vuxenpedagogisk inriktning, undantagandes ett nationellt centrum för svenska som andra språk vid i . Ett nationellt resurscentrum för vuxenpedagogisk forskning skulle kunna vara ett alternativ/komplement genom vilket forskningsresultat också skulle kunna spridas. I regleringsbrevet för åläggs att i sin årsredovisning beskriva vilka åtgärder som vidtagits för att stimulera utvecklingen av vuxenutbildningens samarbete med högskolan inom ramen för regionala utvecklingscentra. vill särskilt peka på att ett viktigt steg tagits i och med det beslut om ett särskilt utvecklingscentrum för di- stansutbildning som planeras i . Distansutbildningskom- mittén har i sitt slutbetänkande föreslagit att detta centrum inte bara ska tillgodose folkbildningens och högskolornas behov av stöd och utveck- ling inom området utan också det behov som finns inom och statlig vuxenutbildning. Kommittén har därför också föreslagit att de båda statliga skolorna för vuxna i och ska föras in i detta utvecklingscentrum. En särskilt tillsatt för en distansutbildningsmyndighet i (U 1998:03) har till uppgift att planera och förbereda verksamheten vid en distansutbild- ningsmyndighet i . överlämnade kom- mittén sitt förslag till instruktion och organisation m.m. av myndigheten. arbetar nu vidare med att dels fysiskt och tekniskt planera för den nya myndigheten, dels fördela utbildningsplatser och medel. Uppdraget ska vara slutfört och den nya myndigheten börjar sitt arbete . beklagar att existerande forskningsresultat inte utnyttjas fullt ut vid de olika lärarhögskolorna varken vad avser utbildning och fortbildning för berörda lärarkategorier eller utbildning Reflexioner och förslag 269 och fortbildning för vägledare. Kommittén förutsätter att lärarhögsko- lorna fortsättningsvis tar till sig befintliga forskningsresultat och ut- nyttjar dessa i undervisningen och att de studerande vid dessa högskolor ges grundläggande kunskaper om var forskningsresultat kan hämtas in och utnyttjas i det kommande dagliga arbetet. föreslår en kraftfull och omedelbar satsning på forskningen inom området vuxenutbildning och livslångt lärande. Eftersom forskarkompetens måste byggas upp inom området – den saknas helt på många universitet och högskolor – föreslår kommittén en stegvis utbyggnad, där satsningen stegras för att nå ett normalläge först efter exem- pelvis . En sådan satsning skulle kunna utvecklas i ett tolvårigt temaprojekt med en ekonomisk utgångspunkt i exempelvis och årlig upptrappning med tre miljoner upp till femton miljoner för att sedan plana ut på den nivån under återstående . En sådan summa bör vara tillräcklig för att två till tre nya forskningsmiljöer inom området skulle kunna tillskapas. vill i detta sammanhang också framhålla behovet av att forskningsområdet utvidgas så ·att fler universitet och högskolor uppmuntras att ägna sig åt detta område samt ·att forskningen inom vuxenutbildning och livslångt lärande utvidgas från att i huvudsak endast varit en fråga för de pedagogiska institutionerna till att för framtiden omfatta flera discipliner, exempel- vis de antropologiska, ekonomiska, filosofiska och sociologiska institutionerna. Det kan diskuteras vem eller vilka som ska ha beställaransvaret för forskning kring vuxenutbildningen och vart en eventuell referensgrupp ska knytas. Olika skäl kan tala för · sektorsmyndigheter som , och , 270 Reflexioner och förslag ·forskningsråd inom ett eller flera områden, ·fristående forskningsinstitut som och skulle för sin del kunna tänka sig att en sats- ning på forskning inom området vuxenutbildning och livslångt lärande skulle kunna planeras genom att ·ett program för forskning inom området vuxenutbildning och livs- långt lärande inrättas, ·detta program läggs under forskningsrådet för humaniora och sam- hällsvetenskap samt ·en referensgrupp med företrädare för avnämare och forskare knyts till programmet med syfte att uppmärksamma problem och föreslå prioriteringar.