sou · GNB3108 · 2000-01-01 00:00:00 — Någon tingsrätt har uppgett att antalet fasta tingsdagar har ökats för att undvika alltför många extra ting. Hur många ungdomsmål handläggs vid domstolen ? (om statistik saknas, ange ett ungefärligt antal) a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet fängelse b)övriga ungdomsmål Flera tingsrätter har valt att helt eller delvis inte besvara frågan eftersom det saknas statistik. Några tingsrätter har också besvarat frågan allmänt utan att göra skillnad på kategori a) och b). De flesta tingsrätter har dock besvarat frågan men angett att det är fråga om ungefärliga siffror. Av de som svarat ligger genomsnittet på antalet mål enligt kategori a) på drygt 75 mål per tingsrätt och beträffande b) på drygt 80 mål. Det bör dock uppmärksammas att det är mycket stora skillnader i det upp- skattade antalet mål mellan de olika tingsrätterna. a)varierar svaren mellan 0 och 400 och vad gäller ungdomsmålen under b)mellan 10 och 400. Hur lång är regelmässigt domstolens handläggningstid för ungdoms- mål? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet fängelse b)övriga ungdomsmål Det helt övervägande antalet tingsrätter har svarat att handläggningstiden för kategori a) regelmässigt är . Ett par tingsrätter har angett att en något längre handläggningstid kan förekomma. Vidare har några anfört att handläggningstiden är . Vad gäller gruppen ungdomsmål under b) är svaren mycket skiftande. Svaren varierar mellan en handläggningstid på till något . Enligt de flesta svaren uppgår handläggningstiden till en – . Förekommer det att tidsfristen i 29 § andra stycket LUL överskrids? Om ja – i vilken utsträckning och varför? De allra flesta tingsrätterna har svarat att det är mycket sällan som tidsfristen överskrids. Ett par tingsrätter har anfört att det inte före- kommer över huvud taget. En del har angett att det förekommer att tidsfristen överskrids. Endast en tingsrätt har uppgett att det förekommer i stor utsträckning. Vad gäller orsakerna till att tiden överskrids anges som den vanligaste att det är svårt att delge den tilltalade, målsägande eller vittnen kallelse till huvudförhandlingen, främst då många är bortresta. En annan vanlig orsak är att yttranden eller annan person- utredning inte är färdig. Vidare är ett vanligt skäl till att huvud- förhandling inte kan hållas inom tidsfristen att den offentlige försvararen har förhinder. Andra orsaker som har angetts är bl.a. att den tilltalade är misstänkt för ny brottslighet, att det av arbetsmässiga skäl är svårt att sätta ut målet, att kallade personer inte inställer sig vid förhandlingen samt att det föreligger hinder för en målskamrat och det inte går att döma separat. Har utvidgningen av de ungdomsmål som omfattas av tidsfristen påverkat domstolens arbete? Om ja – i vilken utsträckning? Flertalet av tingsrätterna har besvarat frågan nekande. Av de domstolar som menar att utvidgningen påverkat arbetet har de flesta angett att det gör arbetet svårare att planera. I övrigt har de tingsrätter som anser att arbetet påverkats anfört att pliktmålen har blivit fler, att det är en större tidspress, att andra förhandlingar måste ställas in, att det uppstått problem för kanslierna, att fler extra ting måste hållas och att det måste hållas ett visst beredskapsutrymme för att kunna sätta ut ungdomsmål. Har domstolens handläggningstid för ungdomsmål förändrats 1995? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet fängelse b)övriga ungdomsmål Beträffande gruppen ungdomsmål under a) har de flesta tingsrätterna angett att domstolens handläggningstid inte har förändrats. En del tingsrätter har dock svarat att dessa ungdomsmål nu handläggs snabbare. Ett par av tingsrätterna har anfört att handläggningstiden möjligen är något kortare. Vad gäller kategori b) har ännu fler tingsrätter svarat att det inte skett någon förändring av handläggningstiden. Några tingsrätter har dock angett att dessa ungdomsmål handläggs snabbare. Har handläggningstiden för förundersökningsstadiet förändrats 1995? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet fängelse b)övriga ungdomsmål Flertalet tingsrätter har vad gäller kategori a) anfört att handlägg- ningstiden under förundersökningsstadiet har blivit kortare efter reformen. Ett fåtal tingsrätter har angett att ingen förändring har skett. Endast en tingsrätt har uppgett att handläggningstiden har blivit längre, vilket enligt den tingsrätten kan bero på polisens och åklagarnas om- organisation. En del tingsrätter har anfört att de ej kan besvara frågan. Även beträffande ungdomsmålen under b) har de flesta tingsrätterna svarat att handläggningstiden har minskat. Här är det dock ingen större skillnad i förhållande till dem som angett att det inte har skett någon förändring. Också beträffande denna kategori är det en tingsrätt som anfört att handläggningstiden har blivit längre. Slutligen har en del tingsrätter uppgett att de inte kan besvara frågan. Vad kan anses vara en tillräckligt snabb handläggning (även förundersökningsstadiet) med beaktande av att tiden mellan brott och reaktion inte bör vara alltför lång? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet fängelse b)övriga ungdomsmål Vad gäller ungdomsmål enligt a) spänner svaren vad som kan anses vara en tillräckligt snabb handläggning från . Det vanligaste svaret är . Därefter följer , en månad resp. . Endast en tingsrätt har angett som en tillräckligt snabb handläggningstid. Beträffande kategori b) ligger spännvidden . Också här har de flesta tingsrätter angett att kan anses vara en tillräcklig snabb handläggning. De vanligaste svaren därefter är tre, fyra resp. . Två tingsrätter har anfört att en månad kan anses vara en tillräckligt snabb handläggningstid. Har kontakterna med polis, åklagare och socialtjänst förändrats reform? Om ja – på vilket sätt? Den klart övervägande delen av tingsrätterna har svarat att kontakterna inte har förändrats efter reformen. Några tingsrätter har anfört att man numera har färre kontakter med medan ett par menar att denna kontakt har utökats. Vidare har några tingsrätter framhållit att kontakterna med åklagarna har förbättrats eller i vart fall blivit tätare. Endast en tingsrätt har angett att kontakterna med samtliga, dvs. polis, åklagare och socialtjänst, har förbättrats. Någon tingsrätt har påpekat att det har bildats en samrådsgrupp som består av samtliga berörda intressenter. Har specialiseringen inom polis-, åklagar- och domstolsväsendet, dvs. att särskilt lämpade polismän, åklagare och domare skall handlägga ungdomsmålen, inneburit någon förändring beträffandet ungdomsmålens handläggning? Om ja – på vilket sätt? Nästan samtliga tingsrätter har svarat att specialiseringen inte har inneburit någon förändring för ungdomsmålens handläggning. De få tingsrätter som svarat att någon förändring skett har anfört bl.a. att det inneburit en viss effektivisering och att målen numera handläggs med betydligt större engagemang. I vilken omfattning utses offentliga försvarare i ungdomsmål? Av svaren framgår att offentlig försvarare utses i stor omfattning. De flesta tingsrätter har svarat att offentlig försvarare utses regelmässigt eller i mycket stor utsträckning. Vissa av tingsrätterna har angett att man är mer benägen att utse offentlig försvarare om den tilltalade är liksom om det för brottet är föreskrivet fängelse . Att brottet är erkänt eller förnekat och att det är åberopat muntlig bevisning är också omständigheter som några tingsrätter har uppgett att de väger in i bedömningen. Vidare har en del tingsrätter anfört att offentlig försvarare normalt inte utses i erkända bötesmål. Har det skett någon förändring i domstolens praxis med att utse offentliga försvarare i ungdomsmål reform? Det helt övervägande antalet tingsrätter har svarat att det inte skett någon förändring i deras praxis att utse offentliga försvarare efter reformen. Ett mindre antal tingsrätter har anfört att offentlig försvarare numera utses i större omfattning . Hur tillämpas bestämmelsen i 25 § LUL om att särskilt lämpade domare skall handlägga ungdomsmål? Svaren på frågan hur bestämmelsen om att särskilt lämpade domare skall handlägga ungdomsmålen varierar. De flesta tingsrätterna har svarat att bestämmelsen inte tillämpas, att samtliga domare är lämpliga eller att vissa har utsetts utan att det har angetts några skäl varför. Övriga tingsrätter har i flertalet fall anfört att de domare som har förklarat sig vara intresserade och villiga att handlägga ungdomsmål har utsetts till Några tingsrätter har uppgett att endast ordinarie domare kommer i fråga som ungdomsdomare. En av dessa tingsrätter har framhållit att det rent principiellt bör vara så att samtliga ordinarie domare anses lämpliga att handlägga ungdomsmål. Några tingsrätter har angett att domarens erfarenhet har betydelse vid utseendet av ungdoms- domare. Någon tingsrätt har svarat att praktiska hänsyn styr valet. Slutligen har en tingsrätt anfört att ungdomsdomarna tillhör de yngsta domarna vid domstolen. Hur väljs de nämndemän ut som skall tjänstgöra i ungdomsmål? De allra flesta tingsrätterna har svarat att inga speciella nämndemän har valts ut eller att alla anses lämpliga eller i vart fall ingen anses olämplig. Vid de tingsrätter där särskilda ungdomsnämnder tillskapats har i de flesta fall nämndemännen fått anmäla sitt intresse för att tjänstgöra i denna typ av mål. I något fall har angetts att lagmannen väljer ut lämpliga nämndemän efter samråd med övriga domare och företrädare för nämndemännen och i ett annat fall har nämndemannaföreningen föreslagit dem. Anser sig domstolen ha tillgång till tillräckligt många nämndemän som är lämpliga att tjänstgöra i ungdomsmål? Nästan samtliga tingsrätter har svarat att de har tillgång till tillräckligt många lämpliga nämndemän. Det fåtal som besvarat frågan nekande har bl.a. anfört att nämndemannakårens ålderssammansättning är sådan att det inte går att sätta samman någon ungdomsnämnd. En tingsrätt har påpekat att kommunfullmäktige och de politiska partierna inte väljer nämndemän med utgångspunkt i de särskilda kriterier som anges i 4 kap. 7 § fjärde stycket och i behovet av nämndemän med särskilda förutsättningar för ungdomsmål. I vilken utsträckning avkunnas domarna muntligen i anslutning till huvudförhandlingen? På denna fråga har samtliga tingsrätter svarat att domen avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen i mycket stor utsträckning eller liknande. Vad är de vanligaste orsakerna till att domarna inte avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen? Skälen till att domar inte avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen är enligt de flesta tingsrätterna att målen är omfattande med många tilltalade och komplicerade frågeställningar. Några tingsrätter har vidare angett att domen inte avkunnas direkt när förhandlingen dragit ut och det därför blir alltför knapp tidsmarginal för överläggning. Ett par tingsrätter har anfört att det är behovet av ytterligare överväganden som styr om domen kan avkunnas i anslutning till huvudförhandlingen. Utnyttjas möjligheten att hålla ett särskilt sammanträde för avkunnande av dom? Om ja – i vilken omfattning och i vilka fall? Det helt övervägande flertalet av tingsrätterna har svarat de inte utnyttjar möjligheten att hålla ett särskilt sammanträde för att avkunna dom. De som besvarat frågan jakande har anfört att detta sker sällan i omfattande mål. Verkar det muntliga avkunnandet av fällande domar betyda något för de ungas insikter om sina brott? Om ja – på vilket sätt? Nästan samtliga tingsrätter har svarat att det muntliga avkunnandet har betydelse i olika omfattning. Flera påpekar att det inskärper allvaret av domen och att det ger tillfälle att förklara vad domen innebär. Från flera håll anmärks också att de mer allmänna förmaningar som rättens ordförande uttalar har betydelse för de ungas insikter om sina brott. Någon tingsrätt har anfört att det har betydelse inte minst för åhörarna som ofta är kamrater till den tilltalade. Endast två tingsrätter har angett att det är tveksamt resp. sällan som det muntliga avkunnandet har någon särskild betydelse. I vilken omfattning är vårdnadshavare eller andra fostrare närvarande vid huvudförhandlingen? De flesta tingsrätterna har svarat att vårdnadshavare eller andra fostrare närvarar vid huvudförhandlingen i stor utsträckning och liknande. En del tingsrätter har angett att vårdnadshavare är närvarande relativt ofta. Slutligen har några tingsrätter anfört att vårdnadshavarnas närvaro ligger . I vilken omfattning hörs vårdnadshavare eller andra fostrare vid huvudförhandlingen? Flertalet av tingsrätterna har svarat att vårdnadshavare eller andra fostrare alltid bereds tillfälle att yttra sig och då främst i personaliadelen. Nästan lika många tingsrätter har angett att de alltid hörs. Vidare har några tingsrätter uppgett att de hörs relativt ofta. Endast en tingsrätt har anfört att det sker sporadiskt. Är vårdnadshavares eller andra fostrares medverkan tillräcklig? Om nej – vari består bristerna? Nästan samtliga tingsrätter har svarat att vårdnadshavares och andra fostrares medverkan är tillräcklig. Någon tingsrätt har påpekat att det nog i vissa fall vore lämpligt att göra deras närvaro mer obligatorisk. En annan tingsrätt har påtalat att det vore önskvärt med klara regler om ersättning till tolk för de vårdnadshavare som inte talar svenska. Förekommer det att domstolen underlåter att kalla vårdnadshavare eller andra fostrare till huvudförhandlingen? Om ja – av vilken anledning? De allra flesta tingsrätterna har svarat att de alltid kallar vårdnadshavare eller andra fostrare. En del tingsrätter har anfört att de i rena bötesmål endast skickar en underrättelse. Vissa tingsrätter har vidare angett att de kan underlåta kallelse om vårdnadshavaren bor utomlands eller liknande med dyra inställelsekostnader som följd. Slutligen har en tingsrätt svarat att det har förekommit att man kallat endast ena vårdnadshavaren. Förekommer det att domstolen ställer in en huvudförhandling på grund av vårdnadshavarens eller fostrarens utevaro? Om ja – i vilken utsträckning? I stort sett samtliga tingsrätter har svarat att det inte förekommit att de ställt in en huvudförhandling på grund av att vårdnadshavare eller andra fostrare inte är närvarande. Av svaren från de tre domstolar som angett att det förekommer framgår att det är fråga om mycket få tillfällen. Vilka fördelar/nackdelar finns det med vårdnadshavares eller andra fostrares närvaro? Av tingsrätternas svar framgår att de anser att det är mest fördelar med att vårdnadshavare eller andra fostrare är närvarande vid huvudför- handlingen. Det vanligaste svaret är att det är bra att vårdnadshavarna får veta vad det är den unge har gjort. Flera tingsrätter har anfört att den unges och familjens situation blir bättre belyst, vilket underlättar påföljdsvalet. Att det är en fördel att vårdnadshavarna visar sitt engagemang och utgör ett stöd för den unge har flera tingsrätter angett liksom att det är viktigt att få veta vårdnadshavarnas inställning till eventuell vård. Någon tingsrätt har uppgett att vårdnadshavarnas närvaro kan påverka den unge och bidra till att denne avhåller sig från fortsatt brottslighet. De tingsrätter som har anfört att det finns nackdelar med vårdnads- havarnas närvaro har nästan samtliga anfört att deras närvaro kan verka hämmande på den unge och att denne inte vågar berätta vad som egentligen har hänt. En tingsrätt har påpekat att en dålig relation mellan barn och vårdnadshavare kan försämras och en annan att vårdnadshavarna kan tycka att åtalet och domen är orättvisa. I vilken omfattning medverkar företrädare för vid huvudförhandlingen? Enligt det stora flertalet av tingsrätternas svar förekommer det sällan eller mycket sällan att företrädare för är närvarande vid huvudförhandlingen. Det har av några tingsrätter anförts att social- tjänsten finns representerad då och då. Några tingsrätter har påpekat att närvaron skiljer sig mycket från kommun till kommun. Från något håll har anmärkts att brukar finnas representerad om det finns en kontakt mellan den unge och eller om den unge har särskilt allvarliga problem. Det har också påpekats att det är vanligare att företrädare för är närvarande om det är fråga om allvarlig brottslighet. Endast två tingsrätter har angett att någon från generellt är närvarande relativt ofta. Vilka fördelar/nackdelar finns med närvaro? Nästan samtliga tingsrätter har svarat att det bara finns fördelar med att företrädare för är närvarande. De fördelar som har framhållits är att närvaron ger möjlighet att få yttrandet kompletterat och Enkäten har skickats till 29 kommuner av olika storlek runt om i landet. I de tre största kommunerna har enkäten gått ut till sammantaget sju stadsdelar. 29 kommuner resp. stadsdelar har inkommit med svar. Vissa kommuner som har socialförvaltningen uppdelad i olika geografiska områden har inkommit med svar från flera olika områden. Nedan följer en sammanställning av de inkomna svaren. Beskriv hur verksamheten och arbetet för att handlägga ungdomsmål, dvs. ärenden där den unge som är misstänkt för brott är men inte har fyllt , är organiserat. Svaren skiljer sig mycket åt såväl vad gäller beskrivningen av verksamheten och arbetet med handläggningen som beträffande omfånget av svaren. Vissa har lämnat mycket kortfattade uppgifter om handläggningen medan andra ingående beskrivit både verksamhetens organisation och hur ungdomsärendena handläggs. Av svaren framgår att det är relativt vanligt med särskilda ungdomsgrupper eller liknande som handlägger samtliga ärenden som rör ungdomar, vanligen i åldergruppen 13–. Det synes vidare av svaren vara vanligt att man inom har särskilda handläggare för ungdomsmål utan att dessa är organiserade i en särskild ungdomsgrupp. I stället finns dessa handläggare mer spridda i organisationen. I något fall har angetts att man har haft en ungdomsgrupp men att de handläggare som arbetade där placerats ut på olika områden. Enligt ett par svar har man särskilda socialsekreterare knutna till polisens ungdomsfunktion, vilka brukar vara med vid polisförhören med den unge. Har reform haft någon betydelse för hur ni arbetar med ungdomsmålen? Flertalet av svaren från anger att reformen har haft betydelse för arbetet med ungdomsmålen. Det vanligaste svaret är att handläggningstiden har blivit snabbare. Andra vanliga svar är att får kännedom om att den unge är misstänkt för brott tidigare, att samverkan mellan de berörda myndigheterna har blivit bättre och att har skapat fler åtgärder för unga lagöverträdare. Annat som har påpekats är att rutinerna kring handläggningen har stramats upp, att ungdomsärendena prioriteras, att företrädare för i större utsträckning medverkar vid polisförhör med den unge, att vårdnadshavarna involveras bättre i processen, att man tillsatt särskilda tjänster som ungdomshandläggare samt att en ungdomsgrupp har inrättats. Relativt många har besvarat frågan nekande. Flera av dessa har emellertid angett att deras organisation och arbetssätt redan var anpassade till reformen. I ett svar har anförts att reformens intentioner om en skyndsam handläggning inte har uppfyllts vilket försvårar arbete och gör det omöjligt att leva upp till ambitionen att ge snabba och entydiga reaktioner från samhällets sida. Hur många ungdomsmål handläggs vid myndigheten ? (om statistik saknas, ange ett ungefärligt antal) a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet mer än sex månaders fängelse b)övriga ungdomsmål Beträffande kategori a) varierar svaren på antalet ungdomsmål som handläggs mellan 0 och 450. Vad gäller gruppen ungdomsmål under b) spänner svaren mellan 5 och 500. I flera fall har frågan besvarats allmänt utan att göra någon skillnad mellan de både kategorierna. I en del svar har endast angetts att statistik saknas. Sammantaget framstår det inte som meningsfullt att närmare bearbeta svaren på denna fråga. Är handläggningstid (från polisens underrättelse om misstanke till yttrande enligt 11 § LUL har lämnats) för ungdomsmål kortare nu än före reformen ? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet mer än sex månaders fängelse b)övriga ungdomsmål När det gäller ungdomsmålen enligt kategori a) har på de flesta orter svarat att handläggningstiden har förkortats efter reformen. I några fall har anförts att det inte skett någon förändring. Även beträffande kategori b) har det i de flesta svaren angetts att handläggningstiden har minskat. på ett par orter har svarat att det inte är någon skillnad jämfört med före reformen. Det har också avgetts flera allmänna svar. Den övervägande delen av dessa anser att handläggningstiden för alla ungdomsmål har minskat. Även här har det i ett par svar anförts att det inte skett någon förändring av handläggningstiden. I ett svar har påpekats att det inte är handläggningstid som är det huvudsakliga problemet utan att det är polisutredningen och rättegången som tar , vilket gör att insatser kopplade till det aktuella brottet kan vara avslutade innan domen avkunnas. Vad kan anses vara en tillräckligt snabb handläggning med beaktande av att tiden mellan brott och reaktion inte bör vara alltför lång? a)för ungdomar som misstänks för brott för vilket är föreskrivet mer än sex månaders fängelse b)övriga ungdomsmål Svaren vad gäller ungdomsmålen enligt a) varierar mellan och . De flesta svaren ligger i ett tidsintervall . Från ett par håll har framhållits att det är viktigt att en socialutredning görs grundligt för att den skall ha något värde och att det är innehållet i yttrandet som är det viktiga. på en ort har svarat att bör ta första kontakten med den unge och dennes familj inom . Även beträffande kategori b) varierar svaren och ligger i ett tidsintervall . De flesta svaren har angett omkring en månad som en rimlig handläggningstid. Det har också avgetts en del allmänna svar som inte skiljer på de två kategorierna. I de fall som tider har angetts i svaren ligger dessa mellan I de allmänna svaren har bl.a. framhållits att handläggningstiden beror på om ärendet är nytt eller om den unge redan är aktuell hos samt att det är viktigt att den unge och dennes familj snabbt får veta att har fått kännedom om brottet. Har samarbetet med polis, åklagare och domstol i ungdomsmålen förändrats reform? Om ja – på vilket sätt? I flertalet svar har angetts att samarbetet har förändrats i positiv riktning efter reformen. Det har nämnts bl.a. att specialiseringen har förbättrat samarbetet mellan de inblandade myndigheterna och att personkännedomen har blivit större. De flesta har ansett att samarbetet med främst polisen har blivit bättre men att samarbetet har ökat även med åklagarna har nämnts i flera svar. I något svar har dock uttalats att samarbetet med polisen har försämrats sedan deras ungdomsrotel upphörde. Vidare har påpekats att vårdnadshavarna efter reformen har blivit mer involverade i handläggningen. Samarbetet med domstolen synes enligt svaren inte ha förändrats i någon större utsträckning. Vidare har i flera svar angetts att det inte är någon skillnad beträffande samarbetet före och efter reformen. I flera fall har frågan också lämnats obesvarad. Slutligen har i ett svar anförts att samarbetet med polisen har försämrats på grund av polisens omorganisation, som innebar att ungdomsroteln försvann, dels genom personalbyten och dels genom extremt långsam handläggning. Har specialiseringen inom polis-, åklagar- och domstolsväsendet, dvs. att särskilt lämpade polismän, åklagare och domare skall handlägga ungdomsmålen, inneburit någon förändring beträffande ungdomsmålens handläggning och i så fall vilken? I de flesta fall har i de olika kommunerna svarat att specialiseringen har förändrat ungdomsmålens handläggning på så sätt att samarbetet har underlättats. I många svar har också angetts att kunskapsnivån bland dem som hanterar ungdomsmål har höjts.