sou · GNB388d3 · 2000-01-01 00:00:00 — Stämmer inte helheten måste det bero på brister i delarna. Helhetsperspektivet saknas nu helt i dokumentationen. Det har t.ex. inte gjorts någon rekonstruktion med bägge de nya vittnena tillsammans – något som borde ha kunnat leda till värdefulla insikter – än mindre har det gjorts någon rekonstruktion med alla fyra vittnena. I brist på utredning av det slaget återstår endast att bedöma utsagorna var och en för sig. Beträffande de tre här aktuella uppgiftslämnarna kan konstateras att deras vittnesberättelser inte innehåller något som kan kontrolleras mot information som inte är allmänt känd. Man är i stället hänvisad till att försöka kontrollera utsagorna som sådana. Detta har i den här utred- ningen gjorts med viss framgång när det gäller berättelse. Han uppgav själv att han fått parkeringsböter den aktuella kvällen. Han pekade även med stor bestämdhet ut en tunnelbaneuppgång som han skulle ha använt . Bägge sakerna kunde kon- trolleras, varvid det visade sig att uppgifter inte stämde. Be- träffande parkeringen ändrade sedan sin berättelse; han hade glömt att han först parkerat på ett annat ställe än där han fick böterna. Det ledde dock över till en annan utsaga, om förhållandena i kvarteren efter mordet, som ter sig mindre sannolik. Den sammantagna slutsatsen av detta är att uppgifter inte är tillförlitliga. berättelse innehöll även andra kontrollpunkter, bl.a. kunde man med hjälp av hans uppgifter säkerställa att han faktiskt uppehöll sig i mordkvarteren rätt kväll och, ungefär, vid rätt tid- punkt, vilket visar vikten av att finna så många kontrollpunkter som möjligt. Vad gäller berättelse innehöll den inga kontrollpunkter av detta slag.38 Ingen kunde styrka att han farit till , att han varit där eller att han kommit hem därifrån den första 38 Det finns en kontrollpunkt, nämligen vittnet utsaga. Vid en jäm- förelse framgår att det uppgav stämmer illa med det , som hördes i anslutning till mordet, uppgav. har heller inte lämnat uppgift om någon som skulle kunna vara . Denne har å sin sida inte heller uppgivit sig ha sett någon som skulle kunna vara . Någon rekonstruktion i syfte att klargöra i vad mån berättelserna kan förenas har som framgått inte utförts. Han hade inte köpt något 39 eller gjort något som kunde an- vändas som belägg för att han befunnit sig i huvudstaden denna kväll. Inte heller hans egen berättelse innehöll någon iakttagelse eller reflek- tion som kunde knytas ihop med rätt tidpunkt och rätt plats. Det går inte att göra en logisk kontroll av berättelsen, eftersom han inte uppgav något egentligt syfte med sin resa, annat än att han velat koppla av. Att han vid den aktuella tidpunkten överhuvudtaget varit på den plats där han säger sig ha mött stödjer han själv bara på att han just tittade på klockan, som var 23.25, och att han kom ihåg detta i sin tur eftersom dagen efter var den dag han fick veta att mördats dagen . berättelse måste därför bedömas med stor försiktighet; tillförlitligheten i hans utsaga låter sig i praktiken inte mätas. Det som återstår är att diskutera om hans utsaga är trovärdig. Till stöd för detta skulle uppgifterna från hans bröder kunna anföras. Enligt den ene brodern hade en gång sagt att han visste vem som begått mordet. Detta hade brodern emellertid inte själv tagit riktigt på allvar. Vad han i övrigt allmänt uppgav om redlighet saknar i sammanhanget utredningsvärde. Brodern uppgifter är i sig av större intresse. De stödjer uppgift om att han skulle ha varit i och antyder att han där skulle ha upplevt något med anknytning till mordet. Något starkt stöd utgör de dock inte, med tanke på de uppgifter som lämnats av andra i utredningen. Uppgifterna som talar mot att överhuvudtaget kunnat företa en resa som den han berättat om, synes i det sammanhanget ha viss tyngd. Den förra hustrun, dottern och den ene brodern höll för uteslutet respektive betvivlade att haft hälsan för ett sådant företag. Utan att bedöma allmänna trovärdighet kan vi av materialet konstatera att den allvarligt sattes i fråga från flera håll. Det betyder att den som vill visa att uppgifter i detta sammanhang är trovär- diga, har en rejäl uppförsbacke framför sig. Till detta kommer de egen- domliga rekonstruktioner som företog med sin dåvarande hustru, vilka i brist på annan rimlig förklaring inte kan uteslutas ha till- kommit som ett led i ett fabricerande av en utsaga. Mot trovärdighet i sammanhanget talar slutligen hans aningen rättshaveris- tiska förhållningssätt under utredningen, liksom att han lämnade uppgifter i ett annat uppslag (se kapitel 5, – avsnitt DA ) utan att då nämna vad han, enligt vad han numera uppgav, redan då skulle ha känt till beträffande . 39 uppgav sig ha köpt en jacka i . Sedan PU visat intresse för detta gjorde till synes stora ansträngningar för att reda ut var han kunde ha köpt den. Det ledde dock inte till något kontrollerbart resultat. Utgångspunkten vid bedömandet av uppgifter liknar dem som gällde för . berättelse ter sig i jämförelse dock mera . Den är i princip fri från de egendomligheter som präglar bl.a. och utsagor. En skillnad i hans berättelse jämfört med och är vidare att han fak- tiskt presenterat ett visst belägg för att händelsen inträffade ; hans förra fru bekräftade att det var just denna helg som hon var bortrest. De vittnen som hördes för bedömandet av trovärdighet gav samstämmiga uppgifter, som talar mot att han skulle ha hittat på eller förstorat sin berättelse. Även om det i och för sig också finns uppgifter som kan förringa tilltron till , framstår hans utsaga ändå som av intresse för utredningen. Det hade enligt vår mening varit av värde att få den ytter- ligare prövad i förhållande till vittnet berättelse. Åberopas uppgifter jämte synes resultatet dock bli ett mer allmänt tvivel om det sammantagna värdet av utredningen i denna del. När det gäller berättelse uttalade sig HD om bevisvärdet i uppgifterna att hon sett utanför bostad och biografen : Även om dessa uppgifter stärker påståendet att sett makarna besöka biografen, har de knappast sådan betydelse att de ensamma kan tillmätas någon större vikt för resningsfrågan. har visser- ligen förnekat att han varit på dessa ställen vid det tillfället, med det är knappast någon avgörande omständighet för skuldfrågan att motbevisas i denna del. Han kan ju även som oskyldig ha anledning att vilja undanhålla det förhållandet att han haft tillfälle och rum att begå brotten. Uppgifterna i sig tillför med andra ord inget i den centrala frågan om begått mordet eller inte. Från utredningssynpunkt ligger berättelsens värde framför allt i ut- pekandet av utanför biografen . Det skulle föra saken framåt om det kunde styrkas att var utanför Grand strax före starten av den bioföreställning makarna bevistade. Det ger stöd för det huvudscenario utredningen arbetat med sedan rättegångarna. Men det är på denna punkt som osäkerheten i de lämnade uppgifterna ter sig som störst. Det finns till att börja med ingen tidsangivelse i hennes egen berättelse; det kan inte ens beläggas att hon befann sig i denna kväll. Dessutom framstår det i redogörelse som oklart varför mannen hon såg skulle ha begett sig just till biografen för att söka . Allmänt sett gäller att berättelse måste ifrågasättas på den grunden att den avgivits först . Hennes förklaring till att hon inte lämnat uppgifter tidigare äger i och för sig viss rimlighet. Flera personer i hennes närhet var inblandade i utredningen. Hon torde själv ha tillhört de kretsar där det inte alltid är naturligt att samarbeta med polisen och rättsväsendet i övrigt. Till skillnad från andra upp- giftslämnare i detta avsnitt kan hon inte heller sägas ha suttit inne med så avgörande uppgifter, att det behöver framstå som så konstigt att hon inte meddelade sig med polisen. Det finns inte mycket i hennes berättelse som går att kontrollera, annat än att hon bodde hemma och att hennes far verkar minnas att hon var hemma morgonen efter mordet. Man skulle kunna tänka sig att de narkotikaspanare, som hade uppsikt över lägenhet hade sett händelsen och noterat den. Huruvida detta är kontrollerat framgår inte av materialet, men det torde inte ha skett. berättelse om iakttagelsen av på pizzerian på har sakligt sett begränsat utredningsvärde i rådande utredningsläge. Att inte lämnat sanningsenliga upp- gifter om vad han gjorde på mordkvällen är klarlagt och konstaterat av . har själv medgett att han befann sig i de aktu- ella kvarteren. Därvid tillför inte uppgifter särskilt mycket. Från utredningssynpunkt skulle de däremot kunna vara en hjälp vid för- söken att fastställa hur rört sig den aktuella kvällen. Upp- gifterna får dock anses osäkra, bl.a. med tanke på att upp- gifter om inte till någon del vunnit stöd hos andra hörda per- soner, som också befann sig på restaurangen den aktuella kvällen, och på att han väntat så länge med att gå till polisen. Vissa övriga uppgifter om iakttagelser av på mordkvällen kommer från personer som haft tillfälle att vid konfrontationer peka ut innan denne blivit allmänt känd som misstänkt för stats- ministermordet. Det gäller bl.a. för . De nya uppgifterna från bedömdes inte av majoriteten i HD. Den skiljaktige ledamoten bedömde uppgifter på följande sätt: identifiering får visst stöd av vad dennes hustru berättat om makens reaktioner efteråt men motsägs av uppgifter som lämnat och som avser möjlighet att iaktta gärningsmannen. (---) upp- givna motiv till att han dröjt med att lämna de nu åberopade uppgifterna är av samma slag som och och framstår inte som mer övertygande än deras förklaringar. Hans nya berättelse saknar därför till- räckligt bevisvärde för att det skall anses sannolikt att utgången skulle ha blivit en annan i hovrätten, om han avgett samma berättelse där. Ett utpekande av på mordplatsen från sida är natur- ligtvis av stort intresse. Oavsett trovärdigheten, måste emellertid tillförlitligheten ifrågasättas. Går det, på det avstånd från mordplatsen som befann sig, som förare av en bil under gång, med de ljusför- hållanden som rådde (bl.a. motljuset från Dekorima) och under omstän- digheterna i övrigt att identifiera gärningsmannen? har i och för sig inte grundat sin identifiering på iakttagelser av mannens ansikte, utan mer på en helhetsbild, där mannens sätt att röra sig haft en avgörande betydelse. Den frågan, dvs. om kunde identifieras med ledning av sitt rörelsemönster, diskuterades av , bl.a. utifrån vittnesmål i hovrätten: Av den av åklagaren åberopade videoinspelningen av mönster framgår visserligen att denne har en speciell gångstil men det kan inte anses utrett att sätt att röra sig är så karakteristiskt att vittnenas iakttagelser kan läggas till grund för en identifiering. Även om hovrätten här hänförde sig till vad som var utrett i målet är det svårt att se hur saken skulle kunna utredas mer eller på annat sätt. Slutsatsen torde i alla händelser vara att en säker identifikation av på brottsplatsen inte kan grundas enbart på dennes sätt att röra sig. Även om det emellertid inte är unikt eller tillräckligt karakteristiskt för att utesluta andra personer torde beskrivningar av ett rörelsemönster som är förenliga med sätt att röra sig vara av intresse. En beskrivning av gärningsmannen som stämmer med , kan ha värde även om den i och för sig kan stämma även på andra (ju färre den kan antas stämma på, desto större värde). Uppgifter av den innebörden måste i någon mån kunna anses minska sannolikheten för att misstagit sig när hon pekat ut som den man hon iakttog på mordplatsen. Iakttagelser av det slag gjort har således utredningsvärde, även om de på grund av bristande tillförlitlighet inte kan läggas till grund för en säker identifiering. Beträffande de uppgifter numera lämnade måste till att börja med noteras att han, när han pressats i förhör, tvekat om säkerheten i sin identifiering och då återkommit till att han inte sett mannens ansikte tillräckligt väl. Det kan ifrågasättas om det egentligen föreligger någon identifiering av från sida; saken kan lika gärna tolkas som att ansåg det mycket sannolikt att det var han hade sett, dvs. det är fråga om en bedömning från hans sida och inte om ett igenkännande från minnet. Tillförlitligheten hos den som först säger sig inte kunna peka ut en person vid en konfrontation, men uppger sig säker på att vederbörande är rätt man, är vidare låg. Det krävs en god förklaring till ett sådant beteende. Någon sådan förklaring föreligger inte för del. Han har anfört flera skäl – att han känt misstro mot polisen och att han känt sig hotad, men även att han varit osäker på själva identi- fieringen. Det är psykologiskt helt godtagbara skäl, men i förening med att han väntade så länge med att anmäla sin uppfattning och att han vände sig till massmedia med sitt utpekande, förstärker de närmast otillförlitligheten i själva utpekandet. Tillförlitligheten i upp- gifter bör vidare ställas mot det uppgav, se nedan. Uppgifterna från den siste uppgiftslämnaren i avsnittet, , be- dömdes inte heller av majoriteten i HD. Den skiljaktige ledamoten be- dömde uppgifter på samma sätt som han hade bedömt uppgifter, dvs. de saknade tillräckligt bevisvärde. Han tillade att identifiering inte var lika säker som . hade alltså inte själv identifierat . Förhören med honom synes ha syftat till kontroll och uppföljning av nya uppgifter. De upplysningar han därvid kom att lämna om sina egna reaktioner inför spaningsfilmen av ledde uppenbarligen till att hans uppgifter bedömdes som en form av identifikation av på mordplatsen, varför de redovisades i ett eget uppslag. Med tanke på att själv i förhöret inte ville sträcka sig längre än till att rörelsemönstret hos mannen på mordplatsen påminde om kan hans uppgifter inte betecknas som ett utpekande överhuvudtaget. Men uppgifter om likheten i rörelsemönster mellan mannen på mordplatsen och är naturligtvis av intresse. De hör därvid till kategorin upplysningar från mordplatsen som låter sig förenas med antagandet att är gärningsman, som de inte ute- sluter att det även kan vara någon annan. Det bör noteras att den upp- givna likheten i rörelsemönstret inte motsvaras av någon beskrivning av mannens rörelsemönster i tidigare förhör med . Detta försvagar värdet av det vaga igenkännande som han nu gav uttryck för. Av intresse i det sammanhanget är även tidigare bekantskap med och tämligen bestämda uppfattning om dennes karaktär. Det synes vara först då han ser filmen och vet att det är – som han alltså känner till och inte tycks vara förvånad över att få se i detta sammanhang – som minnesbilden av hur mannen på mordplatsen rörde sig kommer för honom. Som identifikation betraktad är utsaga därmed av osäkert värde. uppgifter angående identifiering av är däremot entydiga; hade enligt inte gjort och inte heller haft praktisk möjlighet att göra tillräckliga iakttagelser för att kunna identifiera gärningsmannen. uppgifter motsägs av att hustru uppgivit att hennes man från haft samma klara bild av händelseförloppet på mordplatsen. Oavsett om därvid har rätt i sin uppfattning avseende eller inte, förringar det han berättar det rättsliga värdet av utpekande. Om läm- nade samma uppgifter vid en eventuell rättegång, skulle detta i prak- tiken kunna radera ut bevisvärdet i ett utpekande från sida (jfr det skiljaktiga justitierådets bedömning av uppgifter ovan). Inga Å , som observerade en som hon uppfattade det avvikande man på biografen före nioföreställningen av Bröderna , kände vid en konfrontation inte igen . Efter tingsrättsdomen kände hon på ett spaningsfoto i tidningen igen som den man hon sett på bion. Uppgiften som sådan, att skulle ha befunnit sig inne på biografen , är av visst intresse. I princip gäller dock här detsamma som för iakttagelse, dvs. att den har ett begränsat värde. Tillförlitligheten i uppgiften måste anses låg. Det är en uppenbar svaghet att utpekandet inte kom förrän i samband med att tingsrätten fällt till ansvar och tidningarna allmänt publicerat bilder av denne. Visserligen uppgav Inga Å att det fanns skäl att tro att spaningsfotot var mer likt som denne såg ut än kon- frontationsvideon, som ju visade som denne såg ut . Oavsett hur det förhåller sig med detta är resultatet av de upp- gifter Inga Å sammantaget lämnat att hon inte med någon grad av till- förlitlighet kunnat identifiera som den man hon såg på Grand. Hace G:s uppgifter om att var på Oxen omkring har begränsat värde. Att var på Oxen är ostridigt. Det eventuella utredningsvärdet i uppgifterna ligger i om klockslaget kan fastställas. Därvid är Hace G:s uppgifter dock alltför osäkra och otillförlitliga. Med en viss förenkling kan det sammantagna utredningsvärdet av de uppgifter som framkommit beskrivas på följande sätt, utifrån vad som framgår av dokumentationen i resningsmaterialet. Inga Å:s, Hace C:s, , , och uppgifter är så otillförlitliga att de inte kan läggas till grund för några slutsatser alls. Det är även svårt att se att det skulle finnas något ytterligare bearbetningsbart beträffande dessa uppgiftslämnare och ut- sagor. Det skulle i så fall vara om man direkt tog sikte på att vederlägga utsagorna, i syfte att rensa bort det som inte är hållbart, något PU i andra sammanhang ibland gjort och även här i viss mån inriktade sig på när det gällde . Uppgifterna från tyder på att denne faktiskt kan ha sett på mordplatsen, men de är på flera sätt osäkra. Även uppgifter tyder på att denne kan ha sett på mordplatsen, men hans uppgifter är än mer osäkra. Med tanke på att och har olika bilder av vad de var för sig och tillsammans kan ha sett är det av intresse att notera att de bägge lämnat uppgifter som tyder på att de kan ha sett en och samma person, . Kärnan i berättelse innefattar en bekräftelse på att befann sig i trakterna kring tidigare på mordkvällen och en indikation på att detta kan ha varit . Uppgifternas tillförlit- lighet är dock osäker, framför allt på grund av den långa tid som gått och hennes dröjsmål med att delge polisen informationen. Om berättel- sen tas för god utgör den likväl, på sätt HD framhållit, inget bevis till stöd för att begått mordet. Däremot ger den stöd för huvud- scenariot beträffande . utsaga är av dokumentationen att döma mer trovärdig och mindre otillförlitlig än , och och den kan inte avfärdas på samma sätt. Det synes finnas goda skäl att bearbeta den ytterligare i syfte att finna kontrollpunkter för dess riktig- het. Innan den typen av kontroller gjorts är värdet dock osäkert. Vad gäller helhetsperspektivet har vi redan efterlyst ett sådant och en utifrån det perspektivet utförd kontroll av vilka iakttagelser som låter förena sig med varandra och vilka som utesluter varandra. Utredningen avseende tillgång till vapen Den till knutna utredningen om vapen har rört sig trevande, långt från konkreta spår efter själva mordvapnet. De uppgifter PU därvid intresserat sig för kan delas in i förekomsten av vapen hos och uttalanden från personer som uppger sig ha sett med vapen. Dessa bör i sin tur ställas mot uppgifter om att inte har setts med, använt eller intresserat sig för skjutvapen. Beträffande förekomsten av vapen hos klarlades i rätte- gångarna mot att det cirkulerade vapen hos och i kretsarna kring denne. Den fortsatta utredningen ledde, med ett undantag, inte till något resultat i denna del. , och innebär i detta hänseende inte annat än vad som redan var känt, dvs. att det förekom vapen hos . Undantaget är salutvapnet, dvs. uppgift och i de sista förhören om att han sent 1985 eller givit en magnumrevolver för att denne skulle kunna skjuta salut för en god vän som hade födelsedag. Den uppgiften har naturligtvis ett värde; hade den t.ex. kommit fram i rättegångarna skulle ha kunnat konfronteras med den, vilket i sin tur hade kunnat leda vidare. Men det bör kanske påpekas att även om denna uppgift skulle kunna beläggas innebär den i så fall inte mer än ett bevis för att lånat en revolver. Det är fortfarande ett gott stycke kvar att visa vad det var för revolver och om det var den som kom till användning vid mordet. Som framgått av redovisningen av de sista förhören med framförde särskilt hypotesen att medvetet hade förtigit salutvapnets existens vid förhören i domstolarna och att skälet skulle ha varit att denne ställde upp för . Det kan tyckas sannolikt att det var så, åtminstone om man utgår från att den uppgift om salutvapnet som sedermera kom att lämna är riktig. Den underliggande föreställningen synes dessutom vara, att eftersom skyddade skall allting han sagt ses som något som han måste säga, varvid det alltså skulle kunna tolkas extensivt till nackdel. I förlängningen ligger kanske också tanken, att om skyddade , så måste det ha varit för att han visste att denne var skyldig. Det är emellertid inte självklart att man vid tolkningen av materialet kan utgå från att och kretsarna kring denne ställde upp för , vilket följande sammanställning av en del uppgifter lämnade under resans gång visar. De uppgifter och övriga vittnen i kretsen kring Oxen lämnade spräckte det alibi åberopat. 40 Man kan fråga sig om uppgift om salutvapnet kan förenas med uppgiften att med väntande i bilen skall ha hämtat ett liv- vaktsvapen hos . Det synes dock förutsätta att angivit fel tidpunkt; senhösten/satt häktad. Livvaktsvapnet måste alltså ha hämtats tidigare. Enligt det justitieråd i HD som kom att be- döma uppgifter, var det av allt att döma fråga om olika vapen, en slutsats som han synes ha grundat på att revolvrarnas utseende beskrivits på olika sätt. att han uppehållit sig på Oxen större delen av kvällen och bl.a. åberopat att han hjälpt och en annan person att upprätta en fullmakt. Dessa uppgifter bekräftades inte av , som i domstolarna dessutom lämnade flera för besvärande uppgifter, t.ex. att sagt att han mordkvällen väntat utanför , att han bara stannat på Oxen , att han försökt påverka att lämna felaktiga uppgifter och att han brukade bära en halvlång, blå jacka. Till detta kommer att hade vänt sig till polisen med tipset att stämde in på beskrivningen av Grandmannen och pekat på att kunde ha uppehållit sig i området. Vid det tillfället förde också fram den tanke som kom att bli PU:s hypotes kring eventuella motiv, dvs. att denne var i händerna på utgör detta en substantiell och för påtagligt besvärande information som inte borde ha lämnat om hans ärende varit att hjälpa undan misstankar. Bilden är dock inte entydig. kan synas ha hjälpt . Det var vid det besök han gjorde hos polisen , då hans agerande kan tolkas som syftande till att avleda polisens intresse för . Detta kan ses mot bakgrund av att det har framkommit att före detta tillfälle hade varit i kontakt med för att be denne bekräfta den tidsuppgift som själv lämnat om när han gick från Oxen på mordkvällen. Även i vapenfrågan lämnade från synpunkt i någon mån besvärande uppgifter. Kontentan i den delen var emellertid att det förvisso fanns vapen hos och att det i kretsarna cirkulerade samma typ av vapen som det som använts vid mordet, men att aldrig försett med någon revolver och att han heller aldrig sett med skjutvapen. Sammantaget är allmänna trovärdighet emellertid så låg att någon säker kunskap inte låter sig utläsas av det han uppgivit i vapenfrågan. Detta hindrar inte att utredningsvärdet kan vara relativt högt i uppgift om salutvapnet; i den i stort sett resultat- lösa vapenutredningen kan det framstå som ett litet genombrott att mot slutet erkände att han förmedlat vapen till . Uppgifter om vapen hos och har berättat att de sett vapen hemma hos . För uppgifternas trovärdighet talar bl.a. att de synes avse vapen av samma typ. Det är fullt möjligt att uppgifterna är riktiga, ingenting talar direkt emot detta. Uppgifterna är dock i bägge fallen mycket gamla och ingen av uppgiftslämnarna är uppenbart trovärdig. Uppgifterna synes dock ha ett visst utredningsvärde. Uppgifter om att inte använder eller innehar skjutvapen konstaterade att utredningen närmast tydde på att inte var intresserad av skjutvapen. Bakgrunden var att ett flertal vittnen uppgivit just detta.