sou · GNB383 · 2000-01-01 00:00:00 — I stället för att använda en idea- liserad bild av den faktiska demokratin till att fördöma alla inno- vationer, måste forskare från olika ämnen öppet granska de inno- vationer inom politiken som tar gestalt för att se vad de betyder för olika medborgares möjligheter till delaktighet och inflytande i samhällsutvecklingen. Slutligen för in just medborgaren och hennes kul- turella självförståelse i globaliseringsdiskussionen. Han intresserar sig för vad det är för kultursyn och världsbild som präglar honom eller henne. Han menar nämligen att de globala sammanhangen, folkförflyttningarna liksom det rika och sammansatta mediaflödet påkallar en höjning av medborgarkompetensen. Samtidens medbor- gare måste få en chans att utveckla kunskap och färdigheter så att de praktiskt förstår kulturskillnader och hur de hanteras, kan ta ställ- ning till de olika kulturbegrepp som används i debatten men också inse vad det är som skapar nya kulturella situationer och kontakt- ytor8. Han hämtar exempel ur både sin egen brevlåda och sin veten- skapliga bokhylla på vad han bl.a. kallar kulturfundamentalism, kulturfatalism, kulturrelativism och kulturfascination. Han menar att media, skolor och högskolor bör erbjuda medborgarna hjälp att hålla sig informerade om världen och värdera vad som sägs9. I en anda som erinrar om Ingelstams folkbildningsiver formar sig även uppsats till en kritiskt-konstruktiv argumentation för ett mer utåtriktat, kosmopolitiskt medborgarskap liksom för mer över- gripande globala idéer om vart världen skall ta vägen. ledamöter har inte tagit ställning till tex- terna i forskarvolymerna. Varje författare ansvarar för sitt bidrag. 1Här finns ett underliggande släktskap mellan och tolkning och de teorier som formulerades av intrenationaliseringsforskningens grand old men, och , som bägge drev tesen att främst teknologiska försprång skapade förutsättningar för de amerikanska multinationella företagen att allvarligt hota de mindre ländernas ekonomiska och ytterst politiska självständighet (1971; Hymer 1976; för en sammanfattning, se bidrag i denna volym). 2Se t.ex. Bo Lindensjös, samt och demokratiteoretiska bidrag i forskarvolym II Demokrati och medborgarskap. och berör politikens globalisering i ljuset av de nya sociala rörelserna i forskarvolym VIII Civilsamhället. Hur IT-tekniken alltmer utnyttjas för att bilda globala politiska opinioner analyseras av och i forskarvolym VII IT i demokratins tjänst. 3Hur det går till att lobba i sådana globalt sammanflätade ekonomisk-politiska beslutsmiljöer debatteras i småskriften Lobbning (SOU 1998:146). 4Jon studie av den svenska ekonomiska politiken politiska ekonomi redovisas i forskarvolym XI Marknaden som politisk aktör – svenska hjärtan eller skilda världar. 5EU:s allmänna demokratiproblem analyseras för övrigt av , , Giandomenico Majone och i småskriften Demokrati på europeisk nivå? (SOU 1998:124). Det svenska EU-medlemskapets implikationer för folkstyrelsen belyser bl.a. Per , , , och i småskriften EU – ett demokratiprojekt? (SOU 1998:145). Den särskilda frågan om att EU-medlemskapet judikaliserar politiken dryftar inte minst och i forskar- volym I Maktdelning. Nergelius och debatterar också mer specifikt denna fråga med i småskriften Löser juridiken demokratins problem? (SOU 1999:58). 6Jfr annorlunda bedömning av möjligheter att utöva inflytande i forskarvolym I Maktdelning. 7Ett område som i stor utsträckning utmärks av nätverkspolitik är de svenska re- gionbildningarna, som diskuterar i forskarvolym I Maktdelning. 8Religionsmötet är en aspekt av globaliseringen som exemplifierar i småskriften ett får i – om religionsfrihet och demokrati (SOU 1999:9). 9Peter och för en diskussion om vad media har för ansvar och möjligheter när det gäller att skapa offentliga rum i en globaliserad miljö i forskarvolym III Politikens medialisering. G L O B A L I S E R I N G U N D E R I F R Å N . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I N S T I T U T I O N E R N A O C H S A M H Ä L L S E K O N O M I N . . . . . . . . . . . . . , och . HIbbs Jr E N K R Y M P T A G E N D A ? E K O N O M I S K P O L I T I K S O M D E M O K R A T I S K T P R O B L E M ........................................................... D E T P O L I T I S K A G L O B A L I S E R I N G S B E H O V E T O C H D E M O K R A T I N N Ä T V E R K E N S E U R O P A .......................................... S A M R Å D O C H T Y S T N A D I F Ö R H A N D L I N G S - D E M O K R A T I N ....................................................... R I K S D A G E N O C H EU ............................................. G L O K A L A R I K S D A G S L E D A M Ö T E R ? P A R T N E R S K A P O C H D E M O K R A T I .............................. V Ä R L D S B I L D , K U L T U R S Y N , M E D B O R G A R S K A P ............ F Ö R F A T T A R P R E S E N T A T I O N E R . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . Ett försök till en mer optimistisk syn på utrymmet för strategiskt handlande i en allt mer sammanlänkad internationell ekonomi1 Globalisering är ett av de organiserande begreppen i dagens debatt om den framtida samhällsutvecklingen. Grundläggande fakta är enkla nog: medan internationell handel rakat i höjden sedan 1960- talet, har utländska direktinvesteringar (FDI) vuxit snabbare än den internationella handeln och nästan fyra gånger snabbare än BNP för olika länder. Till och med och har ökat sina utlandsinvesteringar i förhållande till exporten, även om förändringarna är begränsade. Sifferserierna tycks ha provocerat fram en hel del visioner av en mer sammanlänkad industriell ekono- mi. Siffrorna berättar emellertid inte hela sanningen. I stor utsträck- ning bygger dagens internationellt verksamma företag också upp komplicerade internationella allianser och nätverk för varje del av förädlingskedjan. (1993; Doz 1992.) Som redan antytts, är tendenserna till ekonomisk globalisering inte helt likformiga. Dels bildar en liten grupp länder ett slags för- trupp. Bland dessa finner vi inte oväntat de länder som sedan det tidiga bildat bas för en rad starka storföretag med långt driven internationell verksamhet, dvs. företag från , , . En annan förtrupp utgörs av länder som upplevt en radikal utlokalisering av såväl FoU som tillverkningskapacitet sedan 1980- talets mitt. I denna grupp finner vi inte minst , vars industriella forskning i häpnadsväckande takt lokaliserats till ut- ländska dotterbolag. Ett annat mönster gäller för mottagarna av dessa investeringar. När det gäller mottagarländerna tycks först de stora europeiska ekonomierna – dvs. och – ha dominerat bilden . Intill mitten av var ökningen av utlandsinvesteringar alltså en interregio- nal europeisk angelägenhet. Därefter framträder som ett slags samordnande centrum för industriellt samarbete mellan , och . (Archibuigi 1996; 1999.) Så långt den bild vi kan få fram genom att mäta skiftningarna i flödet av internationella investeringar. Företag har, med dagens ekonomiska jargong, blivit alltmer lätta på foten. I takt med att liberaliseringen av handel, finanser och tekno- logi fortgått ifrågasätts också betydelsen av nationella ekonomiska och politiska gränser för den globala ekonomin. Välkända debattörer som (1990) och (1987) hävdar att globaliseringsprocessen styrs av alltmer statslösa, eller transnatio- nella bolag som saknar tydliga nationella preferenser. Vi skall alltså ha rört oss från en nationellt orienterad ekonomisk värld till ett eko- nomiskt system där den politiska geografin inte längre spelar samma roll.2 I det globala scenariot kommer den globala ekonomin att domineras av avreglerade transnationella företag, som arbetar på liberaliserade produktmarknader där det saknas gränser för utländs- ka investeringar. Den brittiska sociologen (1990 och 1994) har liknat globaliseringen vid Jaggernaut – Odjuret. Begreppet globa- lisering syftar på en utvidgning av orsakssamband som ligger bortom vår förmåga till reflexiv kontroll, diskurs och nationella politiska beslut. Vi påverkas alltmer av åtgärder som vidtagits av aktörer som vi inte kan kommunicera med och som inte är medvetna om vad de gör mot oss. Globala strukturella krafter ligger därför bortom vår kontroll, är blinda, omoraliska och utrustade med makt att förstöra vårt sätt att leva. Kort sagt: vi står i sanning inför ett odjur. måste vi, betonar Giddens, rida på det här odjuret om vi ska klara oss. En annan brittisk teoretiker, , framhåller att det är absolut nödvändigt att binda det globala om vi ska kunna hantera nya konkurrensvillkor som den globaliserade ekonomin tvingar på oss. Konvergens och divergens: en eller flera modeller för industriell utveckling? Det som står på spel är ingenting mindre än den nationella grund- valen för organisering av marknadsekonomin. Både entusiastiska anhängare av globaliseringen och de som hävdar att globalisering är slutet för välfärdsstaten, menar att nationella händelser i ökande utsträckning styrs av den globala ekonomin. Tillkomsten av trans- nationella företag och deras förmåga att omstrukturera interna- marknader anses var den främsta drivkraften. Eftersom handelshindren är borta, uppstår intensiv konkurrens mellan en lång rad nya aktörer, som bygger produktionen av varor och tjänster på nya organisatoriska modeller och tekniker. Vinnarna kombinerar överlägsen kvalitet med låga kostnader och smidig anpassning till nya marknadsvillkor. Vad som en gång var väletablerade roller för ledare av både makroekonomi och företag har visat sig ha liten betydelse när det gäller att möta dagens utmaningar. De bakom- liggande, långsiktiga konsekvenserna av denna dubbla strukturella och ideologiska omvandling är tydliga: nationella ekonomier i ett alltmer globaliserat system måste konvergera mot gemensamma styrmekanismer (dvs. former för organisering av produktmarknader, finansiering av framställning av varor och tjänster, reglering av arbetsmarknader, organisering av leverantörskedjor och hantering av makroekonomin). Det här är i själva verket en gammal debatt. I diskussionen om den ekonomiska och industriella utvecklingens historiska logik spelar föreställningen om teknologi och konvergens en stor roll. Enligt detta synsätt, är utvecklingen av den industrialiserade världs- ekonomin kopplad till framväxten av nya tekniskt-ekonomiska paradigmer, eller modeller för industriell effektivitet. Resultatet är att de länder som dominerat den industriella världsekonomin och den därmed förenade världshandeln har byggt sin överlägsenhet på en viss uppsättning innovationer inom teknik och företagsorgani- sering som allmänt ansågs utgöra en transnationell standard för fruktbar effektivitet. När väl dessa innovationer hade införts, hade konkurrenterna inget annat val än att ta efter. Världshandel och global konkurrens mellan företag samverkade för att främja tekno- logisk och organisatorisk konvergens över nationsgränserna. I samtliga fall, t.ex. alltsedan industrialiseringens genombrott, och , har utländska observatörer försökt att utröna vilka de framgångsrika modellerna var och därefter överföra och kopiera det som uppnåtts i de ledande nationerna. Litteraturen om efterkrigstidens amerikanisering av det ekono- miska livet kan här tjäna som ett illustrerande exempel. Få uppfatt- ningar är mer allmänt accepterade än den som hävdar att överföring- en av amerikansk teknologi och managementkunskap lade grunden till efterkrigstidens boom i och . I en ofta citerad artikel om efterkrigstidens amerikanska teknologiöverföring till och , skriver , , och att Spridningen över och av amerikansk best practice-teknologi och system för arbetsorga- nisering avspeglade sig på makroekonomisk nivå i den långsamma processen då genomsnittliga produktivitetsnivåer kom ifatt. Gemensamt för alla länder var att produktivitetsdelegationer skick- ades till för att komma tillbaka med budskapet om hur ameri- kansk framgång skulle kunna efterliknas (et al. Argumentet är alltså att globaliseringen medför att teknik, indu- stripolitik, managementmodeller blir alltmer lika därför att alla tävlar på samma marknad. När det gäller de transnationella bolagens ökande närvaro, drar (1993, s. 17) bl.a. följande slutsats: Ingenjörer och vetenskapsmän i tillämpad forskning får lära sig i stort sett samma saker i skolan i de olika länderna. De dramatiskt sänkta na- handelshindren efter kriget och den nya konvergensen i fråga om levnadsstandard och faktorpriser i de större industriländerna, inne- bär att företagen i ökande omfattning är verksamma inom i stort sett samma marknadsmiljö, oavsett var deras hemmaplan ligger. kom känd och använd teknik i de större industriländerna av båda dessa skäl att vara ungefär densamma inom de flesta branscher. Två årtionden tidigare rådde stora skillnader mellan industriländerna när det gällde använd teknik och till och med i fråga om vad ingenjörerna kunde göra. Men så är det inte längre. Japaniseringen av världens bilindustri är det tydligaste exemplet. Det råder knappast några tvivel om att budskapet om pågående konvergens spreds till en bredare publik genom MIT:s internatio- nella bilprojekt och deras bok . I boken hävdas att resultaten i de japanska fabrikskopiorna i och faktiskt var så överlägsna att det rättfärdigade en överföring och spridning av systemet med slimmad produktion (lean production) till hela och – om man skulle över- leva i konkurrensen med japanska biltillverkare (Womack et al. Men är detta inte den enda möjliga uppfattningen. Globalise- ringsprocessen kan sammanfattas på ett annorlunda vis; det blir en historia där nationella faktorer inte kan underskattas. Ta t.ex. skill- naderna mellan de japanska och brittiska erfarenheterna av avregle- ring. Avregleringen av det brittiska telemonopolet skapade en klar gräns mellan tillverkning av teleutrustning å ena sidan och teleope- ratörerna å den andra sidan. Den brittiska avregleringen handlade om att skapa en så effektiv marknad som möjligt utan övriga hänsyn. Man kan säga att det var teletjänsterna som stod i centrum. , den författare som kanske är bäst insatt i telekommunikationssektor, visar att den japanska avregleringspro- cessen hade helt andra utgångspunkter. Här var det just sambandet mellan tillverkningen av telefoniutrustning och utvecklingen av nya tjänster inom t.ex. mobiltelefonin, som stod i centrum. Få japanska aktörer var intresserade av att undergräva myndigheternas inflytande över den tekniska utvecklingen. , å andra sidan, hade mycket lite av avancerad telekommunikationsteknik som t.ex. digitala växlar och kommersiellt konkurrenskraftiga mobilsystem, att slå vakt om när avregleringsprocessen startade under Thatcher- regeringen (Fransman 1995; Fransman 1996, 1997). Trots att kraftigt bidragit till utvecklingen av det sydost- asiatiska regionala produktionssystemet – ett av de områden som Ohmae entusiastiskt hänvisar till som den nya sortens regionali- serade internationella produktionsystem – blomstrar den ekono- miska nationalismen fortfarande där. tillverkning av da- torchips, som kämpar med de små marginaler som är typiska för denna typ av komponenttillverkning, har börjat känna av trycket från politik som går ut på att behålla den nationella kunskapsbasen. (1998) framhåller att japanska tillverkare ytterst ogärna låter koreanerna få del av sina kunskaper i elektronisk produktion med högt förädlingsvärde, som design på systemnivå. Alternativa strategier, som samarbete med för att definiera och utforma öppna system- standards (en strategi som gjort det möjligt för industri att återerövra sina positioner inom databranschen) har omöjliggjorts av , som kommer att använda sin makt i regionen för att begränsa koreanernas tillgång till subsystem och komponenter som skulle kunna sätta dem i stånd att utmana den japanska industrin. svar på utmaningarna från den japanska och tyska nät- verksuppkopplade kapitalismen ger oss ytterligare ett exempel. Kopierade industri sina japanska och tyska konkurrenter när de amerikanska företagsledningarna, som kämpade med lönsamhets- problem , planerade omställningen av de amerikanska bolagen ? Nog gjordes det ansträngningar i den vägen. Företagsledare, beslutsfattare och många forskare som har kommenterat ekonomiska utveckling kunde inte undgå att jämföra och deras miljöer med exempel på framgångsrika konkurrenter i , och . vid drar emellertid slutsatsen att förändringen i styrdes av interna politiska påtryckningar, institutioner och allianser, som slutligen knuffade ut ur det nippo-germanska spåret och in på det nuvarande anglo-amerikanska; ett system som är decentraliserat, individualiserat, löst sammanknutet, verkar på armlängds avstånd, är kortsiktigt, konsumentorienterat, tar risker och styrs av marknaden. Det amerikanska mönstret har utvecklats ur politik (Gourevitch 1996). Även om dessa observationer kan sägas vara spridda ger de oss en tydlig vink – det finns helt enkelt ingen enkel historia om konver- gens att berätta. Översikt över disposition och argument Trots att de dagliga erfarenheterna tycks stödja uppfattningen om en allmän anpassning till global konvergens mot japanska tillverk- ningsmetoder och administrativ decentralisering, lider argumentet alltså svårt av både empiriska och teoretiska svagheter. Motargu- menten mot globaliseringen framhåller att åtgärder föranledda av ökat internationellt tryck på företag och nationella ekonomier tar , är ojämna och, än en gång, beroende och styrda av histo- riska förutsättningar. Detta beroende av tidigare utveckling och institutionella förhållanden har ofta sammanfattats i det engelska begreppet path-dependency, eller spårbunden utveckling med en lite klumpig översättning. Denna artikel ifrågasätter emellertid inte om ny teknologi och nya tillverkningsmodeller orsakar förändringar i främmande länder (det gör de självfallet), eller om anpassningen av ett nationellt för- ankrat tillverkningssystem till marknadsvillkor i ett annat land, med annan institutionell struktur och annat arbetsmarknadssystem, är språkbunden. I stället behandlas det som sker i området mellan dessa diskussioner. I den första delen ges en bild av de processer, som bär upp dagens industriella globaliseringsprocess. Den visar att transnationella verksamheter i ökad utsträckning motiveras av att företagen försö- ker skaffa sig konkurrenskraft genom att internationalisera kun- skapsintensiva delar av produktionen. Företagen försöker lokalisera sina enheter till speciella delar av världsekonomin där man kan för- vänta sig att en viss typ av teknologi skall utvecklas särskilt . En intressant tanke är alltså att det ska- pats ett samband mellan utlandsinvesteringar och behovet av att ut- veckla nya teknologier när den nationella teknologibasen visat sig vara otillräcklig. Ett huvudargument är att detta lärande inte kan ses som en isolerad process. Jag hävdar att lärande är ömsesidigt och att det inte är ovanligt att teknologisk specialisering blir följden när företag, lokala och re- gionala tillverkningssystem blir engagerade i den globala organise- ringen av innovationer och avancerad tillverkning. Undersökningens andra del behandlar följaktligen de lärdomar man kan dra från framväxande forskning kring utvecklingen av ut- ländska dotterbolag och värdlandets policy för att uttrycka sin öns- kan att bygga upp nationell och regional konkurrenskraft genom kombinationer av erfarenhet och inkommande och inhemsk know- how. För det tredje, väcker tendensen till teknologisk specialisering frågan om stabilitet och förändring. I det avslutande avsnittet be- handlas därför två olika tolkningar av hur förändringsprocesserna går till. Perspektiv på internationella verksamheter betraktades internationaliseringsprocessen som driven av en viss typ av ekonomisk verksamhet, nämligen av den internationella exploateringen av nationellt utvecklad teknik. Med början i produktcykelmodell har forskare sett det multinationella företaget som ett organisatoriskt redskap för exploa- tering av ägarfördelar, t.ex. teknologiska fördelar på internationella marknader. (1966.) Denna typ av verksamhet omfattar ex- port, utfärdande av licenser och patent och utländsk måttbeställd tillverkning som bygger på innovationer som gjorts i hemlandet. I allmänhetens ögon har dessa aktiviteter varit förknippade med affärsdrivande organisationer, i synnerhet med stora nordameri- kanska multinationella företag som , , GE och . I sin historik över de stora nordamerikanska multinationella företagen antyder att de kan beskrivas som monocentriska organisationer. Det rådde ett mycket nära samband mellan navet – moderbolaget i – och dess utländska dotterbolag som var organiserade som ekrarna i ett hjul. (Wilkins 1970 och 1974.) Även om de många nordamerikanska företagsledarna i multina- företag försökte införa moderbolagets teknologi, orga- nisationsstruktur och personaladministrativa traditioner i sina ut- ländska dotterbolag, tvingade den lokala verklighet som omgav de utländska dotterbolagen dem att tänka om. Studier av nordameri- kanska multinationella bolag som t.ex. och , visar att lokala företagsledningar med framgång krävde självständighet för sina utländska dotterbolag som svar på en rad faktorer som skill- nader i efterfrågestruktur och volym, arbetsmarknadsstruktur, rättsliga och institutionella system. började självständigheten att minska eftersom USA-bolagen började inte- grera sina europeiska dotterbolag i de amerikanska aktiviteterna. Det klassiska exemplet här är naturligtvis och deras System 360-datorer. (Wilkins 1974; Tolliday 1985; Dassbach 1989; 1997). (1976) hävdade att utländska direktinvesteringar måste vara kopplade till marknadsstrukturen i hemlandet. Företag som var verksamma på marknader som hade höga murar mot inträde eller andra marknadsdefekter, hade där en källa till monopolistisk konkurrensfördel som, enligt Hymer, kunde resultera i ännu högre vinster på utländska marknader. Den källan utgjordes av en kombi- nation av immateriella tillgångar, som äganderätt till teknologi, er- farenhet av företagsledning, och tyst kunskap om vissa tillverk- ningsprocesser. I sin förklaring byggde Hymer inte så mycket på företagsteori som på organisations- och marknadsstruktursteori.3 Argumentet Hymer presenterade befanns i mångas ögon vara starkt därför att det kunde förklara framväxten av transnationella företag; t.ex. varför företag byggde upp centralt administrerade hier- arkier utomlands, som kännetecknades av ett framväx- ande engagemang i underutveckling och fattigdom i tredje världen. Med detta synsätt tjänar spridningen av avancerad teknologi och organisationskunnande från centrum till periferin, dvs. från till länder i tredje världen, till att skapa konvergens mellan länderna. Framgångsrika transnationella företag utvecklar förmågan att ge- nomsöka världen i jakt på nya tillämpningsområden för sina resurser och nya sätt på vilka man kan dra fördel av sin internationella räck- vidd. Hymer och kombinerade uppfattningen om relationerna centrum-periferi i världsekonomin med tanken om att avancerad teknologi utvecklas genom produktcykler. Multinationella företag gick utomlands för att dra nytta av sin överlägsenhet. Den lärdomen som den ekonomiska periferin kunde dra, var att avancerad tekno- logi mognar och slutligen sipprar ner till produktionen i Tredje världen, eftersom teknologin blir tillgänglig över ett brett område och standardiseras. Litteraturen som utgår från produktcykelteorin framställde internationell tekniköverföring som en långsam process av nedsippring som ägde rum inom ramen för den internationella arbetsfördelningen. Internationell företagsledning var här en rent etnocentrisk affär, där utrymmet för lokalt beslutsfattande bestäm- des av vad högkvarteret ansåg lämpligt. Efterkrigskapitalismen låg, enligt detta synsätt, i händerna på monocentriska företag som växte fram ur starka inhemska kunskapsbaser. Jag vill erinra om att Hymers bok har titeln of