sou · GNB392d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Min bedömning är att två av dem då eventuellt hade kunnat konkurrera med . Det gäller och . Dessa två ställde nu upp enbart i där antalet röstberättigade är näst högst i landet. Sannolikt hade de kunnat uppnå höga röstandelar också i andra valkretsar. Frågan är dock om de hade nått upp till nivå. Tabell 4 visar dessutom tydligt det som framkom redan i tabell 1. I och i finns det en förhållandevis stor grupp av kandidater som fått höga andelar personröster. framkommer därutöver att det omvända gäller inom socialdemokraterna och vänster- partiet. Här är antalet riksdagskandidater med ett så stort stöd betydligt färre. Naturligt nog är inte heller antalet kandidater med speciellt starkt stöd jämnt spridda över landets valkretsar. utmärker sig genom att många kandidater här erhöll höga andelar personröster. Det omvända gäller av någon anledning framförallt i . Ytterligare en sak kan vara värd att kommentera. Det återfinns förhållandevis många män bland de som fått allra högst andel personröster. I alla partier, utom , är andelen män bland de 10 kandidaterna med högst andel personröster högre än andelen män bland alla kandidater i valet. Den sistnämnda siffran är . Vilka kandidater vinner på personval? alla dessa sex partier är andelen kvinnor dessutom lägre än andelen nominerade kvinnor inom respektive parti. Om denna tendens står sig mer generellt, och vilka andra förklaringar som kan finnas till vilka kandidater som fått höga andelar personröster, återkommer jag till längre fram i uppsatsen. Vad kan vi då säga om vilka kandidater som lyckades mindre väl i personvalet? Det finns flera sätt att se på denna sak. Ett första handlar om antalet personröster. Ett antal kandidater har inte fått några personröster alls. Av alla 4733 kandidater var det 21 som fick 0 personröster. Detta gäller 21 lokala kandidater. Kandidaterna på kd:s rikslistor, varav många fick 0 personröster i ett antal valkretsar, är ju inte med i analysen. Om vi ser till andelen personröster så var det något fler, 65 kandidater, som fick procentandelar på 0,0. Mer intressant är dock att se till de kandidater som skulle kunna förväntas få höga procentandelar personröster. Jag tänker här dels på de som stod på valbar plats inför valet och dels på de som blev invalda i . När det gäller att beräkna vilka kandidater som stod på valbar plats finns det många olika sätt att göra detta. Ingen metod är idealisk. Jag har valt att gå till väga så här: Min utgångspunkt är att väljarna kan antas ha en relativt god bild av hur många mandat ett parti kommer att få i valkretsen i det kommande valet. Kandidater på rikslistor och ungdomslistor förutsätts dessutom inte få några mandat utan alla mandat antas tillfalla partiets lokala huvudlista. Någon bild av vilka kandidater som kommer att väljas på personröster, eller om en kandidat väljs i en annan valkrets, kan väljarna dock inte antas ha. Den återstående frågan är då om väljarna kan antas ha någon uppfattning om från vilken lista mandaten kommer att falla ut, om ett parti går fram med mer än en lokal, icke-ungdoms-, lista. Mitt antagande är här att väljarnas bild på förhand, i dessa 4 fall, återspeglar det kommande valresultatet.7 Vilka av de kandidater som stod på valbar plats uppnådde det sämsta personvalsstödet i riksdagsvalet ? Tabell 5 ger svaret på denna fråga. 7 Detta sistnämnda antagande får dock ingen betydelse i detta sammanhang. De 10 kandidaterna med lägst andel personröster är de samma oavsett om detta antagande görs eller om väljarna inte förutsätts ha någon uppfattning i denna fråga. 214 Vilka kandidater vinner på personval? De 10 kandidaterna på valbar plats med lägst andel personröster i riksdagsvalet . Det är vanskligt att säga något om vad som skulle kunna tänkas känneteckna just dessa 10. Den viktigaste förklaringen bör kanske istället sökas i faktorer som de enskilda kandidaterna inte kan påverka. I valkretsar med många väljare och med dominanta toppkandidater inom det egna partiet tycks det vara svårt för övriga kandidater att göra sig gällande. Eventuellt var det också så att de moderata kandidaterna bland de 10 inte hade någon större anledning att bedriva en person- valskampanj. De var ändå relativt säkra på att bli invalda. Alla dessa 10 kandidater blev invalda i . En förteckning över de riksdagsledamöter efter valet som uppnådde lägst andelar personröster är dock inte helt det samma som tabell 5. Vilka kandidater vinner på personval? De 10 riksdagsledamöterna med lägst andel personröster efter riksdags- valet . De tre personer som blev invalda från rikslista toppar tabell 6. Detta skedde efter dubbelvalsavveckling8 för i , norra och östra och . De tre (, och ) uppvisar ännu lägre procentandelar personröster än . Det kan dock med visst fog sägas att de inte blev invalda på grund av att väljarna avsåg att välja in dem, eller att inte välja in dem, eller att väljarna ens var medvetna om att de hade potential att bli invalda. Stora valkretsar, många mandat för partiet och dominanta toppkandidater, så förefaller i övrigt receptet se ut för att bli invald i trots låg andel personröster. Det gick alltså att bli invald i trots mycket låg procentandel personröster. Var det, å andra sidan, möjligt att ta sig in i , respektive att bli bortröstad, på personröster? 13 vinnare - 12 förlorare Vilken blev den direkta effekten av införandet av personval i riksdagsvalet ? Detta kan vi få reda på genom en jämförelse 8 Metoden som används för att avgöra vilket mandat en person skall besätta om han/hon blivit invald i från mer än en valkrets och för att avgöra vem som skall ersätta denna person i respektive valkrets. 216 Vilka kandidater vinner på personval? mellan faktiska sammansättning efter valet och de som skulle valts om partiernas listordningar också skulle ha kommit att gälla som invalsordningar. Ett antal kandidater blev invalda på personröster. Ett antal kandidater blev utslagna på personröster. Här finns de kandidater som direkt slog ut andra kandidater inom samma parti i valkretsen, men också två kandidater som blev invalda genom att blev invald på personröster på partiets allmänna rikslista i två valkretsar. Det gäller och . Här tog därmed två kandidater på rikslistan plats, efter dubbelvals- avveckling, i två valkretsar där de fått mycket få personröster. Detta kan sägas vara en mer indirekt effekt av införandet av personval. Dessa kandidater hade ju inte blivit invalda om det tidigare valsystemet hade gällt också i valet . Utslagna blev alltså två kandidater på kd:s lokala listor: och . I nådde mot 4,5 för och i erhöll en röstandel på mot 5,8 för Vilka är de övriga som blev invalda respektive utslagna? Vad kännetecknar dem och läget i respektive valkrets? 87 personer passerade 8-procentspärren och blev dessutom invalda i . Av dessa var det 12, eller 13 beroende på hur man räknar, som genom personröster tog sig in i . 9 Personvalet fick däremot inga konsekvenser för i norra och östra. Om personvalet inte hade införts hade Skånbergs lista (röstetal 13310) tagit första mandatet och lista (röstetal 7545) tagit andra mandatet och Skånberg och (den senare efter dubbelvalsavvecklingen) hade blivit valda också i detta fall. Mot detta formella sätt att se på saken kan det invändas att lista säkert fick en del röster just på grund att det nu var möjligt att personrösta. Vilka kandidater vinner på personval? Kandidater invalda, och utslagna, på personröster i riksdagsvalet . Personröstningen hade betydelse i ytterligare ett fall utöver de 12 som presenteras i tabell 7. En ledamot stod på valbar plats men hade blivit utslagen om han inte också hade passerat 8-procentspärren: för socialdemokraterna i västra. Därmed var det en annan kandidat som fick lämna plats för i denna valkrets. Det är naturligtvis svårt att dra några mer långtgående slutsatser utifrån en så begränsad uppsättning fall. En par slutsatser som förefaller rimliga är emellertid att det tycks ha varit svårt att slå sig fram från en position längre ner på listan och likaledes svårt att få genomslag i stora valkretsar. Det vanligaste för en kandidat som blev invald på detta sätt är att ha kommit från andra plats på listan och slå ut förstanamnet när partiet bara tar ett mandat i valkretsen. Eventuellt var detta sistnämnda resultatet av att valet mellan kandidaterna inom dessa partier kom att få karaktären av en tvekamp mellan första- och andranamnet på listan. och prestationer framstår på detta sätt som än mer anmärkningsvärda. De var nominerade på platser förhållandevis långt ner på respektive lista men lyckades ändå ta sig upp och bli invalda i . Utformningen av det svenska valsystemet gör att det inte var möjligt för en kandidat långt ner på en lista att ta sig in i genom att endast en liten grupp av väljare valde att personrösta på en person som var nominerad på valbar plats. Det gällde istället att själv uppnå ett 218 Vilka kandidater vinner på personval? stort stöd hos väljarna. Vad kännetecknar de 13 vinnarna? Vad kännetecknar dem i förhållande till de 12 förlorarna? Det finns inte några tydliga mönster. Möjligen finns det en tendens till att yngre personer slår ut äldre. Detta förefaller dock inte vara så uppseendeväckande mot bakgrund av att utmanarna troligen också generellt sett är yngre. Flera av de vinnande kandidaterna förde mycket aktiva personvalskampanjer för att bli invalda i , men det finns också exempel på att så inte var fallet (Metro , , , Nordvästra , Aktuellt i Politiken och ). De 12 fallen uppvisar skilda konkurrenssituationer. I 5 fall slog utmanare utanför ut sittande riksdagsledamöter, i 4 fall fanns det inte någon sittande riksdagsledamot för partiet i valkretsen eller så kandiderade denne/denna inte i valet och i tre fall försvarade riksdags- ledamöter sin plats mot en annan riksdagsledamot som nominerats som partiets förstanamn. I dessa tre fall förlorade partiet ett av sina tidigare två mandat i valkretsen. Det mest uppseendeväckande här är, i vart fall jämfört med förväntningarna på förhand, att ett antal utmanare kunde ta sig in i . Därmed har jag sagt något om vilka personer som blev invalda i på personröster. Vad ligger, på ett mer allmänt plan, bakom att vissa kandidater uppnådde ett bra, och andra ett sämre, personvalsresultat? Vad förklarar vilka kandidater som fick stor andel personröster? Min avsikt är att ta upp tre faktorer och se vilken effekt de haft på om kandidaterna har fått en hög eller låg andel personröster. Frågan är: Vad gjorde att vissa kandidater gynnades av personvalsinslaget, och att vissa kandidater missgynnades? De tre faktorerna är för det första kön, ålder och bostadsort, för det andra kandidaternas tidigare positioner i riksdag och andra sammanhang och för det tredje kandidaternas insatser i valrörelsen. Flera andra faktorer kan också tänkas ha haft betydelse. Det gäller inte minst kandidaternas ekonomiska satsningar i valrörelsen och massmediernas bild av kandidaterna. Detta sistnämnda har jag dock inte möjlighet att undersöka i denna uppsats. Vilka kandidater vinner på personval? Kön, ålder och bostadsort En undersökning av vad personvalsinslaget betydde för representa- tionen av vissa speciellt uppmärksammade grupper kan motiveras på flera sätt. Detta tog jag upp inledningsvis, men argumentationen bör utvecklas något. För det första: Röstade väljarna för att få in representanter för speciella grupper? Det gäller då grupper som man själv tillhör och som man därför vill skall få ökad representation i . Syftet med ett röstande av detta slag skulle vara att få in fler representanter för den egna gruppen och att beslutsfattandet i därmed skulle bli mer förmånligt för denna grupp och i förlängningen kanske också för en själv. I valrörelsen uppmärksammades framförallt kandidaternas kön, men också deras ålder, bostadsort, yrke och invandrarbakgrund. Kampanjer bedrevs för att personröstandet skulle gynna kvinnor (se till exempel 1998, s. 78f), yngre och äldre personer (se till exempel ), kandidater från olika orter inom valkretsarna (se till exempel Metro och ), personer med arbetaryrken (se till exempel ) och invandrare (se till exempel Aktuellt i Politiken ). För det andra: Inför valet framfördes å andra sidan farhågor om att kvinnor, unga och landsortsbor skulle bli missgynnade av personvals- inslaget. Grupper som i detta val och i tidigare val gynnats genom nomineringsförfarandet inom partierna skulle nu flyttas ner av väljarna. Detta var en möjlighet som ventilerades (se till exempel Dala- Demokraten och i 1998-07- 24). Ett sådant röstande tänktes dels vara ett resultat av medvetna val av väljarna att missgynna vissa grupper av kandidater och/eller att gynna andra grupper men dels också av vissa gruppers stora numerär i väljarkåren. I det sistnämnda avseendet nämndes framförallt personer i medelåldern och personer bosatta i befolkningsrika kommuner. Vilket blev resultatet av de två typerna av röstande som jag just presenterat? Blev det så att dessa tre grupper av kandidater blev gynnade eller missgynnade av väljarna vid personröstandet i valet ? I tabell 8 redovisar jag andelen personröster för kandidater som tillhör dessa olika kategorier. Endast uppdelningen efter ålder och bostadsort kräver ett förtydligande. När det gäller ålder har jag varit intresserad av se vilka resultat som uppnåddes av yngre respektive äldre kandidater. Jag har dock också valt att dela upp den mycket stora gruppen av medelålders kandidater. 220 Vilka kandidater vinner på personval? Min ambition har, vad avser bostadsort, framförallt varit att skilja ut kandidater dels från huvudorten i respektive valkrets10 och dels från de mindre folkrika och mer perifera delarna11. Detta har gjorts utifrån antagandet att det är den förra gruppen av kandidater som skulle gynnas av personröstandet, och den senare gruppen som skulle missgynnas. En ytterligare kategori av kandidater ställde upp i valet: Kandidater som var bosatta utanför den aktuella valkretsen. Det var framförallt inom och , men också inom andra partier, som framstående personer, eller regionala kandidater, nominerades i flera olika valkretsar. I tabell 8, och de följande tabellerna av samma slag, presenterar jag dessutom sambandsmåttet, eta, och som ett mått på sambandens säkerhet, signifikansnivån. Andel personröster för olika typer av kandidater. (Efter kön, ålder och bostadsort). Eta 0,05 Signifikans 0,00 Eta 0,11 Signifikans 0,00 Eta 0,24 Signifikans 0,00 Resultaten stämmer bra med det andra av de scenarier som jag presenterade: Män, personer i den övre medelåldern och personer 10Kommunen med flest röstberättigade i valkretsen i riksdagsvalet . I , , och centralorten i valkretsen. 11Kommuner med mindre än 10000 röstberättigade i riksdagsvalet . Vilka kandidater vinner på personval? bosatta i valkretsens befolkningscentrum gynnades av personröstandet. Omvänt missgynnades kvinnor, yngre personer och landsortsbor. Alla dessa samband är tydliga och effekterna signifikanta. De så kallade rikskandidaterna fick dessutom, genomsnittligt sett, ett betydligt större stöd än alla de tre grupperna av lokala kandidater. vet vi att detta var det generella mönstret vid valet. Men vilken effekt har de olika faktorerna när de ställs mot varandra, och är det möjligt att säga något om vad som kan tänkas ligga bakom det funna mönstret? Detta är frågor som jag kommer att försöka besvara genom att göra multivariata regressionsanalyser i tre steg efter de tre grupperna av förklaringsfaktorer som jag undersöker. Framförallt är det dock för att se vilken betydelse de olika faktorerna har för andelen personröster för de olika kandidaterna som jag har genomfört regressionsanalyserna. Eller med andra ord: Förutom för att kunna komma fram till vilka faktorer som totalt sett har betydelse för att kunna förklara variationen i den beroende variabeln är det också för att kunna säga något om vilka samband som finns mellan de olika oberoende variablerna. Det sistnämnda får vi reda på genom att jämföra resultaten av de olika regressionsanalyserna. Regressionsanalyserna har skett enligt den minsta kvadratmetoden för att finna den regressionslinje som bäst stämmer med observa- tionerna. Två värden kommer att presenteras i de olika tabellerna över regressionerna: Det är för det första den standardiserade regressions- koefficienten (beta) som kan sägas mäta vilken effekt respektive oberoende variabel har, (det vill säga när de övriga x-variablerna konstanthålles), för att förklara variationen i den beroende variabeln. Värdet anger således den förändring i det förväntade y-värdet som sker när ett x-värde förändras en standardavvikelse som de övriga x-värdena är oförändrade. Det andra värdet är R2 som här anger den samlade andel förklarad variation i y-värdet som de oberoende variablerna tillsammans uppnår i respektive regression. Vilken betydelse har kandidaternas kön, ålder och bostadsort för det stöd de fick i personröstandet vid valet ? Så lyder den fråga vi nu vill ha svar på. Innan vi kan få svaret behöver vi göra vissa förändringar av de oberoende variablerna för att det skall vara möjligt att genomföra regressionsanalyserna. När det gäller ålder har jag valt att skilja ut gruppen av kandidater som befinner sig i den övre medelåldern () och att sammanföra de övriga till en grupp. Förhållandena är något mer komplicerade vad avser bostadsort. Här har jag delat upp denna på två variabler. En för de kandidater som är 222 Vilka kandidater vinner på personval? bosatta i valkretsen, och en som skiljer ut de som bor i sin valkrets från de som är bosatta utanför valkretsen.12 Dessa två sistnämnda variabler kan inte tas med i regressionsanalysen då bortfallet på den första helt sammanfaller med värdet ett (rikskandidat) på den . Därför har jag valt att presentera två olika varianter av regressionsanalys i tabell 9. Multivariata regressionsanalyser av vad som förklarar andel personröster för kandidaterna i riksdagsvalet . (Oberoende variabler: kandidaternas kön, ålder och bostadsort). (Standardiserade regressions- koefficienter, beta). Regressionsanalyserna visar att de bivariata samband som presenterades i tabell 8 står sig också vid multivariata analyser. För att ta ett exempel: Kvinnliga kandidater missgynnades i valet och det beror inte på att de hade några särskilda egenskaper när det gäller ålder och bostadsort. På motsvarande sätt är förhållandet när det gäller ålder och bostadsort. Av de faktorer som jag studerat har en bostadsort utanför valkretsen störst effekt. Rikskandidater förefaller alltså särskilt ha gynnats av väljarna vid personröstandet. När denna variabel tas med i regressionsanalysen höjs också andelen förklarad . , och finns bland de kandidater som ställde upp för sitt parti också utanför sin egen valkrets. , som vi såg tidigare, till och med i alla övriga 28 valkretsar. Nästa steg i analysen är att ställa frågan vilka andra faktorer som hade betydelse för kandidaternas stöd bland personröstarna. Härnäst gäller det om de kandidater som redan före valet hade en stark ställning i riksdag, parti och regering hade någon fördel av detta när väljarna skulle fatta sitt beslut om hur de skulle lägga sin personröst. 12 Kodningen av de oberoende variablerna framgår av tabellen. Så är också fallet i de resterande tabellerna som redovisar resultaten av de genomförda regressionsanalyserna. Vilka kandidater vinner på personval? positioner och plats på listan Den första grupp som det är naturligt att tänka på när det gäller vilka som skulle kunna tänkas ha fördel av sin position i offentliga sammanhang är de sittande riksdagsledamöterna. Detta anses också allmänt vara fallet i andra länder med personvalsinslag (se till exempel Kuitunen 1998, s. 4). Denna fördel skulle kunna tänkas bero på flera olika saker. En första sak är att se röstandet som ett uttryck för ett individuellt intresseperspektiv. Röstade väljarna för att få in en representant för det egna individuella intresset? En representant som man känner till, som man känner förtroende för, och som man dessutom tänker sig skall ta upp de problem som man själv har eller de problem som kommer upp i området. En del av detta skulle kunna vara ett utslag av den constituency-service (hjälp till den enskilde individen från parlamentsledamoten), eller löften om en sådan hjälp, som vi känner till från val i . Det är rimligt att tänka sig att sittande riksdagsledamöter har fler fördelar. De är mer välkända i väljarkåren än de övriga kandidaterna i valet. De uppmärksammades säkert generellt sett mer än övriga kandidater i massmediernas valrörelsebevakning (jämför , s. 153). Vi vet dessutom att de regionala partiorganisationerna i speciellt stor utsträckning stödde de sittande riksdagsledamöterna inför valet. Som riksdagsledamot har jag räknat kandidater som var riksdags- ledamot för den aktuella valkretsen vid tiden för valet . Det är rimligen framförallt denna kategori som kan tänkas ha de fördelar av ledamotskapet som jag just presenterat. Gav fördelarna något utslag i personrösternas fördelning? Andel personröster för olika typer av kandidater. (Efter ledamotskap i eller ej). Eta 0,31 Signifikans 0,00 Tabell 10 visar att de sittande riksdagsledamöterna åtnjöt en stor fördel i förhållande till övriga kandidater när väljarna skulle placera sina personröster. Den genomsnittliga riksdagsledamoten som valde att kandidera på nytt i valet erhöll en så hög procentandel personröster 224 Vilka kandidater vinner på personval? som 5,8. Han eller hon var alltså på god väg att nå upp till 8- procentspärren för att bli personvald till . En av de fördelar som riksdagsledamöterna antogs ha är att de i stor utsträckning redan var kända för väljarna och i mindre utsträckning var i behov av att göra sig uppmärksammade i väljarkåren. Detta sistnämnda var ju en första prioritet hos många nya eller inte tidigare valda kandidater med ambitioner att nu bli invalda genom personröstning. Det fanns dock åtminstone ett par grupper av kandidater som var ännu mer välkända hos väljarna än enskilda riksdagsledamöter. Detta gäller politiker med tunga uppdrag i parti och i regering. Frågan är i vilken utsträckning väljarna valde att rösta på dessa mycket kända kandidater. Detta är alltså kandidater som de känner till och som de också kan tänkas känna ett stort förtroende för. Den sistnämnda kopplingen är inte självklar och behöver, om den gäller, inte stämma för alla kandidater. Det kan dock antas gälla i huvudsak. Om det dessutom finns förhållandevis få lokala kandidater i de olika valkretsarna som är kända av väljarna, vilket forskningen tyder på (se och 1998, s. 85), då kan de kandidater som är välkända på riksplanet ha ett ännu större försteg just genom att de redan är uppmärksammade. Genom att partiledarna är alldeles speciellt välkända är det rimligt att tänka sig att de också åtnjuter en alldeles speciellt stor fördel i detta sammanhang. Var det så i valet ? Andel personröster för olika typer av kandidater. (Efter uppdrag i parti och regering eller ej). Eta 0,67 Signifikans 0,00 Eta 0,10 Signifikans 0,00 Om vi har sett tydliga mönster i tidigare tabeller så erbjuder tabell 11 en ännu mer entydig bild. Uppdrag i parti och regering gav innehavarna Vilka kandidater vinner på personval? mycket stora fördelar när de mötte väljarna i personvalet. Allra mest anmärkningsvärt är resultatet för partiledarna. I genomsnitt fick en partiledare en väljare av fyra inom sitt parti att kryssa för sin egen person. Som vi såg tidigare är detta till stor del ett resultat av det mycket stora stöd som gavs till av väljare. Men , , och fick ju också ett stort stöd i sina valkretsar. Att sitta i , att ha en hög position i parti och/eller regering, detta var alltså ett mycket tydligt framgångsrecept i personvalet . En sak är dock problematisk i detta sammanhang. Hur skall vi se på partiernas nomineringar? Det förefaller orimligt att helt bortse från den plats på valsedeln som partierna valt att ge sina kandidater.