sou · GNB3104 · 2000-01-01 00:00:00 — anges det vara svårt att förstå varför man skall underkänna eller jämka ett avtal mellan sambor med ett innehåll som överensstämmer med äkten skapsbalkens regler, i synnerhet som man kan utgå från att avtalsparterna sät ter sig in i vad avtalet kommer att innebära i betydligt större utsträck ning än blivande makar sätter sig in i vilka regler som kommer att gälla för deras äktenskap. Även efter sambolagens tillkomst finns det i vissa fall behov för sambor att träffa individuella avtal för att reglera sina inbördes förhållanden. Självklart är den bristande förutsebarheten av ett sådant avtals giltighet vid tvist mellan parterna till förfång för dem. Varje avtal måste dock tolkas utifrån sina speciella förutsättningar i det enskilda fallet. Sådana frågor lämpar sig knappast för lagstiftning utan bör lösas i rättstillämpningen (jfr SOU 1981:85 s. 252). () har i en intervjuundersökning som företogs intervjuat knappt 5 000 personer om bl.a. samboförhållanden och äktenskap. Vid undersökningen framkom att av samborna hade gjort upp ett skriftligt avtal som reg- lerade egendomsfördelningen vid samboförhållandets upphörande genom separation eller dödsfall (Fakta om den svenska familjen, rapporter 1994:2, SCB s. 67). Vid den genomgång av sambors rättsliga ställning i de nordiska länderna som presenteras nedan framgår att det framför allt i uppkommit en praxis om kompensation till en sambo för den obehöriga vinst som den andra sambon gjort på sambons bekostnad. Frågan om obehörig vinst har såvitt är känt inte prövats i svensk rättspraxis. Det är således oklart om en sambo kan tillerkännas ersättning i pengar därför att den andra parten genom bådas gemensamma ansträngningar under samboendet fått tillfälle till en förmögenhetsuppbyggnad utan att någon samäganderätt uppstått. Sambors inbördes förhå llanden 153 En annan fråga i detta sammanhang är om en hemarbetande part kan få ersät tning för arbete i det gemensamma hemmet. Frågan har besvarats av HD. I NJA 1975 s. 298 hade en kvinna och en man sammanbott under äktenskaps- liknande förhållanden när mannen avled sjuk- dom. Kvinnan hade skött hushållet och vårdat mannen under sjuk domstiden. Kvinnan yrkade ersättning för sitt arbete av mannens dödsbo. HD uttal ade att en principiell utgångspunkt bör vara att den som åt annan utfört arbete av sådan art och omfattning att lön normalt utgår bör få ersättning för arbetet även i fall där detta ej varit avtalat eller eljest avsett mellan parterna. Exempel på undantag från denna princip ansågs vara arbete som barn under sin uppväxttid utför åt föräldrarna och tjänster som vänner vid tillfälliga behov gör åt varandra. Vad gällde frågan hur man bör bedöma den situationen att en kvinna utfört hushållsarbete och andra i ett hem förekommande arbeten och tjänster för en man som hon sammanbott med under äkten- skapsliknande förhållanden, ansågs att arbetet och tjänsterna utförts i part ernas gemensamma intresse som ett led i samlevnaden. På så sätt skilde sig omständigheterna så avgörande från ett anställ ningsförhållande att ersättning i form av lön inte borde utgå. 154 Sambors inbördes förhållanden Sambors rättsliga ställning i några andra länder 155 3Sambors rättsliga ställning i några andra länder Kommittén har undersökt sambors rättsliga ställning i de nordiska länderna samt och . Av dessa länder är det enda landet som har en sambolag som innehåller bodelningsregler. En lag för sammanboende finns annars i (lagen om hushållsgemenskap) och i har det beslutats att en sådan lag skall införas (Statutory Cohabitation Act). Dessa lagar gäller för såväl sammanboende i samboförhållande som i annan hushållsgemenskap. Lagen i är tillämplig på sammanboenden mellan två personer eller flera medan den belgiska lagen endast kommer att bli tillämplig när två personer bor tillsammans. En ytterligare förutsättning för den belgiska lagens tillämplighet är att parterna registrerar sitt sam manboende. I den mån särskilda bestämmelser om sambors inbördes för hållanden saknas, tillämpas vanligtvis allmänna förmögen hetsrättsliga bestämmel- ser på de sammanboendes mellanhavanden. Det norska Samboerutvalget har beträffande de nordiska länderna undersökt hur stor del av alla sammanboende par (gifta och sambor) som är sambor. var andelen sambor i vart och ett av de nor diska länderna mellan och . Den största andelen sambor fanns i och den lägsta i . Samboerutvalget uppskattade att i och i var vart fjärde sammanboende par sambor. I de övriga nordiska länderna gällde detta vart femte sam manboende par (NOU 1999:25 s. 75). Det finns ingen lag i som reglerar sambors för mögenhetsför- hållanden eller förhållandena vid ett samboförhållandes upp lösning. Samboendet i sig påverkar inte parternas ekonomiska för hållanden. Var och en av samborna råder över sin egendom och svarar för sina skulder. I likhet med vad som gäller för andra personer kan sam äganderätt uppkomma för sambor. Exempelvis anses samägande upp komma i de fall där parterna har gemensam ekonomi och det inte kan avgö ras vem av parterna som är ägare till egendomen eller om båda part erna från 156 Sambors rättsliga ställning i några andra länder början finansiellt bidragit till inköpet av egendomen. När ett samboförhållande upphör är utgångspunkten att vardera parten behål ler vad den äger. I en rad domar har den danska Högsta dom stolen emellertid slagit fast rätten till kompensation för den sambo som genom värdeskapande insatser under samboförhållandet berikat den andra sambon så att denne uppnått en ekonomisk fördel. Den ersättning som utgår är skönsmässig. Nedan redovisas några betydelsefulla avgöranden från den danska . I UfR 1980.480 hade parterna sammanbott , varav i en villafastighet som förvärvats av mannen för hans och hans sambos gemensamma bruk. Fastigheten förvärvades g enom lån. Parterna hade gemensamt hushåll och ekonomi. Tillsammans med mannen och kvinnan bodde också kvinnans barn. Det var nödvändigt för förvärvet av fastigheten att båda parterna bidrog till utgifterna i hushållet. Kvinnan hade före separationen haft en inkomst om , , resp. . Mannens inkomster under uppgick till , resp. . När förhållandet upphörde bodde mannen kvar i fastigheten innan fastigheten såldes. Det uppstod vid försäljningen en nettovinst om 120 000 - . Högsta dom stolen uttalade att det inte fanns tillräckliga skäl att fastslå att mannen och kvinnan innehade fastigheten med samäganderätt. Kvinnan ansågs dock ha rätt till en viss del av nettovinsten. Med hänsyn till samboför hållandets längd, den gemensamma nyttan av fastigheten och till skillnaden i parternas inkomster ansågs kompensationsbeloppet kunna fastställas till . I UfR 1984.166 tillerkändes en hemarbetande kvinna kompensation. Samboför hållandet hade varat och paret hade tre gemensamma barn. Kvinnan ägde när samboförhållandet upphörde ingen egendom. Mannen hade emellertid ökat sin förmögenhet väsentligt och när samb oförhållandet upphörde uppgick hans förmögenhet till . underströk att kvinnan genom sitt hemarbete hade haft väsentlig betydelse för uppbyggnaden av det gemensamma hemmet och att hon bidragit till att förbättra mannens ekonomi. Hon ansågs dessutom med fog ha kunnat förutsätta att hon vid upplösningen av sambo för hållandet inte skulle ställas utan medel. Kvinnan tillerkändes kompensation av mannen med . I UfR 1985.607 hade samboförhållandet varat . Mannen ägde en tomt varpå han sedan samboförhållandet inletts uppförde en villa- fastighet. Parterna bodde i villafastigheten med sina gemensamma barn. När samboför hållandet upphörde uppgick fastighetens nettovärde till Sambors rättsliga ställning i några andra länder 157 Under samlivet hade kvinnan totalt sett bidragit med Det mesta av detta belopp härrörde från olika bidrag. Mannen hade bidragit med . framhöll att det var mannen som hade investerat i fastigheten dels genom eget byggnadsarbete, dels genom att ta upp lån och att förmögenhetsökningen huvudsakligen berodde på värdestegring i fastigheten. Kvinnan ansågs inte ha bidragit till parternas gemensamma utgifter eller till förmögenhetsökningen i den omfatt ning att det fanns skäl att tillerkänna henne något belopp. Sambor är inte underhållsskyldiga mot varandra och de ärver inte varandra. Inom vissa rättsområden jämställs dock sambor med makar, t.ex. inom hyreslagstiftningen. När ett samboförhållande upphör kan enligt den danska hyreslagen den av parterna som inte har hyresrätten till lägenheten ta över denna utan hyresvärdens samtycke. Är samborna överens om vem som skall bo kvar i bostaden har den sambon rätt att fortsätta hyresförhållandet. Vid oenighet mellan parterna kan dom stolen bestämma vem av parterna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden. Vid arv tillämpas förmånligare arvsskatteregler för en efterlevande sambo än för obesläktade arvingar om samboförhållandet bestått . En efterlevande sambo kan dessutom erhålla ersättning för för lust av försörjning vid sambos död och, om samboförhållandet bestått , ersättning enligt arbetsskadeförsäkringslagen. Inom sociallagstiftningen är individualprincipen en politiskt fastlagd utgångspunkt. Detta innebär att hänsyn inte tas till annat än den sökan- des ekonomiska förhållanden. När en gift person ansöker om bistånd tas dock hänsyn till den andra makens inkomster. Äkta makar anses nämligen i vissa fall vara fö rsörjningsskyldiga gentemot varandra, vilket inte gäller för sambor. Den an dra sambons inkomst- och arbetssituation är således utan betydelse vid bedömningen av en sambos möjligheter att erhålla bistånd. Sambor särbeskattas medan äkta makar sambeskattas. Detta är oftast till nackdel för samborna. En fördel för samborna är dock att reglerna om subsidiärt ansvar enligt källskattelagstiftningen inte gäller för sam bor utan endast för makar. tillsattes i en utredning, , bestå- ende av både politiker och sakkunniga. utgav utredningen nio betänkanden. I betänkande nr 8 sammanfattade udvalget 158 Sambors rättsliga ställning i några andra länder sina ståndpunkter om behovet av lagreglering för sambor. För det första ansåg udvalget att äktenskapet är den bästa rättsliga ramen för att säkra en känslomässig och ekonomisk trygghet för en familj. Det fram för des därför som viktigt att göra äktenskapet till en attraktiv sam livsform för att få ned antalet ogifta sammanlevande. Som konsekvens härav föreslogs att alla fördelar med att leva tillsammans utan att vara gifta skulle utgå ur lagstiftningen. För det andra tog udvalget avstånd från att utforma en samlad lagstiftning för sambor. Det befarades att man härigenom skulle komma att införa ett äktenskap av andra klassen. Dess- utom ansågs samboförhållandena vara så olika sinsemellan att det inte var möjligt att införa bestämmelser som endast genomsnittligt til lgodo- såg parternas önskemål och intressen. Udvalget fann dock att det b eträf- fande enstaka områden borde införas regler till skydd för den svagare parten. Något utrednings- eller lagstiftningsarbete pågår inte i om sambors rättsliga ställning. Någon särskild lag som reglerar sambors förmögenhetsförhållanden finns inte. Sambor kan inneha egendom med samäganderätt. Samboför- hållandet i sig skapar dock inte någon presumtion om samäganderätt. Bevisning krävs om att det formella ägarförhållandet inte mot svarar vad samborna avsett. Nedan redovisas två rättsfall angå ende samäganderätt. ett samboförhållande hade varat hade mannen byggt ett egnahemshus på sin fastighet. Mannen och kvinnan bodde i huset med sina fem barn. När kvinnan flyttade från det gemensamma hemmet krävde hon att domstolen skulle fastställa att samägande förelåg till bostaden med hänvisning till det betydande underhålls- och förtjänstarbete hon utfört till godo för sin stora familj. Hovrätten fastställde att samägande förelåg med hänvisning till den långa tid samboförhållandet hade varat. Högsta dom- stolen däremot ogillade talan med hänvisning till att det inte hade påvisats att kvinnan och mannen skulle ha avsett att också kvinnan skulle äga en del i egnahemshuset. HD 1992: 48 I detta fall fastställde att en sambo ägde två fordon gemensamt med sin sambo trots att fordonen var registrerade i den senare sambons namn. Det ansågs bevisat i målet a tt fordonen hade införskaffats för geme nsam räkning. Sambors rättsliga ställning i några andra länder 159 Några särskilda regler om fördelning av egendom vid upplösning av ett samboför hållande finns inte; var och en behåller sina tillgångar och skul- der. När ett samboförhållande upphör kan en sambo vara berät tigad till ersättning för ekonomiska insatser (t.ex. inköp av familjens mat) och arbetsinsatser (skötsel av hem och barn) som han eller hon har gjort till förmån för den andra sambon. Möjligheterna att vinna fram gång med denna typ av konstruerade skuldförhållanden är emellertid oklar. Nedan redovisas några rättsfall angående frågan om ersättning för insatser. Under ett långvarigt samboförhållande, som hade slutat i söndring, hade en kvinna använt sina inkomster till underhåll för familjen och genom hushållsarbete i hemmet verkat till förmån för familjen. Förutom att kvinnan på detta sätt hade deltagit i underhållet av barnen hade hon också gjort det möj ligt för mannen att införskaffa fastigheten och egnahemshuset där familjen bodde. Kvinnans förmån av att ha fått bo i hemmet ansågs inte som ett tillräckligt vederlag för de insatser hon gjort och som lett till en ökning av mannens egendom. Sådana slutsatser kunde inte dras att kvinnan skulle ha haft för avsikt att bidra till en ökning av mannens egendom i det fall att samboförhållandet skulle sluta i söndring. Kvinnan ansågs därför ha rätt att få en rimlig ersättning för sina insatser av mannen. Hon tillerkändes ersät tning med 45 000 . (Om parterna varit gifta hade kvinnan med stöd av giftorätten kunnat få 185 000 .) En man hade under samboförhållandet på kvinnans fastighet byggt ett bostadshus och ett garage. Som vederlag för sitt arbete skulle mannen få bo i huset. Kvinnans och mannens förhållande hade dock slutat i söndring som huset blev färdigt. Mannen hann inte ens flytta in. Eftersom mannens arbetsinsats hade varit betydande och mannen hade gått miste om sitt vederlag för det byggnadsarbete han utfört för kvinnan, ansågs han ha rätt att få en rimlig penningersättning av henne. Mannen tillerkändes 20 000 . Under ett samboförhållande hade en man på sin fastighet med sin sambos medel byggt en sommarstuga som skulle användas av honom och sambon gemensamt. Mannen dog emellertid innan stugan blev färdig och kvinnan kunde inte utnyttja stugan. Eftersom det inte kunde antas att kvinnans avsikt varit att ge medel till byggandet av stugan utan vederlag, ansågs kvinnan ha rätt att få ersät tning av mannens dödsbo. Kvinnan tillerkändes 85 000 som motsvarade vad hon kunde visa att hon penningmässigt placerat i stugan. 160 Sambors rättsliga ställning i några andra länder Vissa särskilda bestämmelser gäller för sambors bostadslägenheter. får den sambo som är hyresgäst säga upp hyres avtalet endast med den andra sambons samtycke. Om båda samborna är hyres- gäster kan domstolen, när sammanlevnaden upphört, besluta vem av samborna som skall få fortsätta hyresförhållandet. Om endast den ena sambon är hyresgäst kan domstolen inte fatta ett sådant beslut. Sambor är inte underhållsskyldiga mot varandra enligt lag och ärver inte varandra. tillsatte en kommission, "Familje- kommissionen", för att utreda familjebegreppet i lagstiftningen. Kommissionen skulle bl.a. utreda på vilket sätt rättigheter, förmåner och skyldigheter var bundna till individens ställning i samhället. Den skulle också utreda om det fanns ett behov av att göra det rättsliga famil je- begreppet enhetligt så att lagreglerna blev neutrala till alla de olika sam- levnadsformer som finns i samhället om inte ett annat för hållningssätt var speciellt motiverat. framlade Familje kommissionen sitt principbetänkande (1992:12) där man bl.a. föreslog att två per soner av samma kön skulle kunna registrera sitt partnerskap. Man före slog även en sambolagstiftning med i princip samma konstruktion som den norska lagen om hushållsgemenskap. Kommissionens förslag ledde inte till någon lagstiftning. tillsatte en utredning med uppgift att dels utreda vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att av lägsna de rättsliga olägenheterna i anslutning till samlivet mellan parter av samma kön, dels för att samordna samarbetet mellan skilda departe ment i denna fråga. Bakgrunden härtill var en hemställan från riks dagen till regeringen. Utredningens arbete slutför des . I betänkandet (, Lagberedningsavdelningens publikationer 2/99) föreslås att personer av samma kön skall ges möjlighet att registrera sitt parförhållande. En registrering av par för hållandet skall få samma rättsverkningar som ett äktenskap med undantag för regler som endast gäller det ena könet och reglerna om adop tion och styvbarnsadoption. Sambors rättsliga ställning i några andra länder 161 Någon särskild lag om samboförhållanden finns inte. Var och en av samborna råder över sin egendom och svarar för sina skulder. I likhet med vad som gäller för andra personer kan sam ägande- rätt uppkomma för sambor. En sambo har en oinskränkt förfoganderätt över sin egendom. En sambo som äger en lägenhet som denne eller den andra sambon bor i kan sälja eller pantsätta lägenheten utan att sam råda med den andra sambon. Sambor har ingen underhållsskyldighet mot varandra. Enligt barn- lagen har en sambo försörjningsplikt mot barn som samborna har gemensamt men också för den andra sambons barn. Sambor ärver inte varandra. Några särskilda regler om fördelning av egendom vid upplösning av ett samboför hållande finns inte. I avsaknad av avtal är utgångspunkten att var och en behåller sin egendom. Om båda samborna bidragit till köpet av viss egendom fördelas egendomens värde efter vardera par tens insatser. Problem kan uppstå när endast den ena sambon har förvärvsarbetat under förhållandet. dömde domstolarna ut en särskild ersätt ning till den sambo som hade arbetat i hemmet , s.k. lön till hushållsföreståndarinna. döms ingen särskild ersättning ut men den hemarbetande sambon kan i stället få del i den egendom som har anskaffats under samboförhållandet genom att sådan egendom anses innehas med samäganderätt. Vid bedömningen av om sam äganderätt har uppkommit har domstolarna oftast hänvisat till samboför hållandets längd, den ekonomiska samhörigheten under sambo för hållandet, gemensam användning av sambornas egendom och parternas respektive inkomst. Följande rättsfall belyser de regler som kan anses utbildade i rätts- praxis för att avgöra tvister som uppkommit vid upplösning av sambo- för hållande. Mannen och kvinnan bodde tillsammans cirka innan samboför håll- andet upphörde. Båda samborna förvärvsarbetade under förhållandet. Mannen ärvde en summa pengar under samboförhållandet och kvinnan hade sparade medel. De köpte tillsammans en fastighet och en bil. fann att båda parterna hade bidragit till köpen men det kunde inte säkert fastställas vilka belopp var och en hade utgett. 162 Sambors rättsliga ställning i några andra länder Vidare fann domstolen det utrett att bilen och fastigheten var mannens och kvinnans gemensamma tillgångar fast att de registrerats enbart i mannens namn. Mannen och kvinnan ansågs berättigade till hälften var av egendomens värde. I detta fall varade samboförhållandet innan det upphörde . Tvisten avsåg en fastighet, ett sommarhus, banktillgodohavanden och vissa värdepapper. Mannen var registrerad ägare till fastigheten och som- marhuset medan såväl kvinnan som mannen innehade bank tillgodohavan- den och värdepapper med ungefär lika stora belopp. Det var i huvudsak mannen som hade haft inkomster under förhållande t medan kvinnan hade arbetat i hemmet. Trots detta fann domstolen med hänsyn till samboför- hållandets längd att värdet av tillgångarna skulle delas lika. Enligt skattelagstiftningen kan sambor beskattas som makar (sambeskat- tas) om detta är till fördel för dem skattemässigt. Förut sättningarna härför är en de varaktigt har bott tillsammans eller att de har barn tillsammans eller att de väntar barn tillsammans. Socialförsäkringssystemet ger sambor samma rätt som äkta makar till en rad förmåner. Härför krävs att samboförhållandet varit registrerat i folkbokföringen . Även sambor som har eller väntar barn tillsammans har rätt till sådana förmåner förutsatt att för hållandet är registrerat i folkbokföringen. Exempel på förmåner som avses är pen- sioner, livränta, olycksfallsför säkringar och sjukförsäkringar. I pågår inte något utrednings- eller lagstiftningsarbete angående sambor. Någon lag som reglerar sambors förmögenhetsförhållanden finns inte. Sambor anses juridiskt sett som ensamstående. Sambor äger var och en sin egendom och svarar för sina skulder. Sambor kan inneha egendom med samäganderätt vilken kan uppkomma på olika sätt. ägande antas föreligga när egendom förvärvats genom en gemensam insats. Denna insats kan bestå såväl i ekonomiska bidrag till familjens under håll Sambors rättsliga ställning i några andra länder 163 som arbete i hemmet med hushållsarbete och barnskötsel. Den första domen om "husmorssamägande" kom (Norsk Retstidene 1975:220). I domen angavs bl.a. att hustruns arbete i hemmet borde räknas med vid bedömnin gen av om egendom som förvärvats under äktenskapet skall anses förvärvad av makarna gemensamt och att det skulle vara i strid med dagens samhällsuppfattning och rättskänsla att hävda något annat. Den största olägenheten med denna konstruktion är att det härskar en betydande rättsosäkerhet om vilka krav som skall stäl- las för att samägande skall uppkomma och om vi lken egendom som omfattas av samägandet (jfr Vindeløv, , m.fl. Retsstillingen for ugifte samlevende s. 31, , 1988). En sambo kan efter samboförhållandets upphörande tillerkännas vederlag av den andra sambon. Det kan exempelvis gälla ersättning för hushållsarbete i det gemensamma hemmet eller ersättning för utgifter som en sambo haft t.ex. vid renovering av fast egendom som tillhör den andra sambon. Några regler om fördelning av egendom vid en upplösning av ett samboför hållande finns inte. I avsaknad av avtal är utgångspunkten att var och en behåller sin egendom. finns det i emellertid en lag om hushållsgemenskap (Lov om rett till felles bolig og innbo når husstandsfellesskap opphører av Nr. Lagen innehåller regler av basal skyddskaraktär som träder in vid upplösning av en hushållsgemenskap (genom separation eller vid döds fall). Den är tillämplig även på hushållsg emenskaper mellan flera än två personer. Lagens tillämpning förutsätter att parterna är ogifta och inte registre rade partner, att de är och att de bott till sammans eller väntar barn tillsammans. Lagen ger en hushållsmedlem möjlighet att mot betalning överta gemensam bostad och gemensamt bohag som helt eller delvis tillhör annan hushållsmedlem. Något krav på att egendomen skall ha införskaffats för gemensamt begagnande ställs inte. För ett övertagande vid en hushållsmedlems död krävs att det föreligger särskilda skäl och annars krävs att det föreligger starka skäl. Vid en värdering av om det föreligger särskilda skäl för över tagande vid en hushållsmedlems död skall en avvägning göras mellan beho vet och intresset hos efterlevande hushållsmedlemmar och den avlidnes arvingar. Ett centralt moment vid en sådan värdering är even tuella barns behov. Andra moment i värderingen är sammanboendets varaktighet och om det gemensamma hemmet byggts upp gemensamt och för gemensamt bruk av hushållsmedlemmarna. Det anses också naturligt att lägga vikt vid om efterlevande hushållsmedlem har sålt sin egen bostad för att etablera hushållsgemenskapen. Vidare ser man till efterlevande hushållsmedlems hälsotillstånd, ålder och konkreta möj ligheter att skaffa sig en annan bostad. På samma sätt anses det vara natur ligt att värdera 164 Sambors rättsliga ställning i några andra länder