sou · GNB385d4 · 2000-01-01 00:00:00 — Behov av informations- och Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillsätts med uppdrag att utreda tillgången till avan- cerad informations- och kommunikationsteknisk infrastruktur ur ett regionalt och socialt perspektiv. Utredaren skall kartlägga den befintliga infrastrukturen, och bl.a. lägga särskild vikt på kommunernas pågående infrastrukturutbyggnad. Med kartläggningen som grund skall en analys göras av de tekniska utvecklingstendenserna och de behov som därvid kan väntas uppstå. Utredaren skall presentera förslag till hur staten i samverkan med näringsliv och teleoperatörer skall kunna uppnå god regional och social täckning av en avancerad informations- och kommunikationsteknisk infrastruktur. Uppdraget skall redovisas . Tillgången till telekommunikationstjänster regleras genom telelagen (1993:597). I 2 § stadgas det att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva telekommunikationer till lägsta möjliga samhälls- ekonomiska kostnad. I detta ingår bl.a. att var och en skall ha möjlighet att från sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe ut- nyttja telefonitjänst till ett rimligt pris inom ett allmänt tillgängligt tele- nät. De senaste årens snabba samhällsutveckling har bl.a. inneburit att mer avancerade tillämpningar än telefoni blivit allt vanligare och allt viktigare i verksamheter hos såväl den offentliga förvaltningen som företag och enskilda. Utbudet av Internet-tillämpningar har ökat avsevärt och vänder sig till en allt bredare målgrupp. En ökad integrering av tidigare åtskilda tillämpningar som tal-, bild- och datakommunikation samt en allt större internationalisering av proces- serna kommer att förstärka denna redan pågående och snabba utveckling ytterligare. Med hänsyn till den ökade användningen ställs ständigt nya krav på infrastrukturen i form av förbättrad nätkapacitet, ökad täckning och räckvidd etc. Data- och telekommunikationernas strategiska betydelse för samhällsutvecklingen förutsätter att infrastrukturen är tillräckligt utbyggd, tillförlitlig och snabb för att möta användarnas både nuvarande och framtida krav. I vissa regioner är förutsättningarna för detta väl tillgodosedda, som det finns brister i dessa avseenden i andra delar av landet. Behovet av infrastruktur diskuteras bl.a. i regeringens proposition om åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik (prop. 1995/96:125). I propositionen beskrivs den nationella IT- strategin, där tre insatsområden anges som särskilt viktiga: rätts- ordningen, utbildningen och samhällets informationsförsörjning. Det sistnämnda området syftar bl.a. till att utforma en väl fungerande infrastruktur som ger hög tillgänglighet till basinformation och som främjar tillväxten. Regeringen har i propositionen Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst (1997/98:136) utvecklat sin syn på informationsteknikens an- vändning i statsförvaltningen. Bland annat anser regeringen att myn- digheter vars verksamhet riktar sig främst till företag och medborgare bör erbjuda elektroniska tjänster för självbetjäning som komplement till traditionella tjänster och att myndigheter inom ramen för Internet bör utveckla tjänster som förenklar kontakterna med och samspelet mellan medborgare, företag och offentlig förvaltning. Regeringen säger vidare att en enkel, säker och kostnadseffektiv tillgång till samhällets grund- läggande information är ett offentligt åtagande av väsentlig betydelse för den offentliga förvaltningen, för medborgarna och för företagen. Frågan om tillgången till infrastruktur behandlas även ekonomiska vårproposition ( 1997/98:150). I propositionen anför rege- ringen att det är särskilt angeläget att inte vissa befolkningsgrupper eller vissa delar av landet eftersätts i samband med dagens snabba utveckling vad avser utrustning, kapacitet, tillämpningar etc. Det finns därför ett behov av att utifrån regionalpolitiska och sociala aspekter kartlägga den informations- och kommunikationstekniska infrastrukturen. Tillgång till fysisk infrastruktur Målet att var och en skall ha tillgång till telefonitjänst kan sägas vara uppfyllt. av hushåll har t illgång till tele- fon. Däremot är spridningen av vissa tjänster inte fullständig. När det gäller datakommunikation begränsar sig statens ansvar till det som enligt telelagen ingår i definitionen av telefoni, dvs. endast den datakom- munikation som sker via låghastighetsmodem. Målsättningen beträffande den regionala balansen har , vad avser telefonitjänst, uppfyllts på ett t illfredsställande sätt. Det finns dock fortfarande vissa regionala skillnader, bl.a. när det gäller mobil- telefontäckning och möjligheter till datakommunikation med högre hastigheter. Tillgången till teletjänster på lika villkor tillgodoses bl.a. genom det fortlöpande arbete som () bedriver när det gäller funktionshindrade personers tillgång till teletjänster. Med biträde av upphandlas vissa nödvändiga tjänster (texttelefoni m.m.) och vid tillståndsgivningen har man möjlighet att ställa upp vissa villkor för rätten att tillhandahålla telefonitjänst. PTS bedriver dessutom arbete för att öka medvetenheten och kunskapen om funktionshindrade personers behov vid standardisering av teletjänster och apparater. Priset för ISDN-anslutning har stadigt sjunkit . An- slutningsavgiften varierar dock i viss utsträckning efter det geografiska läget. På små orter i glesbygd kan den fortfarande vara mycket hög. När det gäller datakommunikation mellan lokala nätverk () samt videokommunikation med hög kvalitet, krävs emellertid högre överfö- ringshastigheter än vad som är möjligt med ISDN. Regionala och sociala aspekter I ett regionalt och socialt perspektiv är tillgång till IT-infrastruktur av central betydelse. Tillgång till modern data- och telekommunikation är en första förutsättning för att målet om en bred IT-användning i sam- hället skall kunna förverkligas. handlar det om att på bästa sätt försäkra sig om en gynnsam samhällsutveckling i fråga om såväl sys- selsättning som ekonomisk tillväxt. När det gäller spridning av t.ex. rättsinformation eller annan sam- hällsviktig basinformation från offentliga organ till medborgare och övriga intressenter, kan tillgång till infrastruktur ställas i direkt relation till ett stärkt demokratiskt inflytande. Dels förenklas och rationaliseras medborgarnas kontakter med den offentliga sektorn, dels förbättras di- alogen dem emellan. Detta leder i sin tur till ökad medvetenhet och kunskap hos medborgarna samt till bättre kvalitet på förvaltningens tjänster. En viktig satsning görs redan på detta område genom den på- gående anslutningen av folkbiblioteken till Internet. Tillgång till infrastruktur är också av betydelse för utvecklingen av näringslivet i regionerna. Alltför dyra eller kapacitetssvaga anslut- ningsmöjligheter kan utgöra en tillväxthämmande faktor för främst de mindre och medelstora företagen. Även möjligheten till distansarbete och distansutbildning är direkt beroende av tillgången till IT-infrastruktur. Utbildningssystemet för- ändras för att möta nya krav på detta område, bl.a. kommer samtliga skolor att vara anslutna till Internet. Inslaget av da- torer och telekommunikation i utbildningen medför en högre grad av anpassning efter individens förutsättningar och önskemål när det gäller tid, plats, studietakt, kurssammansättning m.m. Tekniken ger därigenom nya möjligheter till sökning, analys, värdering, bearbetning och förmedling av information. Beträffande vissa personers särskilda behov - t.ex. funktionshindrade eller äldre personers behov av och tillgång till texttelefon, standar- diserade teletjänster och utrustning etc. - har det ansetts att dessa bäst tillgodoses genom statlig upphandling, genom de tillståndsvillkor som PTS kan ställa upp för rätten att tillhandahålla telefonitjänst samt genom fortsatt stöd till forskningsinsatser. Det är viktigt att dessa personers behov inte eftersätts i förhållande till den snabba tekniska utvecklingen. Eventuella könsskillnader skall även uppmärksammas. En utveckling som innebär att infrastrukturen i första hand byggs ut i de mest befolkade områdena med störst resurser kan medföra att de regionala obalanser i fråga om avancerade kommunikationer som redan existerar förstärks. Av detta följer sannolikt dessutom en ökad klyfta mellan dem som har tillgång till avancerade teletjänster och dem som inte har det. Ju större samhällelig betydelse de nya tillämpningarna får, desto mer bekymmersam skulle en sådan utveckling bli. Konkurrens- och marknadsmässiga aspekter Vid bedömningen av de teletjänster som skall omfattas av ett särskilt statligt ansvar skall, enligt vad regeringen tidigare uttalat i prop. 1996/97:61, detta ansvar i första hand styras av användarnas behov och efterfrågan av nya tjänster. Staten skall endast ange övergripande rikt- linjer förenade med valfrihet för användarna där en marknadsmässig utveckling av nät, tillämpningar och tjänster stimuleras. skall i så stor utsträckning som möjligt utformas i internationell sam- verkan. En marknads- och efterfrågestyrd modell innebär att förutsättning- arna för det statliga ansvaret måste förändras i takt med utvecklingen. Det som enligt telelagen skall definieras som telefoni, och därmed in- kluderas i den samhällsomfattande tjänsten, kan alltså komma att om- prövas om vissa tjänster blir så efterfrågade att regeringen bedömer att alla bör ha rätt att få tillgång till dem. Det är svårt att avgöra om och i så fall när en sådan eventuell justering kan behöva gö- ras. Den snabba tekniska utvecklingen tillsammans med lanseringen av ett antal nya tjänster har medfört att infrastrukturen är föremål för ett flertal förändringar och åtgärder. Gränserna mellan tele-, data- och massmediekommunikation blir alltmer otydliga. Tjänster som varit hänvisade till en viss distributionsteknik kan nå sina konsumenter på olika vägar. regleras de olika distributionsvägarna i olika författningar. För att uppnå en bättre samordning av lag- stiftningen för ljudradio, television, övrig radiokommunikation och te- leverksamhet tillsatte regeringen en särskild utredare (dir. 1997:95). Utgångspunkten skall vara att lagstiftningen bör underlätta utvecklingen av elektroniska informationstjänster och ta tillvara med- borgarnas, näringslivets och samhällets olika behov av sådana tjänster. Uppdraget skall redovisas . Frågan har även hög prioritet inom EU, där kommissionen lade fram om konvergens av telekommunikation, media och informa- tionsteknik och dess följder för lagstiftningen. avser kommissionen att presentera en rapport med förslag till uppföljning av grönboken. Inom kommunerna byggs infrastrukturen ut genom de s.k. stadsnäten där kommunens olika drift- och serviceställen knyts ihop med fast uppkopplade datanät. Satsningar görs även på länsnivå, där projekt på- går som bl.a. finansieras av och EU. Teleoperatörerna uppgraderar kontinuerligt sina nät som alternativa nät, som t.ex. elnät och kabel-TV-nät, utvecklas för att även kunna användas för telekommunikation. Även radioaccess (dvs. anslut- ning av abonnent till lokalstation genom radio i stället för tråd) i olika former förväntas öka och nya satellitbaserade system kommer att byggas upp. Av särskilt intresse i detta sammanhang är den allra senaste teknikutvecklingen där man med s.k. färgseparering kan mångdubbla överföringskapaciteten i befintlig fibertråd. Det finns emellertid inga styrmedel eller garantier för var denna ut- byggnad kommer att ske, eller vilken teknik och kompetens som kommer att behövas för att man skall kunna få tillgång till nya tjänster etc. 6 Kommittédirektiv Bilaga 1 och efterfrågan av nya avancerade tjänster är beroende av varandra och det finns skäl att förmoda att vissa delar av landet, huvudsakligen de större orterna, kommer att få tillgång till dessa tjänster tidigare än andra orter. Det är inte tillräckligt lockande för enskilda privata aktörer att ta på sig ansvaret för det breda deltagande i informationssamhället som eftersträvas. ligger det, som tidigare nämnts, ett regionalpolitiskt och socialt intresse i att mindre gynnade områden eller vissa grupper av personer inte försummas ytterligare. Det måste anses som en prioriterad uppgift att klargöra hur dessa aspekter bäst skall tillgodoses för att inte skall få hamna i ett så ogynnsamt läge som möjligt . Det är i ljuset av ovanstående som regeringen e konomiska vårproposition (1997/98:150) aviserat att den informations- och kommunikationstekniska infrastrukturen skall kartläggas. Det övergripande syftet med utredningsarbetet är att ge en samlad bild av den nuvarande tillgången till avancerad infrastruktur och i detta sammanhang påvisa de faktorer som har betydelse för utvecklingen. Utredaren skall kartlägga den befintliga informations- och kommu- nikationstekniska infrastrukturen ur ett regionalpolitiskt och socialt per- spektiv. Kartläggningen skall bl.a. belysa nuvarande utbredning av fy- siska transmissionsnät i med avseende på kapacitet, täckning, fysiska bärare och transmissionstekniker etc, vilket tjänsteutbud som erbjuds av huvudoperatörerna när det gäller data- och telekommunika- tion och vilka priser som tillämpas för olika kundkategorier och regioner. Vid kartläggningsarbetet skall särskild vikt läggas vid en redogörelse för kommunernas pågående infrastrukturutbyggnad i form av de s.k. stadsnäten, liksom de olika satsningar som görs på länsnivå. Redo- visningen bör kunna ge svar på i vilka kommuner och län utbyggnaden sker, vilka områden som prioriteras, vilka faktorer som styr utbyggnaden samt vilka finansieringsformer som tillämpas etc. Utredaren skall också särskilt identifiera de hinder som fortfarande finns när det gäller funktionshindrade och äldre personers tillgång till IT- infrastruktur som är av betydelse för deras möjligheter att leva ett självständigt liv. Utredaren skall även identifiera eventuella könsskill- nader. En kortfattad översikt av den regionala tillgången till infrastruktur i jämförbara länder skall göras. Med utgångspunkt från kartläggningen skall utredaren analysera den tekniska utvecklingen och de behov som därvid kan tänkas uppstå. I detta ligger att bedöma vilka tekniker som med största sannolikhet kommer att bli domine- rande för olika typer av tjänster , vilka krav på nätkapacitet och teknik som utvecklingen kommer att leda till inom olika delar av landet, eventuella skillnader mellan nuvarande och kommande behov av tillgång till infrastruktur och i detta sammanhang påvisa inom vilka regioner och för vilka personkategorier sådana skillnader finns. Utredaren skall slutligen i principiella termer diskutera statens roll på området. I denna diskussion skall en analys göras av hur staten kan bidra till att behoven av tillgång till infrastruktur tillgodoses hos var och en av följande tre kategorier: Enskilda individer, privata företag och offentlig sektor. Ett resonemang bör föras kring hur statens kontroll- och styrmeka- nismer skall kunna utvecklas i samspel med marknadsutvecklingen på data- och telekommunikationsområdet på ett för samhället effektivt och godtagbart sätt. Härvid skall utredaren bedöma om och i så fall i vilken omfattning det är sannolikt att marknadens aktörer själva kommer stå för utbyggnad och uppgradering av nya respektive befintliga nät. Be- dömningen skall grundas på om en eventuell utbyggnad på ett tillräckligt sätt kommer att tillgodose samhällets behov i form av såväl regional som social balans. Utredaren skall föreslå modeller för hur staten i samverkan med näringsliv och teleoperatörer skall kunna uppnå god regional och social täckning av en avancerad informations- och kommunikationsteknisk infrastruktur. Utredaren skall samråda med pågående utredningar och översyner inom berörda områden och särskilt uppmärksamma uppdraget till Sta- tens () att utreda uppb yggnaden av ett samlat system för statistik om modern informations- och kommunikationsteknik (dnr K98/2096/1). Detta gäller även den redan nämnda konvergensutredningen (dir. 1997:95) som arbetar med att samordna lagstiftningen för radio, TV och televerksamhet i syfte att underlätta utvecklingen av elektroniska informationstjänster. Utredaren skall också samråda med Närings- och teknikutveck- lingsverket, Kommunikationsforskningsberedningen, samt med PTS, som genom sin tillsynsfunktion har som uppgift att noga följa den tekniska utvecklingen och bl.a. informera regeringen om det krävs ändringar i den nuvarande lagstiftningen. hålla sig underrättad om annan relevant utredningsverksamhet i och i EU samt arbeta i nära kontakt med de praktiskt verksamma i statlig och och andra som berörs av utredningsarbetet. I propositionen Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst (1997/98:136) initierar regeringen ett förvaltningspolitiskt handlings- program. Utredaren skall beakta de krav på tekniken som ställs för att kunna förverkliga regeringens intentioner vad gäller informationsför- sörjning inom ramen för detta program. Samråd bör ske med ansvariga för handlingsprogrammet. För utredaren gäller vidare regeringens direktiv till samtliga kom- mittéer och särskilda utredare om att redovisa regionalpolitiska konse- kvenser (dir. 1992:50), att pröva det offentliga åtagandet (dir. 1994:23), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) samt att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Utredaren skall redovisa uppdraget . Rapporter från medverkande konsulter Rapporterna finns på följande webbplats: /it/infrastruktur.htm Funktionshindrade och IT. IT-infrastrukturutveckling och accessnät. Kostnadskalkyler för utbyggnad av höghastighetsnät i landsbygd och glesbygd. Författare: , , , , . Värdering av rapport. Författare: , och . Utan bredband inget bra innehåll. En global översikt av infrastrukturutbyggnad och innehållsproduktion av offentliga organ. Undersökning av behov av bandbredd. Convergence and The ICT . Bredband och tillväxt i . Bredband för tillväxt. Förutsättningar för samhälls- ekonomisk effektivitet . Behov av infrastruktur. 2 Rapporter från medverkande konsulter Samhällsekonomiska aspekter på svensk bredbands- kommunikation. Förutsättningar för en bandbreddsbörs i . Kriterier på tillgänglighet. Förstudie avseende regelverk och statens roll på en mark- nad för höghastighetskommunikation. Författare: och . Rapport om Telias höghastighetstjänster. Beräkning av investeringskostnaden för en utbyggnad av stomnät och stadsnät. Vidare hänvisas till följande kartläggning av Lybrand, gjord på uppdrag av , uppdraget utfor- mat i samråd med : Kartlä ggning av tele- och IT- infrastruktur. (Rapporten är tillgänglig via PTS we bbplats ) , , projektledare , har producerat en cd-romskiva för tillväxt som en 3–4 minuters multimediaintroduktion till utredningen. Skivan kan, så länge lagret räcker, kostnadsfritt beställas från Libro Time, på telefon /16 77 00 eller via e-mail . Mer hänvisningar till tjänster för funktionshindrade Nedan redovisas ett antal webbhänvisningar från konsultrapport (se webbplatsen /it/infrastruk- tur.htm) utöver dem som redovisats i huvudtexten. csun/cod/1001.html -cube/. w/proj_vr.html Två rapporter om funktionshind- rade barn och VR från The Ore- En bra och omfattande utgångs- punkt för information om VR plication of VR and agent technology for people with disa- bilities January 23rd 1997 2 Mer hänvisningar till tjänster för funktionshindrade länk från ECDVRAT 96 Euro- ople/pms/WWW/ecdvrat/WWW9 Undersöker användandet av vir- tuella miljöer vid bl.a. rullstols- användning, balansproblem m.m. Arbetar med tillämpad forskning för att utveckla ny teknik för och att utvärdera vilken inverkan denna teknik har för att förbättra livskvalitén för desamma. - Kommunikation för hörselskadade och döva rallySpeaking är en marknadsle- - Kommunikation för synskadade och blinda gränssnitt i VR för synskadade på eletouch/Papers/index.html eletouch/Papers/index.html Detta avsnitt ger i första hand en beskrivning och prognos av varje tek- nik för sig, bl.a. genom att referera kartläggning ( 1999)1. Framställningen disponeras i två huvuddelar, trådbunden (inklusive fiberledning) respektive trådlös kommunikation. – Kopparkabel för telefoni I princip alla hushåll och företag i har kopparkabel (tvinnad parkabel) installerad för analog telefoni. Man kan till denna telefonledning koppla modem på maximalt 56 kbit/s vilket möjliggör Internetanslutning via operatör. Två utvecklingar av kopparkabeln nämns: ISDN-anslutning innebär att överföringen blir digital. Man kan därmed öka kapaciteten och undanröja många av begränsningarna hos den vanliga analoga överföringen. Ett vanligt abonnemang (ISDN Duo) kan omfatta två kanaler med vardera 64 kbit/s, tillsammans 128 kbit/s. Anslutning till Internet sker vanligen via en operatörs ISDN- pool och det brukar kunna ske till lokal taxa för telefoni. ADSL är en teknik som gör det möjligt att använda den befintliga telefonanslutningen för överföring av data med hög hastighet. Överfö- ringshastigheten i nedåtriktningen (i riktning till slutanvändaren) kan vara /s, i praktiken – beroende bl.a. på avståndet till telestationen och kvalitén på telefonförbindelsen – dock inte mer än 2–/s (/s är 1 000 kbit/s), och 150 kbit/s i riktningen från användaren. ADSL-tekniken kräver dock att telestationer uppgrade- ras och att höghastighetsnät finns tillgängliga i telefonstationerna. Denna uppgradering kommer först att ske i tätorter. : Kartläggning av tele- och IT-infrastruktur. kartläggning utförd på uppdrag av PTS. 2 En kortfattad teknikbeskrivning Enligt kartläggning anser många bedömare att ADSL- och ISDN-teknikerna tillsammans kommer att bli de dominerande access- formerna för Internet i det korta perspektivet, sannolikt inom 2–, för i första hand hushåll i . – Koaxialkabel, kabel-TV Koaxialkabel är mycket vanligt i företag som bärare av datakommuni- kation inom respektive byggnad. I många hyreshus och bostadsområden finns lokala nät av koaxialkabel dragna för att förse hushåll med TV. är relativt enkel att installera men ganska kostsam. Dess överföringskapacitet är dock större än över vanlig telefontråd. Kabel- TV-system med tvåvägskommunikation börjar bli alltmer utbrett genom ombyggnad av befintliga system. Med vissa förändringar i utrustningen kan överföringshastigheten t.ex. bli /s neråt (till användaren) och /s uppåt (från användaren). Den överföringsteknik som används är Ethernet och som vanligen utnyttjas i organisationers lokala nät. Användaren måste dock i vissa fall dela tillgänglig kapacitet med andra användare anslutna till samma kabelsegment. I praktiken är hastigheterna lägre än vad som anges ovan. Vanligen garanterar kabel- TV-operatören en viss hastighet per hushåll, t.ex. 512 kbit/s till användaren. finns inte tillgänglig i någon större omfattning i glesbygd. En bedömning i kartläggning är att access via kabel-TV kommer att vara en kompletterande form till de baserade på partvinnad tråd beroende på situation och behov. I är de flesta stomnäten samt de moderna stadsnäten uppb yggda med optiska fiberkablar. En fiberkabel omfattar ett antal optiska fiber. Jämfört med kopparbaserade förbindelser har optiska fibern en låg signaldämpning. Fiber är f.n. det medium som klart har den största potentialen vad gäller överföringskapacitet, som närmar sig 1 Tbit/s i stomnät, vilket är en miljard kbit/s. Genom att uppgradera eller byta ut ändutrustning kan överföringskapaciteten på befintlig fiber ökas. Dess- utom utvecklas tekniken så att ett större antal signaler (våglängder) sam- tidigt kan överföras per fiber. På detta sätt ökas överföringskapaciteten ytterligare. Optisk fiber i accessnät har dock ännu inte nått slutanvändaren i nå- gon större utsträckning, dels beroende på att slutanvändarnas behov i En kortfattad teknikbeskrivning 3 allmänhet ännu inte varit tillräckligt stort för att betala den extra kost- naden, dels på att lösningar baserade på kopparledningar har ökat i ka- pacitet . – Fastighetsnät med kategori 5-kabel