sou · GNB3126 · 2000-01-01 00:00:00 — Studier av lyss- nandet till de nrradiostationer som bˆrjade snda populrmusik riktad till en ung publik, visar att de stationer som erbjˆd det îrttaî musikurvalet kunde nÂ den publik de riktade sig till. Samma logik gller fˆr flertalet av de kommersiella statio- nerna i de stˆrre stderna. Utvecklingen fˆr special- och fackpress r i sig ett uttryck fˆr den ˆkade selektiviteten i medieanvndningen. Allt fler înischmark- naderî har uppstÂtt. De specialiserade tidskrifterna riktar sig dess- utom till lsare som r beredda att betala relativt hˆga priser. Sam- tidigt har familjetidningar fÂtt se sina upplagor minska. Den frag- mentering vi kan notera fˆr tidskriftslsandet liknar drfˆr pÂ stt och vis den senaste utvecklingen i TV-tittandet. S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING Ett karaktrsdrag fˆr den svenska mediehistorien r som nmnts att de stora medierna utvecklats parallellt, utan direkt konkurrens. Pressen anpassade sig till radio och TV genom att betona sin lokala karaktr. Fˆr radio och TV var det inbˆrdes fˆrhÂllandet i huvudsak reglerat fram till bˆrjan av . De fˆrsta stora fˆrndringarna fˆr TV kom 1986 med en lagstiftning ñ dÂ bland de mest liberala i ñ som tillt mottagande av satellitsndningar. Nr den svenska satellitkanalen startade pÂ nyÂrsafton 1987 innehˆll den reklam som inte var tillÂten enligt svensk lag, men under press frÂn den allmnna opinionen tolkades lagen pÂ ett stt som tillt reklaminslagen. Introduktionen av kommersiell TV via satellit blev plattformen fˆr den markbundna kommersiella television som star- tade 1992. De svenska tidningarnas politiska knytning blev allt lˆsare och journalistiken mer oberoende. bˆrjade garna betona ekonomiska as- pekter, nÂgot som ledde till en fˆrsvagning av den traditionellt starka solidariteten mellan svenska tidningar och den klart fˆrdˆ- mande instllningen till utgivning av gratistidningar mjukades upp. Utvecklingen har inneburit att statens ñ och politikens ñ inflytande ˆver mediesektorn fˆrsvagats. MÂlmedvetna aktˆrer ñ TV4 i reklam-TV, tidningsintressen i kommersiell radio osv. ñ har tvingat statsmakterna att anpassa sig till utvecklingen inom respektive bransch. Detta r en trend som kan fˆrvntas fort- stta. TV4:s sndningstillstÂnd fˆrnyades nnu en gÂng, trots att fˆretaget Âsidosatt villkoren i avtalen i syfte att tvinga fram en libe- ralisering. Infˆr en andra fˆrlngning av avtalet har TV4 bˆrjat agera fˆr att fÂ ett sÂ bra utgÂngslge som mˆjligt. En konsekvens av detta r att regeringens mediepolitik ndrats. Nr presstˆdet introducerades pÂ var tanken att det fanns ett behov av att skerstlla av den representativa demokratin. FrÂn bˆrjan var systemet ocksÂ relaterat till partisystemet och till folkrˆ- relserna. Statsmakternas politik fˆr etermedierna har dremot pÂ mÂnga stt styrts av kulturpolitiska hnsyn. De senaste decenniernas utveckling har ndrat fˆrutsttningarna fˆr politiken. I av ˆkande internationalisering har politiken paradoxalt nog blivit allt mer nationell. En kursfˆrndring kunde noteras 1995 nr kˆpte . Kˆpet vckte het debatt. Ett av huvudargumenten till fˆrsvar fˆr kˆpet var att garanterade att tidningen stannade i svenska fastslog vid en av parterna begrd prˆv- ning att kˆpet inte snedvred konkurrensfˆrhÂllandet i Malmˆ och visade drmed att konkurrenslagen var kraftlˆs i sammanhanget i varje fall med en sÂ snv definition av relevant marknad. Norska fˆrvrv av aktier i mˆtte som vntat stark kritik frÂn dem som fˆresprÂkade en helsvensk lˆsning. Samma intressen fˆredrog att inledde lÂgtgÂende samarbete med n att tidningen, som det blev, fˆrvrvades av . Svensk mediepolitik har i regel alltid varit sektorsinriktad och fokuserat pÂ ett medium i taget. Politiken har till stor del skapat grundregler i samklang med utvecklingen fˆr varje medium. Precis som i mÂnga andra lnder har den minsta gemensamma nmnaren fˆr mediepolitik av mer allmn natur varit den nationella aspekten. Den mest intressanta frÂgan infˆr nsta decennium r hur upp- fattningen om ˆkad garkoncentration som problem i mediesektorn ska kunna fˆrsonas med den rÂdande attityden mot utlndskt gande av svenska medier. Kommer den înationalistiskaî trenden att leda till att en ˆkad koncentration accepteras? Utfallet r inte ltt att fˆrutse. Lagstiftning som gynnar inhemskt gande r inte fˆrenlig med EU:s principer om fri rˆrlighet fˆr varor, tjnster och inte minst kapital, mellan medlemslnderna. En undersˆkning om svenska journalisters instllning till gandet inom medierna , fann att en utbredd acceptans fˆr utlndskt gande ñ liksom ven fˆr en ˆkad koncentration ñ fˆrutsatt att garna respekterar den ansvarige utgivarens oberoende och redaktionens integritet (och 1996). En hypotes r att svensk mediepolitik i allt stˆrre utstrckning kommer att vara en frÂga om ad hoc-lˆsningar med mÂlet att behÂlla mediestrukturen sÂ svensk som mˆjligt. ƒven om debatten, inte minst den politiska, har rˆrt de traditionella mediegrupperna har de senaste Ârens fˆrndringar pekat pÂ en ˆkan- de konvergens mellan Â ena sidan etablerade îmassmedierî som dagspress, radio och TV och Â andra sidan telekommunikationsfˆ- retag, bÂde gare av nt som de f.d. televerken och av nttjnster som t.ex. portaler pÂ Internet (SOU 1999:55). Konvergensen kan fˆrekomma pÂ flera nivÂer: den gller de tekniska nten (distributio- nen), de tjnster som erbjuds (information eller underhÂllning), S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING apparaterna (hushÂllets persondator som multimedium) och mark- naden (konkurrensen om publiken). I den faktiska medieutvecklingen har utvecklingen mot konver- gens varit mindre framtrdande. ƒven i de stˆrre koncernerna har medier vanligen grupperats i traditionella kategorier, t.ex. tidnings- utgivning, TV-produktion eller radioverksamhet. En fˆrklaring r att det rÂder en viss oskerhet om rttsfˆrhÂllandena, t.ex. upphovs- rtten, en annan att tekniken nnu sÂ lnge lgger hinder i vgen. samt den digitala radion och televisio- nen r dock tecken pÂ de pÂgÂende fˆrndringarna. En konsekvens av de pÂgÂende fˆrndringarna r att det inte lngre r enkelt att skilja ut vad som r ett massmedium. Den tradi- bilden av massmediesektorn var att den bestod av ett antal fˆretag som var organiserade kring en viss produktions- eller distri- butionsteknik: de tryckta medierna, radion och televisionen. Under Ârens lopp kom de tryckta medierna att differentieras och benm- ningen kom att utgÂ frÂn deras typ: dagstidningar, kvllstidningar, populrtidningar och tidskrifter. Den bild som framtrder ser helt annorlunda ut. Det som vi kallar fˆr massmedie- omrÂdet bestÂr av ett antal aktˆrer som mklar ett antal olika tjnster som de sprider med hjlp av olika tekniker. En gargrupp kan utge tidning, snda nyheter i digital form via Internet, kontrol- lera radio och TV. ƒven samma tjnst eller innehÂll kan erbjudas i olika former. Det har diskuterats i vad mÂn denna utveckling har inneburit att mÂngfalden i massmediesystemet ˆkat eller mins- kat. De som har pekat pÂ de mÂnga kanalerna har ansett det vara bevis pÂ en ˆkad mÂngfald i utbudet, de som utgÂtt frÂn innehÂllet har menat att mÂngfalden har minskat. En rimlig beskrivning av situationen skulle kunna vara att sga att en mindre mngd inne- hÂll sprids i allt fler kanaler av fÂ stora gare. Givetvis r detta en fˆrenkling: det r exempelvis uppenbart att Internet medfˆrt att fler informationskllor gjorts tillgngliga fˆr allmnheten, men Â andra sidan har en stor del av allmnheten i fˆrsta hand intresserat sig fˆr underhÂllningstjnsterna. Slutsatsen r att segregationen i anvndningen har ˆkat. Den ˆkade segregationen i medieanvndningen r i hˆg grad en demokratifrÂga. Den reflekterar visserligen en ˆkad social och etnisk segregation i det svenska samhllet men fˆrstrks av fˆrnd- ringstendenserna inom massmediesystemet. Nstan varje fˆrsˆk att fˆrutse vad som skall hnda och vilka konse- kvenser utvecklingen kan fÂ har varit misslyckade vare sig de gllt industripolitiskt motiverade satsningar pÂ digitalisering av radio och TV eller fˆrslag om Âtgrder mot garkoncentration. En fˆrklaring r att samhllet fortfarande prglas av en mycket traditionell bild av medieomrÂdet. Visserligen stmmer den bilden i sina huvuddrag ven ñ den traditionella dagspressen r stark och public service-medierna spelar en viktig roll ñ men, som vi sˆkt visa, ger stora fˆrndringar rum under ytan. De nya teknikerna hÂller pÂ att ndra mediemarknadens villkor pÂ ett grundlggande stt. Detta krver en motsvarande fˆrndring av tnkandet kring medieutveck- lingen. 1 Artikeln r en bearbetad och uppdaterad version av en tidigare beskrivning av det svenska mediesystemet riktad till en internationell publik (och 1997). Underlaget fˆr uppdateringen r i fˆrsta hand hmtat frÂn och (1999) och , Bucht och Facht (1999). S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING Ahrens, m.fl. (1979) Veckopressen i . Analyser och perspektiv. , (1995) Medieval í94. Gˆteborg: Institutionen fˆr journalistik och masskommunikation, , (1999) Svenskt TV-utbud . Granskningsnmnden fˆr Radio och TV , och (1996) Svenska journalister om mÂngfald och medier. Arbetsdokument frÂn RÂdet fˆr mÂngfald inom massmedierna. Bergstrˆm, och (1999) îInternet som massmediumî. I , och (red.) Bjˆrkqvist-Hellingwerf, (1996) Mediebarometern 1979ñ1995. , , , , , (1999) MedieSverige 1999/2000. Djerf, (1996) Funktioner hos kabel-TV. , (1987) Televisioner ñ en studie i branschut- veckling. : RabÈn & Sjˆgren , , och (1970) Socialdemokratisk press 1910ñ1920. : RabÈn & Sjˆgren , (1998) Kampen om monopolet. Svensk radio och TV . , och (1991) Partipressens dˆd? : Svensk informations mediecenter (SIM) , och (1999) Massmedier. Press, radio och TV i fˆrvandling. Hafstrand, (1993)^Tidskrifterî. I och (red.) HultÈn, , och (1997) îDet Svenska TV-utbudet 1987ñ1996î. ST/SVT Newsletter 1997:01 sndningstid och programkategorier HultÈn, och (1994) Det svenska TV-utbudet och 1993. Undersˆkning av sndningstid och programkate- gorier. Gˆteborg: Institutionen fˆr journalistik och masskom- munikation, Hˆijer, och (1990) I publikens intresse. Om radio och TV i mnniskors liv. : RabÈn & Sjˆgren Dagspressens ekonomi 1997. : Presstˆdsnmnden Dagspressens ekonomi 1998. : Presstˆdsnmnden , (1991) Verklighetsval och kapital. miska och kulturella kapitalets betydelse fˆr lsningen av stock- holmstidningar utanfˆr . Arbetsrapport nr 6. Gˆteborg: Institutionen fˆr journalistik och masskommunikation, Gˆte- borgs universitet , och (1993) Den lokala morgon- Tidningen. Dagspresskollegiets PM nr 19. , (1991) îTrender i svensk veckopressî. (red.) Veckopressbranschens struktur och ekonomi. Gˆteborg: Handelshˆgskolan vid Lazarsfeld, (1940/1971) Radio and the Printed . Introduction to the Study of Radio and Its Role in the Communi- cation of Ideas. , (1999) tervndande tidningslsare ñ i ny, brokig kostym. I , och (red.) Mediebarometern 1997, . : radio, Publik- och programforskning Mediebarometern 1998, . : radio, Publik- och programforskning Nord, (1998) Opinionsbildning. , (1989) Politiska nyheter till nytta och nˆje. S VENSKT MEDIELANDSKAP I FÖRÄNDRING , (1995) 1900ñ1965 ñ antal och politisk gruppering. , Bo (1994) The Most Common in Practices. , och (red.) (1989) Vad gˆr kabel-TV i ? SOU 1984:53 Fˆreningarnas radio SOU 1994:94 Dagspressen medielandskap SOU 1999:30 Yttrandefriheten och konkurrensen ñ Fˆrslag till medie- koncentrationslag SOU 1999:55 Konvergens och fˆrndring. Samordning av lagstiftning fˆr medie- och telesektorerna Strid, (1996) îRadiolyssnandet i Gˆteborgî. I , (red.) , (1994) Tidningar i konkurrens. agerande pÂ lokala lsarmarknader i Vstergˆtland 1950-1985. Gˆteborg: Institutionen fˆr journalistik och masskommuni- kation, Wadbring, (1996) îFrÂn teater till datorer: unga i medie- Âlderî. I Jarlbro, (red.) Wadbring, (1999) îMetro pÂ spÂrenî. I , och (red.) Wadbring, och (1996) îRckvidd och lsvana 1986ñ1995. En nivÂjmfˆrelse mellan tvÂ tidningsmÂttî. I , (red.) , (1978) Dagspress eller veckopress. , (1997) îDagspressî i , och (red.) , (1999) îDagspressî. I , , och (red.) MedieSverige 1999/2000. om politiken, massmedierna och medborgarna I denna artikel behandlas det moderna samhllet och dess formule- rade utopier respektive dystopier ˆver demokratins utveckling och betingelser. Vad betrffar innebˆrden av det moderna samhllet, stÂr det klart att det finns mÂnga fˆreteelser som kan knytas till denna term. Faktum r dock att det moderna i mycket hˆg grad bˆr fˆr- knippas med framvxten och utvecklingen av institutioner. Dessa karakteriseras av sÂdana avancerade aktiviteter som bedrivs inom exempelvis den etablerade politiken, byrÂkratin, massmedierna, utbildningen och vetenskapen. I varje enskild institution framtrder srskilda tanke- och handlingsmˆnster, vilket inte minst kommer till uttryck genom avancerade arbetsrutiner och svÂrgenomtrngligt facksprÂk. Trots de uppenbara skillnaderna mellan olika institutio- nella verksamheter, finns det nÂgot som fˆrenar dem. Det handlar om en gemensam praktik som funnits med frÂn bˆrjan, och som kan sgas utgˆra den institutionella verksamhetens underlig- gande ideologi: nmligen deras bengenhet att skapa ordning, struktur och organisation i en vrld som annars skulle framstÂ som sÂ mycket mera heterogen, slumpmssig och ofˆrutsgbar. I den vsterlndska mnniskans strvan efter utveckling och framsteg har institutionell praxis fungerat som verktyg i strvan efter att om- vandla naturen till civiliserad och fˆrnuftig kultur (). Institutionerna finns inte till fˆr sin egen skull, de finns till fˆr samhllet, och samhllet bestÂr av medborgare ñ ingenting annat. Institutionerna kan drmed enbart fˆrstÂs genom relationen till medborgarna. Det moderna samhllet baserar sig sÂledes pÂ en fun- gerande social relation mellan institution och medborgare. D RÖMMAR OCH MARDRÖMMAR OM POLITIKEN , MASSMEDIERNA OCH MEDBORGARNA relation intrffar nr man som medborgare konfronteras eller kom- mer i kontakt med institutionernas praxis. Detta intrffar exempel- vis nr man sitter i skolbnken, nr man medverkar i den represen- tativa demokratin genom politiskt valdeltagande, nr man under- kastas byrÂkratins snÂriga regelsystem eller nr man diskuterar massmediernas innehÂll. Alla dessa saker vittnar om en social kon- takt mellan institution och medborgare som resulterar i samhllelig socialisation. som institutionerna legitimeras av medbor- garna, utˆvar dessa en slags social kontroll som syftar till att hÂlla ihop och bevara samhllsformationen. Det stndiga frammanandet av kontroll, ordning, struktur och organisation vilar pÂ mÂlet att utveckla ett fˆrnuftigt samhlle. Genom den vlfungerande relationen mellan institution och med- borgare, fˆrutstts samhllets fˆrnuftiga karaktr framtrda. Fˆr- nuftet fˆrmedlas uppifrÂn och ned ñ frÂn institution till medborgare ñ och dess innehÂll kan exempelvis bestÂ av de sanna kunskaperna om vrlden, de legitima normerna eller de faststllda fˆreskrifterna. Det r fˆljaktligen i detta moment som begreppet information bˆr trda in i bilden. Utvecklingen av ett fˆrnuftigt samhlle, fritt frÂn felaktigt tnkande och handlande, krver en fostrande informa- tionsfˆrmedling. Institutionerna har tagit pÂ sig ett allt stˆrre ansvar att formulera lˆsningar pÂ samhlleliga problem. SÂda- na komplexa ting som medborgarna i annat fall hade avhandlat och bedˆmt pÂ egen hand genom kommunikation och dialog, levereras i stllet som frdig information uppifrÂn. Den sociala relationen mellan institution och medborgare baserar sig sÂledes i stor omfattning pÂ informationfˆrmedlandets praktik. Vid en nrmare betraktelse framkommer att dessa informativa praktiker prglas av srskilda egenskaper med fokus pÂ effekt och resultat. Informationen mÂste leda till nÂgonting konkret, den bˆr ge avkastning och vara nyttig ñ den mÂste utgˆra nnu ett steg i det mnskliga fˆrnuftets framÂtskridande vandring. Vidare ger institu- tionernas informationsstrategier i viss mÂn uttryck fˆr makt och kontroll ñ manifesterat genom sndarens dominans ˆver mottaga- ren. Fˆrvisso fˆrutstts att sndarens informationsfˆrmedling ska kunna ge utrymme fˆr ett aktivt mottagande i form av feed-back. Det sublima begreppet feed-back dˆljer dock nÂgot som r av stˆrsta betydelse: nmligen att praktiken ñ att informera ñ indikerar att sndaren inte fˆrvntar sig ett ˆmsesidigt samtal eller en dialog. Det kan sÂledes inte handla om ˆmsesidig kommunikation. En fˆrut- sttning fˆr att informationsfˆrmedling ska kunna fungera utgˆrs drmed av mottagandets passiva karaktr. I takt med massamhllets utvidgning har institutionerna konstruerat allt mer sofistikerade informationsstrategier med betoning pÂ effekt och resultat och kalkylerande. Ju mer administration och kunskapspro- duktion frÂn institutionernas sida, desto mer samhllsfostrande in- formation uppifrÂn och ned. Resonemanget ovan indikerar att det moderna samhllsprojektets framÂtskridande brottas med ett retsamt dilemma. Institutionernas allt stˆrre ansvarstagande fˆr samhlleliga problem av politisk, mo- ralisk och kunskapsmssig karaktr, bˆr ses som en nˆdvndighet. har nÂgot viktigt gÂtt fˆrlorat pÂ vgen i denna utveckling ñ nmligen medborgarnas aktiva deltagande i samhllet: medborgar- na besitter i allt hˆgre grad en passiv ÂskÂdarroll ur politisk och moralisk synvinkel. Vi befinner oss i detta sega soff-politiska till- stÂnd . Det var emellertid aldrig meningen att det skulle bli pÂ detta vis. Det moderna projektets programfˆrklaring har frÂn fˆrsta bˆrjan rymt sÂ mycket stˆrre ambitioner: det moderna har alltid vilat pÂ ett ideal eller en drˆm om medborgarnas kommunikativa deltagande och delaktighet i samhllet. Det handlar om allmnt opinionsskapande och faststllande av en offentlig mening vilket sÂledes ska ge uttryck fˆr medborgarnas aktiva formande av politi- ken. Dessa kommunikativa ideal har dock successivt tits upp av institutionell praxis ñ institutionernas dominerande stllning i sam- hllet tenderar fˆljaktligen att undergrva medborgarnas mˆjlighet att pÂverka sin egen livssituation. Det r sÂledes mˆjligt att konsta- tera fˆljande paradox: Institutionerna finns till fˆr medborgarna skull, de har uppfunnits och legitimerats av medborgarna ñ hur har dÂ den institutionella verksamheten kunnat fˆrvandlas till en de- struktiv kraft som motverkar medborgarnas mˆjligheter till kom- munikativ delaktighet i politisk och moralisk bemrkelse? Hr fin- ner vi sÂledes en svÂrknckt ekvation som det moderna samhllet inte har kunnat lˆsa. Syftet med denna text r fˆljaktligen att redovisa ett teoriurval som ur olika perspektiv problematiserar det ovan presenterade m- net. De institutionella verksamheter som framfˆr allt ska uppmrk- sammas r politiken och massmedierna, och dessa institutioners rela- tion till medborgarna i informativ och kommunikativ bemrkelse. Upplgget cirkulerar sÂledes kring begreppen information och kom- munikation dr behandlingen av respektive begrepp kan sgas ut- trycka en utopisk (teoretisk) drˆm om ett perfekt samhlle ur demokratisk synvinkel. Avslutningsvis redovisas en slags teoretisk D RÖMMAR OCH MARDRÖMMAR OM POLITIKEN , MASSMEDIERNA OCH MEDBORGARNA (mardrˆmsliknande) nedmontering av informations- och kommu- nikationsbegreppens demokratiska potentialer. Information (Drˆmmen om perfekt information). Inledningsvis sker en diskussion om tron pÂ informationens och den informa- tionsbaserade relationen mellan institution och medborgare som den avgˆrande faktorn i fˆrverkligandet av ett demokratiskt sam- hlle (m.fl.). 2.Kommunikation (Drˆmmen om perfekt kommunikation). I nsta steg behandlas tron pÂ kommunikationens betydelse fˆr att fÂ rela- tionen mellan institution och medborgare att fungera inom ramen fˆr ett demokratiskt samhlle (). 3.Informationens och kommunikationens frÂnvaro (implosion) (Mardrˆmmar om informationens och kommunikationens tillkorta- kommanden i relationen mellan institution och medborgare). Avslut- ningsvis presenteras en nedmontering av de tidigare perspektiven ñ sÂledes drˆmmarna om att relationen mellan politiken, massmedier- na och medborgarna kan lˆsas utifrÂn sÂdana begrepp som informa- tion och kommunikation (Baudrillard). Drömmen om information snarare än kommunikation Inledningsvis sker sÂledes en koncentration pÂ begreppet informa- tion, och nrmare bestmt med utgÂngspunkt frÂn teorier. Den amerikanske journalisten och politiske analytikern fˆljde den amerikanska demokratins utveckling i bˆrjan av . Hans samtidsanalyser resulterade i slutsatsen att demo- kratins utveckling prglades av en rad allvarliga problem. hvdade emellertid att fˆrekomsten av korrekt informationsfˆrmed- ling frÂn institution till medborgare skulle kunna fÂ det moderna samhllet pÂ rtt kˆl. Om institutionerna levererar vlgrundad och sanningsenlig information till medborgarna, skapas en viktig platt- form fˆr det moderna samhllets utveckling av en fˆrnuftig, demo- kratisk och rttvis ordning. Drmed kommer att fungera som exempel pÂ den (hˆgst) problematiska drˆmmen om att det institutionella informationsfˆrmedlandet fˆrmÂr utgˆra lˆs- ningen pÂ det moderna samhllets alla problem. I det vetenskapliga verket Public Opinion frÂn 1922 problemati- serar massamhllets framvxt, vilket inte minst karakteri- seras av massdemokratins genombrott. iakttar hur det representativa demokratisystemet successivt bereder vgen fˆr fol- kets eller majoritetens deltagande i de politiska beslutsprocesserna, vilket fˆljaktligen kan uttryckas i termer av en social relation mellan den politiska institutionen (regeringen, parlamentet, den etablerade politiken) och medborgarna ñ mellan de folkvalda och folket. Han konstaterar att den politiska institutionen befattar sig med en vrld och en verklighet som fˆrefaller svÂr att greppa i intellektuell be- mrkelse: vrlden bˆr utan tvivel uppfattas som en svÂrhanterad komplexitet. FrÂn den politiska institutionens sida krvs drmed fˆrnuftigt tnkande och handlande fˆr att komplexiteten ska kunna hanteras pÂ rtt stt. Detta r demokratins viktigaste uppgift, menar ñ det r enbart genom det politiska fˆrnuftets nrvaro i beslutsprocesserna som den medborgerliga rttvisan och friheten kan fˆrsvaras. En tillfredsstllande politisk hantering av verkligheten fˆrverk- ligas i den mÂn den aktuella samhllspolitiken ˆverensstmmer med vad som r bst fˆr allmnheten. I det samhlle som obser- verar, r det meningen att folket eller majoriteten ñ inom ramen fˆr den representativa demokratin ñ ska styra samhllspolitikens ut- formning och innehÂll pÂ egen hand. Denna utveckling ˆppnar upp fˆr fˆljande politiska realitet: Om allmnheten styr politiken ut- kristalliserar sig det allmnnas vl och ve automatiskt ñ folket be- stmmer politikens utformning och innehÂll, vilket drefter verkstlls och fullfˆljs av den politiska institutionen. Hur logiskt och rttvist som helst kan man ju tycka ñ detta torde vl vara den sanna demokratin? En sÂdan munter beskrivning av denna utveck- ling finner man emellertid knappast hos . Denne r tvrtom orolig ˆver detta hˆgst demokratiska scenario. litar inte pÂ medborgarnas intellektuella potential att forma de kunskaper och det fˆrnuft som krvs i den moderna politikens tidevarv. Om oro tillmpas pÂ nutida svenska fˆrhÂllanden framtrder kanske fˆljande frÂgestllningar: Ska verkligen den folk- liga majoriteten avgˆra den hˆgst komplicerade frÂgan om ett svenskt intrde i en gemensam europeisk valutaunion? Fˆr att kunna begripa denna komplexitet bˆr man besitta en diger och om- fattande kunskapsbank, fylld till bristningsgrnsen med nationale- konomiska och politiska sakkunskaper. Drmed kan man undra om medborgarna verkligen fˆrmÂr att faststlla sina egentliga behov och sanna intressen i denna invecklade frÂga? I hur pass hˆg grad allierar sig majoriteten med fˆrnuftet, sanningen och kunskapen om denna sak? Tnk om folket i stllet bedˆmer saken utifrÂn knslobetonade D RÖMMAR OCH MARDRÖMMAR OM POLITIKEN , MASSMEDIERNA OCH MEDBORGARNA argument, fˆrenklade fˆrklaringar eller andra îirrationellaî faktorer av olikartad karaktr?