sou · GNB345 · 2000-01-01 00:00:00 — beslöt kommunstyrelsens arbetsutskott att frågan om kommunens medverkan i en förstudie skulle bli föremål för remiss till partier och organisationer inom kommunen innan frågan togs upp i fullmäktige. Mot beslutet reserverade sig två ledamöter (c) som ansåg att ärendet borde avföras från dagordningen. hade det uppstått ett starkt motstånd mot tanken på slutförvaring av kärnavfall inom kommunen. En ut- ställning i samhälle med information från SKB föranledde en lokal protestdemonstration, och kom det in flera kritiska skrivelser från föreningar och enskilda. ingavs en protestlista med nära 3 900 namnunderskrifter av kommuninvånare, dvs. över halva befolk- ningen. I listan krävdes en folkomröstning. Också utfallet av kommunens remiss visade att frågan var kontroversiell, dock med viss övervikt för de till en förstudie positiva. Av samtliga inkomna 19 svar var 10 för, 6 mot medan 3 inte tog ställning. Av de politiska partierna var tre för (s, kds, fp) och två mot (c, mp). Ett parti (m) kom med två yttranden, varav det ena från centralorten var positivt medan det andra från turistorten var negativt till en förstudie. Med stöd av remissutfallet föreslog kommunstyrelsen full- mäktige att fatta beslut om att låta SKB genomföra en förstudie i kommunen. Det förutsattes därvid att kommunen skulle ställa följande villkor för arbetet med förstudien: ·Storuman får inte bli den enda kommun i landet där en förstudie genomförs. ·Lokala representanter skall ingå och om möjligt lokal arbetskraft utnyttjas i förstudien. ·Förstudien skall omfatta undersökning av psykosociala effekter. ·Förstudien skall omfatta konsekvenser och möjligheter för näringslivet och turismen. ·Förstudien skall utnyttja "lämplig kompetens från våra hög- skolor". ·Länsstyrelsen skall ingå i den referensgrupp som skall tillsättas för förstudien. ·Förstudien skall utformas så att den i ett senare skede kan nytt- jas som underlag för en rådgivande folkomröstning. Det förutsattes alltså redan nu att förstudien skulle följas av en folkomröstning. sammanträde blev det en lång debatt, som slutade med att frågan bordlades till ett sammanträde . anordnade kommunen fem informationsmöten på olika orter inom kommunen, med deltagande av företrädare för och myndigheterna Statens kärn- kraftinspektion och . Frågan började också uppmärksammas på riksplanet genom massmedia. I skrivelser från och den samiska organisationen Ä tnam riktades starkt kritik mot tanken på en förstudie i kommunen. kom i fortsättningen att spela en viktig roll i motståndet mot SKB. Vid det avgörande sammanträdet i fullmäktige bifölls kommunstyrelsens förslag om en förstudie med 24 röster mot 12 och 5 nedlagda (samtliga dessa s). Den politiska majoriteten för en förstudie var alltså klar. Den baserades på s, kds och delar av c, fp och m. Partisplittringen vid voteringen var påfallande. Debatten i fullmäktige, liksom den övriga debatten i frågan, kom i praktiken inte att gälla frågan om en förstudie skulle tillåtas eller ej. Man argumenterade snarare för eller emot en förläggning av ett djupförvar till kommunen. På den ena sidan pekades särskilt på att ett djupförvar skulle kunna vända den negativa utvecklingen inom kommunens näringsliv. På den andra sidan pekade man bl.a. på riskerna med avfallet och på de förmodat negativa effekterna av ett djupförvar på turismen. 12.3Förstudiearbetets organisation och genomförande Efter beslutet i fullmäktige inledde kommunen förhandlingar med SKB om hur förstudiearbetet skulle läggas upp. Detta resulterade i ett avtal mellan parterna . Avtalet grundades på de angivna villkoren som kommunstyrelsen föreslagit och som fullmäktige ställt sig bakom. Kommunen förbehöll sig i avtalet rätten att avbryta samarbetet med SKB om inte en förstudie påbörjats i en annan kommun i senast . Beträffande organisationen av arbetet kom man överens om följande, helt i enlighet med kommunens önskemål: ·SKB svarar för den direkta projektledningen. ·Kommunen representeras i projektledningen av en samordnare. ·Förstudien leds av en styrgrupp bestående av två representanter för SKB och två för kommunen, som utser ordförande. ·Till styrgruppen kopplas en referensgrupp bestående av ett 20- tal företrädare för de politiska partierna, intresseorganisationer, ideella föreningar, myndigheter, samerna och forskningen. ·Samtliga kostnader för förstudiens genomförande betalas av SKB, utom sammanträdeskostnader för kommunens ledamöter i styrgruppen. I ett tilläggsavtal överenskoms att det i förstudien inte skulle ingå några undersökningar som kräver borrning i berg. I styrgruppen ingick för kommunen två politiker, varav den ene (kommunalråd och kommunstyrelsens ordförande, kds) var gruppens ordförande. Till samordnare utsågs kom- munens miljöchef (senare ersatt med kommunchefen). I referensgruppen kom att ingå sammanlagt 24 personer, varav två företrädare för socialdemokraterna, en för vart och ett av de övriga partierna i fullmäktige, samt en för vardera , i , Fältbio- logerna, , Storumanföretagarna, – Entré , Ung & Stolt – ungdomsråd, , , , i , , , LO-sektionen i , Skogsnäringen och Konsumentkooperationen. SKB etablerade ett lokalkontor i med uppgift främst att lämna information till kommuninvånarna. formerade sig den lokala proteströrelsen i en aktionsgrupp, Aktionsgruppen mot atomsopor i , med det primära målet att få beslutet om en förstudie upphävt. Också en grupp som stödde förstudiearbetet bildades med beteckningen NAVET (Näringslivets aktionsgrupp för varaktig ekonomisk till- växt). Ingen av grupperna deltog i referensgruppen för projektet. Under projektledningen organiserades arbetet i sju ämnes- områden med var sin delprojektledare, nämligen Anläggning djupförvar, Samhällsplanering och markanvändning, Socioeko- nomiska frågor, Transportfrågor, Geovetenskap, Miljö och säkerhet samt Samverkan och information. Ett förslag till arbetsplan gjordes upp, och efter synpunkter från referensgruppen fastställdes planen av styrgruppen. För faktasammanställningar, utredningar och analyser anlitades ett tjugotal konsulter, däribland geologiska undersökning och . Resultaten redo- visades successivt i form av ett trettiotal delrapporter. Under arbetets gång sammanträdde styrgruppen ungefär en gång och referensgruppen ungefär . För referensgruppen anordnades en studieresa och seminarier kring olika ämnesområden. En sammanfattande lägesrapport publicerades av SKB . Synpunkter från berörda delar av kommunförvaltningen och från referensgruppen föranledde en del justeringar och komplette- rande studier. En slutrapport presenterades . Under förstudiearbetets gång fortsatte protesterna mot tanken på en eventuell lokalisering av ett djupförvar i kommunen. Två överklaganden gjordes hos kammarrätten mot kommunfullmäktiges beslut om en förstudie. Det ena kom in för sent och togs inte upp till prövning, det andra avslogs med hänvisning till att beslutet inte var lagstridigt. En motion i kommunfullmäktige väcktes om att förstudiearbetet skulle avbrytas, men motionen avslogs . Ett stort antal protestskrivelser ingavs till kommunen. Flera av dessa protester kom från grupper i andra Norrlands- kommuner. Stor uppmärksamhet väckte en skrivelse från Arbets- gruppen mot transport och lagring av kärnavfall i med ca 20 000 namnunderskrifter. Gruppen riktade sig särskilt mot att eventuellt skulle användas som transithamn för transporter av kärnavfall. Denna lokala opinion tog sig senare uttryck också i ett uttalande av kommunfullmäktige i mot sådana transporter genom kommunen. Kommunalvalet innebar att den borgerliga majoriteten i kommunfullmäktige bröts och att socialdemokraterna övertog ledningen för kommunen. Den nya kommunledningen fullföljde tidigare beslut om förstudien, men det politiska stödet för SKB:s arbete försvagades genom att motståndarpartierna (c, mp) hade framgångar i valet. Enligt SKB:s slutrapport hade förstudien visat att det inom kommun finns områden som kan ha bra förutsättningar för lokalisering av ett djupförvar. En närmare bedömning av den långsiktiga säkerheten skulle dock kräva att man genomförde geovetenskapliga undersökningar för att kartlägga förhållandena i berggrunden och att man gjorde en säkerhetsanalys. Det område som SKB prioriterade vid eventuella fortsatta studier var , ett ca 90 km2 stort område i kommunens östra del sydost om . Berggrunden utgörs där av homogen och sprickfattig granit. Också ett andra, mindre område bedömdes som intressant. Enligt SKB skulle påverkan på den yttre miljön bli begränsad jämfört med vad som är vanligt i industriella sammanhang, be- roende bl.a. på att ingen egentlig industriprocess förekommer och att kemikalier används sparsamt. Den mest påtagliga effekten kunde komma att bli upplagen för bergmassor och byggandet av järnväg eller väg fram till förvarsplatsen. Riskerna för arbetsmiljön vid arbete under jord skulle minimeras genom att teknik och arbetsrutiner utformades på lämpligt sätt. Transporterna till för- varet avsågs ske i stålbehållare som skyddar avfallet vid en olycka och som skärmar av strålningen. Goda erfarenheter av sådana transporter på järnväg eller väg fanns enligt SKB i andra länder, och transporterna bedömdes inte innebära några andra risker än de som alltid är förknippade med transporter av tungt gods. När det gäller de socioekonomiska konsekvenserna påpekade SKB att en förläggning till kunde uppfattas både som en möjlighet och som ett hot och att det inte fanns några färdiga svar. SKB hänvisade dock till studier gjorda inom som tydde på att lokaliseringen, med ca 200 direkta och drygt 100 indirekta arbetstillfällen vid full drift, skulle innebära att i genomsnitt ca 500 fler personer skulle kunna bo i kommunen , jämfört med om anläggningen inte lokaliserades i kommunen. Av den totala investeringen på ca för hela systemet för slutförvaring, inklusive inkapslingsanläggning, skulle ca en tredjedel kunna absorberas lokalt. Någon alternativ etablering av motsvarande storlek eller med lika långsiktiga sysselsättningseffekter hade inte kunnat identifieras. När det gäller frågan om effekterna av en eventuell lokalisering på turismen – en fråga som spelat stor roll i den lokala och regionala debatten – pekade SKB på att åsikterna hade gått starkt isär. Många i turistnäringen ansåg att ett djupförvar skulle störa bilden av som orörd vildmark, medan andra hävdade att lokaliseringen skulle få positiva effekter genom ökat resande, vilket skulle ge ett bättre underlag för sådan service som är av nytta också för turismen. I rapporten konstaterades till slut att fortsatta studier av som lokaliseringsalternativ förutsatte att såväl kommunen som SKB var intresserade av att gå vidare. För sin del drog SKB slutsatsen att det fanns områden i kommunen som kunde ha bra förutsättningar och som alltså skulle kunna ingå i lokali- seringsunderlaget som potentiellt intressanta för platsundersök- ningar. Innan SKB kunde välja ut något område i för en sådan undersökning måste emellertid resultaten jämföras med resultat från kommande förstudier i andra kommuner. Därför betraktade SKB studierna i som i huvudsak avslutade i denna etapp. Frågan om fortsatt arbete för SKB kom att bli inaktuell genom resultatet av en rådgivande folkomröstning i kommunen, som kom att följa efter redovisningen av förstudien. hade kommunen planerat att komplettera förstudien med en fristående granskning som underlag för den planerade folkomröstningen. Det var också kommunstyrelsens förslag att en sådan granskning skulle genomföras. Det visade sig emellertid att förslaget inte hade tillräckligt stöd i fullmäktige. beslöt fullmäktige att en folkomröstning skulle hållas redan i samband med valet till . Den fråga som ställdes i folkomröstningen var följande: "få fortsätta söka slutförvarings- plats i kommun? Kommunfullmäktige fastställde ett handlingsprogram inför omröstningen, mot bakgrund av kommunens informations- skyldighet enligt lagen om kommunala folkomröstningar. En särskild informatör rekryterades för att bearbeta och sprida information till kommuninvånarna. Ett antal möten anordnades och en serie med elva informationsblad spreds till alla hushåll i kommunen. Ä ven SKB:s slutrapport gavs motsvarande spridning, och SKB fortsatte sin informationsverksamhet fram till om- röstningen. Vidare lämnade kommunen bidrag med vardera till ja- och nejkampanjer. Kommunen kom överens med SKB om att kostnaderna för omröstningen i efterhand skulle täckas av SKB. Ä ven om folkomröstningen formellt gällde frågan om eventuella fortsatta undersökningar kom debatten att snarare gälla huruvida ett djupförvar baserat på KBS-3-metoden borde förläggas till kommunen eller inte. Detta gällde kanske främst på nejsidan. Ett argument som fördes fram från den sidan var att både för- varingsmetoden och transporterna innebar stora risker. Vidare framställdes ett djupförvar som ett hot mot turismen och – mer allmänt – mot kommunens särart och invånarnas livsstil. På jasidan argumenterade man för att alla möjligheter att vända den negativa utvecklingen av näringslivet inom kommunen borde undersökas. Folkomröstningen resulterade i en stark majoritet för nejsidan, som fick av de avgivna rösterna mot för jasidan. Val- deltagandet var . Något särskilt beslut i frågan fattades inte i kommunfullmäktige, som nöjde sig med att lägga en redovisning av resultatet av omröstningen till handlingarna "med beaktande av folkets vilja". Därmed var frågan definitivt avförd från kommunens dagordning. Så snart resultatet av omröstningen förelåg avvecklade SKB sin verksamhet i kommunen. Efter folkomröstningen lät SKB genomföra flera samhälls- vetenskapliga studier för att klarlägga orsakerna till utgången och ge underlag för slutsatser om det fortsatta arbetet. Studierna pekade på att nejsidans argumentation – med betonande av allmänna frågor om bl.a. avfallsförvaringens risker för kommande generationer – fick ett starkt gensvar hos kommuninvånarna, medan jasidan kom att uppfattas som företrädare för näringslivsintressen. Till nejsidans framgångar bidrog sannolikt att tanken på lokalisering till inland av ett djupförvar uppfattades som ytterligare ett exempel på orättfärdig exploatering av regionen från det övriga sida. Nejsidan lyckades också få SKB:s intresse för att framstå som betingat mera av kommunens utsatta situation än av dess faktiska lämplighet för ett djupförvar från t.ex. geologisk synpunkt. Erfarenheterna från föranledde SKB att dra vissa slutsatser beträffande det fortsatta förstudiearbetet. Rollfördel- ningen mellan SKB och kommunen borde göras tydligare än vad fallet hade varit i , med en klarare markering av kommunens oberoende ställning. En annan lärdom var att förstudien inte hade gett ett tillräckligt klart svar på vad lokaliseringen skulle få för konsekvenser för kommunen på kortare och . Vidare borde förstudiearbetet i varje kommun kunna sättas in i sitt nationella sammanhang. Det måste också göras tydligt på vilka grunder en kommun valts för en förstudie. kommun är liksom en inlandskommun i . I nordost avgränsas kommunen av Skellefte- älven, som också utgör gränsen mot . Ytan är och antalet invånare uppgår till ca 4 000. Centralort är , där ca 2 500 av kommuninvånarna bor. Kommunens yta utgörs till större delen av skogsmark. Skogs- bruk och träförädling är grunden för kommunens näringsliv. Det finns också verkstadsindustri, som i stor utsträckning är knuten till skogs- och träindustrin. var gruvindustrin en huvudnäring. bedrivs emeller- tid ingen gruvbrytning inom kommunen, även om det förekommer viss arbetspendling till gruvor i grannkommunerna. Gruvnäringen har alltjämt en stark förankring i , bl.a. genom några mindre företag som har vuxit upp på grundval av den tidigare statliga prospekteringen. geologiska undersökning har också kvar viss verksamhet i , bl.a. ett lokalkontor med ett nationellt borrkärnearkiv. När det gäller arbetsmarknadens struktur, sysselsättningen och den kommunala ekonomin är bilden ungefär densamma som i kommun. Grundförutsättningarna för kommunens ut- veckling är alltså på många sätt ogynnsamma. En positiv faktor för anses dock vara att det finns ett livaktigt småföretagande, delvis inom högteknologisk verksamhet. kommun saknar järnvägsförbindelser. Den viktigaste transportleden är landsvägen österut mot och , som till större delen är dimensionerad för tunga transporter. Flyg- förbindelser saknas. Inom 10–finns dock fyra flygplatser med reguljär trafik (, , och ). Socialdemokraterna är största parti, och näst störst är vänster- partiet. –1994 fördelades de 31 mandaten i kommunfullmäktige enligt följande: s 14, v 5, fp 4, c 3, m 3, kds 2. Vid val, som inföll då förstudien hade pågått i ca , fick s och m samma antal mandat som tidigare, medan v ökade från 5 till 8. De tre borgerliga mittenpartierna var valets förlorare. blev varken vid 1991 eller val representerat i fullmäktige. Vid tiden för folkomröstningen om kärnkraften ingick i kommun. I denna kommun fick nejsidan av rösterna, dvs. lägre andel än i men väsentligt högre än riksgenomsnittet. 13.2Beslutet om en förstudie SKB:s skrivelse till kommunerna föranledde ingen omedelbar reaktion från kommuns sida. Först tog kommunledningen kontakt med en företrädare för , och beslöt kommunstyrelsen att begära att bolaget skulle lämna mer information till fullmäktige, de politiska partierna och allmänheten i kommunen. ställde SKB ut en informationsmonter på torget i och deltog i några offentliga möten. Mot kommunstyrelsens beslut hade en representant för vänster- partiet reserverat sig. Några andra opinionsyttringar i frågan före- kom dock inte på detta stadium. Först , när kommun- styrelsen hade lagt fram ett förslag för kommunfullmäktige om att kommunen hos SKB skulle begära en förstudie, förekom tydliga tecken på ett folkligt motstånd. Vid behandlingen av frågan i fullmäktige blev ett socialdemokratiskt yrkande om bifall nedröstat av övriga partier, som yrkade på återremiss. stärktes det lokala motståndet bl.a. genom bildandet av Opinionsgruppen mot atomsopor i . En demon- stration anordnades som samlade ca 300 personer. En namnlista med krav på nej till förstudie överlämnades till kommunfullmäktige. Liksom tidigare i framfördes samma krav i en skrivelse från . Vid den avgörande behandlingen i fullmäktige godkändes kommunstyrelsens förslag om en förstudie, med tillägget att denna skulle avslutas med en folkomröstning som bekostas av SKB. Som förutsättningar för beslutet angavs att förstudien skulle avse slutförvaring endast av det nationella kärnavfallet och att studien inte innebar ett ja till en kärnavfallshantering i . Beslutet fattades med ordförandens (s) utslagsröst. För avslag röstade samtliga företrädare för v, c, och kds samt några för s och fp. beslut fortsatte motståndet mot tanken på slutförvaring inom kommunen i liknande former som i , dvs. med överklagande hos kammarrätten av full- mäktiges beslut, med en motion i fullmäktige om att avbryta förstudien och med protestskrivelser bl.a. från grupper inom andra Norrlandskommuner som skulle kunna beröras av framtida transporter. Arbetet med förstudien fullföljdes dock. 13.3Förstudiearbetets organisation och genomförande beslut utarbetades ett avtal mellan kommunen och SKB om förstudiearbetet. I avtalet, som trädde i kraft , reglerades ansvarsförhållanden, villkor för förstudiens genomförande och ersättningsfrågor. Det föreskrevs bl.a. att SKB skulle bekosta förstudien, inklusive kommunens kostnader i samband med genomförandet. Vidare angavs målen för förstudien samt arbetets inriktning, omfattning och organisation. Organisationen var uppbyggd på ungefär samma sätt som i . Projektet leddes alltså av en styrgrupp i vilken ingick två företrädare för vardera kommunen och SKB. En tjänsteman utsågs till samordnare och svarade för de löpande kontakterna med SKB. Till styrgruppen knöts en referensgrupp som utsågs av kommunen. I referensgruppen ingick 22 personer, varav en företrädare för vart och ett av de sex partierna i fullmäktige samt en för vardera , , , Malåföretagarna, , , , , Opinionsgruppen mot kärnavfall i , Besöksnäringen, , , Församlingarna, Jord- och skogsnäringarna, sameby och Idrottsföreningarna. Det kan noteras att den lokala motståndsgruppen ingick i referensgruppen, till skillnad från vad som gällde i . Det dagliga arbetet leddes av en projektledare utsedd av SKB, och under denne svarade delprojektledare för verksamheten inom olika ämnesområden. Till organisationen lokalkontor i . Parallellt med fanns en av kommunstyrelsen utsedd ledningsgrupp för handläggning av kommunala ärenden i samband med förstudien. I denna grupp ingick kommunens två företrädare i styrgruppen, referensgruppens ordförande och den kommunale samordnaren. Arbetet genomfördes i samma ordning som i . Sedan ett arbetsprogram upprättats anlitades ett antal utomstående kon- sulter för utredningar inom olika ämnesområden. Resultaten redo- visades successivt och sammanfattades i en lägesrapport . Efter remiss till referensgruppen och vissa kompletteringar färdigställdes en slutrapport . Det tog alltså att genomföra förstudien, jämfört med i . pågick en intensiv informations- verksamhet, med seminarier, möten av olika slag, studieresor, utställningar och distribution av skriftligt material. I SKB:s slutrapport från förstudien för kommun drogs den allmänna slutsatsen – liksom tidigare i – att det i kommunen finns områden som kunde ha bra förutsättningar för ett djupförvar men att det för en närmare bedömning skulle krävas både geovetenskapliga undersökningar och en säkerhetsanalys. Två områden på ca 100 respektive 55 km2 utpekades, båda med granitisk berggrund som inte bedömdes av intresse för prospek- tering eller mineralutvinning nu eller . Oavsett vilket transportsätt som valdes för transporter av kärnavfall till kommun från en hamn vid kusten skulle det enligt rapporten krävas investeringar i nya trafikleder. Om man valde järnväg skulle det behövas en ny anslutningslinje till stambanan, om man valde landsväg skulle det krävas förstärkning av vissa vägavsnitt och broar m.m. När det gäller konsekvenser för yttre miljö, arbetsmiljö och säkerhet gjordes liknande allmänna bedömningar som i slut- rapporten om . Samma gäller de samhälleliga kon- sekvenserna, dock med något försiktigare värdering av befolk- ningstillskottet vid en utbyggnad . Det påpekades särskilt beträffande kommun att den starka traditionen inom geovetenskap, bergshantering och tunga transporter kunde ge goda möjligheter till en önskvärd lokal rekrytering av arbetskraft. I SKB:s slutrapport framhölls att intresset för eventuella ytterligare undersökningar kunde avgöras först efter en utvärdering av förstudiens resultat mot bakgrund av resultat från andra förstudier jämte översiktsstudier i nationell och regional skala. Det betonades att attityder och ställningstaganden i kommunen och regionen till slutförvarsfrågan hade avgörande betydelse för förutsättningarna att aktualisera vidare lokaliseringsstudier i . 13.5Fristående granskning av förstudien Liksom i var det en förutsättning för arbetet med förstudien i att kommuninvånarna skulle ges tillfälle att ta ställning till frågan om en eventuell fortsättning genom en folk- omröstning. I kommun hade man höga ambitioner när det gällde att ta fram underlag för folkomröstningen. Kommun- fullmäktige beslöt i , dvs. innan slutrapporten förelåg, att det skulle genomföras en fristående granskning av förstudien. Huvudsyftet var att få en mer allsidig belysning av frågan och därmed bredda beslutsunderlaget. beslut skulle det byggas upp en organisation för granskningen baserad på tankar om maximalt lokalt engagemang och medinflytande. Arbetet skulle ledas av en utomstående sakkunnig ordförande med hjälp av experter med hög kompetens. I uppgiften skulle ingå att granska bl.a. objektiviteten i framställningen, metodik och behov av kompletteringar samt materialets tillgänglighet. Ledningsorgan var kommunstyrelsen. Denna utsåg bl.a. en projektledning som hade till uppgift att utöva den direkta politiska ledningen.