sou · GNB365 · 2000-01-01 00:00:00 — Enkäten innehöll cirka 40 frågor som handlade om skolan, bostadsområdet och om vad barnen gör , det vill säga frågor som speglar barnets situation i allmänhet. Miniombuden och ungdomspanelen har också besvarat en enkät om inflytandefrågor och en enkät om arbetsmiljöfrågor. Dessa två senare enkäter omfattar det mindre urvalet av 12 skolor. I till regeringen redovisas resul- tatet av den rättighetsenkät som 795 barn i mellanstadiet och 611 ung- domar i högstadiet besvarade via internet. påpekar att svaren inte är statistiskt representativa, men att de ger en bild av de tillfrågade barnens situation. enkät innehöll frågor om familjeförhållanden, tid med föräldrarna, trygghet och trivsel i närmiljön, fritidsaktiviteter, om de har någon att tala med, arbetsro i skolan, sysselsättningar på rasterna, skollokaler, bemötande och inflytande. visar bland annat att många pojkar och flickor både bland barnen på mellanstadiet och ungdomarna på högstadiet vill ha inflytande på fritidsutbudet och i det bostadsområde där de bor. Det finns en skillnad mellan flickors och pojkars svar på frågan om de vill vara med och bestämma i sitt bostadsområde, särskilt på högstadiet. Fler pojkar vill bestämma om bostadsområdet där de bor. Vid en upp- delning av svaren på kommuntyp framgår det att lägst andel intresse- rade bland mellanstadiebarnen finns bland flickorna i mindre kommuner. De allra flesta barn på mellanstadiet anser sig ha inflytande i skolan. Betydligt färre ungdomar på högstadiet tycker detsamma, vilket över- ensstämmer med andra undersökningar som har gjort16. En av frågorna i rättighetsenkäten handlade om någon beslutsfattare i kommunen tagit reda på vad ungdomarna på högstadiet anser om sådant som är viktigt för dem. av flickorna och av pojkarna uppger att de har blivit tillfrågade av kommunala beslutsfattare om vad de tycker i en fråga. I mindre kom- muner har pojkar svarat mer positivt på denna fråga, nämligen . Genom den så kallade "10-års-enkäten" som redovisas rap- port till regeringen ger en inblick i 10-åringens vardag. I undersökningen ger 10-åringar själva en bild av sin vardag, sin miljö i skolan och sin fritid. 16 Vem tror på skolan – om attityder till skolan. Underlaget kommer till största delen från en undersökning i årskurs fyra som SCB utförde på uppdrag. Undersök- ningen, som omfattade 1 650 elever i 90 klasser i årskurs fyra, är den första nationella statistiska undersökningen om barns livsvillkor i denna ålder. Studien var upplagd så att barnen fick besvara ett enkätformulär och deras klasslärare ett annat formulär med frågor som handlade om skolan och dess närområde. Dessutom fick 24 av klasserna besvara yt- terligare frågor om sin arbetsmiljö. undersökning i årskurs 4 finns också redovisad separat i rapporten – 10- åringar om skolan och fritiden (BO och SCB). "10-års-enkäten" fick stort genomslag i media. publicerades artiklar om enkätundersökning i 75 tidningar och tidskrifter. Det var alltifrån de stora dagstidningarna till landsortstidningar och fackliga tidskrifter som uppmärksammade undersökningen. Dessutom spreds information om undersökningen ge- nom intervjuer med i radio. fick i uppdrag att öka samord- ningen mellan centrala myndigheter och organisationer samt att lyfta upp mobbningen på dagordningen i den allmänna debatten. Mobbning är ett komplext problem med såväl rättsliga som sociala, psykologiska och organisatoriska aspekter. valde därför att arbeta på flera nivåer och med flera olika metoder . Ett nätverk med representanter för 32 olika myndigheter och organi- sationer bildades för att öka samverkan på central nivå. Barnombuds- mannen gick också ut till 50 000 av landets 13-åringar och bad om deras synpunkter på vilka åtgärder som borde vidtas för att motverka mobbning. Cirka 7 000 brevsvar med drygt 200 olika förslag till hur mobbning kan motverkas kom in till i denna brev- kampanj som benämndes Dialog med unga. sam- manställde dessa förslag i en skrift som skickades ut till lärare, rektorer, skolförvaltningar och politiker på lokal och central nivå. Barnens och ungdomarnas förslag låg sedan till grund för Barnom- budsmannens fortsatta arbete mot mobbning. Med utgångspunkt i brev- svaren undersökte om det som barnen och ung- domarna tagit upp visade på generella brister i till exempel lagstiftningen, utbildningen av lärare eller skolans organisation och arbetsformer. En enkätundersökning bland landets högskolor för lärare och fri- tidspedagoger genomfördes för att kartlägga mål och innehåll i utbild- ningen av lärare och fritidspedagoger. En kommunundersökning om mobbning som kartlade kommunernas och skolornas åtgärder mot mobbning genomfördes också samt en enkätundersökning till alla yr- kesinspektioner om deras arbete mot mobbning. Utöver detta deltog i seminarier och konferen- ser om mobbning samt fick ett femtontal debattartiklar publicerade. hade med arbetet mot mobbning daglig kontakt med barn, föräldrar och organisationer som spontant hörde av sig till myndigheten. redovisade sitt uppdrag till regeringen i en rapport med en rad förslag mot mobbning. I proposition 1997/98:6 lämnade regeringen förslag till förändringar i skollagen som i huvudsak byggde på . Ändringarna i skollagen trädde i kraft . "Fri fantasi" /95 genomförde tillsammans med , och Tidningen i Skolan en skol- tävling "Fri fantasi" som vände sig till alla barn och ungdomar från låg- stadiet till gymnasiet. Temat var barnets rättigheter och syftet var att eleverna skulle ta till sig innehållet i genom att själva utforska innebörden i artiklarna. Barnen utforskade innehållet i konventionen på många olika sätt. Klasserna bestämde själva vad de skulle göra. En del elever granskade till exempel vad som skrivs om barn och ungdomar i landets dagstid- ningar och hur de där får komma till tals. Andra undersökte sina rättig- heter i kommunen och gjorde intervjuer med såväl tjänstemän som po- litiker. Projekt mot mobbning startades och vissa barn skrev brev till politiker både i och utomlands. Närmare 90 000 elever runt om i landet deltog i arbetet som resul- terade i att barn och ungdomar på olika sätt fick möjlighet att uttrycka sina erfarenheter och synpunkter. gav 1995 ut en skrift Barn om barns rättigheter där valda delar av tävlingsbidragen publicerades. På uppdrag intervjuade SKOP, Skandinavisk opi- nion AB, cirka 1 000 barn mellan samt föräldrar om deras inställning till . Undersökningen, som genomfördes , visade att två av fem barn och ungdomar () hade hört talas om . Ungdomar i de övre tonåren och flickor känner till i betydligt högre grad än vad yngre barn respektive pojkar gör. Över hälften () av ungdomar mellan , medan en av fem () i åldrarna känner till Barnombuds- mannen. Flickor känner till i något större utsträck- ning än pojkar. Barn till föräldrar med lång utbildning hade i högre ut- sträckning hört talas om än barn vars föräldrar har kort utbildning. TV och text-TV var den vanligaste informationskanalen när det gäller hur barn och ungdomar fått kunskap om . Många hade också fått information via skolan. Morgontidningar, kvälls- tidningar, radioprogram, föräldrar och kompisar var andra, mindre vanliga, informationskanaler. Barnen och ungdomarna ombads att ta ställning till om Barnom- budsmannen skulle kunna klara fyra olika uppgifter. På frågan om de trodde att kan stoppa mobbningen svarade hälften () ja. Bland de yngsta barnen trodde att kan klara av att stoppa mobbningen. Bland de äldre ungdomarna trodde att skulle klara det. Undersökningen visade vidare att nio av tio barn och ungdomar () tror att kan hjälpa barn och ungdomar att få reda på sina rättigheter. tror att kan få dem som bestämmer att tänka mer på barn och ungdomar och lika stor andel, tror att kan göra så att lagar och regler blir bra för barn och ungdomar. En av fyra () av barnen och ungdomarna anser att Barn- ombudsmannen "absolut" behövs. tror inte att Barnom- budsmannen behövs. Resten svarar "kanske" eller är osäkra. skall i sin verksamhet, enligt instruktionen, upp- rätthålla kontakter med "ideella organisationer och myndigheter m.fl. –– som lämnade förslag till ny instruktion betonade att vad som avses är "organisationer som på ideell basis har till uppgift att verka för barn och ungdom. Det kan t.ex. vara fråga om sammanslutningar med vuxna med uppgift att verka för barn, ofta på individnivå, eller sammanslutningar av ungdomar, ofta med en mera generell inriktning på verksamheten. Uttrycket frivilligorganisation torde visserligen vara inarbetat när det gäller den första typen av orga- nisationer. Många ungdomsorganisationer identifierar sig dock inte med 76 i SOU 1999:65 Kommittén har valt att föreslå uttrycket ideella organisationer i detta sammanhang"17. I förarbetena till lagen om framhålls vikten av att utvecklar en samverkan med både ideella organi- sationer och myndigheter. Frivilligorganisationer som arbetar med barn- och ungdomsfrågor måste ses som en betydelsefull länk i kontakten med barn och ungdomar, skriver utredningen om barnombudsman: En mångfald av värdefulla kunskaper om barns och ungdomars lev- nadsvillkor finns samlade hos dessa organisationer. De som arbetar direkt med barn- och ungdomsgrupper har ofta små möjligheter och begränsad tid att generalisera sina kunskaper och erfarenheter och ge offentlighet åt dem. Det är viktigt att ombudsmannen har åter- kommande kontakter med alla organisationer som på olika sätt kom- mer i kontakt med barn och ungdom – – – Men även vuxna som arbetar med barn och ungdomar i andra sammanhang än i organi- sationer som t.ex. klasslärare, bör ha nytta av ett sådant informa- tionsutbyte" (s. 60). På motsvarande sätt bör ombudsmannen ha kontakter med de myndig- heter som arbetar med barn- och ungdomsfrågor och utredningen ger några exempel: Skolmyndigheter, JO, , länsstyrelserna, DO och . I propositionen om en framhålls vikten av att principiella uttalanden i olika sakfrågor utgår ifrån ett barnperspektiv och att detta i sin tur baseras på information bland annat från sådana med kunskaper om barns och ungdomars situation: Kunskaper om barns och ungdomars situation bör även inhämtas från dem som är verksamma på barn- och ungdomsområdet. Frivilligorganisationerna har ofta samlat goda kunskaper om barn och ungdomar. Ett nära samarbete med dessa organisationer blir därför naturligt. har ett regelbundet samarbete med Ungdomssty- relsen, som är en central förvaltningsmyndighet för ungdomsfrågor. skall bland annat enligt sin instruktion (1994:1389): -främja goda uppväxtvillkor för ungdomar, -verka för att unga människor görs delaktiga i samhällsutvecklingen, 17 Delrapport angående inrättande av en . för inrättande av en . -verka för att statliga och kommunala insatser för ungdomar samord- nas, -följa utvecklingen, redovisa och sprida kunskaper om ungdomars uppväxtvillkor, -verka för förnyelse av ungdomsverksamheten i kommunerna och föreningslivet, -utvärdera effekterna av statliga och kommunala insatser för ungdo- mar. inriktar sina insatser främst på ungdomar mellan cirka 16 och medan ansvarar för ungdomar upp till . För att klargöra rollfördelningen när det gäller uppdraget att följa barns villkor och inflytandefrågor för barn och ungdomar har och generaldirektör regel- bundna möten. Handläggare på de båda myndigheterna har likaledes regelbundna möten. Ambitionen är att samarbetet mellan och Barn- ombudsmannen skall fördjupas ytterligare, både för att undvika dub- belarbete vad gäller åldersgruppen och för att säkerställa att ingen åldersgrupp faller mellan de båda myndigheternas ansvarsområ- den. samarbetar också med andra myndigheter och organisationer i olika nätverk, referensgrupper och samverkansgrupper. En del av dessa är tillfälliga medan andra är uttryck för en mera konti- nuerlig samverkan. Några av de mer bestående nätverken är: -Barns och ungas villkor fick enligt regleringsbrevet 1994/95 ansvar för att "hålla samman olika typer av sektorsövergripande uppföljnings- studier om barns och ungdomars villkor". Bakgrunden var det upp- drag som avrapporterades i "Barns villkor i förändringstider" (1994:4) som , dåvarande , , och Barnmiljö- rådet/BO medverkade i. Nätverket består av dessa myndig- heter och ett antal som tillkommit ; , , , verk, , , , och . Nätverket sammanträder två till . -(Barns och Ungas Säkerhet) Inom samordnar säkerhetsar- betet för barn och ungdom på nationell nivå. I nätverket ingår både myndigheter och organisationer. Exempel på myndigheter som ingår i nätverket är , , /KO, , , och Elsäkerhets- verket. Organisationer som ingår är till exempel , , Svenska Livräddningssäll- skapet, och . Nätverket planerar de så kallade BUS-veckorna som pågår då barnsäkerhetsfrågor fokuseras genom att en rad aktiviteter på olika nivåer äger rum . Nätverket har cirka tre möten . -Barn, ungdom och byggd miljö administrerar ett särskilt nätverk, med drygt ett 40-tal medlemmar kring frågor om barn, ungdom och byggd miljö. I nätverket ingår bland annat , , Kungliga Tekniska , forskning vid i , , , och Nätverket säker och trygg kommun. I nätverket , ungdom och byggd miljö, är den kompetens som finns på området samlad. Nätverket har en sammankomst . ingår i samverkansgrupp för myndigheter i skadepreventiva frågor som arbetar med att förebygga skador i alla åldersgrupper. Nätverket består bland annat av Arbetarskyddsstyrelsen, , , Räddnings- verket, , och . Nätverket har utarbetat rapporten , i vilken har bidragit med ett avsnitt om skador i barn- och ungdomsåldrarna. -Nätverksgruppen för erfarenhetsutbyte kring skolans arbets- miljö Nätverket syftar till att sprida kunskap och information samt öka effektiviteten i arbetet för bra arbetsmiljö i skolan. Ett 20-tal myndigheter och organisationer ingår i nätverket. tog 1996 initiativ till att bilda ett nätverk bestående av frivilligorganisationer för att samordna arbetet med genomförande av i kommuner och landsting. I samband med att regeringen avsatte ur All- männa arvsfonden för insatser som syftar till att öka kunskapen om i kommuner och landsting utvecklades detta nätverk till en Samordningsgrupp för projektet för . Nätverket kompletterades då också med representanter för och . I Samordningsgruppen ingår förutom och , , Nätverket för , och Skola, , Svenska OMEP, och Unga Örnar. Förutom det löpande samarbetet med myndigheter och organisationer ingår i en rad nätverk, referensgrupper och sam- arbetskonstellationer kring specifika frågor. Under arbetet med mobb- ningsprojektet togs initiativ till att bilda ett nätverk med representanter för ett 30-tal myndigheter och organisationer. Likaså ingick Barnom- budsmannen i en samarbetsgrupp under arbetet med skoltävlingen, Fri fantasi. Även i opinionsbildningen kring specifika frågor samarbetar Barn- ombudsmannen med såväl myndigheter som organisationer. Mycket tid ägnades till exempel åt att på olika sätt driva frågan om kriminalisering av barnpornografi under framför allt . Barnom- budsmannen samarbetade då med en rad frivilligorganisationer, FN- organ och med Barneombudet i . På barnsäkerhetsområdet har samarbetsinsatserna varit många, beroende på det samordningsansvar som har. Några exempel kan nämnas: -har bistått med att utveckla barnsäkerhet inom den nationella och internationella satsningen "Barnens ". Bland annat har en särskild utbildningsbox utarbetats för utbildning av personal och en startbox med barnsäkerhetsprodukter för nybliv- na föräldrar. Produktutveckling av barnsäkerheten för barnskydds- anordningar och andra barnprodukter ingick också i satsningen med som invigdes . -I projektet samarbetar med LRF och Skogs- och Lantbrukshälsan i ett landsomfattande ar- bete för att minska barnolycksfallen inom lantbruken. Arbetet invigdes och hölls ett internationellt semina- rium om barnolycksfall i lantbruksmiljö. -har ett samarbete med , Kommunför- bundet, och certifieringsorganen kring så kallade typgodkännandekrav för barnsäkerheten när det gäller brunnar. sammans med har också en handbok om barnsäkerhets- krav på byggnader utarbetats. -ingår i den så kallade INSHE-gruppen (myndighetsgruppen för Samverkan kring Inomhusmiljö, Hälsa och Energieffektivitet) som har planerat för att säkra ett hälso- och miljöriktigt byggande. -ingår vidare i ett samarbetsprojekt med temat Barnets rätt till riskmedvetande och handlingsberdskap. Ett led i projektet har varit att utarbeta en videofilm, , om första hjälpen vid barnolyckor. -Genom samarbete med och en arbetsgrupp vid om säkerhetsfrågor i samband med containerhante- ring har innehållet i rapporten från "Åt- gärder för säkrare tömning av containrar" getts ett tydligare barn- perspektiv. skall enligt sin instruktion "följa forsknings- och utvecklingsarbete som berör barn och ungdom". I både utredningen och propositionen om betonas vikten av att Barnombuds- mannen aktivt följer det forsknings- och utvecklingsarbete som berör barn och ungdomar. I propositionen framhålls att "kännedom om re- sultaten på olika forskningsområden är nödvändig när ombudsmannen deltar i den allmänna debatten, besvarar frågor, gör uttalanden eller yttrar sig i lagstiftningsfrågor eller driver särskilda frågor i barns och ungdomars intresse". Utredningen har haft i uppdrag att pröva om organisation är lämplig för uppgiften att följa forskning som rör barn och ungdomar. , som är en myndighet under Soci- aldepartementet, inrättades 1990 och är ett av statens sex forsknings- råd. har till uppgift att främja och stödja betydelsefull grundforskning och tillämpad forskning inom soci- alvetenskap, socialpolitik och folkhälsovetenskap. Ett av de forsknings- områden som prioriteras är forskning om barns, ungdomars och famil- jers villkor och levnadsförhållanden. För att sprida kunskap om forskning ger forskningsrådet ut en tid- skrift, , ett nyhetsblad och projektkataloger. Information om kunskapsläge och forskningsresultat förmedlas även genom att forskningsöversikter publiceras. Vidare sprids forskningsresultat genom konferenser, symposier och seminarier som rådet anordnar, ofta i sam- arbete med andra intressenter inom området. följer Socialvetenskapliga forskningsrådets verksamhet genom att kontinuerligt ta del av de forskningsöversikter som rådet publicerar. Enligt lagen om biträds av ett konsultativt råd som består av sju ledamöter. Rådet har inte någon for- mellt styrande roll utan skall ses som en resurs och ett kontaktnät för . för inrättande av Barn- ombudsmannen lämnade förslag till en rad kompetensområden som borde inrymmas inom rådet. Kommittén betonade också att "leda- möterna till rådet bör väljas så att kompetens beträffande forsknings- och utvecklingsarbete finns representerad". Rådet, som utses av regeringen, består till största delen av forskare. I rådet ingår f.d. justitierådet , docenten vid vid i , , forskningsledaren vid tidsstudier, , professorn vid , , överläkaren vid Östra sjuk- huset i , samt professorn vid Tema Barn, , . Genom rådet får information om pågående och planerad forskning inom de institutioner som rådsmedlemmarna före- träder. får därigenom forskningsunderlag till vissa av de frågor som man arbetar med och kan sålunda bidra till att sprida forskningsresultat genom sin informations- och opinionsbildande verk- samhet. Förutom det konsultativa rådet består också nät- verk för Barn, ungdom och byggd miljö i huvudsak av forskare inom området. I nätverket ingår bland annat representanter för , Kungliga Tekniska , , uni- versitet, vid och vid i . har även andra kontakter med forskare. I års- berättelsen /94 skriver : "BO har inlett ett samarbete med olika experter för att få underlag för sitt agerande och har bildat arbetsgrupper om till exempel betydelse i ett ekonomiskt perspektiv, utveckling av index för mätning av barns villkor, fortbildning och kultur inom barnomsorgen". har också delvis finansierat ett forskningspro- jekt som letts av barnpsykiater . Projektet har bland an- nat resulterat i en forskningsrapport som belyser frågan om svensk rättspraxis gällande sexuella övergrepp på barn. har vidare bidragit med förslag till forsknings- och utvecklingsarbete. har bland annat upprepade gånger påtalat behovet av kvalificerad, rikstäckande och longitudinell folkhälsoforskning om hur sociala problem och psykisk ohälsa bland barn och unga kan förebyggas. Vidare har behovet av utvärderings- forskning på det förebyggande området påtalats18. Uppgiften att arbeta med statistik tas upp i regeringens regleringsbrev, men nämns inte i instruktionen. I regleringsbrevet för åläggs att utarbeta "en ny statistikbok kring barns och ungas levnadsvillkor". /95 överfördes anslagsmedel från Statis- tiska centralbyrån till "för sammanställning av sta- tistisk information om barns levnadsförhållanden"19. Överföringen som avsåg icke officiell statistik är en del av statistikreformen från och är i enlighet med förslag i betänkande20. Anslagsbeloppet på motsvarar det belopp som Sta- tistiska centralbyrån tidigare avskilt ur kostnaden för produkten nadsförhållanden. Det övergripande statistikområdet Levnadsförhållan- den ingår i officiella statistik och har som statistikansvarig myndighet. Bland viktiga kriterier för utläggning av statistik på olika sektors- myndigheter, hörde myndighetens tyngd i det totala användarperspekti- vet. Den statistikansvariga myndigheten skulle vara en naturlig huvud- användare av statistiken. Där det inte fanns en självklar huvudanvän- dare stannade statistikansvaret på . För statistik om barns levnadsförhållanden finns det, liksom för sta- tistik om levnadsförhållanden överhuvudtaget, inte någon självklar hu- vudanvändare. Det var andra skäl som gjorde att anslagsmedel och be- ställaransvar för barns levnadsförhållanden överfördes till Barnom- budsmannen. sammanställer således statistiska data från olika källor och fungerar också som beställare av statistik, men är inte statistikansvarig myndighet i den mening som avses i förordningen om officiell statistik21. Utredningen har haft i uppdrag att pröva framtida roll vid utformningen av statistiken om barn och ungdomar. Rapport från ett uppdrag ur barnets perspektiv. 1994 samt Tänk om ... Rapport från barnens myndighet. 19Regeringens proposition 1993/94:100, bil. 6, s. 163. 20Genomförandekommittén 1994: Ändrad ansvarsfördelning för den statliga statistiken (SOU 1994:1). 21Förordningen (1993:710, 1995:513 och 1996:621) om den officiella statistiken. har valt att använda statistikanslaget till att ge ut en publikation med statistik . För detta tecknades ett treårigt ramavtal med och ett avtal för en andra treårsperiod, . Den första statistikboken, Upp till 18 – fakta om barn och ungdom gavs ut i samarbete med och den andra utgåvan i serien Upp till 18 – fakta om barn och ungdom gavs ut . Den statistik som presenteras i Upp till 18 hämtas huvudsakligen från olika myndigheter och omfattar både officiell och icke-officiell statistik. Syftet är att presentera viktiga statistiska uppgifter på ett lättförståeligt och överskådligt sätt. Boken skall även kunna tjäna som ingång till mer utförlig statistik om barn och tydliga källhänvisningar ingår. De statistiska uppgifterna i boken presenteras i åtta avsnitt; barnen i befolkningen, barnens familjer, barnomsorg, skola, fritid och kultur, hälsa och ohälsa, olycksfall och skador samt slutligen ett avsnitt om barn som far illa. Boken beskriver hela populationen barn i åldrarna . Utsatta barn lyfts fram särskilt och vissa jämförelser görs med andra länder. Strukturen i statistikboken bygger på ett förslag om avgränsning och konkretisering av barns villkor. Förslaget presenterades i ett utvecklingsarbete som utfördes på Statistiska cent- ralbyrån på uppdrag av dåvarande Delegationen för social forskning22. har vidareutvecklat arbetet genom att formulera ett antal indikatorer på barns villkor vilka ingår och särskilt markerats i den senaste utgåvan av Upp till 18. Dessa välfärdsindikatorer är liknande dem som har använts i forsk- ning för att belysa barns och ungdomars välfärd och livskvalitet likväl som risker och ohälsa.