sou · GNB3104 · 2000-01-01 00:00:00 — För att egendomen skall utgöra samborättsgods krävs dock att parterna vid förvärvstillfället sammanbodde i ett par- förhållande och hade gemensamt hushåll samt att egendomen för- värvades för gemensamt bruk. Egendom som förvärvats före samlevnaden utgör däremot normalt inte samborättsgods. Det kan dock uppkomma situationer där förvärvet skett i så nära anslutning till att samlevnaden inleds att det står klart att syftet med förvärvet av egendomen varit att den skall begagnas gemensamt. I sådant fall torde egendomen utgöra samborättsgods. I andra stycket anges två undantag från huvudregeln i första stycket. För att den angivna egendomen inte skall utgöra samborättsgods krävs i det första fallet att det är fråga om egendom som tillfallit den ena sambon genom gåva, testamente eller arv med föreskrift om att egen- domen skall vara mottagarens enskilda. Se vidare härom i kommentaren till 8 §. Det andra undantaget avser den situationen att samborna träffat avtal som innebär att all deras gemensamma egendom eller viss del därav inte skall ingå i bodelningen. Om ett sådant avtal finns, skall den i avtalet angivna egendomen inte anses utgöra samborättsgods. Se vidare härom i kommentaren till 10 §. Sådan egendom som anges i 3-5§§ och som en sambo 1.fått i gåva med det villkoret att egendomen skall vara mottagarens enskilda, 2.erhållit genom testamente med det villkoret att egendomen skall vara mottagarens enskilda, eller 3.ärvt och som enligt testamente av arvlåtaren skall vara mottagarens enskilda utgör inte samborättsgods. Detsamma gäller vad som har trätt i stället för egendom som anges i första stycket om det inte genom en sådan rättshandling som där avses föreskrivits att ersättningsegendom inte skall vara enskild egendom. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 4.4.7.5. Förebilden till bestämmelsen finns i 7 kap. 2 § ÄktB. Enskild egendom finns inte i sambolagen. Det händer emellertid att egendom förvärvas genom gåva, arv eller testamente med föreskrift om att egendomen skall vara enskild egendom även om mottagaren är ogift. För det fall mottagaren senare gifter sig innebär föreskriften att egendomen kommer att undantas vid en eventuell bodelning. Följden av att egendomen inte skall utgöra sambornas samborättsgods är att den inte heller ingår i bodelning mellan samborna. I vad mån en bostad som inte ingår i samborätten och som ena sambon mottagit med föreskrift om att egendomen skall vara enskild kan övertas av den andra sambon redovisas under 23 §. När ett samboförhållande upphör av annat skäl än att samborna gifter sig med varandra eller ingår registrerat partnerskap med varandra, skall på begäran av någon av samborna deras samborättsgods fördelas mellan dem genom bodelning. Bodelning skall göras med utgångspunkt i egendomsförhållandena den dag samboförhållandet upphör. Begäran om bodelning under sambornas livstid skall framställas senast efter det att samboförhållandet upphörde. Avlider en sambo, skall begäran av den efterlevande sambon om bodelning framställas senast när bouppteckningen förrättas. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 §. Tillägget i första stycket, att samboförhållandet skall upphöra av annat skäl än att samborna gifter sig eller ingår registrerat partnerskap 344 Författningskommentar SOU 1999:104 med varandra, föranleds av att 2 § första stycket p. 1 innefattar såväl den situationen att samborna ingår äktenskap/partnerskap med varandra som den att en av samborna ingår äktenskap/partnerskap med någon annan än sin sambo. Det är dock endast i den senare situationen som bodelning kan ske. Vidare har första stycket ändrats på så sätt att deras gemensamma bostad och bohag bytts ut mot deras samborättsgods. Den egendom som avses är således sambornas gemensamma bostad, bohag och motordrivna fortskaffningsmedel som förvärvats för gemensamt begagnande, såvida inte undantagen i 7 § andra stycket är tillämpliga. Bakgrunden till det nya andra stycket har redovisats i avsnitt 4.6.7.1. Den föreslagna regleringen i 2 § om när ett samboförhållande upphör torde underlätta bedömningen av när ett samboförhållande skall anses ha upphört. När ett samboförhållande upphör på grund av att samborna flyttar isär kan det dock uppkomma situationer som gör det svårt att - mer exakt - avgöra när sambo för hållandet har upphört (se under 2 §). Det kan dock antas vara i ytterst få fall där det, för att kunna avgöra vilka egendomsförhållande som skall gälla vid bodelningen, är nöd- vändigt att ange samboförhållandets upp hör ande till en viss bestämd dag. Detta kan möjligen bli aktuellt om exempelvis den ena sambon skuldsatt sig i samband med att samboför hållandet upphört och skulden kan komma att avräknas från värdet av egendom som skall ingå i bodelningen. Däremot torde det knappast uppstå några svårig heter i fråga om förvärv av egendom för gemensamt begagnande efter som samborna sannolikt inte införskaffar sådan i anslutning till sambo- förhållandets upphörande. I det nya tredje stycket har en tidsfrist införts som anger när begäran om bodelning under parternas livstid senast skall framställas (en s.k. preklusionsfrist). Skälen härför har redovisats i avsnitt 4.5.6.4. Fristen har angetts till efter det att samboförhållandet upphörde. För bedömningen av om tiden för påkallande av bodelning löpt ut eller inte, kan det komma att krävas att samboförhållandets upphörande fastställs till en viss dag. Om oenighet föreligger mellan samborna i fråga om samboförhållandet upphörde, bör ledning sökas i de omständigheter som angetts under 2 §. Paragrafens fjärde stycke motsvarar andra meningen i det nuvarande första stycket. Om en sambo avlider efter det att förhållandet upphört men innan bodelning har skett skall, liksom , den efterlevande sambon begära bodelning senast när bouppteckningen förrättas. Genom ett skriftligt avtal som undertecknas av båda samborna kan de komma överens om att bodelning inte skall ske eller att viss egendom inte skall ingå i bodelningen. Genom ett nytt av samborna undertecknat skrift- ligt avtal kan de ändra vad som tidigare överenskommits. Bestämmelsen motsvarar delvis nuvarande 5 § andra stycket. Skälen för bestämmelsens utformning har redovisats i 4.5.6.1. I paragrafen klargörs att sambor kan avtala såväl att bodelning överhuvudtaget inte skall ske som att viss egendom inte skall ingå i bodelningen samt att samborna genom ett nytt avtal kan ändra vad de har över enskommit. Varje sambo är skyldig att tills bodelning förrättas, eller frågan om bodelning fallit, redovisa för gemensam bostad, bohag och motordrivet fortskaffningsmedel som utgör samborättsgods samt för gemensam bostad som innehas med hyresrätt el ler bostadsrätt och som kan bli föremål för över tagande enligt 23 §. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 4.6.7.1. En motsvarande bestämmelse finns för makar i 9 kap. 3 § ÄktB. Beträffande makar gäller redovisningsplikten i princip all egendom, även sådan som är enskild. Anledningen härtill är att den enskilda egen- domen på olika sätt kan komma att dras in i bodelningen (jfr , a.a. s. 242). Beträffande gemensamt bohag och motordrivet fortskaffningsmedel omfattas egendomen av lagens reglering endast om egendomen är samborättsgods. Även om bodelning beträffande bostaden är ute sluten på grund av att denna inte utgör samborättsgods finns det enligt 23 § möjlighet för andra sambon att överta bostad som innehas med hyres rätt eller bostadsrätt. Redovisningsplikten bör därmed omfatta även sådan egendom. Sambor får inför ett förestående upphörande av sambo för håll- andet avtala om den kommande bodelningen och annat som har samband med denna (föravtal). Över avtalet skall upprättas en handling som under- tecknas av båda samborna. Om ett villkor i ett föravtal är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omstän digheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt, får avtalet jämkas eller lämnas utan avse ende vid bodelningen. Paragrafen är ny. Bakgrunden till bestämmelsen har redovisats i avsnitt 4.5.6.3. Bestämmelsen, som har utformats med 9 kap. 13 § och 12 kap. 3 § ÄktB som förebild, ger även sambor mö jlighet att träffa föravtal. För avtalet får endast verkan samborna emellan och någon ändring i egendomsför hållandena inträder inte. En vägran att fullfölja åtagan det torde - på samma sätt som gäller för äkta makar (se prop. 1987/87:1 s. 316) - kunna föranleda skadeståndskonsekvenser för sambo som ingått avtalet. För att ett giltigt föravtal skall föreligga krävs att samboförhållandets upphörande är förestående. Lik som enligt ÄktB uppställs krav på skriftlig form och på båda sam bornas underskrifter. Om en sambo avlider efter avtalstidpunkten men före bodelningen förlorar föravtalet sin verkan. I andra stycket anges att ett föravtal får jämkas eller lämnas utan avseende vid bodelningen. Förutsättningarna härför är i princip desamma som anges i 36 § avtalslagen. Vid beräkningen av sambornas andelar i egendomen skall från vad en sambo äger av deras samborättsgods avräknas så mycket att det täcker de skulder som den sambon hade när samboförhållandet upphörde. För sådana fordringar mot en sambo som inte är förenade med särskild för månsrätt i samborättsgodset och som inte heller på annat sätt är att hänföra till sådan egendom skall sambon få täckning ur samborättsgodset endast i den mån betalning inte kan erhållas ur annan egendom. Det som återstår av sambornas samborättsgods, sedan avdrag har gjorts för att skulderna skall täckas enligt 14 §, skall läggas samman. Värdet därav skall därefter delas lika mellan samborna. Paragraferna motsvarar nuvarande 7 och 8 §§. I 14 och 15 §§ ersätts bostad och bohag med samborättsgods. Med samborättsgods avses inte bara bostad och bohag utan även motor- drivet fortskaffningsmedel, jfr 7 § första stycket. Därutöver har en redaktionell ändring gjorts i 15 § på grund av ändrad para grafbeteck- ning. I den mån det med hänsyn särskilt till samboförhållandets längd men även till sambornas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är oskäligt att en sambo när samlevnaden upphör skall lämna egendom till den andra i den omfattning som följer av 9 och 13-15 §§, skall bodelningen i stället göras så att den förstnämnda sambon får behålla mer av sin egendom. Är en sambo försatt i konkurs när bodelningen skall förrättas eller finns det andra särskilda skäl att inte dela sambornas egendom, skall varje sambo behålla sin egendom som sin andel. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 §. Ändringarna är endast av redaktionell art och beror på ändrad para grafbeteckning. Med ledning av de andelar som har beräknats för samborna skall deras samborätts gods fördelas mellan dem på lotter. Den som bäst behöver bostad, bohag eller motordrivet fortskaffningsmedel som ingår i bodel- ningen har rätt att få denna egendom i avräkning på sin lott eller, om värdet är ringa, utan avräkning. En förutsättning för att en sambo på sin lott skall få sådan egendom som tillhör den andra sambon är dock att detta även med hän syn till omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Svarar egendomen för fordran som är förenad med särskild förmånsrätt i egen domen, är en ytterligare förutsättning för att en sambo på sin lott skall få sådan egendom som tillhör den andra sambon att den andra sambon befrias från ansvar för fordringen eller att medel till att betala denna har satts under särskild vård. Paragrafen motsvarar nuvarande 10 §. Av skäl som redovisats i avsnitt 4.4.7.3 skall samma behovs- och skälighetspröv ning som görs vid lottläggningen av bostad och bohag göras beträffande motordrivet fortskaffningsmedel. Detta framgår av första stycket. I detta stycke har också gjorts ett tillägg om att prövningen avser egendom som ingår i bodel ningen. Härigenom klargörs att det endast är egendom som utgör sambo rättsgods som skall lottläggas. Övertaganderätten i 11 kap. 8 § ÄktB avser även egendom som är enskild till följd av ett mellan makarna slutet äktenskapsförord samt enskild egendom som trätt i stället för egen dom som genom föreskrift vid gåva, arv eller testamente gjorts till enskild egendom. Har samborna träffat avtal enligt 10 § som innebär att bodelning inte skall ske eller att viss egendom inte skall , utgör ifrågavarande egendom inte Enligt 8 § undantas dessutom från samborätten sådan egendom som sambo fått i gåva eller genom arv eller testamente med föreskrift att egendomen skall vara enskild, liksom vad som trätt i stället för sådan egendom, om inte annat föreskrivits. För att ytterligare klargöra att paragrafen inte avser att reglera annat än lottläggning av egendom som ingår i bodelning har orden överta och övertagande utgått i den föreslagna lydelsen. En sambo har rätt att i stället för att lämna egendom till den andra sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Lämnas inte någon betalning, har den andra sambon rätt att så långt det är möjligt få sådan egendom som inte är uppenbart olämplig för den sambon. Om en sambo på sin lott får bostad, bohag eller motordrivet fortskaff- ningsmedel mot avräkning och inte tillgodoser den andra sambon med egendom ur samborättsgodset , skall sambon betala motsvarande belopp i pengar. Om godtagbar säkerhet ställs för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 §. Ändringar har gjorts i para- grafens andra stycke. Av samma skäl som angetts under 17 § har orden övertar och övertagande utgått. Av andra styckets nuvarande lydelse framgår att betalning för egendom som en sambo fått på sin lott kan erhållas ur det gemensamma bohaget. Det kan emellertid tänkas att sambor har två permanenta bostäder som ingår i bodelningen och att det sker ett korsvis byte enligt den föreslagna 17 § - nuvarande 10 § - (jfr , a.a. s. 621). Under sådant för hållande är den nuvarande avfattningen av lagtexten för snä v. Utrymmet för att utge ett motvärde för egendomen bör därför utsträckas till allt samborättsgods, dvs. bostad, bohag eller motordrivet fortskaff- ningsmedel som ingår i bodelningen. Om en sambo avlider, gäller bestämmelserna i 9 och 17 §§ endast till förmån för den efter levande sambon. När ett samboförhållande upphör till följd av att en sambo avlider har den efterlevande sambon rätt att som sin andel vid fördelning av sambornas samborätts gods alltid få ut så mycket av den behållna egendomen efter avdrag för skulder, i den mån den räcker, att det motsvarar två gånger det vid tiden för dödsfallet gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Bestämmelserna i 15 kap. 1 och 3 §§ om förlust av rätt till arv skall också gälla i fråga om rätten för den efterlevande sambon att vid bodelning få del i den avlidnes egendom. Paragrafen motsvarar nuvarande 12 §. Ändringen i första stycket är främst föranledd av att ordet överta föreslås utgå av skäl som angetts i kommentaren till 17 §. Bakgrunden till ändringen i andra stycket har redovisats i avsnitt 4.7.4.1. Genom ändringen förtydligas att om en sambo avlider efter det att parterna separerat men innan bodelning har ägt rum skall lilla bas- beloppsregeln inte vara tillämplig. Har en sambo vid bodelningen till skada för sina borgenärer avstått egen- dom som enligt 14-17 §§ har belöpt på sambons andel, gäller vad som före skrivs i 13 kap. 1 och 2 §§ om verkan av sådan åtgärd vid bodel ning mellan makar. Paragrafen motsvarar nuvarande 15 §. Enligt bestämmelsens nuvarande lydelse sker en hänvisning endast till den föreslagna 17 § - nuvarande 10 § - som handlar om lottläggningen. Det eftergiftsgrundande avståendet kan emellertid äga rum även vid andelsberäkningen. Av detta skäl görs en hänvisning även till de bestäm melser som reglerar denna. Om exempelvis den sambo som har den större behållningen avstår från mer än vad hälftendelningsprincipen leder till, kan den andra sambon bli ansvarig gentemot den avståendes borgenärer. Även underlåtenhet att yrka täckning för skuld samt felaktig värdering av egendom kan ge anledning till eftergiftsansvar (jfr , a.a. s. 627). Innehar den ena sambon den gemensamma bostaden med hyresrätt eller bostadsrätt och utgör egendomen inte samborättsgods, har den andra sam- bon rätt att överta den när samboförhållandet upphör, om den sambon bäst behö ver bostaden och ett sådant övertagande även med hänsyn till omstän- digheterna i övrigt kan anses skä ligt. Om samborna inte har eller har haft barn tillsammans, gäller detta dock endast om synnerliga skäl talar för det. En sambo förlorar sin rätt att ta över hyres- eller bostadsrätten, om sambon inte har framställt anspråk på det efter det att sambon har flyttat från bostaden. Är båda samborna i livet skall anspråk alltid framstäl las senast efter det att samboförhållandet upphörde. Den som övertar bostaden enligt första stycket skall ersätta den andra sambon för bostadens värd e. Det får ske genom att bostadens värde avräk- nas vid bestämmandet av sambornas andelar i bodelningen, om den som lämnar bostaden kan tillgodoses på det sättet. I annat fall skall vad som fattas betalas med pengar. Ställs godtagbar säkerhet för betalningen, kan sambon få skäligt anstånd med denna. Paragrafen motsvarar nuvarande 16 §. I första stycket anges att övertaganderätten inte avser egendom som utgör samborättsgods. Den egendom som omfattas av övertagande rätten är sålunda en bostad som antingen inte är förvärvad för gemensamt begagnade eller en bostad som visserligen förvärvats för gemensamt begagnade men som till följd av avtal enligt 10 § likväl inte skall ingå i någon bodelning. En särskild fråga är vad som gäller för övertagande av en bostad som ena sambon mottagit i gåva, genom arv eller genom testamente med före- skrift om att egendomen skall vara mottagarens enskilda. Sådan egen- dom utgör enligt 8 § inte samborättsgods. Redan i tidigare motivuttalan- den har man dock ansett att det får anses oskäligt att låta en sambo överta den andra sambons egendom om detta inte skulle ha kunnat ske om parterna hade varit gifta med varandra. Enligt 11 kap. 8 § ÄktB kan ett övertagande bli möjligt i vissa fall när det rör sig om enskild egendom. Såvitt nu är av intresse gäller detta när egendomen är enskild till följd av ett mellan makarna slutet äktenskapsförord samt när enskild egendom har trätt i stället för den genom gåvan eller testamentet erhållna egendomen. Däremot är övertaganderätten utesluten om bostaden är den andra makens enskilda till följd av villkor vid gåva eller i testamente. Äktenskapsförord förekommer inte mellan sambor. Ett avtal enligt 10 § om att bostaden inte skall ingå i bodelning kan dock sägas motsvara ett äktenskapsförord om att egendomen skall vara enskild. I sådant fall kan egendomen bli föremål för övertagande. Eftersom en make har möjlighet att överta bostad som han fått i utbyte mot eller i ersättning för den enskilda egendomen bör det inte vara uteslutet för en sambo att överta sådan egendom. Däremot bör det inte komma i fråga att en sambo kan överta en bostad som skall vara den andra sambons enskilda till följd av villkor vid gåva eller i testamente. Bakgrunden till ändringen i andra stycket har redovisats i avsnitt 4.5.6.5. Ändringen medför att en framställning om rätt att överta bostaden under sambornas livstid skall ske efter det att sambon har flyttat från bostaden och senast efter det att samboför- Tidsfristen efter de t att samboför hållandet upphörde innebär en samordning med den före slagna tidsfristen för påkallande av bodelning under sambornas livstid (9 § tredje stycket). Härigenom kommer såväl redo visningsplikten som inskränkningarna i rätten att förfoga över det gemensamma hem met att begränsas till efter det att samboförhållandet upp hörde om varken bodelning påkallas eller anspråk på övertagande av bostad fram ställs inom föreskriven tid. Beträffande efterlevande sambo bibehålls nuvarande ordning. Någon preskription av övertaganderätten sker såle des inte så länge en efterlevande sambo bor kvar i bostaden. Härvid kan anmärkas att dödsboet efter en sambo inte kan begära bodel ning och att samtycke inte krävs av dödsboet för förfogande över det gemen samma hemmet. En sambo får inte utan den andra sambons samtycke avhända sig, hyra ut eller på annat sätt med nyttjanderätt upplåta en bostad som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen eller som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 23 §. Samtycke av den andra sambon krävs också, om en sambo vill låta inteckna fast egendom eller tomträtt där det finns en bostad som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen. Detsamma gäller i fråga om pantsättning av annan egendom som innefattar en sådan bostad eller en bostad som den andra sambon kan få rätt att överta enligt 23 §. Samtycke till avhändelse av eller inteckning i fast egendom eller tomträtt skall läm- nas skriftligen. En sambo får inte heller utan den andra sambons samtycke avhända sig eller pantsätta sådant bohag eller motordrivet fortskaffningsmedel som, om bodelning kommer till stånd mellan samborna, skall ingå i bodelningen. Bestämmelserna i denna paragraf om samtycke av en sambo till en åtgärd av den andra sambon tillämpas också när dödsboet efter en avliden sambo vidtar en sådan åtgärd. Samtycke enligt denna paragraf behövs ej, om den andra sambon inte kan lämna giltigt samtycke eller om dennes samtycke inte kan inhämtas inom rimlig tid. Paragrafen motsvarar nuvarande 17 §. I första stycket har ändringar av redaktionellt slag företagits som beror på ändrad paragrafbeteckning. Bakgrunden till ändringen i andra stycket framgår av avsnitt 4.6.7.5. Saknas samtycke som krävs för en åtgärd enligt 24 §, får domstolen tillåta åtgärden på ansökan av den som vill företa den. Paragrafen motsvarar nuvarande 18 §. Ändringen är endast av redaktionell art och beror på ändrad paragrafbeteckning Om en sambo eller dödsboet efter en avliden sambo utan erforderligt samtycke eller tillstånd har avhänt sig eller till nackdel för den andra sambon upplåtit nyttjanderätt till egen dom, skall domstolen på talan av denne förklara att rättshand lingen är ogiltig och att egendomen skall återgå. Det samma gäller om en sambo eller döds boet efter en avliden sambo utan erforderligt samtycke eller tillstånd har pantsatt sambornas bohag eller motordrivna fortskaffningsmedel. Överlåtelse eller pant sätt- ning av sambornas bohag eller motordrivna fortskaffningsmedel skall dock inte förklaras ogiltig, om den nya innehavaren har fått egendomen i sin besittning i god tro. Talan enligt första stycket skall väckas hos domstolen från det att den andra sambon fick kännedom om förfogandet över bostaden eller överlämnandet av bohaget eller det motordrivna fortskaffningsmedlet. Har lagfart eller inskrivning beviljats med anledning av överlåtelse av fast egendom eller tomträtt, får talan inte väckas. Förs talan om avhysning, får domstolen medge skäligt anstånd med flyttningen. Paragrafen motsvarar nuvarande 19 §. Ändringarna är föranledda av att rådighetsinskränkningsreglerna i 24 § omfattar även motordrivet fortskaffningsmedel. På ansökan av en sambo skall domstolen i fråga om bostad som enligt 9 § skall ingå i bodelning bestämma vem av samborna som skall ha rätt att bo kvar i bostaden till dess att bodelning har förrättats. På begäran av någon av samborna får domstolen förordna om vad som skall gälla för tiden till dess att frågan avgjorts genom beslut som har vunnit laga kraft. Den andra sambon skall ha fått tillfälle att yttra sig. Ett beslut enligt andra stycket får verkställas på samma sätt som ett beslut som har vunnit laga kraft. Meddelar domstolen ett beslut enligt andra stycket skall beslutet omprövas när ärendet slutligen avgörs. Beslut enligt första stycket får på ansökan av den ena parten när som helst ändras av domstolen. Paragrafen motsvarar nuvarande 21 §. Bakgrunden till tilläggen i paragrafen har redovisats i avsnitt 4.8.6.1.