sou · GNB363d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Kommitténs slutsats utifrån samhällsförändringar, tidigare redovisade utvärderingar samt egna analyser är att en omfattande och genomgripan- de förnyelse av lärarutbildningen är nödvändig. Kommittén bedömer också, utifrån kontakter med universitet och högskolor, att förändring s- beredskapen är hög inom lärarutbildningen och att en genomgripande förnyelse därför har goda förutsättningar att fö rverkligas. I utredningsarbetet har , med hjälp av in- hämtat material, erhållna synpunkter och förslag samt analyser av be- skrivna problem och förändringsbehov formulerat ett antal principiella utgångspunkter. Dessa kan sammanfattas enligt följande: -Lärarutbildningen skall även fortsättningsvis vara statligt reglerad för att garantera förutsättningar för en nationellt likvärdig skola av hög kvalitet. Staten skall styra lärarutbildningen med tydliga, utvärde- ringsbara mål. Universitet och högskolor får uppdrag att anordna lä- rarutbildning med rätt att fritt utforma själva utbildningen utifrån dessa mål. -Lärarutbildningen har tre uppdrag som måste beaktas i hela utbild- ningen, nämligen att vara en högskoleutbildning, en yrkesutbildning och ett medel för statens styrning av skolan. -Lärarutbildning är hela högskolans angelägenhet och det är viktigt för utbildningens kvalitet och utveckling att högskolans samlade kun- skapsresurser kan tas tillvara. Det förutsätter att högskolans ledning tar ett tydligt ansvar för att lärarutbildningen blir en organisatoriskt sammanhållen utbildning. -Det krävs en bättre samverkan mellan högskolor med lärarutbildning och kommuner och skolor för att såväl lärarutbildning en som verk- samheten i förskola/förskoleklass/ skola/fritidshem/ vuxenutbildning skall utvecklas. -I en lärares utbildning ingår förutom grundutbildning även introduktionsutbildning samt kompetensutveckling, eventuellt också preparandutbildning. Delar av grundutbildningen kan också användas för kompetensutveckling av verksamma lär are. Grundutbildningen skall dessutom förbereda studenterna för forskarutbildning. -Lärarutbildningen skall bli mer flexibel för att bättre kunna svara mot de behov som genereras av en målstyrd skola i ett samhälle i allt snabbare förändring. Förskola, förskoleklass, skola, fritidshem och vuxenutbildning behöver lärare som kan komplettera varandra och samverka i syfte att utveckla verksamheten och uppnå målen. Det krävs därför en lärarutbildning som utbildar en mångfald av olika lä- rare som dels har en gemensam kärna av kunskaper, dels har många olika kunskapsprofiler. -Samhällsförändringen leder fram till att kunskaper om lärande och läroprocesser får en ökad betydelse också inom andra yrkesområden än skolans. En lärarutbildning är därmed användbar i ett vidare sammanhang. -Samspelet mellan teori och praktik i lärarutbildningen skall vidareut- vecklas för att stärka utbildningens yrkesinriktning. Samarbetet mel- lan lärare i lärarutbildningen – både i den verksamhetsförlagda delen av utbildningen och de i högskolan – måste utö kas. -Lärarutbildningens arbetsformer skall vara ett medel för studenternas förberedelser för yrket. Detta gäller även inflytande, delaktighet och ansvarstagande. -Vissa delar av lärarutbildningen skall kunna distribueras regionalt eller nationellt med hjälp av modern kommunikationsteknik och sam- verkan mellan olika högskolor . -Lärarutbildningen skall tillförsäkras en egen forskarutbildning och forskning, inriktad mot pedagogisk yrkesverksamhet samt mot för- skolans, förskoleklassens, skolans, fritidshemmets och vuxenutbild- ningens behov. -Utbildningen av skolledare skall fokusera på skolledarens uppdrag som pedagogisk ledare och på ansvaret för att verksamheten i fö r- skola, förskoleklass, skola, fritidshem och vuxenutbildning genomförs i enlighet med de mål och riktlinjer som staten fastställer. -Det behövs utbildning och kompetensutveckling av lärare i läraru t- bildningen. föreslår att l ärarutbildningens nya struktur byggs upp av tre väl integrerade utbildningsområden enligt följande f i- gur. -Nya/traditionella skolämnen -Nya/traditionella universitetsämnen -Tvärvetenskapliga/tematiska studier - Fördjupning av tidigare studier Breddning/komplement till studier Perspektiv på inhämtade kunskaper -Ett område benämns allmänt utbildningsområde och omfattar cen- trala kunskapsområden som lärande, socialisation, värdegrund och yrkesverksamhetens samhällsuppdrag samt centrala, tvärvetenskapli- ga ämnesstudier. Det allmänna utbildningsområdet skall omfatta 60 poäng, varav minst 10 poäng är verksamhetsförlagda. Detta utbil d- ningsområde ingår i alla lärarstudenters utbildning och ger dem mö j- lighet att utifrån skilda erfarenheter och perspektiv bearbeta frågor som är angelägna för alla lärare. P edagoger i olika skolformer förb e- reds därmed redan i utbildningen för det kommande samarbetet i yr- ket. Det allmänna utbildningsområdet skall också ge alla lärare föru t- sättningar för att möta alla elever. -Ett andra område benämns inriktning och utgörs av ett stort urval av olika inriktningar. Inriktningarna svarar mot det ämne eller de äm- nen/ämnesområden den blivande läraren avser att arbeta med. Det kan vara traditionella skolämnen, tvärvetenskapliga/tematiska stu- dier eller existerande kompetensområden men även andra för l ä- rarutbildningen nya universitetsämnen. Studierna skall innebära suc- cessiv fördjupning och skall belysa betingelser för att ett lärande skall En inriktning skall omfatta minst 40 poäng, varav minst 10 po- äng är verksamhetsförlagda. -Ett tredje område benämns specialisering. En specialisering kan in- nebära fördjupning av tidigare studier , breddning av eller ett kom- plement till dessa, alternativt ett nytt perspektiv på tidigare inhämtade kunskaper. Specialiseringen skall omfatta minst 20 poäng (20 eller 10 + 10 poäng). Studenten kan alltså, utifrån förutsättningar, intresse och yrkesplaner, välja en eller flera inriktningar respektive specialiseringar och därmed forma sin egen kompetensprofil. Såväl inriktningar som specialiseringar skall också kunna erbjudas lärare med äldre examen. Även nya lärare skall senare kunna återkomma och komplettera sin utbildning med ytter- ligare inriktning eller specialisering. tidigare påpekat är det upp till högsk o- lorna att svara för utformningen av utbildningen. Kommittén har därför inte tagit ställning till hur de olika områdena fördelas eller hur de skall integreras med varandra. Det allmänna utbildningsområdet skall dock inte uppfattas som ett basblock utan snarare fördelas över utbil d- ningen som helhet. Genom att inslag i det allmänna utbildningsområdet läses parallellt med inriktningen alternativt specialiseringen – och genom de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen – får studenterna mö j- lighet att löpande relatera studier till den kommande yrkesfunktionen. Kommittén betonar därför också vikten av att det sker en växelverkan mellan de verksamhetsförlagda och de högskoleförlagda delarna av u t- bildningen. I utbildningen ingår ett examensarbete som tids- och poängmässigt kan förläggas till inriktningen eller specialiseringen. Examensarbetet skall ge studenten förmåga att på ett systematiskt sätt reflektera över sina inhämtade kunskaper i relation till den kommande yrkesverksamhe- ten. Kommittén ger i kapitel 6 några exempel på de möjligheter som den nya strukturen ger, bl.a. nya och individuella kombinationer men också några tillämpningar som leder till kompetensprofiler som har motsvarig- heter i dagens lärarutbildningar. Kommittén behandlar där också bl.a. frågan om vuxenpedagogik och pedagogiska profileringar samt motiven till kommitténs förslag till lärarutbildning för förskola och fritid shem. Utbildning av lärare i yrkesämnen Förändringarna i arbetslivet och – som en följd av det – den gymnasiala yrkesutbildningen kräver att lärarna i yrkesämnen har en bredare och djupare kompetens än vad man får genom grundläggande studier i yrke s- ämnen i gymnasieskolan och yrkeserfarenhet. Kommittén föreslår därför att lärare i yrkesämnen skall ha bedrivit eftergymnasiala studier. För att bli lärare i yrkesämnen bör enligt kommitténs förslag följande krav uppfyllas: -Grundutbildning inom yrkesområdet. -Omfattande yrkeserfarenhet. -Minst 60 poäng eftergymnasiala studier. Dessa kan vara en högsk o- leutbildning till sjuksköterska, högskoleingenjör eller studier vid y r- kesteknisk högskola. Eftersom ett antal av de utbildningar som kan komma ifråga är mer omfattande än 60 poäng innebär det att lärare inom olika yrkeskategorier kommer att ha olika lång utbildning. Po- äng från kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning skall anses mot- svara högskolepoäng vid antagning till lärarutbildning för lärare i y r- kesämnen. -Liksom andra lärare skall också lärarna i yrkesämnen ha det allmä n- na utbildningsområdet om 60 poäng. Den sammanlagda omfattningen av lärarutbildningen för en lärare i y r- kesämnen blir således minst 120 poäng. Det bör finnas en alternativ st u- dieväg som inkluderar relevanta eftergymnasiala kurser med lämplig fackteoretisk inriktning. Det bör därvid ankomma på respektive högskola med lärarutbildning att själv eller genom samverkan med andra utbild- ningsanordnare erbjuda dessa kurser. Så när som på två program kommer enligt prognoserna alla program med yrkesämnen att ha stor eller mycket stor brist på lärare i yrkesä m- nen under det inledande decenniet av . Det behövs därför ett antal åtgärder för att förbättra rekryteringen . Kommittén föreslår att lärarutbildningen bör kunna ges på deltid samt följas på distans. Ko m- mittén föreslår också att regeringen överväger möjligheter till särskilt vuxenstudiestöd. Yrkesnämnder bör utnyttjas som stöd för lärarutbildningen. Det bör också finnas ett centralt samrådsorgan. Behovet av kompetensutveck- lingsinsatser för verksamma lärare bör kartläggas. Yrkesstudier bör pr i- oriteras högt. Högskolor som utbildar lärare i yrkesämnen bör utveckla aktiva forskningsmiljöer bl.a. genom att inrätta professurer med inriktning mot yrkespedagogik och lärarutbildning i yrkesämnen. Kommitténs föreslår att examensbeskrivningar i en examensordning även utgör styrningsdokument. De nya examensbeskrivning- arna bör i princip fö lja samma disposition och uppläggning som tilläm- pas i dagens examensbeskrivningar, dvs. ha en del som anger kraven på omfattning i antal poäng, en del som redovisar mål och en del som inne- håller övriga föreskri fter. finns tolv lärarexamina; barn- och ungdomspedagogisk examen, bildlärarexamen, flyglärarexamen, folkhögskollärarexamen, grundskollä- rarexamen, gymnasielärarexamen, hushållslärarexamen, idrottslärarex- amen, musiklärarexamen, slöjdlärarexamen, specialpedagogexamen, studie- och yrkesvägledarexamen. Den struktur för den nya lärarutbil d- ningen som kommittén föreslår innebär en möjlighet att ha en lärarexa- men för flertalet lärare. Utbildningen ger samtliga lärare en relativt stor gemensam kompe- tens, vilken också betonas i förslaget till examensbeskrivning. Därutöver innehåller utbildningen en inriktning (eller flera) samt en eller flera spe- cialiseringar, vilket ger en ökad flexibilitet. Den ökade flexibiliteten i n- nebär möjligheter och fördelar ur studentperspektiv, anordnarperspektiv, avnämarperspektiv och professionsperspektiv. Dessa belyses närmare i kapitel 8. Där diskuteras också examensbeskrivningen i ett uppföljnings- och utvärderingsperspektiv och vidare kommenteras dess olika delar (omfattningskrav, målformuleringar och övriga föreskri fter). Nedan redovisas förslag till examensbe- skrivning för en lärarexamen för undervisning och annan pedagogisk verksamhet i förskola, förskoleklass, skola, fritidshem, vuxenutbildning och för studie- och yrkesvägledning. Kommittén lämnar i betänkandet också förslag på examensbeskrivning för ytterligare fyra examina. För två av dessa, nämligen för folkhögskollärarexamen och flyglärarexamen föreslås endast smärre språkliga förändringar i förhållande till dagens examensbeskrivningar. Specialpedagogexamen och skolledarexamen föreslås få egna examensbeskri vningar. Lärarexamen uppnås efter fullgjorda kursfordringar om minst 120, 140, 160, 180 eller 200 poäng. Utbildningen skall omfatta 60 poäng (det all- männa utbildningsområdet) som behandlar frågor om lärande, socialisa- tion, värdegrund och yrkesverksamhetens samhällsuppdrag samt centra- la, tvärvetenskapliga ämnesstudier. Därutöver skall utbildningen omfatta minst en inriktning om minst 40 poäng samt specialisering om minst 20 poäng. För undervisning och annan pedagogisk verksamhet i: -förskola, förskoleklass, och fritidshem samt för undervisning i modersmål krävs minst 140 poäng . -senare år och i gymnasial utbildning (ej yrkesämnen) krävs minst 180 poäng inkluderande en respektive två fördju p-ning(- ar) till minst 60 poäng i relevant(-a) ämnesområde(-n). -yrkesämnen i gymnasial utbildning krävs 120 poäng. I stället för i n- riktning och specialisering krävs omfattande yrkeserfarenhet samt en relevant yrkesinriktad högskoleutbildning om minst 60 poäng eller, om sådan inte finns, relevanta yrkesinriktade högskolekurser om minst 60 poäng. Poäng inom kvalificerad yrkesutbildning skall anses motsvara högskolepoäng. För undervisning i svenska respektive samhällskunskap i senare år krävs minst 60 p oäng och i gymnasial utbildning minst 80 po- äng i ämnesområde som är relevant för ämnet svenska respektive sa m- hällskunskap. För undervisning i modersmål krävs en inrik tning om minst 60 poäng i relevant ämnesområde. Fö r studie- och yrkesvägledning krävs inriktning mot studie- och yr- kesvägledarprocessen och dess kunskapsbas om minst 60 poäng samt specialisering i form av en fördjupning om minst 20 poäng. Mål (utöver de allmänna målen i 1 kap. 9§ i högskolelagen 1) För att erhålla lärarexamen skall studenten ha en samlad kompetens så att han/hon kan förverkliga förskolans, förskoleklassens, skolans, fri- tidshemmens, vuxenutbildningens eller studie- och yrkesvägledningens mål och riktlinjer och medverka i utvecklingen av respektive verksam- heter. Vidare skall studenten äga sådan kompetens att han/hon kan: -förmedla och förankra samhällets och demokratins värdegrund, -skapa betingelser för och åstadkomma utveckling och lärande hos alla elever2, -organisera begrepp, principer och information i omvärlden för att möjliggöra kunskapsbildning inom de ämnen/ämnesområden utbil d- ningen avser, -omsätta goda och relevanta kunskaper i ämnen/ämnesområden så att alla elever lär och utvecklas, -leda och samarbeta med elever så att de får stöd i sin utveckling u t- ifrån sina behov och möjligheter, -bedöma och värdera elevers utveckling och lärande samt informera och samarbeta med föräl drar/vårdnadshavare, -orientera sig om, analysera och ta ställning till allmänmänskliga frå- gor och förän dringar i omvärlden, -självständigt och tillsammans med andra planera, genomföra, utvä r- dera och utveckla undervisning och annan pedagogisk verksamhet samt delta i ledningen av denna, -tillvarata och systematisera egna och andras erfarenheter samt rele- vanta forskningsresultat som grund för professionell utvec kling. För student med inriktning mot studie- och yrkesvägledning gäller i stä l- let för fjärde strecksatsen ovan: -utifrån förståelse av studie- och yrkesvägledarprocessen och olika individers och gruppers behov av stöd kunna vägleda och informera ungdomar och vuxna inför utbildnings- och yrkesval. Härutöver gäller de mål som respektive högskola bestä mmer. 1Den grundläggande högskoleutbildningen skall, utöver kunskaper och fä r- digheter, ge studenterna förmåga till självständig och kritisk bedömning, fö r- måga att självständigt lösa problem samt förmåga att följa kunskapsutvec k- lingen, allt inom det område som utbildningen avser. Utbildningen bör också utveckla studenternas förmåga till informationsutbyte på vetenskaplig nivå. 2Med elever avses barn, ungdomar och vuxenstuderande. Av det allmänna utbildningsområdet skall minst 10 poäng vara verksam- hetsför lagda och minst 10 poäng per inriktning skall likaså vara verk- samhetsförlagda. För att erhålla en lärarexamen skall studenten ha fullgjort ett själ v- ständigt arbete (examensarbete) om minst 10 poäng. I detta skall stu- denten ha relaterat sina kunskaper om de kommande arbetsuppgifterna till de vetenskapliga teorier studenten blivit förtrogen med under utbild- ningen. I examensbeviset skall anges vilka inriktningar och specialiseringar som studenten fullgjort samt för vilken undervisning och/eller verksamhet utbildningen är avsedd. Genom formuleringarna i sista stycket av Lärarutbildningens förslag till examensbeskrivning skapas en tydlig koppling till skollagens bestämmel- se (2 kap. 3 §) om lärares kompetens: Kommuner och landsting är skyldiga att för undervisningen använda lärare, förskollärare eller fr i- tidspedagoger som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak skall bedriva. Kompetens att möta alla elever I arbete med att utforma förslag till en ny lärarutbildning har frågan om specialpedagogikens betydelse, innehåll och uppläggning varit ständigt närvarande. Kommittén menar att en av specialpedagogikens mest angelägna uppgifter är att bidra till att all per- sonal i skola och förskola kan möta den naturliga variationen av elevers olikheter. Specialpedagogisk kompetens på fyra nivåer Kommittén vill förstärka skolans samlade specialpedagogiska kompetens genom att föreslå att lärarutbildningen får i uppdrag att utveckla spec i- alpedagogisk kompetens på fyra nivåer. En första nivå ligger i det all- männa utbildningsområdet med generella och för alla lärare , oavsett skolform, grundläggande specialpedagogiska kunskaper. Den andra nivån svarar mot inriktning i specialpedagogik, där vissa blivande lärare kan utveckla en mera specifik kompetens i specialpeda- gogik. Genom att specialpedagogik som inriktning och/eller som specia- lisering kombineras med annat ämne/ämnesområde kommer den specia l- pedagogiska kompetensen att kopplas till ett kvalificerat kunskaps- innehåll också i undervisningsämnen. Den tredje nivån svarar mot olika slags specialiseringar som stu- denterna kan erbjudas inom området specialpedagogik. Studenter med specialpedagogik som inriktning bör kunna kombinera denna med en specialisering som ger fördjupade kunskaper . Studenter med andra in- riktningar kan antingen välja specialisering för att fördjupa sin inriktning med ett specialpedagogiskt perspektiv eller så kan specialiseringen utgö- ra en breddning av utbildningen. Eftersom det finns ett stort intresse hos verksamma lärare för dessa kunskapsområden bör specialiseringskurse r- na även vara tillgängliga som kompetensutveckling, bl.a. i form av di- stansundervisning. Den fjärde nivån svarar mot det specialpedagogiska programmet, vilket behöver utvecklas och förstärk as. Specialpedagogens överordnade uppgift är att identifiera och undanröja faktorer i undervisnings- och lärandemiljöerna som orsakar att elever får svårigheter. Specialpedag o- gen förväntas – förutom att vara en kompetent pedagog – även ha bered- skap för arbete inom en specialpedagogisk funktion med övergripande ansvar för rådgivning, stöd och utveckling av åtgärdsprogram i sama r- bete med kollegor och med tydlig knytning till skolans ledning. En cen- tral uppgift för specialpedagoger är att ge stöd till arbetslag och lärare för att utveckla samverkan och samarbete såväl i arbetslaget so m mellan familjen och skolan för att eleven skall få adekvat stöd. Specialpedago- ger får därigenom en central funktion i skolans kvalitetsarbete, i uppföl j- ning och utvärdering av den mål- och resultatstyrda skolan. Det specialpedagogiska programmet bör även fortsättningsvis vara en påbyggnad på en grundläggande lärarutbildning och omfatta 60 poäng. Alla kurser skall därför vara på fortsättnings- och fördjupningsnivå. Kommittén bedömer det som angeläget att de sökande har yrkeserfarenhet. Utbildning för habilitering och rehabilitering föreslår att kompetensutveckling för pers o- nal inom habilitering/rehabilitering för arbete inom syncentraler och inom den pedagogiska hörselvården föreslås bli utgångspunkt för en ny utbildningsvetenskaplig utbildning (40 poäng) med specialpedagogik som bas, i första hand för medicinskt utbildad personal som t.ex. ögo n- sjuksköterskor, arbetsterapeuter, audionomer och lärare vilka skall utf ö- ra ett pedagogiskt arbete bland i huvudsak vuxna och äldre. har övervägt innehåll och omfattning av en ny skolledarutbildning med utgångspunkt från statens intresse att ge rektorer erforderlig kompetens för sitt uppdrag i det offentliga skolvä- sendet. Kommittén föreslår att rektorsutbildningen kvarstår som medel för att garantera en nationellt och kvalitetsmässigt likvärdig skola . Rektorsutbildningen bör, enligt kommittén, behållas i sin nuvarande uppläggning och omfattning samt vara öppen för den som erhållit a n- ställning som rektor i det allmänna skolväsendet. Kommitténs ställ- ningstagande bygger på bedömningen att en gemensam utbildning kan utgöra grund för en professionell utveckling och svara mot krav på framtida ledarskap samt vara ett medel att avhjälpa de ojämnheter som finns i rektorers sätt att utöva sitt yrke . gör bedömningen att rektorsutbildningarna bör kunna infogas i poängsystemet vid hö gskolorna. Genom att välja detta förfaringssätt kan styrkan i att alla rektorer får delta i en geme n- sam nationellt styrd utbildning bibehållas, som individernas möjlighet att utbildningsmässigt meritera sig kan uppnås. Rektorsutbil d- ningens deltagare bör erbjudas mö jligheten att genomgå sin utbildning med sikte på att erhålla de 40 poäng som utmynnar i en examen. finner det vara lämpligt att den nya examen be- nämns skolledarexamen. Kommittén finner det också lämpligt att de som studerar med sikte på skolledarexamen har skaffat sig praktiska insikter i den verksamhet som man vill lära sig leda. För att antas till d enna ut- bildning bör således krav yrkesverksamhet ställas. Skolledarexamen bör vidare infogas i den övergripande struktur som gäller för den sammantagna u tbildning som erbjuds rektorer. Utbildningsledarskap – ett nytt ämne Skolledarexamen erhålls genom studier i det nya akademiska ämnet – utbildningsledarskap – som föreslår att hög- skolorna inrättar. Genom detta nya akademiska ämne förses rektorsu t- bildningen med en vetenskaplig bas och ämnet kan studeras också av personer som aspirerar på att ägna sig åt ett framtida rektorsarbete eller åt annan utbildningsledarverksamhet. För att högskolorna skall kunna utveckla ämnet utbildningsledarskap behöver resurser tas fram som gör det möjligt för lärosätena att skapa vetenskapliga miljöer av kvalificerat slag. Kommittén föreslår därför att den vetenskapliga verksamheten koncentreras till ett fåtal ställen i landet, vilka får i uppdrag att börja utveckla detta nya kunskapsfält och som i sitt uppdrag också har att sprida sina erfarenheter till andra lärosäten. Kommittén föreslår en ö kad spridning av och ökat samspel kring rek- torsutbildningen. Vid sidan av de sex lärosäten som redan har uppdrag från att bedriva rektorsutbildning föreslås att de tre nya un i- versiteten i , och tillsammans med ges detta uppdrag. Kommittén vill betona betydelsen av att de högskolor som kommer att erbjuda skolledarexamen verkligen samverkar med del- tagarnas kommuner – både när det gäller utbildningens utformning och val av innehåll i förhållande till ex amensmålen. föreslår att begreppet kompetensutveckling används i stället för fortbildning och vidareutbildning. 2 kap. 7 § skoll a- gen bör därför få en ändrad lydelse: Varje kommun och landsting skall se till att kompetensutveckling anordnas för den personal som har hand om utbildningen. Det skall finnas en plan för kompetensutvec klingen. Kommittén framhåller att en lärares kompetens är beroende av det sa m- manhang i vilken läraren verkar. Alla lärare måste därför vara beredda att utveckla sin kompetens för att möta de nya krav som yrket ställer.