sou · GNB3136 · 2000-01-01 00:00:00 — Detta önskemål i sin tur torde vara en följd av att partiet av någon anledning har kommit att ha för få kandidater. Att ett parti väljer att uppträda på det sättet kan medföra praktiska olägenheter för valmyndigheterna som har upprättat listor över partier som registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Listorna upprättas –maj och skall finnas i röstningslokaler på valdagen. Om ett parti i ett sent skede förklarar att det inte längre vill ha några anmälda kandidater är risken stor att listorna inte hinner återkallas. I ett sådant fall kommer väljarna att få en felaktig information. Det finns olika sätt att komma åt problemet. Rådet har diskuterat bl.a. alternativet att förbjuda återtagande av kandidatanmälningar men funnit att detta måste vara att alltför mycket ingripa i ett partis inre angelägenheter. Den praxis som RSV redogjort för och som innebär att ett parti som anmält kandidater i rätt tid får lov att i ett senare skede göra kompletteringar och ändringar har inte visat sig medföra olägenheter som medför att det nu finns skäl att föreslå några ändringar i regelsystemet. Även om det bör förekomma återhållsamhet med byte av namn särskilt efter det att förtidsröstningen inletts innebär denna praxis att det sannolikt blir mindre anledning för ett parti att i ett sent skede återta kandidatanmälningar för att få till stånd förändringar på valsedlarna . Emellertid bör man inte bortse från denna möjlighet och därmed risken för att listorna över partier som anmält partibeteckning och kandidater blir missvisande. Rådet anser att det starkt kan ifrågasättas om listorna fyller någon praktisk funktion och föreslår att bestämmelsen i 9 kap. 11 § vallagen som innebär att listorna skall finnas i röstningslokaler upphävs. Däremot bör bestämmelsen i 5 kap. 20§ samma lag som innebär att RSV skall upprätta listorna stå kvar och kompletteras med en bestämmelse av den innebörden att lista på begäran skall tillhandahållas den som så önskar. RSV har vid kontakter med rådet också förklarat att listorna kommer att publiceras på RSV:s hemsida på Internet. Kandidaternas förklaringar Enligt 5 kap. 14 § vallagen skall varje anmäld kandidat skriftligt förklara att han eller hon gett partiet tillstånd till anmälan. Förklaringar 144 Allmänna överväganden SOU 1999:136 na skall tillsammans med kandidatanmälan ges in till av partiets ombud eller någon som denne utsett. Som framgår av avsnitt 5.5.7 har hanteringen av förklaringarna uppfattats som ett betungande merarbete för länsstyrelserna i de större länen. Enligt rådets uppfattning får det i och för sig anses uteslutet att ett partis ombud anmäler kandidater som inte har samtyckt till att kandidera. Detta talar för att det skulle kunna vara tillräckligt att ombudet efter att ha tagit del av de skriftliga förklaringarna från kandidaterna intygar att de anmälda har lämnat sitt samtycke. Å andra sidan kan man inte bortse från möjligheten att misstag eller missförstånd leder till att ombudet kommer att rapportera felaktiga uppgifter, vilket i värsta fall kan leda till att personer som inte har för avsikt att kandidera förs upp på ett partis valsedlar. Risken för sådana misstag måste bedömas vara betydligt mindre med den nuvarande ordningen där kontrollen av kandidatförklaringarna ligger hos en myndighet. Ett annat skäl som talar för den nuvarande ordningen är att den förhindrar att mindre nogräknade grupperingar kan missbruka systemet genom att medvetet föra upp kandidater på valsedlar mot deras vilja, något som inte var helt ovanligt. Rådet föreslår därför inte någon ändring av nuvarande regler. 6.6.4 Utläggning av namnvalsedlar på särskilda röstmottagningsställen bör tillåtas Enligt den tidigare gällande vallagen anordnades s.k. institutionsröstning genom att tillfälliga postkontor inrättades på bl.a. sjukvårdsinrättningar, ålderdomshem och kriminalvårdsanstalter. Rent formellt var det de då gällande reglerna om röstning på postkontor som reglerade förfarandet. Dessa regler föreskrev bl.a. att endast partimarkerade valsedlar fick läggas ut på postkontor. Med den nya vallagens ikraftträdande infördes begreppet särskilt röstmottagningsställe inom landet för sådana röstningslokaler som anordnas på sjukvårdsinrättningar o.d. medan begreppet poströstning kom att reserveras för sådan röstning som sker på . blev det tillåtet att lägga ut namnvalsedlar postkontor medan det tidigare förbudet mot att lägga ut annat än partimarkerade valsedlar behölls för särskilda röstmottagningsställen inom landet och för övrigt även på röstmottagningsställen som anordnas av utlandsmyndigheter. Den rådande ordningen med förbud mot namnvalsedlar vid de särskilda röstmottagningsställena inom landet har vållat protester. I de flesta fall har problemet lösts genom att partierna lagt eller delat ut valsedlar på visst avstånd från röstningslokalen. RSV har framhållit att SOU 1999:136 Allmänna överväganden 145 namnvalsedlar bör tillåtas om valnämnderna skall stimuleras att i ökad utsträckning inrätta särskilda röstmottagningsställen t.ex. vid ändring i valdistriktsindelningen. Enligt rådets uppfattning är det angeläget att så många väljare som möjligt får tillfälle att rösta inte bara på ett parti utan också på partiets kandidater. Därför bör i största möjliga mån samma regler vad gäller rätten att distribuera valsedlar gälla för samtliga röstningslokaler. Mot bakgrund av den bedömningen och med hänsyn till att namnvalsedlar i praktiken ofta läggs ut eller delas ut i närheten av de särskilda röstmottagningsställena inom landet föreslår rådet att förbudet mot att lägga ut namnvalsedlar i eller i anslutning till sådana röstningslokaler inom landet avskaffas. Förslaget föranleder ändringar i 9 kap. 12 § vallagen. Vad det gäller röstmottagningsställen utomlands ställer sig saken något annorlunda. Även om förbudet avskaffas framstår det inte som sannolikt att det vid de utlandsmyndigheter där det anordnas röstning skulle komma att läggas ut namnvalsedlar för landets samtliga valkretsar . Därmed uppstår risken att en väljare förleds att använda en namnvalsedel som avser annan valkrets än den vilken han eller hon tillhör. Om så sker blir visserligen inte valsedeln ogiltig utan rösten tillgodoräknas partiet men den avgivna personrösten blir utan verkan om inte den aktuella kandidaten råkar ställa upp också i den valkrets som väljaren tillhör. Risken finns därmed att väljarna vilseleds att rösta på personer som inte kandiderar i den egna valkretsen. Därför bör förbudet mot utläggning av namnvalsedlar på röstmottagningsställen utomlands bibehållas. 6.6.5 Utläggning av partimarkerade valsedlar Enligt 9 kap. 12 § vallagen gäller att i röstningslokaler skall partimarkerade valsedlar för samtliga val läggas ut för partier som vid något av de två senaste valen fått mer än en procent av rösterna i hela landet. Skyldigheten för valmyndigheterna att lägga ut partimarkerade valsedlar är ovillkorlig. Detta innebär att valsedlar skall läggas ut även om partiet inte har några kandidatlistor. Valsedlar skall också läggas ut trots att partiet över huvud taget inte önskar delta i val. Valmyndigheternas skyldighet att lägga ut partimarkerade i valsedlar skapar emellanåt problem. Som exempel kan nämnas att partimarkerade valsedlar för kds lades ut riksdagsval trots att partiet inte ställde upp det i valet under egen partibeteckning. Kds hade dessutom hos RSV begärt att sådana valsedlar inte skulle distribueras. RSV avslog begäran och saken kom därefter att prövas av 146 Allmänna överväganden SOU 1999:136 som konstaterade att RSV inte lagligen kunde underlåta att lägga ut valsedlar med kds partibeteckning (, Dnr 12-1985). beslut hade sin grund i regeringsformens partibegrepp. Med begreppet parti skulle förstås partiets väljare och inte den organisation som verkar mellan valen. Därmed kunde den organisationen inte heller disponera över om valsedlar skulle läggas ut eller inte. Det är uppenbart att den nuvarande ordningen kan leda till att väljarna vilseleds att rösta på partier som inte ställer upp i val. Därmed uppstår också risk för tomma stolar. Härtill kommer att det måste framstå som besynnerligt för det stora flertalet väljare att valsedlar läggs fram för partier som inte deltar i valet. Enligt rådets mening är detta oacceptabelt. Problemet skulle kunna lösas enkelt i ett system med obligatorisk förhandsanmälan av partier och ett partibegrepp som utgår från att mandaten skall fördelas mellan de partier som i förväg anmält sitt deltagande i valet. Ett annat sätt att komma till rätta med problemet, som kräver mindre ingrepp i valsystemet, är att införa en anmälningsskyldighet för partier som önskar att partimarkerade valsedlar skall läggas ut. Denna kan konstrueras på så sätt att partierna senast en viss dag före valdagen skall hos RSV anmäla om partiet önskar att partimarkerade valsedlar skall distribueras till röstningslokalerna. RSV bör inför varje val fastställa sista dag för sådan anmälan. Om anmälan görs skall RSV ombesörja distribution av valsedlar i samma omfattning som gäller dvs. till samtliga röstningslokaler. Förslaget innebär visserligen en något annan syn på partibegreppet än den som redovisade i sitt ovan nämnda avgörande. Å andra sidan finns det i vallagen åtskilliga bestämmelser som förutsätter att partiet, genom den organisation som verkar mellan valen, vidtar åtgärder av bl.a. administrativt slag. I själva verket är ju detta en förutsättning för att ett val skall kunna genomföras. Det bör enligt rådets uppfattning inte möta något hinder att anlägga ett sådant synsätt också på bestämmelsen i 9 kap. 12 § vallagen som reglerar distribution av partimarkerade valsedlar. Förslaget bör medföra ett tillägg i 6 kap. och ändring i 9 kap. 12 § vallagen. 6.6.6 Parodiska partibeteckningar m.m Parodiska partibeteckningar Liksom vid tidigare val förekom det val åtskilliga valsedlar med parodiska partibeteckningar som t.ex. på och Bakpartiet. Vid riksdagsvalet förekom ca 4 400 valsedlar med sådana påhittade partibeteckningar. En helt blank valsedel är ogiltig men en SOU 1999:136 Allmänna överväganden 147 valsedel som upptar partibeteckning, även uppenbart påhittad, skall godkännas. I vissa fall kan det dock vara svårt att avgöra om det som skrivits till på en valsedel över huvud taget kan uppfattas som en partibeteckning som skall föranleda att rösten bedöms som giltig. Praxis i denna fråga skiftar också mellan olika länsstyrelser. Härtill kommer att de parodiska beteckningarna tilldrar sig mycket uppmärksamhet från media och därmed innebär att valmyndigheterna tvingas ta emot förfrågningar om dessa beteckningar då alla resurser behövs för att sammanställa resultatet från valet. Till skillnad från vad som var fallet för upprättar RSV inte några särskilda förteckningar över partibeteckningar som är parodiska och fått enbart ett fåtal röster. Eftersom valsedlar med parodiska partibeteckningar ingår bland de giltiga rösterna får de också betydelse för olika spärregler som t.ex. småpartispärren vid val till riksdag, EU-parlament och landsting. Även gränsen för tilldelning av fria valsedlar påverkas. Det bör inte komma i fråga att införa en ordning som innebär att valmyndigheterna skall avgöra vad som är en giltig partibeteckning beroende på hur seriös den verkar vara. Detta är principiellt något annat än en bedömning av om en partibeteckning över huvud taget har skrivits på valsedeln, vilket är något som måste avgöras vid sammanräkningen. I praktiken kan det bli fråga om besvärliga gränsdragningar. Om en valsedel t.ex. tar upp beteckningen myrslokarnas parti skall valsedeln med nuvarande praxis utan tvekan anses uppta en partibeteckning och därmed utgöra en giltig röst, trots att det på goda grunder kan antas den som skrivit beteckningen velat skämta. Om det däremot står skrivet på valsedeln uttalanden av ren nonsenskaraktär som t.ex. De Dö Da, invektiv eller könsord kan det starkt ifrågasättas om det rör sig om en partibeteckning i vallagens mening. Det förekommer dock att denna typ av tillskrifter godkänns som partibeteckningar. Enligt rådets uppfattning bör valsedlar med tillskrifter av denna karaktär utan tvekan kunna förklaras ogiltiga av det skälet att valsedeln saknar partibeteckning. Det går knappast att inom ramen för det nuvarande systemet att helt komma till rätta med problemet. I ett system med officiella valförberedelser däremot torde parodiska partibeteckningar knappast förekomma . Blanka röster Med blanka röster avses valsedlar utan partibeteckning. Sådana valsedlar är enligt 18 kap. 10 § vallagen ogiltiga. 148 Allmänna överväganden SOU 1999:136 heller i den offentliga valstatistiken utan ingår i gruppen ogiltiga valsedlar. Det framförs ibland krav på att de blanka valsedlarna i ett eller annat avseende skall betraktas som giltiga eller att de i vart fall skall särredovisas. Grunden för detta önskemål torde vara att man anser att den väljare som röstat blankt utfört en aktiv valhandling för att ge uttryck för missnöje. En ordning som innebär att blanka valsedlar skall beaktas kan naturligtvis inte påverka mandatfördelningen vare sig mellan eller inom partierna. Däremot skulle de blanka valsedlarna kunna tillåtas få ingå i underlaget för att bestämma olika spärrnivåer som t.ex. småpartispärren för val till riksdag och landsting eller spärren för tilldelning och utläggning valsedlar samt för erhållande av partistöd, något som i första hand skulle kunna få effekter för små partier. Rådet har emellertid inte funnit anledning att inom ramen för sitt uppdrag närmare analysera frågan utan anser att den får övervägas i annat sammanhang. 6.6.7 Strykningar m.m. Strykningar och tillskrivna namn En viktig orsak till att sammanräkningsarbetet fungerade bra trots att arbetsmomentet med räkning av personröster tillkommit var att strykningar och tillskrivna namn på valsedlar för partier, som registrerat partibeteckning och anmält kandidater, inte behövde beaktas. Rådet har i och för sig förståelse för att en väljare kan vilja markera sitt missnöje med en viss kandidat. Om man på nytt skall ge strykningar en formell betydelse är det dock rimligt att systemet konstrueras så att strykningarna faktiskt kan påverka kandidaturvalet vilket inte var fallet i det tidigare systemet. I annat fall genomför man en reform som ger sken av att öka väljarnas inflytande utan att så är fallet. Om strykningarna skall effektiviseras uppkommer bl.a. frågan om och i så fall på vilket sätt strykningar skall viktas mot personröster vilket fordrar ingående överväganden. Vidare fordras analyser av hur sammanräkningsarbetet kommer att påverkas (för en diskussion om effektivare strykningar; jfr Ökat personval SOU 1993:21 s. 90 ff.). Rådet anser inte att det finns skäl att ta upp frågan till förnyat övervägande. Vad därefter gäller möjligheten att skriva till namn på valsedlar anser rådet att det kan finnas skäl att låta undersöka möjligheten att på partimarkerade valsedlar för partier som registrerat partibeteckning och anmält kandidater skriva till ett namn som anmälts av partiet och att ett sådant tillskrivet namn skall betraktas som en personröst. SOU 1999:136 Allmänna överväganden 149 dock inte haft möjlighet att närmare utreda frågan som bör kunna göras till föremål för en översyn i annan ordning. Otydliga personmarkeringar I 6 kap. 4 § vallagen sägs att på en valsedel som innehåller kandidatnamn skall finnas ett markerat utrymme intill varje namn där väljarna kan lämna en särskild personröst genom en markering. Av 18 kap. 11 § vallagen framgår att ett namn på en valsedel skall anses som obefintligt bl.a. om det lämnats mer än en personröst eller det inte framgår vilken kandidat som personrösten avser. Det är således inte uttryckligen angivet att personmarkeringen ovillkorligen skall göras i den därför avsedda markeringen. Inte heller finns någon bestämmelse som anger att personrösten blir ogiltig enbart av det skälet att markeringen gjorts på annat ställe än i det avsedda utrymmet. Enligt vad rådet fått sig upplyst har bedömningen av oklara markeringar skiftat något mellan olika länsstyrelser. Således har t.ex. på vissa håll understrukna eller färgmarkerade namn accepterats medan man på andra håll för ett godkännande krävt att markeringen klart kan hänföras till det särskilda utrymmet invid kandidatnamnet. Vad gäller bedömningen av otydliga markeringar uttalade bl.a. följande Sättet för personmarkering föreslås bli att väljaren gör en kryssmarkering. Självfallet bör slutligen väljas den metod som är lämpligast med hänsyn till optisk läsning eller liknande maskinell bearbetning. Skulle en valsedel i den därför avsedda ruta ha försetts med en personmarkering utan att markeringen kan betecknas som ett kryss bör det inte medföra att personrösten anses obefintlig. Naturligtvis kan svårbedömbara fall inträffa. Utgångspunkten vid bedömningen bör då vara huruvida väljaren kan antas ha velat uttrycka en preferens för en särskild kandidat eller ej (jfr Ökat personval SOU 1993:21 s.141). Det är naturligtvis viktigt med en enhetlig tillämpning av regelverket. Emellertid torde det vara svårt att utforma en bestämmelse som fångar upp alla tveksamma markeringar som kan förekomma. Då det gäller att bedöma personmarkeringar på valsedlarna kan den av angivna principen ligga till grund för utformningen av ett förtydligande. Detta innebär att personmarkeringen skall göras i rutan intill kandidatnamnet men att förutom kryss även andra markeringar, som t.ex. en helt ifylld ruta, kan godtas allt under förutsättning att det inte råder någon tvekan om att väljaren avsett att lämna en personröst. Däremot bör normalt inte understrukna/ överstrukna namn eller ett kryss bakom kandidatnamnet godtas. Förutom att det i dessa senare fall måste 150 Allmänna överväganden SOU 1999:136 sägas vara något mindre säkert vad väljaren avsett försvårar den typen av markeringar också ett införande av maskinell bearbetning av valsedlar. 6.6.8 Ångerröstning och brevröstning Ångerröstning Rådet har diskuterat möjligheten av att inskränka möjligheten till s.k. ångerröstning för att underlätta sammanräkningsarbetet. Se avsnitt 5.5.6. Ett avskaffande eller en begränsning av rätten till ångerröstning är ett önskemål från valmyndigheterna. vallagskommitté föreslog att ångerröstningen skulle begränsas till på valdagen (Vallagen SOU 1994:30 s.257 f.). Förslaget fick vid remissbehandlingen blandad kritik. I propositionen som föregick den nya vallagen konstaterades att ångerröstningen och den administrativa omgång som detta medförde kunde beräknas försena den preliminära sammanräkningen med mellan 30 och och att det därför kunde ifrågasättas om inte ångerröstningen borde begränsas. Emellertid ansågs det tveksamt om en begränsning av ångerröstningen på det sätt som föreslagits skulle leda till några egentliga tidsvinster och farhågor uttrycktes för att en sådan ordning i stället skulle skapa förvirring. Mot den bakgrunden och eftersom ett avskaffande av möjligheten att rösta i vallokalen på valdagen ansågs uteslutet av principiella skäl avstod regeringen från att föreslå en begränsning i rätten till ångerröstning (prop. 1996/97:70 s. 150 f.). Det är angeläget att valsystemet är utformat så att valmyndigheterna ges förutsättningar att redovisa valresultat på ett enkelt, snabbt och säkert sätt. Ett avskaffande eller en begränsning av möjligheten till ångerröstning skulle utan tveka underlätta arbetet med sammanräkningen. Emellertid har frågan behandlats på sätt beskrivits ovan. Det har inte framkommit några nya omständigheter som innebär att de invändningar som då fördes fram kan sägas väga mindre tungt . Dessutom ställer sig rådet tveksamt till att införa en ordning som innebär att väljarna fråntas möjligheten att vid sitt val av parti och person ta hänsyn till vad som kan inträffa i valrörelsens slutskede. Rådet anser således inte att det finns skäl att begränsa ångerröstningen. Brevröstning En annan fråga som rådet diskuterat är att utvidga möjligheten till brevröstning. SOU 1999:136 Allmänna överväganden 151 Som en följd av vallagens nya regler om vilka personer som skall finnas upptagna i röstlängd kom ca ytterligare 70 000 svenskar bosatta utomlands att få rösträtt. Med den ökade internationaliseringen kan är det rimligt att anta att allt fler svenskar kommer att arbeta utomlands för längre eller . Det blir också vanligare att svenska ungdomar väljer att bedriva studier i andra länder. Enligt uppgift från CSN var antalet studenter som beviljats studiemedel för studier utomlands för /98 ca 24 600. För att utlandssvenskarna skall kunna utöva sin rösträtt är de hänvisade till att uppsöka de särskilda röstmottagningsställen som inrättas på ambassader och konsulat inför varje val. Antalet beskickningar där röstmottagningsställen kan inrättas har minskat något . RSV och får inför varje val ta emot klagomål från utlandssvenskar som vill utnyttja sin rösträtt men som inte har möjlighet att ta sig till ett röstmottagningsställe . Möjligheten att rösta per brev finns endast för svenskar som vistas i , eller ombord på ett svenskt fartyg i utrikes fart. RSV har förklarat sig vilja väcka frågan om inte brevröstning generellt bör tillåtas för utlandssvenskar. Anledningen till att brevröstning tillåts för svenska väljare i och är att dessa länders lagstiftning begränsar rätten att anordna särskilda röstmottagningsställen. Frågan om en generell möjlighet för utlandssvenskar att brevrösta behandlades av vallagskommitté. (Vallagen, SOU 1994:30 s. 233 ff.). ansåg att det inte fanns tillräckliga skäl att tillåta brevröstning från länder där sådana röstmottagningsställen kunde inrättas fritt. Det främsta skälet till detta var att brevröstning innebär ett avsteg från huvudprincipen om personlig inställelse i en röstningslokal. Dessutom framhölls att generell möjlighet att brevrösta kunde medföra viss administrativa problem och det inte fanns skäl att ändra på den principen för ett relativt litet antal väljares skull. Regeringen anslöt sig i prop. 1996/97:70 till detta synsätt, men uttalade att frågan om brevröstning bör följas upp efter varje val. Samma principiella argument mot generell brevröstning som återgetts ovan får anses gälla också även om situationen får sägas vara delvis förändrad till följd av den ökade internationaliseringen. Dessutom innebär en generell rätt att brevrösta att samtliga svenskar med rösträtt som befinner sig utomlands vid tiden för valet kommer att kunna brevrösta. Det kommer således att bli frågan om en tämligen omfattande utvidgning av rätten till brevröstning. Då uppstår också frågan om brevröstning för väljare i bör tillåtas. Sammantaget anser rådet att den nuvarande ordningen bör bestå men har inget att erinra mot att de närmare analyser som kan anses erforderliga görs i annan ordning. 152 Allmänna överväganden SOU 1999:136 RSV har föreslagit att den bestämmelse i 7 § brevröstningslagen som stadgar att en brevröst får göras i ordning senast dagen före valdagen tas bort eftersom det inte finns någon garanti för att en brevröst som görs i ordning så sent hinner fram till RSV och att bestämmelsen därför är vilseledande. Av 9 § samma lag framgår att brevrösterna skall postas i så god tid att de kan beräknas vara framme hos RSV senast dagen efter valdagen. RSV har föreslagit att den bestämmelsen ändras så att det i stället anges att brevrösten skall postas i så god tid att den beräknas vara RSV tillhanda lördag före valdagen. Enligt rådets uppfattning är det av vikt att väljarna har en möjlighet att avge sin röst så nära valdagen som möjligt. måste brevrösterna komma in i sådan tid att det blir möjligt att beakta dem. I samband med att den nu gällande brevröstningslagen kom till, , ändrades föreskriften om när poströsterna senast borde avlämnas till postbefordran. gällde att de skulle vara valnämnden tillhanda senast efter valet. Den nuvarande ordningen har lett till att brevröster inte har kunnat beaktas på grund av de kommit till valnämnderna .