sou · GNB3137d3 · 2000-01-01 00:00:00 — En annan viktig faktor för ett hälsosamt åldrande är fysisk, psykisk och social aktivitet. Fysisk aktivitet har t.ex. positiva effekter på en rad sjukdomar såsom ledbesvär, högt blodtryck, tjocktarmscancer, depres- sion och ångest. Vidare finns ett klart samband mellan fysisk aktivitet och funktionsförmåga. Kondition, muskelstyrka och balans är exempel på funktioner som påverkas av fysisk aktivitet. Risken för fallolyckor och frakturer minskar med regelbunden fysisk aktivitet. Därtill minskar fysisk aktivitet risken för hjärt- och kärlsjukdöd och sjukdom. Redan vid låg fysisk aktivitet uppstår en effekt som sedan ökar med ökande aktivitetsgrad. Naturbaserade fysiska aktiviteter och annan rekreation har vidare stor betydelse för äldres hälsa, livskvalitet, oberoende och vårdkonsumtion. Rekreationsaktiviteter kan enligt vissa studier vara viktigare för äldre kvinnors och mäns livskvalitet än både inkomst-, hälso- och yrkesstatus. Sociala aktiviteter, t.ex. gemenskap med familj, släkt och vänner, har stor inverkan på äldres hälsa. Även kontakt med djur har hälsoeffekter. Det sociala nätverket är viktigt inte minst när man lämnar sin arbetsplats och blir pensionär, när livspartnern dör, när man blir sjuk eller behöver ökat socialt stöd på grund av tilltagande ålder. Traumatiska förändringar som t.ex. att mista sin livspartner kan påverka immunförsvaret, användningen av droger och läkemedel, sjukvårdskonsumtionen, förmågan att klara sig själv och även dödligheten. Effekterna blir vidare ofta mer negativa för män än för kvinnor beroende på att män vanligtvis har färre sociala kontakter än vad kvinnor har. Fortsatt sexuell aktivitet under ålderdomen är en hälso- och livs- kvalitetsfråga som uppmärksammas alltmer.39 Forskning om äldres sexualitet visar att många kvinnor och män är sexuellt aktiva och har kvar ett sexuellt intresse, även i de högsta åldrarna. Svenska erfarenheter visar att äldre människor i ökande grad anser sig ha rätt till ett fungerande sexliv. Äldre människor behöver en mindre mängd energi än yngre men i all- mänhet lika mycket icke energigivande näringsämnen som yngre. Vitamin D och kalcium är särskilt viktiga näringsämnen och kostkom- ponenter. Båda har betydelse för att förebygga benskörhet och höft- 39 Studier om äldres sexualitet finns i bl.a. hos äldre. I: , P-O (red), Sexologi, Liber Utbildning 1994: 104–113 samt i artiklar om sexualitet i Tidskriften i Centrum nr 2/1995. Kostfibrer är en annan ingrediens i maten som är bety- delsefull. Äldres konsumtion av fiberrik mat är ibland för låg med en ökad risk för förstoppning och diabetes som följd. Det finns starka belägg för att mat som innehåller mycket grönsaker, frukt och bär bidrar till att minska risken för vanliga cancerformer. Behovet av protein ökar ofta vid sjukdom. Behovet är särskilt stort för äldre som har infektioner, bensår och andra mer eller mindre kroniska sjukdomar. Mängden kroppsvätska minskar med stigande ålder. Förmågan att känna törst minskar likaså, särskilt hos mycket gamla personer. Genom riklig vätsketillförsel kan störningar i vätskebalansen och följder av störningar såsom diarréer, feber och njursjukdom förebyggas. Det har beräknats att av äldre personer i i 70– 80-årsåldern löper risk för undernäring i olika avseenden. Riskgrupper för undernäring är äldre med kort utbildning resp. låg inkomst, ensam- boende, änkor och änklingar, personer som inte äter lagade måltider regelbundet, personer med funktionshinder samt personer med depres- sioner eller andra psykiska åkommor. Boendestandard är en nyckelfråga när det gäller äldres hälsa. Oro för att inte kunna bo kvar i den egna bostaden kan innebära risk för psykisk ohälsa. Omvänt kan möjlighet att bo kvar och att få hjälp med stan- dardförbättringar av boendemiljön medföra bibehållen självkänsla och psykiskt välbefinnande. Folk- och bostadsräkningen visar att de äldres boendeförhållanden inte längre skiljer sig från befolkningens i övrigt i något väsentligt avseende. Mycket få äldre personer var trångbodda och saknade dusch eller bad. En fjärdedel av de äldre bodde dock en eller flera trappor upp i sitt hus utan tillgång till hiss och kunde inte nå sin bostad med rullstol utan hjälp. Faktorer som i övrigt har betydelse för äldres möjligheter att bo kvar i den egna bostaden är t.ex. utformningen av badrummet, möjligheten att använda tvättstugan och förekomsten av trappsteg för att nå en hiss i fastigheten. Utformningen av miljön mer allmänt är även av intresse från hälso- synpunkt. Äldre behöver kunna röra sig fritt och känna trygghet även utanför hemmet. Det innebär att äldre har behov av en god trafikmiljö både när det gäller gångbanor, övergångsställen och utformning av for- don i kollektivtrafiken. Det innebär vidare bl.a. att media och informa- tion i olika former bör avpassas till äldres förutsättningar. Effekter för målgruppen resp. samhället Att förbättrad hälsa innebär vinster för enskilda och samhället i termer av livslängd, livskvalitet och minskning av sjukdom och funktionsned- sättning är uppenbart. I förlängningen av en förbättrad hälsa finns också en möjlighet att behovet av omsorg, omvårdnad och behandling kan minska och att det därmed uppstår vinster i samhället även i monetära termer. Kommitténs arbetsgrupp för äldrefrågor redovisar i sin rapport att uppsökande äldrehälsovård i bland personer som är har inneburit vinster i såväl hälsomässiga som ekonomiska ter- mer.40 Mot bakgrund av bl.a. detta antar arbetsgruppen att positiva hälsoeffekter kan uppnås om åtgärder sätts in även inom andra områden än uppsökande äldrehälsovård och om åtgärder inkluderar äldregruppen som helhet och eventuellt även de som är 55–. 11.3.2Kunskap om orsaker och möjlighet att påverka Bestämningsfaktorerna för äldres hälsa har beskrivits i föregående avsnitt. Det handlar om åldrandeprocessen och de kroppsliga och andra förändringar som följer med denna. Det gäller vidare äldres möjligheter till oberoende och kontroll över sin livssituation inkl. deras inkomst- och sociala situation m.m. Det gäller också den fysiska, sociala, sexuella, kulturella och kognitiva aktivitet som äldre deltar i. Det handlar om den mat äldre äter och den matsituation de har. Det handlar även om den bostadsstandard och de allmänna samhällsförhållanden som utgör miljö för äldres liv. Det gäller därtill de tjänster som äldre har eller inte har tillgång till. Förekomsten av bestämningsfaktorerna hos olika grupper av äldre liksom äldres hälsosituation varierar könsmässigt, socioekonomiskt, etniskt och geografiskt. Orsaken till denna variation är naturligtvis komplicerad. På ett allmänt plan handlar det om att äldre har olika eko- nomiska, sociala och miljömässiga livsvillkor, skilda levnadsvanor och olika tillgång till tjänster som är viktiga för hälsan. I en djupare mening handlar det om ackumulerade konsekvenser av människors fortgående skilda sociala och andra villkor under livets gång. 40 (1999), Äldre, a.a. Bestämningsfaktorerna för äldres hälsa är påverkbara i större utsträck- ning än vad som kanske i allmänhet uppfattas som möjligt. Det innebär att det finns en stor potential för förbättringar som skulle kunna realise- ras genom framgångsrika folkhälsoinsatser. Ett hälsofrämjande arbete bör i första hand inriktas på att ge äldre förutsättningar till kontroll över sin livssituation och att leva ett aktivt liv, att bli tagen i anspråk, att uppleva deltagande och gemenskap samt att få kunskaper, lust och intresse till att upprätthålla eller etablera en livsstil med hälsosamma levnadsvanor. Detta berör den enskilde själv och de anhöriga men är också en uppgift för hela samhället inkl. offentliga organ som och hälso- och sjukvården samt frivilliga organisationer. Det handlar bl.a. om att motverka tendensen till för tidig avgång ur arbetslivet, att skapa möjligheter till aktiviteter i bostadsområden, att stimulera arbete och gemenskap i olika typer av organisationer etc. En del av de åtgärder som krävs faller på staten som t.ex. åtgärder för att främja äldres deltagande på arbetsmarknaden och skapa incita- ment till förvärvsarbete för äldre personer. Många tänkbara åtgärder ligger inom kommunernas verksamhetsansvar, såsom boende, trafik, parkanläggningar, stöd till föreningsverksamhet m.m. Även den kom- munala vården och omsorgen har betydelse i sammanhanget genom stödet till kvarboende i den egna bostaden och utformningen av det särskilda boendet. Genom sitt inflytande på samhällsplaneringen kan kommunerna vidare aktivt verka för förändringar som har positiva effekter på de äldres hälsa och livssituation och söka motverka föränd- ringar som tenderar att gå i motsatt riktning. Även företag, fackliga organisationer och intresseorganisationer och ideella organisationer har viktiga roller att spela för att ge äldre personer möjligheter och stimulans att fortsätta att leva som aktiva, behövda samhällsmedborgare. Behov finns givetvis av motsvarande hälsofrämjande och sjukdoms- förebyggande insatser för åldersgrupperna före pensionsåldern. Det gäller därvid att ha en så god hälsa som möjligt vid inträdet i pensions- åldern och att ha en livsstil och levnadsvanor som i hög grad befrämjar en god hälsoutveckling. Behov av statistik och av forskning och utvecklingsarbete Det finns behov av kompletterande levnadsnivåundersökningar för per- soner som är . Vidare behövs en basstatistik där äldres socialgruppstillhörighet framgår. Även statistiken över äldre människors användning av service, omvårdnad och vård behöver byggas ut. Med det nuvarande sättet att föra verksamhetsstatistik inom hälso- och sjukvården resp. uppstår bl.a. ett glapp i registreringen av medicinska insatser som ges till äldre från ca . Även komp- letterande statistik om äldres vård- och omsorgsanvändning behövs. Behov av forskning och utvecklingsarbete Den folkhälsoforskning om äldre som redovisas i regeringens proposition om den nationella handlingsplanen för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113) bör kompletteras i några avseenden. Det gäller bl.a. stu- dier av skillnader i hälsa och i bestämningsfaktorer för hälsa mellan olika grupper av äldre, t.ex. i socioekonomiskt, utbildningsmässigt och etniskt hänseende samt studier av hälsofrämjande och sjukdomsföre- byggande insatser som kan bidra till att förbättra äldres livskvalitet och begränsa och senarelägga åldersrelaterade och invalidiserande sjukdo- mar, däribland demenssjukdomar. Därutöver finns bl.a. forsknings- och utvecklingsbehov beträffande den aktiva mekanismen bakom positiva förebyggande resultat i uppsö- kande äldrehälsovård, hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande aspekter på serviceinsatser, kommunernas bostadsan- passningsåtgärder och frivilligorganisationernas arbete. Det gäller också effekter av åtgärder med inriktning på äldres fysiska aktivitet, naturkontakt och mathållning samt vård och omsorg till äldre. Det gäller även utvecklingen av information riktad till äldre om livsstilsfrågor m.m. och hälsa. Forskningen när det gäller information om livsstilsfrågor bör bl.a. fokusera på hur äldre personer tar till sig kunskap om risk- och friskfaktorers inverkan på hälsan. Vidare bör även de som är omfattas av forskning om äldres sexualitet. Ett annat angeläget forskningsområde är att belysa hur biståndsbedömningar av service och omvårdnad går till i praktiken både med avseende på insatser i eget boende och insatser i särskilda boendeformer. Forskningen bör inriktas på grunderna för kommunens biståndsbeslut. Kunskapen är begränsad om närståendes engagemang i service och vård, konsekvenser för de närstående, konsekvenser för den äldre, dennes situation, samspelet med den offentliga sektorns vård och omsorg, stöd till närstående etc. Det är mot den bakgrunden viktigt att dessa förhållanden undersöks genom forskning. När det gäller personer i åldern 50–bör arbetslivs- och livs- stilsfrågor uppmärksammas i ett hälsofrämjande perspektiv med syfte att få till stånd ett förbättrat kunskapsunderlag om dessa frågor och om åtgärder som främjar hälsa och förebygger sjukdom hos åldersgruppen. 11.3.3Befintliga mål och strategier saknas svenska folkhälsopolitiska mål och strategier inom äldreområdet. Däremot finns nationella mål för äldrepolitiken i stort. beslutade om sådana mål (prop. 1997/98:113, bet. 1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307). Målen för den nationella äldrepolitiken är att äldre skall ·kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, ·kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, ·bemötas med respekt, samt ·ha tillgång till god vård och omsorg. Målen ger ett klart uttryck för ett hälsofrämjande perspektiv på äldre människors behov och villkor och är därmed en grund även för en nationell folkhälsopolitik riktad till äldre. Med avseende på hälsa, sjukdom och funktionsnedsättningar hos äldre och de skillnader i hälsa som finns mellan olika grupper av äldre bör dock målen kompletteras. WHO:s europaregion har antagit 21 nya hälsa-för- alla-mål för regionen. har ställt sig bakom de nya målen. I en situationsanalys beträffande äldres hälsa framhålls att möjligheterna för äldre att fortsätta att vara aktiva bör betonas mer än . Mot den bakgrunden redovisar WHO följande mål med avseende på äldre i . skall människor ha fortsatta möjligheter att kunna njuta av en god hälsa och delta aktivt i samhällslivet. ·För 65-åringar bör den förväntade återstående medellivslängden liksom förväntad återstående livstid utan funktionshinder öka med . ·Andelen 80-åringar som har tillräckligt god hälsa för att bo i en hemmiljö, som tillåter och ger dem möjlighet att behålla sitt obero- 526 Målgrupper SOU 1999:137 ende, sin självkänsla och sin plats i samhället, bör öka med minst 50 procent.41 De nya WHO-målen betonar både ett långt liv, ett friskt liv och ett rikt liv. I andra mål som gäller för alla målgrupper, inte bara äldre personer, anges också mål om ett jämlikt liv i hälsohänseende. Befintliga strategier enligt en undersökning av hälsofrämjande verksamhet för äldre gjorde en kartläggning av hälso- främjande verksamhet för äldre genom kommuner, landsting och fri- villiga organisationer.42 Bland organisationerna ingick pensionärs- organisationer centralt och på distriktsnivå samt idrottsorganisationer. Vidare ingick studieförbund och några andra organisationer, bl.a. Röda Korset och /NTO. Verksamheterna som redovisas har samlats av institutet under allmänna rubriker. T.ex. om- fattar begreppet kultur både läsecirklar, resor, teater, musik och före- läsningar. Verksamheterna redovisas i tabell 11.1. Antalet svar är 638 stycken, vilket innebär att de 453 huvudmännen i flera fall har redovisat mer än en verksamhet. Tabell 11.1 Hälsofrämjande verksamheter i kommuner, landsting och organisationer Fysisk aktivitet (promenader, gymnastik, boule, lättjogging, m.m) Kultur/ underhållning (musik, teater, läsecirklar, kurser, resor, m.m) Hobbyverksamhet (sömnad, snickeri, bakning, , dans, m.m) Kartläggning av äldres behov Social samvaro (inte närmare specificerad) Hälsofrämjande (inte närmare specificerad) Källa: (1998), Hälsofrämjande verksamhet för äldre – en kartläggning, rapport 1998:15 En introduktion till Hälsa för alla-policyn för WHO:s europa- region. , , och . 42Folkhälsoinstitutet, Hälsofrämjande verksamhet för äldre – en kartläggning, Av tabellen framgår att fysisk aktivitet är den verksamhet som de flesta har redovisat. Denna förstaplats är enligt positiv med tanke på den fysiska aktivitetens stora betydelse för hälsan. Att skapa förutsättningar för äldre att leva ett aktivt liv i gemenskap med andra är ett syfte som har framhållits i flertalet av de redovisade svaren. Det framgår tydligt att ensamhet och social isolering uppfattas av de svarande som en faktor som bidrar till ohälsa. Oavsett om de aktiviteter man erbjuder de äldre består av motion, studiecirklar eller bingo så anses den sociala samvaron vara en väsentlig del av verksam- heten. Opretentiösa verksamheter som t.ex. gemensamma kaffestunder framhålls mot den bakgrunden som betydelsefulla för de äldres välbe- finnande. Kommunerna är den vanligaste finansiären av de redovisade aktivi- teterna. Ensamma eller tillsammans med andra medverkande är kom- munerna finansiärer i nästan hälften av verksamheterna. Landstingen är helt eller delvis finansiärer i 98 av verksamheterna. Övriga finansiärer är i huvudsak de frivilliga organisationerna själva och nationella myn- digheter. Kartläggningen visar att det förekommer samverkan mellan kom- muner, landsting och organisationer. Enligt borde denna samverkan kunna utvecklas mer. Pensionärsorganisationer, idrottsorganisationer och andra organisationer bedriver en omfattande verksamhet. () hade 220 000 deltagare i sina studiecirklar och grupper, över en miljon deltagare i olika motionsverksamheter samt en kontakt- och väntjänst som nådde 38 000 medlemmar . () har ett motsvarande arbete för sina 200 000 medlemmar som är fördelade på 880 föreningar. Förutom PRO och SPF har (), () och verksamheter för de äldre. SPRF har t.ex. ett särskilt studiecirkelmaterial om åldrandet och hälsan. Även invandrarorganisationerna och idrottsorganisationerna har verksamheter för äldre. Äldres egenkontroll över livssituationen skall stärkas ·Bättre möjligheter till förvärvsarbete för äldre personer skall skapas. ·Utslagning från arbetsmarknaden av personer i åldern 50–skall förhindras. ·Den ekonomiska situationen för pensionärer som har låga in- komster skall förbättras. 2.Förutsättningarna för äldre att vara socialt aktiva skall förbätt- ras ·Organisationernas hälsofrämjande aktiviteter bör stimuleras. ·Förebyggande servicetjänster skall öka. ·Uppsökande verksamhet med hälsosamtal och information om aktiviteter som främjar hälsan skall etableras. 3.Förutsättningarna för fysisk aktivitet och bra mathållning bland äldre skall förbättras ·Äldre skall erbjudas delta i gruppaktiviteter med inriktning på motion. ·Promenadvägar skall ses över med tanke på äldre. ·Alla äldre skall ha tillgång till naturkontakt. ·Information om mat till äldre, anhöriga och organisationer som riktar sig till äldre skall utarbetas och spridas. ·Äldre som bor hemma skall vid behov få sin mat tillagad. Skador till följd av äldres hemmiljö skall förebyggas ·Lagen om bostadsanpassning skall ses över med inriktning att förebygga skador i hemmiljön. arbetsgrupp för äldrefrågor har mot bakgrund av målen för den nationella äldrepolitiken, WHO:s mål för äldre samt resonemang om bl.a. det framgångsrika åldrandet lämnat förslag till övergripande mål för den nationella folkhälsopolitiken med inriktning på äldre personer. Arbetsgruppen har också lämnat förslag om ett stort antal mer konkreta mål. De övergripande målen som kommenteras utförligt i arbetsgruppens rapport bör enligt gruppens mening vara att äldre skall kunna leva ett långt och aktivt liv med god livskvalitet, kunna leva ett friskt liv med bevarad funktionsförmåga långt upp , kunna få stöd till en hälso- sam livsstil genom information och genom utveckling av sociala och kulturella miljöer som främjar äldres hälsa, kunna välja en lämplig boendeform, samt ha tillgång till god vård och omsorg. Vidare skall jämlikheten i hälsa mellan olika grupper av äldre öka genom särskilda resursinsatser för de äldre som har den sämsta hälsan. Kommittén delar självklart arbetsgruppens uppfattning när det gäller dessa övergripande mål. Från kommitténs sida vill vi särskilt fästa uppmärksamhet vid målet att äldre skall kunna få stöd till en hälsosam livsstil genom information och genom utveckling av sociala och kultur- ella miljöer som främjar äldres hälsa. Vi vill dock tillägga att det handlar om stöd genom såväl information som tjänster samt genom utveckling av sociala, kulturella och fysiska miljöer som främjar äldres hälsa och förebygger eller uppskjuter sjukdom, skador och funktionsnedsättningar. Det nämnda övergripande målet konkretiseras i ett antal mål som lyfts fram i den följande texten. Mål, strategier och aktörer Äldres egenkontroll över livssituationen skall stärkas finns en tidsgräns för inträdet i pensionsåldern som egentligen inte motiveras av någon fysisk eller psykisk gräns för alla individer i fråga om sysselsättningsförmåga. går äldre i pension, om de inte av hälsoskäl eller andra skäl har lämnat arbets- marknaden . I promemorian Höjd ålder för avgångsskyl- dighet till (Ds 1999:39) presenterar regeringen ett förslag som innebär att åldern för avgångsskyldighet höjs från till . För- slaget avses träda i kraft om arbetsmarknadens parter inte har kommit överens om en motsvarande ändring /2000. Möjlig- heten att avtala om avgångsskyldighet avses behållas. Mot bakgrund av förslaget vill vi framhålla att möjligheterna till arbete i äldre åldrar bör förbättras ytterligare genom att bättre möjligheter till förvärvsarbete skapas för äldre personer. Skälet är att möjligheten till fortsatt arbete med sådana uppgifter som man är intresserad av och känner sig ha kompetens och kraft för, är positiv från hälsosynpunkt. En breddning av möjligheten till fortsatt arbete är också framsynt enligt vår mening i det avseendet att medellivslängden och andelen äldre successivt ökar i befolkningen, att de vunna åren enligt forskningen inte är sjuka år utan friska samt att utbildningsnivån i pensionärsgruppen höjs i takt med att nya pensionärer tillkommer. Därmed ökar potentialen för äldres fortsatta medverkan i arbetslivet. En annan och mer allmän aspekt i sammanhanget är att äldres kun- skap och kraft bör tas tillvara i samhället för samhällsutvecklingens skull och för de äldres egen skull, inkl. deras hälsa. Detta kan naturligt- vis göras även på annat sätt än genom medverkan i arbetslivet. Vi tänker då på alla typer av sysselsättning som är meningsfull för den enskilde. Tillgänglig statistik visar att medelålders personer i stort sett tycks ha det bra och att de är väl etablerade i samhälls- och arbetslivet. De har vidare en relativt välordnad ekonomisk situation och ett jämförelsevis gott hälsotillstånd som också har förbättrats långsiktigt. Det förhållandet att flertalet i gruppen har klarat de senaste decenniernas påfrestningar väl hindrar inte att vissa grupper kan ha mött och också har fått växande problem. Den s.k. åldersskuggan i arbetslivet har kommit att falla allt längre ner i åldrarna och medfört att livssituationen för många medelålders personer har försämrats. Bland långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna dominerar t.ex. de som tillhör åldersgruppen 45– . Vi har i forskningsavsnittet framhållit att arbetslivsvillkor och livsstilsfrågor för personer i åldern 50–bör studeras närmare. Här vill vi framförallt peka på att det behövs ett hälsopolitiskt mål med avseende på medelålders situation i arbetslivet. Vi menar att utslagning från arbetsmarknaden av personer i åldern 50–skall förhindras. Skälet för detta är att tidig utslagning från arbetslivet ger grogrund för social isolering och psykisk ohälsa samt försvårar ett åldrande med god hälsa. Medelålders personer bör enligt vår mening kunna gå in i pensionsåldern, när detta blir aktuellt, med en stark egenkontroll inkl. de ekonomiska och sociala resurser som man tillägnar sig i arbetslivet. Som framgår av avsnitt 11.3.1 har ålderspensionärerna som grupp fått en genomsnittlig ökning av sin ekonomiska standard , medan de äldre pensionärerna har fått en genomsnittlig för- sämring av sin disponibla inkomst efter skatt i genomsnitt –1996. Bland dessa äldre pensionärer har de med de allra lägsta inkomsterna skyddats genom det särskilda bostadstillägget för pensionärer. För att återställa köpkraften för det stora flertalet pensionärer har fr.o.m. den tidigare nedsättningen av prisbasbeloppet vid beräkning av pensionsförmåner upphävts. Vidare har höjningar skett av ersättningsgraden för bostadstillägget för pensionärer så att denna är . Allmänt gäller för pensionärer som för andra grupper i befolkningen att de behöver ekonomiska medel som är tillräckliga för att livssitua- tionen skall kunna styras på det sätt man vill.