sou · GNB36 · 2000-01-01 00:00:00 — Det innebär bl.a. att stödet till den samlade totalförsvarsplaneringen blir en central fråga inom ramen för kunskapsöverföringen, att materielexportfrågor måste uppmärksammas och att den EU-dimension som omnämns för rättsområdet bara har begränsad aktualitet. I kontaktforumet bör bl.a. följande avhandlas: ·aktuella samarbetsstaters säkerhetspolitiska situation, ·deras totalförsvars status och framtidsplaner, ·deras önskemål om svenskt och annat utländskt stöd, ·prioriteringar av det svenska stödet, så långt möjligt ingående i en samlad långsiktsplan för totalförsvarsstödet till , ·förberedelser inför överenskommelser på regeringsnivån, ·samordningen mellan svenska myndigheter, ·samordningen gentemot andra, främst nordiska, stödländer, ·uppföljning och utvärdering av genomförda stödinsatser, allmänt erfarenhetsutbyte rörande kontakter med och stödinsatser i aktuella stater. I kontaktforumet bör bl.a. följande ingå: ·Försvarsdepartementet (statssekr. som ordförande, berörda enhetschefer), ·Utrikesdepartementet (närmast ordföranden i Östsäk-gruppen), ·cheferna (eller deras ersättare) för ·Överstyrelsen för civil beredskap, ·Styrelsen för psykologiskt försvar, Företrädare för andra myndigheter och organisationer bör kunna kallas efter behov. 10.4Rådgivningsfunktionens uppgifter och ställning Rådgivningsfunktionen (jämför avsnitt 10.1 ovan) bör ha en fortsatt självständig ställning vad gäller rådgivningen till samarbetsländerna, innefattande ett eget beslutsansvar för rådgivningsverksamheten och en till denna anpassad budget. Den bör utöver sin huvuduppgift utgöra sekretariat i kontaktforumet. Beredningen av formella beslut om svenskt totalförsvarsstöd, utöver de just berörda rådgivningsinsatserna gentemot samarbetsländerna, bör ograverat vara en uppgift för Försvarsdepartementets/linjeorganisation. Den rådgivning på främst regeringsnivån som utredningen bedrivit är att se som en konsultverksamhet gentemot det aktuella samarbetslandet, utifrån dettas villkor inklusive dess sekretesskrav. Den kan i substansmening inte rimligtvis göras till en del av den svenska regeringshanteringen (jfr avsnitt 10.1). Rådgivningsfunktionen får i och med sin huvuduppgift en både bred och djup insyn i totalförsvarsförhållandena i de aktuella En sådan överblick är en förutsättning för ett mera systematiserat, långsiktigt och uthålligt svenskt stöd. Den mest konsekventa åtgärden för att stärka den svenska beredningsförmågan är därmed att rådgivningsfunktionen också fungerar som sekretariat för kontaktforumet. Strävan att så långt möjligt inordna stödet till i den ordinarie planeringsprocessen talar för att linjeorganisationen inom Försvarsdepartementet bör ha det fulla ansvaret för beredning av formella beslut om de svenska myndigheternas totalförsvarsstöd. Jag anser att det bör ställas höga kvalitetskrav på den personal som ingår i rådgivningsfunktionen. Totalt sett måste inom funktionen finnas en översiktlig samlad kompetens om det svenska totalförsvaret och dess ramvillkor i form av säkerhetspolitiska utgångspunkter, operativa förutsättningar, planeringsförhållanden och planeringsmetodik. Kompetensen bör sålunda omfatta såväl säkerhetspolitik som militärt och civilt totalförsvar, allt utgående från grundprincipen demokratisk styrning av totalförsvaret. En motsvarande kunskap bör finnas om säkerhets- och försvarsförhållandena i aktuella samarbetsländer, såsom de är och som de kan eller bör utvecklas. Kvantitetsmässigt kan ambitionerna väljas inom ett relativt brett intervall. Den hittillsvarande personalresurserna har omfattat en utredare och en utredningssekreterare på heltid, två experter på deltid () och en assistent på halvtid. Denna resursnivå har gjort det möjligt att bedriva en relativt ambitiös rådgivningsverksamhet fortlöpande i ett land, en motsvarande verksamhet i inledningsvis blygsam men efter hand växande omfattning i ett annat land, samt en punktvis verksamhet gentemot några andra länder. Principiellt finns en flexibilitet också i meningen att vissa övergripande rådgivningsuppgifter kan bedrivas även av några av totalförsvarsmyndigheterna. Så är redan fallet i betydande utsträckning i form av det nära samarbetet mellan utredningen och ÖCB. Vad gäller Försvarsmakten torde inte motsvarande förutsättningar föreligga i närtid. Rådgivningsverksamheten bör enligt min mening även i fortsättningen disponera en egen budget, utgående från rådgivningens karaktär av kunskapsöverföring. Utgifterna kan därför begränsas till, utöver löner, i allt väsentligt kostnader i samband med den aktuella personalens resor, motsvarande kostnader för kontaktverksamhet mot aktuella länder inom ramen för rådgivningens övergripande syfte (demokratisk styrning m.m.), samt kostnader för viss totalförsvarsrådgivning av myndighets- och organisationsöver- gripande karaktär. Formerna för stöd till utvecklandet av totalförsvarskoncept i Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall se över formerna för det stöd som ges av myndigheter under Försvarsdepartementet till utvecklandet av totalförsvarskoncept i . Utredaren skall inledningsvis studera den totalförsvarsrådgivning på regeringsnivå som ger till . Om motsvarande insatser kommer att göras i - i första hand - övriga baltiska länder och , skall även totalförsvarsrådgivningen på regeringsnivå till dessa länder analyseras. Inom ramen för uppdraget skall utredaren själv verka som rådgivare inom totalförsvarsområdet till nämnda länder, men även verka för lämpliga rådgivningsinsatser från svenska myndigheter och organisationer. I ett andra steg skall utredaren se över hur övrigt stöd som ges av svenska myndigheter under Försvarsdepartementet bidrar till utvecklandet av totalförsvarskoncept i . Översynen skall syfta till att ge underlag för att de svenska insatserna skall bli långsiktiga, kostnadseffektiva och koncentrerade. Därvid skall utredaren analysera om man kan finna effektivare sätt att utforma och samordna insatserna än . Analysen skall omfatta totalförsvarsuppbyggnaden och därvid skall en helhetssyn på hot, risker och resursanvändning anläggas. Uppdraget skall slutredovisas . försvarsbeslut (prop. 1996/97:4, bet. 1996/97 FöU 1, rskr. 1996/97:109) uppmärksammas särskilt samarbetet i . Det är ett starkt svenskt intresse att de baltiska ländernas självständighet, som en del av säkerhet och utveckling, stärks i samarbete med andra länder. De så kallade säkerhetsfrämjande insatserna i området har i hög grad inriktats på att stödja de baltiska ländernas uppbyggnad av säkerhetsfunktioner som är normala för en självständig stat. Detta sker både bilateralt och i samverkan mellan flera länder. Ett centralt område är därvid uppbyggnaden av totalförsvarsfunktioner som inkluderar militära organisationer under demokratisk kontroll och med folklig förankring. Utbildnings- och rådgivningsinsatser är en särskilt viktig komponent i detta stöd och har efterfrågats från de baltiska länderna och . Även inom Partnerskap för fred (PFF) finns program för utvecklandet av dels civil demokratisk kontroll av väpnade styrkor, dels försvarsplanering. Rådgivning inom totalförsvarsområdet har sålunda en PFF-dimension och ingår även i strävandena att stärka samarbetet inom PFF. Inom Försvarsdepartementets område är ett stort antal myndig- heter aktiva inom olika stödjande och kunskapsöverförande verk- samheter. Många av dessa aktiviteter ligger inom säkerhets- SOU 199:6 Bilaga 1 Kommittédirektiv främjandets ram medan andra sker som normala myndighets- kontakter i olika former. Då disponibla medel för insatser är begränsade, finns det anledning att se över i vad mån det är möjligt att effektivisera och koncentrera de svenska insatserna. De säkerhetsfrämjande insatserna finansieras i huvudsak inom utgiftsområde 7 (). Insatserna bereds av i samråd med främst Försvarsdepartementet. En interdepartemental grupp under ordförandeskap samordnar och bereder regeringens beslut och insatserna. Till denna grupp finns en interdepartemental hand- läggargrupp som förbereder ärendena. Regeringen beslutar i varje enskilt ärende. Denna beredningsform är funktionell och omfattas inte av utredarens uppdrag. Utredarens första uppgift skall vara att närmare se över och föreslå hur man genom svenska rådgivande insatser så effektivt som möjligt kan bistå i utvecklingen av ett totalförsvar utgående från aktuella nationella säkerhets- och försvarskoncept. Successivt skall utredarens analys ha en bredare inriktning omfattande möjligheten av totalförsvarsrådgivning på regeringsnivå även till , och . I arbetet med detta skall utredaren även verka som rådgivare samt verka för att lämpliga rådgivningsinsatser görs från berörda myndigheter och organisationer. I ett andra steg och sedan erfarenheter erhållits vad gäller dels behov och prioriteringar på baltisk sida, dels effekter av svenska insatser, skall utredaren närmare analysera och föreslå hur övrigt pågående och möjligt framtida svenskt bistånd av myndigheter under Försvarsdepartementet till utvecklandet av totalförsvars- koncept bättre kan utformas, samordnas och koncentreras. Syftet är att uppnå maximal långsiktighet, koncentration och effektivitet, inte minst när det gäller kostnader. Analysen skall även beakta relevanta stödinsatser från andra länders sida så att inte överlappande insatser genomförs. Formerna för samordning av stödet skall utredas i samråd med (Försvars- och Utrikesdepartementen) och berörda myndigheter. Till utredningen skall knytas en referensgrupp bestående av sakkunniga och experter från de närmast berörda totalförsvarsmyndigheterna och organisationerna. Gruppens syfte skall vara att ge råd, fungera som dialogforum samt följa utredningens fortskridanden. Referensgruppen skall även säkerställa att erfarenheter från tidigare och pågående insatser tillvaratas. Referensgruppen skall sammankallas av utredaren minst . Utredaren skall även utnyttja biståndsteknisk expertis. Grundtankarna bakom det svenska totalförsvarskonceptet skall vara utgångspunkt för det här aktuella svenska stödet. En helhetssyn på hot, risker och resursanvändning bör även anläggas. Detta innebär att totalförsvarsresurser bör utformas för att också kunna stärka förmågan att hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. På samma sätt är beredskapsaspekten en faktor i samhällsplaneringen så att förmågan att möta kriser och krig grundas i fredssamhället. Folkförsvarstanken skall utgöra ett annat element, där utvecklandet av såväl nationell försvarsvilja som demokratisk kontroll av militära organisationer är grundläggande. Redovisning av uppdraget m.m. Utredarens arbete skall inledas möjligt och delrapportering ske genom fortlöpande kontakter med Försvarsdepartementet. Minst skall en mer genomgripande redovisning av arbetet och dess inriktning göras för den så kallade Östsäk-gruppen under ordförandeskap. Utredningen skall slutrapporteras då en övergripande utvärdering av arbetet och en inventering av kvarstående behov skall genomföras av Försvarsdepartementet. För uppdraget gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offent- liga åtaganden (dir. 1994:23), om att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) och SOU 199:6 Bilaga 1 Kommittédirektiv om att beakta jämställdheten mellan könen (dir. 1994:124). Förslag som lämnas av den särskilde utredaren skall belysas även ur ett samhällsekonomiskt och statsfinansiellt perspektiv. Förslag som leder till ökade utgifter eller minskade inkomster för staten skall åtföljas av förslag till omprioriteringar eller andra finansieringsvägar. SOU 199:6 Bilaga 1 Kommittédirektiv Baltisk bataljon för fredsbevarande Nätverk för luftförsvarssamverkan i Organ för koordinering av det försvars- relaterade stödet till de baltiska länderna Lagen om offentlig anställning Organisationen för säkerhet och EU:s samarbetsprogram för Central- SOU 199:6 Bilaga 1 Kommittédirektiv Styrelsen för psykologiskt försvar Avtalet om globalt utbyte av militär information och uppförandekoder