sou · GNB3127 · 2000-01-01 00:00:00 — Mest relevant för den biologiska mångfal- den är andelen skog med en given löv- andel. föreslår att måttet ska anges som andelen skog med en lövandel . Detta mått har dock visat sig vara mycket stabilt , varför fortsatt utvecklingsarbete behövs för att öka måttets rörlighet. har i arbetet med miljö- kvalitetsmålet Levande skogar före- slagit att andel lövrik skog följs. Enligt ger nuvarande jordbruksstatistik inget till- fredsställande underlag till måtten för miljötypen odlingslandskap. I stället bedömer de att data kan hämtas från de områden som etablerades i sam- band med uppdraget att följa effek- terna av det livsmedelspolitiska beslu- tet , det så kallade LIM-pro- jektet. Effekterna omfattar såväl na- tur- som kulturmiljön. i kommer att utgöra un- derlaget för den samordnade miljö- övervakningen i odlingslandskapet. har lagt ut uppdrag till Miljödatacenter i för att kvalitetsgranska befintliga databaser. ArtDatabanken anser det olyckligt att använda som underlag eftersom detta inte alls kan sägas re- presentera hela . Data kan därför bli missvisande varför jord- bruksstatistiken bör utvecklas istället. Arealen småvatten anser de bör föl- jas via fjärranalys. är tveksamma till vad referensområdena i säger om den biolo- giska mångfalden i hela landet. De framför att kanske har den bästa statistik som finns för till- fället. Denna planeras in kort ersättas av miljöövervakningens program- område Landskap. En väl genomtänkt uppföljning av ängs- och hagmarksin- venteringen bör ge en god uppfattning om förändring. De ogödslade ängs- och hag- markerna representerar kanske de viktigaste miljöerna i odlingslandskapet när det gäller bevarande av biologisk mångfald. Statistik finns över de area- ler ogödslade ängs- och hagmarker som fått miljöstöd. Många mindre bru- kare söker dock inte stöd varför un- derlaget blir något missvisande. Upp- gifter om andel och eventuella föränd- ringar över tiden kan även hämtas ur det ovan nämnda . anser att miljöstöden för den hävdade, ogödslade ängs- och hagmarken kan komplettera uppgif- terna ur . Inslaget av småvatten i od- lingslandskapet är även det mycket viktigt för bevarandet av hela denna landskapstyps biologiska mångfald, framförallt fåglar och kräldjur. Ratio- naliseringar har inneburit att småvattnen kraftigt redu- cerats. Det måste, enligt Naturvårs- verket, undersökas närmare om typ- områdena i ger tillräck- lig information om dessa förändringar. Arealen småvatten kan även tas fram genom databaser. framför att miljö- stödsstatistiken ger en god upplysning om nyanläggning vilket kan ge viss information om inslaget av småvatten. De gamla lövträden, ofta en- samt stående, i odlingslandskapet ska- par viktiga livsmiljöer för många växt- och djurarter. tids forskning har visat att dessa träd i också har en viktig funktion för mer skogsbundna arter som här fått en al- ternativ miljö i avsaknad av gamla löv- träd i skogslandskapet. Förutom LIM- typområdena kan det, enligt Natur- vårdsverket, finnas möjligheter att hämta data från Riksskogstaxeringens databaser. saknar en precisering av vad som är ett gammalt träd och andra kriterier för att träden ger ett mått på odlingslandskapets bio- logiska mångfald. Avseende livsmiljön sjö är för- surningen det största hotet mot ytvatt- nens biologiska mångfald. Genom be- tydande kalkningsinsatser ges ett uppehållande försvar för att kunna vid- makthålla den viktigaste mångfalden. Kalkningen påverkar naturligtvis sta- tistiken rörande försurningsläget. Trots kalkning är cirka 17 000 sjöar försurade genom mänskliga aktivite- ter. Av totalt cirka 90 000 sjöar inne- bär det . Eftersom antalet små försurade sjöar får en allt- för stor vikt då antal sjöar mäts, är det enligt , mer relevant att följa försurad sjöyta. Ett sådant mått kan tas fram genom en kombi- nation av fältdata och modellering och visar att andelen försurad sjöyta är av den totala sjöytan. instämmer i att arealen sjöyta är bättre än antal sjöar. De ser även gärna ett mått på den kalkade arealen för att kunna följa om ökad försurad sjöyta beror direkt av mins- kad kalkning. Övergödningen av sjöar och vattendrag leder till att vattenmiljön förändras i så måtto att sjötypen blir mer näringsrik och att ekosystemet genom detta ändras. Artsamman- sättningen i en sjö beror till stor del av sjöns näringshalt. Övergödningen var tidigare ett större problem då utbyggnaden av vattenreningsverk minskat utsläppen av bl.a. fosfor. Dock har påverkan från jordbruket, genom näringsläckage, ökat . Samma detaljerade underlag som för försurade sjöar finns inte för över- gödda sjöar. Måttet föreslås av Na- turvårdsverket bygga på fosforhalten i flodmynningarna som arealviktas med aktuellt avrinningsområdes yta. Fosforhalten i flodmynningarna mäts kontinuerligt som tillförseln till omgi- vande hav vilket innebär att måttet kan tas fram . ArtDatabanken an- ser att ett sådant mått är mycket dis- kutabelt bl.a. då många kraftigt över- gödda sjöar släpper ifrån sig mycket lite fosfor. Förekomst av våtmarker är ett typiskt inslag i den svenska landska- pet och viktigt för bevarandet av den rika biologiska mångfald som präglar dessa miljötyper. etc. har påverkat denna förekomst negativt. Genom den på- gående våtmarksinventeringen har en databas byggts upp för att ge planeringsunderlag för skydd och be- varande av de värdefullaste våtmarke- rna. Denna databas har dock för ore- gelbunden uppdatering för att kunna utgöra ett underlag för måttet. I fram- tiden bör den utvidgade miljööver- vakningen kunna lämna bättre data- underlag. ArtDatabanken framför att en av de viktigaste negativa faktorerna för biologisk mångfald i våtmarker är igenväxning till följd av minskat bete, kvävenedfall och markavvattning. De påtalar att denna process bör kunna följas med fjärranalys. För livsmiljön hav är över- gödningen, tillsammans med miljö- gifter, det dominerande miljöpro- blemet. Ökad övergödning har en di- rekt påverkan på havets biologiska mångfald som långsamt förändras till karaktär och sammansättning. Utbred- ningen av syrefria bottnar i haven ger en viss information om framförallt övergödningen av havet. Detta mått kan , på uppdrag från Natur- vårdsverket, ta fram . Grundområden, framförallt ostörda bottnar i vikar etc. utgör mycket värdefulla lokaler för växt- och djurarter. Dessa områden är också viktiga för reproduktion av fisk och har därmed stor betydelse för hela havsmiljön. Avseende mått på ostörda bottnar så har data över förhållandet makroalger/trådalger på hårdbottnar samt opåverkade mjukbottnar visat sig ha alltför dålig geografisk täckning varför måtten utgått från Naturvårds- verkets tidigare förslag. De måtten bör, enligt , kunna er- sättas med siktdjupsmätningar vilka ut- förs mer återkommande. Det återstår dock en del utvecklingsarbete för att kunna vikta samman mätningarna på ett bra sätt. har framfört att siktdjupsmätningar är tänkbara som ett mått på övergöd- ningen, men att det kräver en studie för att lösa när och hur måttet bör avläsas. De påtalar att siktdjupets nor- mala årsvariationer med tanke på vattentemperaturer och stormar måste beaktas. Olika ingrepp, muddringar, byggnation etc. utgör ett hot mot grundområden. finns det ingen heltäckande systematisk informationsinsamling rörande ingrepp och störningar i dessa miljöer. Det är, enligt , möjligt att samla in denna information genom fjär- ranalys men det krävs utvecklingsar- bete för att göra detta på ett effektivt och jämförbart sätt. ArtDatabanken anser att det är viktigare att få med areal som berörs av bottentrålning än att följa mer övergående ingrepp. framför att ostörda grunda bottnar är ett viktigt mått. De har planer på att, ev. tillsammans med , inventera för fisk- reproduktion viktiga kustområden. Miljövårdsberedningen anser det viktigt att mått som på bästa möj- liga sätt följer förutsättningarna för den biologiska mångfalden i de valda livsmiljöerna tas fram. Vi kan konsta- tera att och hörda instanser anser att vidareutveckling behövs för att fastställa bra sätt att mäta förutsättningarna. Miljövårds- beredningen förutsätter att detta ar- bete fortskrider. Vi konstaterar sam- tidigt att det i allt pågående indikator- arbete sker en avvägning mellan det ideala och vad som är möjligt att uppnå med utgångspunkt från befintlig sta- tistik. har bedömt att statistik för att kunna visa utvecklingen av nyckeltalet kan tas fram för livs- miljön Skog och sannorlikt också - helt eller delvis - för livsmiljön Odlings- landskap till . Statistik för livsmiljöerna Sjöar och Hav beräknas kunna finnas framme . Den statistiken bör då kunna överlämnas till regeringen och utgöra underlag för regeringens presentation av nyckeltalen. har för Miljövårds- beredningen också presenterat förslag på ett nyckeltal som mäter arternas mångfald. Utgångspunkten för ett så- dant nyckeltal är att i ett index mäta den stora artmångfaldens utveckling i landet. Detta skulle göras indirekt ge- nom ett urval av så kallade indikator- arter. Förenklat skulle ett sådant in- dex innebära att ett urval arter – un- gefär 150 stycken – väljs för att ingå i indexet. Urvalet ska vara representa- tivt för flertalet svenska arter eller känsliga/indikativa för miljöföränd- ringar samt möjliga att övervaka på en årlig basis. Högst av arterna får sakna data ett givet år. Det sammanlagda gröna nyckeltalet för artmångfald blir summan av alla art- ers delnyckeltal delad med antal ingå- ende arter. Arternas situation kan mä- tas i olika enheter, t.ex. antal indivi- der, antal ungar , avskjut- ningsstatistik eller index från invente- rade provytor/standardrutter. Situatio- nen för arterna sammanfattas i ett in- dex. Det skisserade nyckeltalet Artmång- fald kräver att ett brett urval på ca 150 arter följs . Ska nyckeltalet bli rättvisande måste vissa arter som inte övervakas ingå i underlaget (exempelvis ryggradslösa djur och kryptogamer). Underlag till ett sådant nyckeltal saknas . För att få fram ett sådant nyckeltal krävs därmed yt- terligare medel inom ramen för den nationella miljöövervakningen. Det in- dex, som tas fram genom att mäta ar- ternas situation i så olika enheter, som nämnts ovan, är mycket svårtillgäng- ligt för andra än insatta. Påverk- barheten blir därför mindre än då för- utsättningar i livsmiljöer mäts. Livs- miljöernas förutsättningar kan även ge en tidigare information om behovet av åtgärder för att värna den biologiska mångfalden. Mot den bakgrunden har vi valt att inte föreslå artmångfalds- index som nyckeltal för biologisk mångfald. Miljövårdsberedningen har även över- vägt ett förslag till nyckeltal som föl- jer landets rödlistade arter. Talet fö- reslås konstrueras i indexform och så att man summerar antal steg uppåt eller nedåt för en art i en rödliste- hierarki. Denna hierarki består av föl- jande sex kategorier: försvunnen, akut hotad, starkt hotad, sårbar, missgynnad/insatsberoende samt utom fara. Förändringarna registre- ras för de arter där hotsituationen för- ändrats, dvs. om en art flyttats från en kategori till en annan. Indexet fö- reslås beräknas enligt följande: (förändringssteg i hierarkin/n) x 100, där n är antal rödlistade arter. Ett nyckeltal om rödlistade arter skulle vara ett, enligt vår bedömning, svår- tillgängligt index av förändringarna för våra mest utsatta arter, där koppling till åtgärder inte går att påvisa. Dessa arters verkliga indikation på den bio- logiska mångfalden har ifrågasatts från experthåll och vissa menar att mängden av t.ex. utter säger föga om den biologiska mångfalden i den natur- typ den lever i. Den övervakning av rödlist- orna som görs ungefär , ger värdefull information i den nationella miljöövervakningen. Den artövervakning som görs ger också en viktig kompletterande infor- mation om det faktiska arttillståndet i de olika livsmiljöerna. Viktiga inte livsmiljöbetingade effekter på den bio- logiska mångfalden som t.ex. blyför- giftning av fåglar eller andra djur, kan upptäckas genom artövervakningen. 5.1.4 förslag och remissinstansernas syn- punkter har presenterat tre olika förslag till nyckeltal för biologisk mångfald. Förslagen har utvecklats i samarbete med ArtDatabanken och . Miljö- vårdsberedningens förslag överens- stämmer med för- slag Livsmiljö för biologisk mång- fald. anser att ett nyckeltal konstruerat enligt denna modell täcker utvecklingen av förut- sättningarna för bevarande av Sveri- ges biologiska mångfald i stort. De två övriga förslagen från Naturvårdsver- ket är index för artmångfald respek- tive index för s.k. rödlistade arter. Dessa förslag har beskrivits kortfat- tat under våra överväganden. Flertalet remissinstanser tycker att ta- let Livsmiljö för biologisk mångfald är bra och att naturtyperna även bör re- dovisas separat. Några saknade en diskussion om osäkerheten i siffror och data.Vissa förespråkar ett mått som mäter artmångfald eller förekomst av en viss art. ArtDatabanken önskar att Miljövårdsberedningen uttalar en vilje- riktning om att Artmångfaldsindex bör tas fram. AssiDomän påpekar att det finns ett pedagogiskt problem med att död ved faktiskt är bra för mångfalden eftersom där finns kopplingar till försurningsskadad skog. De påpekade att andel löv bör vara absoluta tal ej andel. De framförde även att gammal skog finns i normal- bruket av skog men då som enskilda träd, inte sammanhängande områden. Skogstyrelsen anser att andel löv bör definieras. anser att hävdade ängs- och hagmarker skulle vara ett bättre mått än ogödslade mar- ker. Vidare saknar man en definition av gamla träd och tillägger att det sak- nas mått för . saknar en defini- tion av vad gamla träd är. De poäng- terar angående andel löv i skogen att lövträd är viktigast för mångfalden om de finns i större sammanhängande be- stånd. Instansen tycker vidare att nam- net på gruppen sjöar och våtmarker bör ändras till vattendrag och våt- marker och att reglerade älvar bör synas i nyckeltalet. De påtalar även att det finns naturligt sura sjöar som inte ska räknas med i nyckeltalet. kommun ser gärna att reg- lerade älvar är med i nyckeltalet. miljön bör inkluderas möjligt. Att annan påverkan som jakt, fiske, miljögifter och landskapets fragmen- tering inte ingår i nyckeltalet bör kom- menteras. Svenska arbetsgivare- föreningen och Lantbrukarnas riksför- bund saknar tal om odlingsmarken. och , VTI po- ängterar att det i nyckeltalet saknas hänsyn till den påverkan på biologiska mångfalden som fragmenteringen av naturtyper innebär. Dessutom anser VTI att landskapets kulturhistoriska värden bör tas upp. VTI saknar också skärgårdsmiljöer och fjällen i talet. har genom att ansluta sig till konventionen om biologisk mångfald åtagit sig att aktivt värna den biolo- giska mångfalden.Enligt miljökvalitet- smålen i regeringens proposition Svenska miljömål (prop.1997/98:145) ska den biologiska mångfalden säker- ställas. Nyckeltalet Livsmiljö för bio- logisk mångfald har en direkt kopp- ling till flera av de beslutade miljö- kvalitetsmålen, Levande skogar, Le- vande sjöar, Myllrande våtmarker, Hav i balans samt levande kust och skärgård och Rikt odlingslandskap. En vanlig men omdiskuterad indikator på biologisk mångfald internationellt, är antal hotade arter i förhållande till det totala antalet arter i ett land. Inom pågående arbete med rubrikindikatorer diskuteras ett ännu inte definierat index för biologisk mångfald som ett önskat sätt att följa mångfalden. Dessutom diskuteras an- delen skyddat område. 5.2 Nyckeltal för kemikalie- användningen Miljövårdsberedningen föreslår föl- jande nyckeltal som mått på samhäl- lets hantering av kemikalier: Mängden klassificerat hälso- eller miljöfarliga kemiska produkter mätt i ton per person och år. Volymen av samtliga klassificerat miljö- eller hälsofarliga kemiska pro- dukter, var . Av den totala volymen var ca 35 mil- joner ton klassificerat farliga petro- leumbaserade bränslen, dvs. diesel, bensin och oljor för förbränning. Av olika skäl, som redovisas under över- väganden, har vi valt att inte ta med petroleumbaserade bränslen i redovis- ningen av nyckeltalet. Uttryckt som mängd klassifice- rat hälso- eller miljöfarliga kemiska produkter per person, exklusive bräns- len, blir talet en- ligt nedan. Diagrammet bygger på uppgifter om tillverkade och importe- rade mängder inrapporterade till Kemikalieinspektionens produktreg- ister. Reglerna för produktregistret ändrades och be- dömer Kemikalieinspektionen att de inrapporterade siffrorna är tillförlitliga. Mängden farliga kemiska produkter (exkl. bränslen) var tillförseln av farliga ke- mikalier per person, vilket är en svag ökning jämfört med tillförseln . Ökningen kan förklaras av periodens högkonjunktur. Talet ska åt- följas av information om antal klassi- ficerade ämnen, vilka - 1998 har ökat från 2 375 till 3 213 ämnen. Ökningen av mängden klassificerade ämnen avser främst miljöklassificering av redan hälso- klassificerade ämnen varför volymen inte bedöms påverkas i större omfatt- ning. ska volymen beräk- nas både utifrån antal klassi- ficerade ämnen och det enskilda årets antal. Rutiner för sådan beräkning be- dömer Kemikalieinspektionen finnas . 5.2.3 Miljövårdsberedningens överväganden. Det moderna samhället är i hög grad beroende av kemiska produkter. De- finitionen av kemisk produkt är enligt (kapitel 14, §2) ett kemiskt ämne och beredningar av kemiska ämnen. Samhället kommer även att vilja utnyttja kemi- kaliernas alla positiva egenskaper. Men det finns oönskade sidoeffekter. En ekologiskt hållbar utveckling hotas bl.a. av den stora diffusa spridningen av olika farliga kemiska ämnen i alla hanteringsled. För att uppnå ett lång- siktigt hållbart samhälle måste vi styra bort från användningen av de mest farliga kemikalier. Det finns ca 60 000 kemiska produkter i . Dessa omsattes i ca på den svenska marknaden varav ex- porterades. Tre fjärdedelar av den volymen - ca - har be- dömts vara hälso- eller miljöfarlig. Petroleumprodukter är den ojäm- förligt största produktgruppen klassi- ficerat farliga kemikalier med ca . Med farliga kemikalier menas här ämnen som har bedömts och utifrån sin farlighet klassificerats som miljö- eller hälsofarliga i enlighet med EU:s direktiv /548/EEG. Direk- tivet är genomfört i genom Kemikalieinspektionens klassificer- ingslista, (KIFS 1999:3). Företag som tillverkar, importerar eller för in ke- miska ämnen till måste lämna uppgifter om produkterna till Kemi- kalieinspektionens produktregister (KIFS 1998:8). Ett viktigt inslag i hanteringen av riskerna med kemikalieanvänd- ningen är klassificering och märkning av kemiska produkter med avseende Vi har noga övervägt på inneboende farliga egenskaper. dessa tänkbara nyckeltal och konsta- Exempel på egenskaper som utgör terar att det är svårt att välja ett enda grund för klassificeringen är cancer- mått som på ett helt rättvisande sätt framkallande, giftigt för människan el- följer vår kemikalieanvändning i arbe- ler annan levande organism och tet mot ett ekologiskt hållbart samhälle. Förslagen och våra överväganden av- kemisk produkt som blir farlighets- seende dessa förslag redovisas kort- klassificerad måste förses med pro- Vi har efter remissom- gång och diskussioner med Kemi- ringar medför i sig inga begränsning- kalieinspektionen valt ett nyckeltal som följer den totala volymen tillver- dock gäller är att ämnen som blir klas- kade och importerade klassificerat sificerade som cancerframkallande, miljö- och eller hälsofarliga produkter, mutagena (framkallar förändringar av redovisat i mängd per person. arvsmassan) eller reproduktions- nyckeltal bedömer vi bäst speglar störande, i princip inte får ingå i pro- kemikaliebelastningen i samhället. dukter avsedda för konsumentbruk. Då antalet klassificerade äm- betydande undantag från denna be- nen som ska räknas med i nyckeltalet gränsning är att bensin och diesel, som varierar och troligen kommer att öka är både bl.a. cancerframkallande och relativt omfattande , ska giftigt, får säljas direkt till konsumen- nyckeltalet kompletteras med informa- tion om antalet klassificerade ämnen Risken för skada från kemika- som talet bygger på. lier beror dels på de farliga egenska- att den totala volymen farliga kemiska per en kemikalie har, dels på om män- produkter följs både utifrån niskor och miljö blir exponerade för antalet klassificeringar det aktuella kemikalien så att skadan kan uppstå. beräkningsåret och som den volym det Ett sätt att minska risken är att be- blir då urvalsgrunden låses till 1999 gränsa förekomsten av den farliga kemikalien så att exponeringen mins- information om hur stor del av volyms- kar eller upphör. Detta är särskilt vik- förändringen som beror av tillkom- tigt för de allra farligaste ämnena. mande klassificeringar och hur stor del Regering och riksdag (och i vissa fall som är faktisk volymsförändring. Kemikalieinspektionen) har beslutat annat alternativ skulle kunna vara att om förbud eller begränsningar för en- skilda särskilt farliga ämnen som t.ex. och sedan revidera . DDT, PCB, klorerade lösningsmedel, Hur volymen klassificerat far- ozonnedbrytande ämnen, kvicksilver, liga ämnen fördelar sig på grupper ef- bly och kadmium. ter typ av farlighet kan ses i diagram- nivåer med en total volym sex alternativa förslag till nyckeltal för att följa samhällets användning av far- Totala volymen farliga ämnen uppdelat i typ av skada övrig hälso och/eller miljöskada CMR exkl. bränslen CMR-klassade bränslen Den största gruppen utgörs av ämnen som är cancerogena, mutagena eller reproduktionsstörande, s.k. CMR- ämnen. I diagrammet är denna grupp uppdelad på petroleumbaserade bräns- len och övriga CMR-ämnen. Det är viktigt att observera att då kemiska produkter är klassificerade i flera far- lighetskategorier så blir det vissa överlappningar mellan de olika grup- perna som inte syns i diagrammet. Miljöklassificeringar för svårnedbryt- bara, s.k. persistenta ämnen som även lagras upp i levande organismer (bio- ackumuleras) saknas , men beräk- nas komma . Det är av intresse att kunna följa hur de olika kategorierna ändras år . Det kräver dock uppbyggnad av vissa nya rutiner vid Kemikalie- inspektionens produktregister. Vid framtagandet av detta nyckeltal har vi övervägt om mäng- den syntesråva eller mängden expor- terad produkt ska tas med eller exklud- eras ur nyckeltalet. bär att ämnet omvandlas kemiskt och blir nya ämnen. Dessa ämnen hante- ras i slutna system och är oftast om- vandlade till ämnen utan klassificerad hälsopåverkan när de lämnar industrin. Siffrorna säger alltså inte vad arbe- tarna verkligen blir utsatta för eller hur mycket av ämnet som blir kvar i va- ran. Avseende kemiska produkter be- räknas av volymen ut- göras av vad som av tillverkarna inrapporteras som syntesråvara. Detta är en stor mängd farliga ämnen som människor utsätts för yrkesmässigt. Vissa ämnen vilka inrapporteras som syntesråvara, är inte avsedda för att omvandlas utan är allmän råvara t.ex. råolja, fyllmedel och lösningsmedel. Dessa går vidare ut i olika produkter i samhället. Genom hanteringen av farliga kemiska produkter för export vid till- verkning, lastning och transporter ut- sätts samhället för kemikalierisker. Det går att i viss utsträckning klara risker med användningen av farliga kemiska produkter genom att ställa upp krav vid hanteringen. Det gäller t.ex. bränslen, som är både giftiga, brandfarliga och cancerframkallande, där samhället accepterar stora inneboende risker genom att ställa upp hanteringskrav. Men felaktig hantering av kemiska produkter kan ge påtag- liga miljö- eller hälsoeffekter. Kemikaliepolitiken har utveck- lats till att mer och mer se till ämnens inneboende egenskaper som grund för att användningen bör begränsas. Detta mer generella angreppssätt innebär att vissa ämnen inte bör förekomma i va- ror eller processer och omfattar där- med syntesråvaror och produkter för export. Mot denna bakgrund gör be- redningen den bedömningen att mäng- den syntesråvaror liksom annan yrkes- mässig användning och export ska räk- nas med i nyckeltalet.