sou · GNB342d3 · 2000-01-01 00:00:00 — I andra stycket föreskrivs därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda om- ständigheter får inrättas utan ett sådant tillstånd som avses i första stycket. 5 § Ett tillstånd får meddelas endast om flygplatsen är lämplig från allmän sy npunkt. Vid prövningen skall hänsyn särskilt tas till flygsäkerheten, relationen till övrig luft- fart och andra transportslag, totalförsvaret samt särskilda störningar. Vid tillståndsprövningen skall 3 och 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § miljöbal- Ett tillstånd får inte meddelas i strid mot en detaljplan eller områdesbestäm- melser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. I denna paragraf, som delvis motsvarar nuvarande 6 kap. 5 § LL, anges vilka omständigheter som skall beaktas vid prövningen av frågan om tillstånd till inrättande av en flygplats. Syftet med tillståndsprövningen är att pröva om en tilltänkt flygplats är lämplig från allmän synpunkt. Vid denna prövning skall hänsyn sär- skilt tas till flygsäkerheten, relationen till övrig luftfart och andra trans- portslag, totalförsvaret samt särskilda störningar. Att hänsyn skall tas till flygsäkerheten innebär t.ex. att hinderfriheten skall prövas. Hänvis- ningen till relationen till övrig luftfart och andra transportslag innebär bl.a. att det skall prövas om flygtrafik från den tilltänkta flygplatsen kan störa flygtrafiken till och från en befintlig flygplats. Även trafiken till och från flygplatsen behöver beaktas. Nya trafikleder kan behöva anläg- gas och befintliga leder läggas om. Med särskilda störningar avses såda- na störningar som inte skall beaktas vid en miljöprövning och som kan påverka flygplatsen. Exempel på en särskild störning är att det finns en skjutbana eller ett skjutfält i närheten av den tilltänkta flygplatsen. Nå- gon prövning av sökandens tekniska och ekonomiska förutsättningar eller någon samhällsekonomisk prövning skall inte längre ske (se avsnitt 9.5). Enligt andra stycket skall regler om hushållning med mark- och vattenområden tillämpas. Tillstånd får inte beviljas för verk- samheter som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. I sammanhanget kan nämnas att alla större flygplatser skall till- ståndsprövas med stöd av (se avsnitt 9.2). 6 § När ett tillstånd meddelas, får villkor föreskrivas för tillståndet. Om tillståndet meddelas av regeringen, får sådana villkor föreskrivas av den myndighet som rege- ringen bestämmer. Denna bestämmelse motsvarar nuvarande 6 kap. 6 § LL. Exempel på ett villkor som kan föreskrivas är att ett tillstånd måste utnyttjas . I nuvarande 6 kap. 6 § LL finns en bestämmelse om att rätt till inlö- sen kan förbehållas staten. Denna bestämmelse synes sakna praktisk betydelse och har därför inte tagits med i utredningens förslag. frågan om inlösen av en flygplats aktualiseras, får detta ske på samma grunder som vid expropriation enligt vanliga regler. 7 § En flygplats får inte tas i bruk innan den har godkänts från flygsäkerhetssynpunkt och meddelats ett drifttillstånd av den myndighet som regeringen bestämmer. Det- samma gäller om en flygplats byggts om, såvida inte ombyggnaden är av mindre bety- delse för flygplatsens användning. Ett drif ttillstånd skall ges . I drifttill- ståndet skall fastställas de villkor som skall gälla. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vilka krav som skall vara uppfyllda från flygsäkerhetssynpunkt för att ett område skall få användas som flygplats. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter inte behöver godkännas innan den tas i bruk. I första stycket som delvis motsvarar nuvarande 6 kap. 9 § första stycket LL behandlas godkännande av flygplatser. Innan en flygplats tas i drift måste den godkännas. Godkännandet har ett annat syfte än det tillstånd som föreskrivs i 4 §. Godkännandet utgör en prövning av om en flyg- plats uppfyller de flygsäkerhetsmässiga krav som gäller på en flygplats. Detaljerade bestämmelser om vilka krav som finns i detta hänseende finns i Bestämmelser för Civil Luftfart – Flygplatser (BCL-F). Enligt utredningens förslag skall det som bevis på att en flygplats blivit god- känd utfärdas ett drifttillstånd för flygplatsen. Enligt utredningens förslag undantas staten från kravet på tillstånd för att inrätta eller driva en flygplats. Något motsvarande undantag före- slås inte i fråga om godkännandet. I andra stycket, som saknar uttrycklig motsvarighet i den nuvarande luftfartslagen, ges ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka krav som skall vara uppfyllda från flygsäkerhetssynpunkt för att ett område skall få användas som flygplats. Mot bakgrund av att utredningen föreslår att den nuvarande uppdel- ningen i allmänna och enskilda flygplatser skall utmönstras, kommer kravet på godkännande i första stycket att formellt omfatta alla flygplat- ser oavsett storlek. Enligt utredningens mening finns det emellertid inte skäl att utöka den krets av flygplatser som behöver god- kännas innan de tas i bruk. Utredningen har därför föreslagit ett tredje stycke enligt vilket regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer får föreskriva att en flygplats med hänsyn till dess art, trafikens ringa omfattning eller andra särskilda omständigheter inte behöver god- kännas innan den tas i bruk. Även om en viss kategori av flygplatser har undantagits från kravet på godkännande bör en innehavare av en sådan flygplats ändå ha rätt att få den godkänd. 8 § Om villkoren åsidosätts i väsentlig grad, skall drifttillståndet återkallas av den myndighet som har meddelat det. Detta gäller också om flygplatsen annars inte upp- fyller de krav som gäller för flygplatser. Om det är tillräckligt för att upprätthålla flygsäkerheten, får ett drifttillstånd i stället för att återkallas begränsas till att gälla viss del av verksamheten eller att gälla under vissa förutsättningar. Ett drifttillstånd skall återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att drifttillståndet kommer att återkallas slutligt. Den som driver en flygplats skall anmäla om något inträffar som medför att kraven för godkännande är uppfyllda. Om det krävs av flygsäkerhetsskäl, skall han se till att anläggningen inte används eller att anvä ndningen begränsas. I denna paragraf som delvis motsvarar nuvarande 6 kap. 9 § andra och tredje styckena LL finns föreskrifter om återkallelse m.m. av ett medde- lat drifttillstånd. är återkallelse av ett godkännande det enda medel som står till buds om en flygplats som har blivit godkänd inte längre uppfyller de flygsäkerhetsmässiga kraven. Enligt utredning- ens förslag införs mer differentierade medel genom att ett drifttillstånd i stället för att återkallas kan begränsas till att gälla viss del av verksam- heten eller att gälla under vissa förutsättningar om det är tillräckligt för att upprätthålla flygsäkerheten. Det kan anmärkas att om kraven på grund av den tekniska utveck- lingen skärpts sedan godkännande gavs skall hänsyn tas till de skärpta kraven. I andra stycket, som saknar motsvarighet i den nuvarande luftfarts- lagen, föreskrivs att ett drifttillstånd skall återkallas tills vidare i avvak- tan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att drifttillståndet kommer att återkallas slutligt. 9 § Om en flygplats, som inte behöver godkännas innan den tas i bruk, inte uppfyller föreskrivna flygsäkerhetskrav, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förbjuda att den används eller ange under vilka förutsättningar den får användas. Av 7 § tredje stycket följer att vissa flygplatser kan få tas i bruk utan att de behöver godkännas. För sådana flygplatser finns det följaktligen inget godkännande som kan återkallas med stöd av 8 §. För att det skall vara möjligt att ingripa mot en flygplats som inte behöver godkännas innan den tas i bruk, ges det i förevarande paragraf en möjlighet att om en så- dan flygplats inte uppfyller föreskrivna flygsäkerhetskrav förbjuda att den används eller att ange under vilka förutsättningar den får användas. 10 § Regeringen får föreskriva att det krävs tillstånd för att inrätta och driva även andra anläggningar för luftfarten än flygplatser. Frågor om tillstånd och om villkoren för detta prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna paragraf motsvarar nuvarande 6 kap. 8 § LL. 11 § Det skall finnas flygtrafiktjänst för att trygga och underlätta luftfarten. Verksam- heten skall vara godkänd ur flygsäkerhetssynpunkt av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett godkännande kan återkallas av den myndighet som har meddelat det, om föreskrivna krav inte uppfylls. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om flygtrafiktjänsten. Om regeringen bestämmer det, får den myndighet som svarar för flygtrafiktjänsten uppdra åt annan att ombesörja sådan tjänst. I denna paragraf, som motsvarar nuvarande 6 kap. 3 § LL, behandlas flygtrafiktjänsten. I första stycket har det införts en ny bestämmelse om att verksamheten skall vara godkänd av den myndighet som regeringen bestämmer. Frågan om flygtrafiktjänst kan ombesörjas av annan än Luftfartsver- ket behandlas i avsnitt 9.6. Den del av flygtrafiktjänsten som utgörs av flygräddningstjänsten regleras särskilt i 11 kap. Luftfartsskyddet på flygplatser m.m. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om luftfartsskyddet på flygplatser, flygpassagerarterminaler och andra anläggningar för luftfarten samt inom flygföretag och andra företag som bedriver verksamhet med anknytning till luftfarten. Om en anläggning eller en verksamhet som avses i första stycket inte uppfyller luftfartsskyddets krav, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förbjuda att anläggningen används eller verksamheten bedrivs eller ange under vilka förutsättningar anläggningen får användas eller verksamheten bedrivas. I denna paragraf som saknar uttrycklig motsvarighet i den nuvarande luftfartslagen ges ett generellt bemyndigande att meddela föreskrifter om luftfartsskyddet. 13 § För att förebygga brott som utgör ett allvarligt hot mot luftfartsskyddet får sär- skild kontroll äga rum på flygplats eller flygpassagerarterminal. Förordnande om särskild kontroll meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Ett förordnande skall avse . Ett förordnande kan begränsas till viss flygplats, viss flygpassagerarterminal eller viss trafik. Behövs särskilda föreskrifter i fråga om kontrollen, skall dessa anges i förordnandet. Första stycket motsvarar nuvarande 1 § lagen (1970:926) om särskild kontroll på flygplats och nuvarande 1 § lagen ( 1984:283) med vissa be- stämmelser för flygpassagerarterminal i . Särskild kontroll får äga rum för att förebygga brott som utgör ett allvarligt hot mot luftfartsskyddet. Eftersom kontroll får äga rum i före- byggande syfte utan att några konkreta misstankar om brott föreligger, har det inte ansetts nödvändigt att genom uppräkning eller på annat sätt exakt ange vilka brott som skall förhindras. I första hand åsyftas s.k. flygplanskapning, men även luftfartssabotage och liknande brott mot luftfartyg utgör givetvis allvarlig fara för luftfartsskyddet. Detsamma kan i vissa fall gälla överträdelse av bestämmelser om transport av va- pen m.m. som meddelats med stöd av luftfartslagstiftningen. Även åt- gärder som inte direkt är riktade mot luftfartyg, utan t.ex. mot flygplats- och flygtrafiktjänstanläggningar, omfattas av bestämmelsen. Av kravet på allvarlig fara för luftfartsskyddet framgår att kontroll får användas endast när mer kvalificerade brott kan befaras. I andra stycket anges att förordnande om särskild kontroll meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Av 6 kap. 16 § första stycket i utredningens förslag till luftfartsförordning framgår att förordnandet om särskild kontroll skall beslutas av efter samråd med . Ett beslut om särskild kontroll kan överklagas. Förordnande om särskild kontroll skall vara tidsbegränsat och får en- ligt 6 kap. 16 § andra stycket i utredningens förslag till luftfartsförord- ning meddelas för högst varje gång. Enligt tredje stycket får förordnandet begränsas till viss flygplats, viss flygpassagerarterminal eller viss trafik. Har sådan begränsning gjorts skall givetvis förordnandet innehålla uppgift härom. I förordnan- det om kontroll skall vidare anges de föreskrifter som i övrigt kan behö- vas i fråga om kontrollen. 14 § På flygplatser och flygpassagerarterminaler där särskild kontroll skall ske ansva- rar innehavaren av anläggningen för att den särskilda kontrollen genomförs samt för kostnaden för denna. Särskild kontroll skall utföras av flygplatskontrollant vilken förordnas av polis- myndighet. Särskild kontroll får även utföras av polisman. Enligt första stycket ansvarar innehavaren av en flygplats eller flygpas- sagerarterminal för att den särskilda kontrollen genomförs samt för kost- naden för denna. Detta är en förändring i förhållande till den nuvarande ordningen där polisen ansvarar för och bekostar den särskilda kontrollen. Se vidare avsnitt 10.4 och 10.5. Enligt andra stycket skall som huvudregel den särskilda kontrollen utföras av särskilt förordnade flygplatskontrollanter. Detta är en föränd- ring i förhållande till nuvarande lagstiftning där huvudregeln är att sär- skild kontroll utförs av polisman, se 3 § första stycket lagen om särskild kontroll. Se vidare avsnitt 10.5. 15 § Vid särskild kontroll skall eftersökas vapen och andra föremål som är ägnade att komma till anvä ndning vid brott som avses i 13 §. För detta ändamål får kroppsvisita- tion äga rum av flygpassagerare eller annan som uppehåller sig inom flygplatsens eller flygpassagerarterminalens område. Väska eller annat slutet förvaringsställe inom flyg- platsens eller flygpassagerarterminalens område får undersökas. Den som inte underkastar sig beslutad särskild kontroll kan avvisas från flygplat- sens eller flygpassagerarterminalens område. Den särskilda kontrollen avser gods eller personer inom flygplatsens el- ler flygpassagerarterminalens område. Med dessa områden avses, förut- om byggnader, rullbanor och andra anläggningar samt utrustning, även t.ex. parkeringsplats inom området. Har förordnande om kontroll meddelats får en flygplatskontrollant söka efter vapen eller annat föremål, som är ägnat att komma till an- vändning vid brott som avses i 13 §. Med annat föremål än vapen avses t.ex. ammunition, sprängämnen, tändmedel och liknande. Även en kniv kan utgöra sådant föremål som skall eftersökas. För att eftersöka nyss- nämnda föremål får kroppsvisitation äga rum. Med kroppsvisitation för- stås i första hand undersökning av en persons kläder eller vad han i öv- rigt bär på sig. Åtgärder som närmast är att betrakta som kroppsbesikt- ning är således inte tillåtna, t.ex. undersökning av hår eller kroppshålig- heter. Kroppsvisitation bör i allmänhet komma ifråga endast beträffande flygpassagerare. Möjligheten att företa kroppsvisitation ifråga om per- soner som uppehåller sig på sådan plats som är t illgänglig för allmänhe- ten bör sålunda utnyttjas endast när särskild anledning föreligger. Kroppsvisitation är en för den personliga integriteten ingripande åt- gärd och bör därför inte framtvingas under alla förhållanden. Om t.ex. en flygpassagerare hellre avstår från att medfölja i flygplanet bör sålun- da inte kroppsvisitation genomföras utan särskild anledning. Vid den särskilda kontrollen får flygplatskontrollanten även undersö- ka väska och annat slutet förvaringsställe inom flygplatsens eller flyg- passagerarterminalens område. Är förvaringsstället låst får det öppnas med våld om så är nödvändigt men skall naturligtvis efter undersökning- en åter tillslutas på lämpligt sätt. I första hand bör undersökningen in- riktas på handbagage som passageraren medför i luftfartygets passage- rarutrymme och inskrivet resgods som transporteras i fartygets lastrum. Annat gods såsom fraktgods eller postpaket får också kontrolleras, om det finns anledning till det. Möjligheten att undersöka postpaket medför givetvis inte någon rätt att ta del av brev eller andra meddelanden. Rät- ten att företa undersökning är inte begränsad till gods som är avsett att befordras med luftfartyg utan gäller över huvud taget slutet förvaringsut- rymme inom flygplatsens eller flygpassagerarterminalens område. En stängd bil inom detta område kan således undersökas. Undersökning får äga rum oavsett vem som äger eller disponerar över det undersökta. Om kontroll underlåtits beträffande någon flygpassagerare, bör flyg- planets befälhavare underrättas om detta. 16 § Påträffas vid särskild kontroll något sådant föremål som avses i 15 § och tas det inte i beslag enligt bestämmelserna i , skall den hos vilken föremålet påträffas uppmanas att förvara föremålet på sätt som är ägnat att hindra brott som avses i 13 §. Den som inte följer en uppmaning får avvisas från flygplatsens eller flygpassagerarterminalens område eller del av detta. Denna paragraf motsvarar 4 § lagen om särskild kontroll på flygplats. Om föremål som avses i 15 § påträffas hos någon bör denne, om förut- sättningar för beslag enligt 27 kap. RB inte föreligger, i allmänhet upp- manas att lämna ifrån sig föremålet. Detta får sedan förvaras på lämpligt sätt av flygplatsens, flygpassagerarterminalens eller något flygbolags personal. Undantagsvis kan det finnas anledning att underlåta ingripan- de, t.ex. i fråga om tjänstevapen eller där tillstånd lämnats. Har föremål omhändertagits från resenär torde det i allmänhet vara lämpligast att föremålet medförs under betryggande former på färden och sedan åter- lämnas till innehavaren efter det att resan har avslutats. En vägran att följa en uppmaning om förvaring kan naturligtvis ibland ge anledning till misstanke om brott och därmed motiv till ingripande enligt RB. I annat fall får den som vägrar följa uppmaningen avvisas från flygplatsens eller flygpassagerarterminalens område eller den del därav som särskilt bör skyddas. 17 § Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning skall genomföras i ett en- skilt rum samt, om den som undersöker eller den undersökte begär det och det kan ske utan större omgång, i vittnes närvaro. Kroppsvisitation av kvinna får verkställas och bevittnas endast av kvinna, om undersökningen inte sker genom elektrisk metallde- tektor. I denna paragraf, som motsvarar 5 § lagen om särskild kontroll på flyg- plats, finns vissa bestämmelser om förfarandet vid kroppsvisitation. De överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelser i . Sådan mer summarisk kroppsvisitation som sker endast genom elektrisk metall- detektor undantas från de särskilda bestämmelserna rörande kroppsvisi- tation av kvinna. Ordning och säkerhet m.m. 18 § Utan tillstånd av en flygplatshållare får inte någon beträda en sådan del av ett flygplatsområde för vilken det genom stängsel eller skyltar eller på annat liknande sätt klart framgår att allmänheten inte har tillträde. Motsvarande gäller för andra anlägg- ningar för luftfarten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ordningen vid flygplatser och andra anläggningar för luftfarten. En befattningshavare som fullgör ordnings- och säkerhetstjänst vid en flygplats eller en annan anläggning för luftfarten får från flygplatsområdet eller anläggningen avvisa eller avlägsna den som obehörigen uppehåller sig där eller som stör ordningen eller äventyrar flygsäkerheten eller luftfartsskyddet. I första stycket , som saknar motsvarighet i nuvarande luftfartslagen, regleras det med förebild i 4 kap. 5 § ordningslagen (1993:1617) att man inte utan tillstånd av en flygplatsinnehavare får beträda en sådan del av ett flygplatsområde för vilken det genom stängsel eller skyltar eller på annat liknande sätt klart framgår att allmänheten inte har tillträde. Den som bryter mot denna bestämmelse kan dömas för olaga intrång enligt 4 kap. 6 § andra stycket BrB. Genom det andra stycket som också saknar motsvarighet i den nuva- rande luftfartslagen ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter om tillträde till flygplatser och ordningen där. Tredje stycket motsvarar nuvarande 6 kap. 1 § andra stycket LL. Av 10 och 29 §§ polislagen (1984:387) följer att en befattningshavare har rätt att i vissa fall använda våld. 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om verksamheter och åtgärder som syftar till lättnader och förenklingar för luftfarten. I denna paragraf, som saknar motsvarighet i nuvarande LL, ges ett be- myndigande att meddela föreskrifter om s.k. facilitation. Se vidare av- snitt 9.9. Utländska luftfartygs tillträde till flygplatser 20 § En flygplats som är öppen för allmänt bruk skall på samma v illkor som för svenska luftfartyg i internationell trafik vara öppen för utländska luftfartyg i sådan trafik, om dessa är registrerade i en stat som har träffat överenskommelse med om denna förmån. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 kap. 14 § LL. Enligt artikel 15 i Chicagokonventionen skall varje flygplats i en för- dragsslutande stat som upplåtits till allmänt bruk för nationella luftfartyg – med förbehåll för bestämmelsen i artikel 68 enligt vilken varje för- dragsslutande stat kan ange vilka flygplatser som skall användas i den internationella flygtrafiken – på samma villkor hållas öppen för luftfar- tyg från alla övriga fördragsslutande stater. Frågan om en flygplats har upplåtits till allmänt bruk får a vgöras i varje enskilt fall. 21 § Den som driver en flygplats och den som tillhandahåller tjänster för luftfarten får ta ut avgifter för användningen av flygplatsen och tjänsterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver enligt vilka allmänna principer sådana avgifter får tas ut. I den omfattning som följer av mu ltilaterala överenskommelse om under- vägsavgifter skall Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Eurocontrol) meddela föreskrifter om, påföra och driva in undervägsavgifter. Av första stycket följer att den som driver en flygplats och den som till- handahåller tjänster för luftfarten själv får bestämma avgifterna för an- vändningen av flygplatsen och tjänsterna. För att säkerställa att vissa internationella åtaganden, bl.a. vad avser icke-diskriminering, som Sve- rige gjort inte åsidosätts får dock regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva enligt vilka allmänna principer sådana avgifter får tas ut. Andra stycket överensstämmer helt med nuvarande 6 kap. 13 § andra stycket LL. Med undervägsavgifter avses avgifter för flygtrafiktjänst och navigeringshjälpmedel och andra hjälpmedel en route, jfr 2 § lagen (1994:2087) med anledning av tillträde till den multilaterala överenskommelsen om undervägsavgifter. 22 § Tjänstgöring som flygledare i flygtrafikledningstjänst eller flygtekniker får full- göras bara av den som har gällande certifikat. Den som vill genomgå utbildning till flygledare skall ha elevtillstånd. I fråga om elevtillstånd och certifikat gäller bestäm- melserna i 4 kap. 6 och 8–31 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter angående godtagande i av utländska certifi- kat. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att and- ra som fullgör tjänst inom markorganisationen eller annan tjänst av betydelse för flyg- säkerheten än som avses i 4 kap. skall ha behörighetsbevis. Beträffande sådana bevis får ställas upp krav på elevtillstånd och flygläkarintyg.