sou · GNB3146d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Om rennäringen skall kunna fortleva går det inte att ersätta verkliga och förväntade förluster till vilka proportioner som helst. och anser att gränsen för att näringen avsevärt försvåras går vid uppkomna rovdjursförluster motsvarande av det normala slaktuttaget mätt . Det kan vara svårt att fastställa när denna nivå är uppnådd ett bestämt år till följd av att det ofta råder viss grad av osäkerhet kring uppgivna renantalssiffror. Reduktion av ersättning vid skyddsjakt Om samhället inte är berett att betala ersättning för mer än viss före- komst av rovdjur eller om rovdjurens antal bedöms orsaka skador eller olägenheter större än ovan angivna toleransnivåer kan ge tillstånd till skyddsjakt efter rovdjur. Skyddsjakten skall främst riktas mot rovdjur i områden där skador på ren är omfattande eller kan förväntas bli det. Avsikten med skyddsjakten inom renskötselområdet är också att hålla det totala ersättningsbeloppet på en acceptabel nivå. Det är därför rimligt att ett skyddsjaktsbeslut medför att rov- djursersättningen reduceras för det antal rovdjur som tillåts fällas i en sameby. Underlag vid fastställande av det antal djur som får fällas och hur de skall fördelas utgörs av senaste genomförda inventeringsresultat. Därmed uppnås en tydlig koppling mellan en för samhället acceptabel rovdjursförekomst och ersättningens storlek. Kravet ökar också på att skyddsjakten görs effektiv och att decimering sker i den omfattning som beslutats, eftersom ersättning således inte utgår för dessa övertaliga rovdjur. Antal rovdjur i samebyarna Då antalet rovdjur och särskilt antalet rovdjursföryngringar fastställs för de olika samebyarna skall en sammanvägning göras av rennäringens behov och förutsättningar och att livskraftiga stammar av de olika rov- djursarterna bibehålls på de nivåer för vilka ersättning utgår. Då dessa nivåer fastställs är det viktigt att beakta de olika same- byarnas arealer och tillgång till för näringen värdefulla naturbetes- marker. Det är också viktigt att de biologiska förutsättningarna för rov- djuren uppfylls så att inte populationerna fragmenteras. Hänsyn måste även tas till arealen av skyddad natur. är administrativ myndighet för ersättningarna i rensköt- selområdet och är sektorsmyndighet för viltförvalt- ningen och har därmed det nationella ansvaret för såväl bevarandet av arter som jaktfrågor. Det är naturligt att dessa båda myndigheter i sam- råd fastställer dessa nivåer efter samråd med såväl samebyarna som länsstyrelserna. Bilaga 1 – Förslag till ersättningsnivåer för Varje föryngring av järv ersätts med . Om föryng- ringen ligger inom från en eller flera andra samebyar skall ersätt- ningen delas lika mellan dessa såvida inte annat överenskoms och beslutas av . Om föryngringen ligger utanför samebyarnas betesområden men inom från betesområdet skall ersättning utbe- talas med totalt halva beloppet till berörd sameby/samebyar. Endast regelbunden förekomst av järv ersätts med . Ersättningen skall dock alltid vara minst dubbelt så stor som för t illfällig förekomst. Endast tillfällig förekomst av järv ersätts med ett belopp som är arealbaserat dock högst . Varje föryngring av lodjur ersätts med . Om skyddsjakt tillåts i samebyn reduceras ersättningen för det antal lodjur för vilket skyddsjakt tillåts. Ersättningen reduceras med för varje lodjur för vilket skyddsjakt meddelats oavsett om djuret rap- porteras fällt eller inte. Ersättning för lodjursföryngringar delas mellan samebyar endast i de fall spår av samma familjegrupp dokumenterats i flera samebyar. Om föryngringen ligger utanför samebyarnas betesom- råden men inom från betesområdet skall ersättning utbetalas med totalt halva beloppet till berörd sameby/samebyar. Endast regelbunden förekomst av lodjur ersätts med . Ersättningen skall dock alltid vara minst dubbelt så stor som för t illfällig förekomst. Endast tillfällig förekomst av lodjur ersätts med ett belopp som är arealbaserat dock högst . Varje föryngring av varg ersätts med . Om föryng- ringen ligger inom från en eller flera andra samebyar skall ersättningen delas lika mellan dessa, såvida inte annat beslutas av . Om föryngringen ligger utanför samebyarnas betesområden men inom från betesområdet skall ersättning utbetalas med totalt halva beloppet till berörd sameby/samebyar. Endast regelbunden förekomst av varg ersätts med per individ, Konstateras eller bedöms samma vargindivid uppträda i flera samebyar skall ersättningen delas mellan dessa antingen lika eller i förhållande till den tid de dokumenterats i respektive sameby. Endast tillfällig förekomst av varg ersätts med ett belopp som är arealbaserat dock högst per individ. Konstateras eller bedöms samma vargindivid uppträda i flera samebyar skall ersättningen delas mellan dessa antingen lika eller i förhållande till den tid de dokumenterats i respektive sameby. Förekomst av björn ersätts med det genomsnittliga slaktvärdet i kronor av en ren multiplicerat med 0,02 och arealen uttryckt i km2 av samebyns betesområde, vilket för hela renskötselområdet motsvarar ca . Förekomst av kungsörn ersätts med det genomsnittliga slaktvärdet i kronor av en ren multiplicerat med 0,02 och arealen uttryckt i km2 av samebyns betesområde, vilket för hela renskötselområdet motsvarar ca Bilaga 2 – Kriterier för rovdjursföryngringar för Skrivs efter det att lodjursgruppen är färdig med sitt arbete av Natur- vårdsverket. Frågor att beakta för och regeringen att utarbetar en förordning och att och utarbetar föreskrifter och allmänna råd. om norska myndigheter i samebyarnas betesområden och utan- för i skall ombesörja att information motsvarande den i Sve- rige tas fram inom de tidsramar som gäller för denna författning. hur skyddsjakt och ersättningssystem skall kopplas samman så att rovdjursstammarna och förlusterna inte är större än ersättningen om ersättningen skall täcka renarnas beräknade avelsvärde om ersättningen skall täcka rovdjurens naturvårdsvärde om bara ett viss antal föryngringar av lodjur skall ge ersättning då skyddsjakt medges arten. om och i så fall hur ersättning skall utbetalas för rovdjursförekomst i respektive , Andra åtgärder än skyddsjakt om renägare eller vårdare skall ges rätt att störa och skrämma rov- djur som uppträder på exempelvis kalvningsland eller i samlade vinterhjordar. är all sådan störning förbjuden enligt 5 § jakt- lagen. Det bör även behandlas om och i så fall hur snöskoter och andra motorfordon får användas vid sådant agerande. om ordet skyddsjakt skall ersättas med ordet decimering eller redu- cering i jaktlagstiftningen och andra relevanta föreskrifter, om och i så fall hur motorfordon får användas vid skyddsjakt efter rovdjur. Länsstyrelserna kan bevilja sådana tillstånd med stöd av 31 § jaktlagen, men de är ytterst restriktiva, om och i så fall hur vapen får medföras vid färd på skoter och övriga terrängfordon såväl i samband med normalt renskötselarbete som vid skyddsjakt på rovdjur, om och i vilka sammanhang 27 § i jaktförordningen, där Natur- vårdsverket kan medge jakt på annans jaktområde, skall tillämpas. om och i så fall hur skyddsjakt efter rovdjur skall tillåtas i national- park eller andra naturskyddade områden. förbjudet enligt 28 § jaktförordningen, om skyddsjakt eller motsvarande på kungsörn inom renskötsel- området skall införas om skall ges rätt att delegera vissa beslut om skyddsjakt till länsstyrelserna (exempelvis beslut om skyddsjakt på särskilda individer av rovdjur – riktade insatser inom begränsat område och avgränsad tid). om och i så fall hur avtal om samordnad skyddsjakt efter rovdjur skall upprättas med där svenska samebyar har betesområden. regeringen att ta ställning till om inventeringsresultat, bidrag och ersättningar skall kunna överklagas och i så fall till vilken instans.