sou · GNB378 · 2000-01-01 00:00:00 — Principen för ersättningsbeloppen är att jordbrukarna skall ersättas för de kostnader de har för olika åtgärder, samt för det intäktsbortfall som kan uppstå när produktionen ändras. Dessutom kan ersättningsbeloppet därutöver innefatta en incitamentsdel. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 47 2.1.3Tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 2078/92 Kommissionens förordning (EG) nr 746/96 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 2078/92 innehåller villkor för beviljande av ersättning, bestämmelser för genomförande av åtaganden samt admi- nistrativa bestämmelser, inklusive bestämmelser om kontroller, återbe- talning och påföljder. ·att medlemsstaterna skall göra vad som är nödvändigt för att försäkra sig om att miljöåtgärderna i jordbruket är förenliga med samtliga gällande gemenskapsbestämmelser, ·att den del av ersättningen som är incitamentsdel inte får överstiga av det inkomstbortfall och de merkostnader som åtagandet medför utom i speciella fall, ·att medlemsstaterna får godkänna vissa fall som force majeure, t.ex. om jordbrukaren avlider eller blir arbetsoförmögen eller om företagets djurstallar förstörs genom olyckshändelse, ·att medlemsstaterna kan tillåta omvandling av ett åtagande till ett annat åtagande under förutsättning att en så- dan omvandling bl.a. innebär uppenbara fördelar för miljön, ·att medlemsstaterna skall ombesörja övervakning och utvärdering av miljöåtgärderna i jordbruket, ·att medlemsstaterna när det gäller kontroller i alla tillämpliga fall skall använda det integrerade system för administration och kontroll som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92, ·att jordbrukaren skall återbetala oberättigade utbetalningar med rän- ta. 2.2Det nuvarande svenska miljöprogrammet Ett första svenskt miljöprogram för jordbruket godkändes av kommis- sionen (prop. 1994/95:75, bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126). Programmet omfattade men utöka- des med (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:JoU1, rskr. 1996/97:113, 114) och ytterligare , vilket bl.a. tillgodoser önskemål om ett program för resurshushållande konventionellt jordbruk (bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126). Det fullt utbyggda miljöprogrammet innebär att hela den kostnadsram motsvarande totalt 2 800 miljoner kro- 48 och det nuvarande svenska miljöprogrammet nor , som erhöll vid medlemskapsförhandlingarna, ut- nyttjas. Programmet finansieras till hälften av EU och till hälften av Sve- rige. För ersättningar som överskrider det maximala ersättningsbeloppet (/ha) finansieras det överskridande beloppet av nationella medel i vissa fall. Miljöprogrammet har utformats i linje med de svenska miljömålen för jordbruket och rådets förordning 2078/92. I kapitel 4 görs en närmare genomgång av de svenska miljömål som miljöprogrammet skall bidra till att uppfylla. Genom miljöprogrammet förfogar samhället över ekonomiska medel att ersätta lantbrukarna för kollektiva nyttigheter som troligen annars inte skulle produceras i motsvarande omfattning. Inom programmet er- bjuds jordbrukare att göra miljöåtaganden för vilka de kompenseras för den kostnad eller det inkomstbortfall som åtagandet innebär. För miljö- ersättningarna gäller generellt att åtagandet omfattar en period . Undantaget är våtmarker och småvatten där åtagandet gäller en peri- od . Ersättning lämnas i mån av tillgång på medel. Om anslagna medel inte räcker för vissa ersättningsformer kan regeringen ta beslut om begränsningar av ersättningarna. Miljöprogrammet omfattar en rad olika åtgärder för bevarande av odlingslandskapets biologiska mångfald och kulturmiljövärden, insatser för att minska jordbrukets negativa miljöpåverkan och främjande av ekologisk produktion. Även informations-, utbildnings- och rådgiv- ningsinsatser för jordbrukare och skogsägare med jordbruksmark om- fattas. Nedan ges en kortfattad beskrivning av de åtgärder som ingår i det nuvarande miljöprogrammet. 2.2.1Ersättningsformer inom nuvarande miljöprogram 2.2.1.1Bevarande av biologisk mångfald och kulturmiljövärden i slåtterängar Miljöersättningen för biologisk mångfald i slåtterängar har som mål att de kvarvarande slåtterängarna i hela med en areal av ungefär 3 000 ha skall skötas på ett sådant sätt att deras stora biologiska mång- fald och arttäthet, den typiska och faunan och förekomsten av de för slåtterängarna typiska sällsynta arterna bevaras och stärks. Målet har utökats till att arealen slåtteräng som hävdas med traditionella exten- siva metoder omfattar minst 4 000 ha. (t.o.m. ) har ca 4 700 ha slåtterängar anslutits till åt- gärden. Ersättning lämnas i hela för skötsel som bevarar och SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 49 förstärker slåtterängarnas hävdbetingade värden. De ersättningsberätti- gande slåtterängarna delas in i två olika klasser alltefter deras värden från naturvårds- och kulturmiljösynpunkt. Brukaren måste i ansökan uppge vilken värdeklass slåtterängen tillhör. Som generella skötselvillkor gäller att brukaren skall städa slåt- terängen , slå höet , bärga höet senast efter slåttern, ta bort träd och buskar av igenväxningskaraktär samt använda endast klippande och skärande redskap vid slåttern. Till skötselvillkoren hör generella förbud mot spridning av kemiska bekämp- ningsmedel, kalkning, gödsling, konstbevattning, trädplantering, till- skottsutfodring av betesdjur samt täkt av sten och jord. Utöver de gene- rella skötselvillkoren ställer normalt särskilda skötselvill- kor. Åtgärden kan endast kombineras med miljöersättning för öppet od- lingslandskap inom stödområdena 1–3. Där kan ersättning från båda ersättningsformerna betalas ut för samma skifte. Landskapselement på skiften som ingår i åtgärden för slåtterängar kan ge kvalifikationspoäng i miljöersättningen för värdefulla natur- och kulturmiljöer, dock inte stödpoäng. erbjuder brukaren utbildning eller individuell rådgiv- ning om betesskötseln. Brukaren skall delta i sådan utbildning eller indi- viduell rådgivning minst under den femåriga ersättningsperioden. Miljöersättning för återskapande av slåtterängar infördes . Målet är att åtgärder med återskapande av slåtterängar skall inledas för minst 1 000 ha slåtteräng –1999. Ersättningen kan utgå i hela landet. Syftet med åtgärden är att skötseln återupptas på mark som varit slåtteräng på ett sätt som förstärker slåtterängarnas hävdbetingade värden. har ca 1 200 ha slåtterängar anslutits till ersättningsformen. Brukaren skall upprätta en femårig plan för restaureringen av slåt- terängen. skall godkänna restaureringsplanen innan bruka- ren kan påbörja restaureringen. får också prioritera mellan inkomna ansökningar. ställer normalt villkor om inom vil- ka tidsintervall slåtter och andra skötselåtgärder skall vara utförda. Ersättning för återskapande av slåtterängar lämnas inte för mark som omfattas av någon annan miljöersättning. 50 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 2.2.1.3Bevarande av biologisk mångfald och kulturhistoriska värden i betesmarker Syftet med ersättningen är att de kvarvarande naturbetesmarkerna i hela , ca 370 000 ha, skall skötas på ett sådant sätt att arternas täthet och mångfald, den typiska och faunan och förekomsten av de för naturbetesmarker typiska sällsynta arterna bevaras och stärks. skall de skötas på ett sätt som bevarar och tydliggör deras kulturhisto- riska värden. Målet har ändrats och utökats till att omfatta alla de kvar- varande utnyttjade betesmarkerna i , dvs. ca 440 000 ha. har ca 197 000 ha betesmark anslutits till åtgärden. Ersättning lämnas i hela för skötsel som bevarar och förstär- ker betesmarkernas hävdbetingade värden. De ersättningsberättigande betesmarkerna delas in i tre olika klasser alltefter deras värden från na- turvårds- och kulturmiljösynpunkt. Brukaren måste i ansökan uppge vilken värdeklass betesmarken tillhör. Som generella skötselvillkor gäller att grässvålen vid betessäsongens slut skall vara väl avbetad samt att träd och buskar av igenväxningskaraktär skall tas bort. Till skötselvill- koren hör generella förbud mot spridning av kemiska bekämpningsme- del, kalkning, gödsling, konstbevattning samt täkt av sten och jord. erbjuder brukaren utbildning eller individuell rådgiv- ning om betesskötseln. Brukaren skall delta i sådan utbildning eller indi- viduell rådgivning minst under de år som beslutet om miljöersätt- ning gäller. Miljöersättning för biologisk mångfald i betesmarker kan endast kombineras med miljöersättning för öppet odlingslandskap inom stöd- områdena 1–3. Där kan ersättning från båda ersättningsformerna betalas ut för samma skifte. Landskapselement på skiften som ingår i miljöer- sättning för biologisk mångfald i betesmarker kan ge kvalifikationspoäng i miljöersättning för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer, dock inte stödpoäng. 2.2.1.4Bevarande av ett öppet odlingslandskap Åtgärden för bevarande av ett öppet odlingslandskap har som mål att främja markanvändning och produktionsmetoder i jordbruket som är förenliga med bevarandet av jordbrukslandskapet och landsbygden i nor- ra och i södra och skogsbygder. Totalt upp- skattas 600 000 ha vall på åker vara berättigande för ersättning. Arealen betesmark är avhängig anslutningen till åtgärden för bevarande av biolo- gisk mångfald och kulturhistoriska värden i betesmarker. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 51 Det finns tre geografiska zoner där miljöersättningen har införts; stö- dområdena 1–3 och 4 i norra samt stödområde 5 i skogsbygder- na i södra och (se bilaga 3). Ersättningen lämnas för skötsel av slåtter- och betesvall på åker samt för skötsel av betesmark. I stödområdena 1–3 lämnas denna miljöersättning enbart till jordbruksfö- retag som bedriver mjölk- eller köttproduktion med nötkreatur, får eller getter. Anslutningen är totalt ca 773 000 ha vall och betesmark, varav 590 000 ha vall på åker och 183 000 ha betesmark. Skötselvillkoren för betesmark i stödområdena 1–3 är att kemisk be- kämpning, gödsling och kalkning inte får utföras samt att skiftet skall betas . I stödområdena 4 och 5 gäller dessutom att skiftet inte får konstbevattnas, att grässvålen vid betessäsongens slut skall vara väl av- betad samt att träd och buskar av igenväxningskaraktär skall tas bort. Skötselvillkoren för vall i stödområdena 1–5 är att kemisk bekämp- ning inte får utföras, skiften med betesvall skall betas , skiften med slåttervall skall slås och växtlighet som slagits av skall föras bort. Särskilda villkor gäller i stödområdena 1–3, där ersättningen baseras dels på antalet djurenheter inom företaget, dels på hur många hektar vall och betesmark som finns inom företaget. Inom stödområdena 1–3 är det möjligt att kombinera miljöersättning för öppet odlingslandskap och miljöersättning för biologisk mångfald i betesmarker eller slåtterängar på samma skifte. Ersättningen kan kombineras med miljöersättning för flerårig vall- odling samt miljöersättning för ekologisk odling på samma åkermarks- skifte i alla geografiska zoner där miljöersättning för öppet odlingsland- skap har införts. Landskapselement på betesmarksskiften som ingår i miljöersättning för öppet odlingslandskap kan ge kvalifikationspoäng i miljöersättningen för natur- och kulturmiljöer. De kan dock inte ge stödpoäng. Djur som ligger till grund för ersättning inom stödområdena 1–3 kan också ligga till grund för miljöersättning för utrotningshotade husdjurs- raser och extra stöd för djurhållning inom miljöersättningen för ekolo- gisk odling. Beräkningsunderlaget varierar dock mellan ersättningarna. Syftet med miljöersättningen är att gynna flerårig vallodling och att däri- genom reducera kväveläckage och jorderosion från och på så sätt reducera effekterna av kväveförluster till vattendrag och havsvatten. Totalt uppskattas ca 1 000 000 ha vall på åker vara berättigande för 52 och det nuvarande svenska miljöprogrammet omfattar stödet ca 774 000 ha . Miljöersättning för flerårig vallodling kan lämnas för i hela landet. För mark inom stödområdena 1–3 i norra gäller dock att ersättningen endast kan lämnas till jordbrukare som har ett femårsbeslut om miljöersättning för öppet odlingslandskap, eller som beviljats kom- pensationsbidrag eller nationellt stöd. Ersättningen kan kombineras med miljöersättningarna för natur- och kulturmiljöer, öppet odlingslandskap och ekologisk odling, inklusive ex- tra ersättning för ekologisk djurhållning. Ersättningen kan inte kombine- ras med miljöersättning för fånggrödor eller miljöersättning för extensiv vall och skyddszoner. 2.2.1.6Bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer Målet för kulturmiljöersättningen är att områden med värdefulla kultur- lämningar och biologiskt rika livsmiljöer skall skötas på ett sådant sätt att arternas stora mångfald och täthet bevaras och stärks och de kultur- historiska lämningarna bevaras och görs synliga. Odlingslandskapets lokala och regionala särdrag i alla delar av landet skall tas till vara. Målet var från början att bevara ca 167 000 ha från naturvårds- och kulturmiljösynpunkt värdefull , men det har senare anpassats till 575 000 ha. Miljöer med kultur- och naturvärden kan kvalificera sig för ersättning till åkermarken. På grundval av de regionala variationerna vad gäller förekomsten av värdefulla landskapselement har landet delats in i tre zoner med olika kvalifikationsgränser. Brukningsenheten är grunden för bedömningen av värdena. Den skall ha ett byggnadsbestånd som i hu- vudsak ansluter till regional byggnadstradition och värdefulla landskap- selement i en minsta omfattning som bestäms av kvalifikationsgränsen i respektive zon. Det är alltså hela brukningsenhetens landskapselement som ligger till grund för bedömningen, men enbart landskapselement som ligger i eller i anslutning till ger stödpoäng och därmed ersätt- ning för skötseln. För samtliga landskapselement som kan ge stödpoäng gäller att markvegetationen skall slås av och bärgas eller betas, träd och buskar av igenväxningskaraktär skall tas bort, upplag av sten och jord, avfall från jordbruksproduktion och tillfälligt lagrat grovfoder skall tas bort (undantag om det finns kulturhistoriskt samband) samt att de ersätt- ningsberättigande element som är anlagda, t.ex. alléer, brukningsvägar och stenmurar, skall underhållas. Brukaren måste sköta alla landskap- selement som kan ge stödpoäng även om de inte ingått i ansökan. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 53 Kulturmiljöersättningen mottogs med mycket stort intresse av jord- brukarna och hade 600 000 ha anslutits och den ur- sprungliga budgeten för ersättningsformen blev utnyttjad till fullo. Där- efter har det inte varit möjligt att gå in i nya femårsåtaganden, men me- del finns reserverade för de brukare som redan fått beslut om ersättning för perioden –2000. 2.2.1.7Anläggning eller återställande av våtmarker och småvatten Det ursprungliga målet för åtgärden var att våtmarker skall anläggas eller återställas på 4 000 ha i och . kan ersättning även lämnas för våtmarker eller småvatten som anläggs på betesmark. Målet har därmed reviderats till att omfatta 5 000 ha och 8 000 ha betesmark. Måluppfyllelsen är låg, t.o.m. hade ca 1 400 ha anslutits till ersättningsformen. Ersättningen kan beviljas enbart i och , eftersom det är i denna del av landet som problemen med växtnäringsläckage är störst. Åtagandeperioden omfattar till skillnad från övriga miljöersätt- ningar . Innan ett beslut om ersättning kan tas genomför en för- undersökning för att klargöra om miljövårdssyftet kommer att uppnås. Innan ersättning kan börja betalas ut skall brukaren färdigställa anlägg- ningen och skall ha godkänt den. Jordbruksmark som används för anläggning av och återställande av våtmarker räknas som tagen ur produktion i miljövårdssyfte. Det är där- för inte tillåtet att använda marken för jordbruksproduktion eller annan produktion. Kalkning, gödsling eller kemisk bekämpning i våtmarker är inte tillåten. Ersättningen lämnas inte för mark som omfattas av någon annan miljöersättning. Värdefulla landskapselement i eller i anslutning till våt- marken eller småvattnet kan berättiga till kvalifikationspoäng i miljöer- sättningen för natur- och kulturmiljöer. De kan dock inte ge stödpoäng. 2.2.1.8Anläggning av extensiv vall och skyddszoner utmed vattendrag Syftet med ersättningen är att minska växtnäringsläckage och erosion från . Kväveutlakningen minskar om åkermarken är bevuxen med vall som kan ta upp kväve när en stor del av kväveläckaget vanligen sker. Anläggning av skyddszoner leder till mins- 54 och det nuvarande svenska miljöprogrammet kad ytavrinning från och därmed lägre förluster av fosfor bun- den till jordpartiklar. Extensiva och skyddszoner är även gynn- samma för faunan. Målet är att 13 000 ha permanenta gräsmarker, in- klusive 3 000 ha skyddszoner utmed vattendrag, skall anläggas på åker- mark . har ca 2 600 ha anslutits till åtgärden. Ersättning för skyddszoner utmed vattendrag lämnas i hela Göta- lands- och Svealandslänen. Ersättning för anläggning av extensiv vall lämnas i Götalands- och Svealandslänen i områden som inte omfattas av miljöersättningen för öppet odlingslandskap. Extensiv vall skall anläggas på som direkt ansluter till en ersättningsberättigad skyddszon utmed vattendrag. Även skyddszonen skall vara på . Vissa kommuner är dock undantagna . Den extensiva och skyddszonen får inte brytas förrän i ersättningsperioden. Skötselvillkor för den extensiva är att kemisk bekämpning inte får utföras, endast stallgödsel är tillåten och att kvävetillförsel inte får överskrida totalkväve per hektar och år samt att stallgödsel inte får spridas inom ett område utmed sjö eller vattendrag. För skyddszoner gäller att kemisk bekämpning inte får utföras samt att gödsling inte är tillåten. Ersättningen kan enbart kombineras med miljöersättning för natur- och kulturmiljöer. Syftet med ersättningen för sådd av fånggrödor är att minska växtnä- ringsläckaget genom att fånggrödan tar upp kväve som frigörs . Målet är att 40 000 ha fånggrödor anläggs . Hit- tills har ca 7 900 ha anslutits till åtgärden. Ersättningen lämnas enbart i för sådd av fånggrödor på . Med fånggröda menas en gröda som har sin huvudsakliga tillväxt mellan två huvudgrödor. Lantbrukaren förbinder sig att så fånggrödor. Arealen fånggrödor skall om- fatta minst 2,0 ha. Arealen som lantbrukaren har beslut om får flyttas runt i växtföljden. får arealen dock underskridas med högst jämfört med beslutet. Ersättningen kan kombineras med miljöersättning för ekologisk od- ling och miljöersättning för natur- och kulturmiljöer. SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 55 2.2.1.10Bevarande av utrotningshotade husdjursraser Målet för ersättningen är att i hela förbättra möjligheterna för fortsatt uppfödning i syfte att bevara husdjurens genetiska resurser och därmed lämna ett viktigt bidrag till den biologiska mångfalden. De kul- turhistoriska aspekterna har också sin betydelse. Målet är att be- vara alla utrotningshotade lokala svenska husdjursraser. Antalet djur uppskattas till mellan 2 000 och 4 000 djurenheter. beviljades ersättning för ca 3 200 djurenheter. Ett villkor för att ersättning skall utgå är att den hotade rasen finns på EU:s lista över utrotningshotade husdjursraser. En plan för avelsar- betet, som också omfattar åtgärder som syftar till att bevara rasernas ursprungliga egenskaper och genetiska mångfald, skall upprättas och följas. Ersättningsberättigande djur kan också ligga till grund för extra er- sättning för djurhållning inom miljöersättning för ekologisk odling och miljöersättning för öppet odlingslandskap inom stödområdena 1–3. 2.2.1.11Traditionell odling av bruna bönor på Målet med ersättningen är att bibehålla den traditionella odlingen av 1 200 ha bruna bönor på . Ersättning lämnas endast för odling av sorter som finns på den svenska sortlistan och är av svenskt ursprung. har ca 1 000 ha anslutits till åtgärden. Skötselvillkoren reglerar gödselgivor, radavstånd, förbud mot kemisk bekämpning samt jordbearbetning. Ersättningen kan kombineras med miljöersättning för ekologisk od- ling och miljöersättning för natur- och kulturmiljöer. 2.2.1.12Främjande av ekologisk odling Syftet med miljöersättningen för ekologisk odling är att miljövänliga produktionsformer skall öka inom jordbruket. Ekologisk produktion är en viktig del i den pågående utvecklingen mot en mer ekologiskt hållbar och miljövänlig livsmedelsproduktion. beslutade att av åkerareal bör vara ekologiskt odlad . Detta motsvarar ca 300 000 ha. Den totala arealen som anslutits till miljöer- sättningen uppgår till 244 000 ha, eller av den totala arealen . Ersättningen kan ges som en årlig arealersättning till jordbrukare som lägger om eller redan har lagt om till ekologisk odling, för odling på . För ekologisk djurhållning lämnas en extra ersättning per 56 och det nuvarande svenska miljöprogrammet hektar för slåttervall, betesvall och grönfodergrödor. föreskriver de regler som gäller för den ekologiska ersättningen. Före- skrifterna följer i förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion. Om ändras under ersättningsperiodens gång ändras också reglerna för ersättningen. Eftersom lantbrukarna kan an- sluta enskilda skiften, kan detta leda till olika regler för olika skiften. Ersättning för ekologisk odling lämnas i hela , men ersätt- ningsnivån varierar beroende på vilken zon jordbrukaren tillhör. Zon 1 omfattar stödområdena 1–4 och delar av stödområde 5, medan zon 2 omfattar övriga landet. Den största anslutningen har skett i zon 1 där av åkerarealen odlas ekologiskt med miljöersättning. I zon 2 är anslutningen till miljöersättningen av åkerarealen. Ersättningen kan kombineras med miljöersättning för öppet odlings- landskap på slåtter- och betesvallar, miljöersättning för flerårig vallod- ling, miljöersättning för fånggrödor, miljöersättning för bruna bönor samt miljöersättning för natur- och kulturmiljöer. Djur som ingår i mil- jöersättning för ekologisk odling kan också ligga till grund för miljöer- sättning för utrotningshotade husdjursraser och miljöersättning för öppet odlingslandskap i stödområdena 1–3. Miljöersättning för resurshushållande konventionellt jordbruk infördes . Syftet med ersättningen är att minska riskerna med bekämpnings- medel inom jordbruket och att ytterligare minska växtnäringsförlusterna till vatten och luft. Åtgärden innebär att alla jordbrukare i landet skall få möjlighet att öka sin kunskap inom dessa båda områden. Genom förbätt- rade kunskaper skall jordbrukaren bli medveten om vilka åtgärder som kan genomföras på den egna gården för att minska växtnäringsförluster- na och riskerna med användningen av kemiska bekämpningsmedel. Kra- vet på utbildning är därför en betydelsefull del inom åtgärden. Dessutom finns det villkor om att brukaren skall planera och dokumentera förhål- landena på den egna gården, samt vidta vissa åtgärder vid kemisk be- kämpning. Syftet med ersättningen är också att främja den biologiska mångfal- den i vatten och i åkerns kantzoner genom anläggning av skyddszoner utmed vattendrag och obesprutade kantzoner längs skifteskanter i strå- sädesodlingen. Som påbyggnadsmöjlighet lämnas extra ersättning för miljövänlig sockerbetsodling på . Ersättningen lämnas för i hela landet, men endast för åker- areal upp till 200 ha per företag. Målet är att 1 400 000 ha skall vara SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 57 anslutna till åtgärden vid slutet av femårsperioden. anslöts ca 460 000 ha. Brukaren måste följa villkoren för åtgärden på hela den areal som ingår i jordbruksföretaget. För skiften som brukaren har fem- eller tjugoårsbeslut om miljöersättning för ekologisk odling, extensiv vall och skyddszoner eller våtmarker och småvatten lämnas dock ingen er- sättning. Skiften som godkänts för ersättning för anläggning och skötsel av lövskog eller buskar på åker i enlighet med skogsplanteringspro- grammet (rådets förordning (EEG) nr 2080/92) berättigar inte heller till ersättning. Villkoren för åtgärden behöver därför inte följas för dessa skiften.