sou · GNB3121 · 2000-01-01 00:00:00 — ), organisationers och förvaltning- ars verksamhetsberättelser samt telefonsamtal och brevförfrågningar till berörda ämbetsverks verksledningar/GD-sekreterare (det senare gäller framför allt genomgången av ledamöter). För det praktiska arbetet med att insamla grundmaterialet har forskningsassistenterna (åren 1960–1990) och () svarat. Se även Bjerstedt 1997 som är en jämfö- relse med . 51Kriterierna på vad som är ett centralt ämbetsverk är mycket oklara. I den här undersökningen har sex kriterier tillämpats (jfr ): Myndigheten skall vara: 1) direkt underställd regeringen, 2) i sin verksamhet omfatta hela , 3) av permanent karaktär, och ha 4) chef som tituleras lägst överdirektör el. 5) minst 15 anställda; och dessutom har 6) domstolar och militära befälsmyndigheter uteslutits. Som ledamöter räknas samtliga med beslutande- rätt. Trots dessa kriterier har gränsdragningsproblem uppstått. Generellt har då en generös tolkning tillämpats. Det innebär att något fler myndigheter klassats som centrala ämbetsverk än i andra undersökningar av svensk statsförvaltning (jfr et. 1969, 89 och Söderlind & 1988, 53), vilket vi betrak- tar som en fördel när omfattningen av korporativismen skall mätas. Som källa har Statskalendern använts. 52Jfr 1997 och m.fl. 1999, kap 6. 53Organisationsrepresentanter omfattar ordinarie, sakkunniga, adjungerade, revisorer, revisorssuppleanter och ersättare. Myndigheterna innefattar alla råd, referensgrupper, arbetsgrupper, delegationer, kommittéer, styrelser och organ som sorterar under departementen och som inte är statliga utredningar eller är knutna till sådana eller kan ses som regionala eller lokala myndigheter. (Till kategorin utredningar har förts utredning, kommitté och beredning som upp- fattats ha haft ett specifikt utredningsuppdrag och som inte har haft en perma- nent arbetsuppgift). Klassificeringen i arbetsmarknadsorgan bygger på att sam- hällsorganet direkt skall syssla med arbetsmarknadsfrågor som avtal, arbetsrätt, sysselsättning, löner, arbetsmiljö och arbetsmarknadsutbildning. Flertalet, men inte alla, organ under hör således hit. Gränsfall som organ med mer generell inriktning mot socialpolitik, ekonomisk politik, näringspolitik, produktkontroll eller miljöfrågor i allmänhet har i likhet med andra generella policyområden kategoriserats som övriga organ. 54De olika organisationerna tycks använda något olika sätt att uppfatta vilka som representerar dem vilket försvårar möjligheterna att göra absoluta jämförel- ser. Såväl LO, TCO som tycks automatiskt uppfatta förbundens delta- gande som sitt eget. SAF rapporterna däremot bara sådana som uttryckligen nominerats av SAF eller organisationens förtroenderåd (se SAFs Kalender 1984/85, 191). Däremot tycks man och mellan organisationerna upp- fatta vilka organ som ska redovisas på ett någorlunda likartat sätt. 55Jfr Korpi 1981. 56Studerar vi i stället antalet representanter blir förändringen ännu tydligare då man kan dra ner på antalet representanter, främst ersättare, utan att helt lämna myndigheten. Exempelvis minskar LO antalet representanter från 911 st 1980 till 316 st 1996. 58Se här SOU 1990:44, 173, och för utvecklingen (m.fl. 1998). 59SOU 1990:44, 177. 60Källor: : SOU 1990:44, 177; LO: Den fack- liga organisationsgraden bland kvinnor och män, Löne och arbetslivsenheten . De olika värdena före och efter 1986 beror på att arbetskraftsundersökningens beräkningsmetod förändrades detta år. 61LO: Den fackliga organisationsgraden bland kvinnor och män, Löne och arbetslivsenheten , 20. För en internationell jämförelse som pekar i samma riktning, se Kunkel & 1997, 1997. Yrkestill- hörighet påverkar inte organisationsgraden i någon större utsträckning; kvinnor har en starkare tendens att ansluta sig till någon facklig organisation än män; den kraftigaste uppgången har skett inom storstadsområdena och bland ungdomar. Se ovannämnda samt LO:s hemsida. 62Jfr m.fl. 1995. 63Vad gäller EU:s inverkan på korporativismens utveckling, se 1998 och Vigneau m.fl. 1999. 64Se här 1998 och 1999. 65SOU 1990:44, 355ff; m.fl. 1996, kap 3. 66Grip 1987, 37. 67För en analys av policyprocessen i det här speciella fallet, se 1998. 68DNs artikelserie 29/3, 30/3 och 1/4 1997 (). 69Jfr exempelvis inläggen i SOU 1998:146 och av (1999). börjar skolan påbörjades och skall pågå till och beräknas kosta . För beskrivning och analys av kampanjen, se 1998 och , Kolhofer och Sörbom 1998. 71Eftersom de politiska institutionerna (riksdag, regering och myndigheter) också kan uppträda som aktörer, kunde man tänka sig en undersökningsdesign där det aktörsinriktade och det institutionella perspektivet kombinerades i ett slags nätverksanalys. 72Petersson 1989, 167–172. 73Wallin m.fl. 1999, 116ff. 74Vaverka 1997, 75. Se också Vaverka 1995. I 1997 mätes också lob- bying i form av skrivelser, men här gäller agerandet gentemot förvaltningen (arbetsplaner). Enligt har dock inte skrivelsemängden ökat nämnvärt. En studie av hur statsråden inom kommunikations- och utbild- ningsdepartementen uppvaktades av olika intressen (1996) kommer inte heller fram till att något genomgripande hänt. I den senare studien är dock undersökningsperioden alltför kort för att man ska kunna dra några mer väl- grundade slutsatser. 75Oskarsson 1997, 32ff. 76Oskarsson 1997, 38ff; Fornstedt 1998. 77Lundin 1998; 1998 och 1999, Egervärn 1998. 78Petersson m.fl. 1998, 53ff. 79Christiansen & Rommetvedt 1999, 9ff. 80Svarsfrekvensen är förhållandevis god. Ett stort svenskt tändsticksbolag har avstått från att besvara enkäten med motiveringen att det är svårt för företaget att få en garanterad sekretess för den information som lämnas ut. Deras oro är obefogad. Vi är glada för det förtroende som merparten företag och organisatio- ner givit oss och garanterar givetvis att vi inte släpper några uppgifter som avslö- jar hur de enskilda aktörerna har besvarat frågorna. Arbetet med att koda enkä- terna har skött mycket förtjänstfullt. Enkäternas utformning och urval presenteras i särskilda bilagor, där vi även gör en analys av bortfallet. 82Svaren på de frågor vi ställer innefattar i realiteten mer än det som här beskri- vits som informella kontakter. Det är säkerligen så att några av de aktörer som ingår i enkäten i sina svar också räknar in det som här tidigare pekats ut som korporativa arrangemang. Detta är dock i praktiken inget stort problem, efter- som det är en försvinnande del av alla de kontakter som tas. I praktiken är det således de informella kontakterna som har kartlagts. Om lobbying på konsult- basis, se också 1999 samt nästföljande kapitel i denna volym. 83Då frågorna explicit hänvisar till antal gånger och basen är år har vi här kunnat välja att översätta svarsalternativen till en absolut skala. Genom att anta att i realiteten består av 10 arbetsmånader har det blivit en skala mel- lan 0 och 10, vilket underlättar beräkningarna. Skalstegen är inte lika utan utgår från vad som explicit anges i frågan. Vi skiljer oss här exempelvis från , som använder en ekvidistant skala (vilket således innebär att stegen mellan skalvärdena är lika stora). För detaljer om enkäten, se bilaga 1 och 84Petersson m.fl. 1998, 73. Se också SOU 1990:44, 211; , 1987, 97ff. 85Sambanden (Pearsons r) ligger mellan 0,24 (kontaktar själva–anlitar konsul- ter) och 0,54 (kontaktar media–debatterar själva). En faktoranalys ger också enbart en faktor vilket gör det möjligt att se på de olika beteendena som uttryck för en enda dimension av politiskt deltagande. 86Lutningskoefficienten – det ostandardiserade b-värde som erhålles i en vanlig linjär regression – är i tur och ordning: 0,46, 0,36, 0,33 och 0,22. De små kon- cernbolagen (mindre än 500 anställda) ingår ej i dessa beräkningar. Faktum är emellertid att dessa företag inte förändrar resultatet nämnvärt. Små moderbolag tycks således uppträda som mindre storföretag, vilket indikerar att det förmod- ligen finns ett dotterbolag som i praktiken agerar för koncernens räkning. En loglinjär regressionsmodell ger inte heller mer än mycket marginellt förbättrad passning. Det kan förklaras av vårt speciella urval som är begränsat till riktigt stora företag. I en tröskelmodell återfinns dessa nämligen bortom den punkt där kurvan börjar plana ut. 87Se 1999 i en av tidigare skrifter samt 1999. 88För mer ingående analys av de mest aktiva, se kapitel 5 om lobbyaktiviteterna inom transportsektorn. 89Till detta kan läggas den grupp på mellan 50 till 100 konsulter som arbetar med lobbying vid de olika konsultfirmorna. För en närmare diskussion, se nästa kapitel. 90De tre nykonstruerade variablerna anger hur stor andel av företagen som har angett åtminstone ett av de ämnen som ingår i respektive faktor. 91Indexvärde 0 – 1 beroende på företagens storlek mätt i antalet anställda (tusental). (Regression, ostandardiserad b-koefficient). 92Det bör framhållas att vår undersökning och de tidigare elitundersökningarna i och regi skiljer sig åt metodiskt i vissa avseenden. Mest uppenbart är att vi utgår från olika urval, där vårt är mer begränsat. Enkäterna riktar sig formellt sett också till olika typer av aktörer. enkät (och därmed även eftersom det rör sig om samma material) vänder sig till de personer som innehar vissa maktmäs- siga nyckelpositioner i det svenska samhället. I praktiken ett antal ledningsfunk- tioner inom politik, förvaltning, organisationsväsende och näringsliv. Vår enkät har gått ut till ledningen för enbart vissa av dessa institutioner. Denna skillnad, som i praktiken inte borde vara av någon större betydelse, avspeglar sig emeller- tid i skilda språkbruk. Hos oss är det inte enskilda personer som agerar utan de kollektiv som ledningen företräder. 93Principal komponent analys och varimax lösning enligt Kaijsers kriterium. I faktoranalysen har ämnesområden den egna verksamheten uteslutits. Respon- denterna kan ange intresse för flera ämnesområden och just denna kategori kan då innefatta de andra. 94En helt genomförd maktanalys skulle också kräva att man försöker mäta huruvida påverkansförsöken också får genomslag och om detta varierar mellan de olika nätverken. Den frågan har emellertid inte undersökts här. 95För att effektivisera analysen har vi även här konstruerat ett mått som anger antalet kontakter . Utgångspunkten är den uppgift man lämnade på fråga 3 och svaret på fråga 4 talar sedan om hur stor del av dessa kontakter som riktades mot respektive typ av beslutsfattare (mycket ofta innebär att man multiplice- rar med 1, ganska ofta ger multiplikation med 2/3, enstaka tillfällen med 1/3, och aldrig med 0) 96Jfr m.fl. 1997 som handskas med ett likartat problem i en under- sökning av medborgarna och beslutsfattare på olika nivåer. 97Regressionskoefficienten ligger på 4,9 (ökning av antalet årliga kontakter per 10000 anställda) för departementskontakterna jämfört med exempelvis 2,6 för kontakter med EU-parlamentariker och 3,5 kommunpolitiker. 98Petersson m.fl. 1998, kap.4. 99Betydelsen av det parlamentariska läget har givetvis inte kunnat prövas här. När det gäller kontakter med nationellt baserade företrädare har vi nämligen bara data från en socialdemokratisk regeringsperiod. Det förtjänar dock att påpekas att en viktig del av kontakterna sker gentemot kommunala företrädare, där de politiska majoriteterna är mer varierade. 100Den sista kolumnen anger förklarad som talar om hur stor del av variationen av kontakter som sammantaget kan hänföras till de här variablernas sammantagna förändringar. 101Det bör uppmärksammas att den linjära ekvationen underskattar betydelsen av att ha en speciell avdelning eftersom det här är steget mellan att inget ha och att ha en anställd överhuvudtaget som bestämmer värdet på regressionskoeffi- cienten. Det ger som vi tidigare sett betydligt mer effekt att ha folk på andra avdelningar eller enheter som har hand om samhällskontakterna. 102I en totalundersökning av det här slaget får måtten för signifikans en något annan betydelse än vid en traditionell undersökning med obundet slumpmässigt urval. Här handlar signifikans om huruvida vi har skäl att tro att sambandet är skilt från vad som skulle kunna uppstå av ren slump. Att signifikansen är relativt låg när det gäller elitvariabeln hänger också delvis ihop med att vi där begränsat antalet organisationer kraftigare (bara fack, arbetsgivare och bransch ingår). N- talet är helt enkelt ganska lågt. 103För en mer detaljerad analys av transportpolitiken, se kap.5 i denna volym. 104Jfr Granovetter 1973 om The Strenght of Weak Ties. 105Just detta framträder tydligare om vi sänker säkerhetsnivån till . 106Aftonbladet 980105 och 931103. 107Rothstein m.fl. 1995. 108Aktioner eller civil olydnad som påverkansform tas inte upp här. 109Öberg 1997, 68–69. 111Makt och Media nr 1, 1993. 112Att ordet lobbying skall användas här är emellertid ingen självklarhet. Fak- tum är att flertalet vid PR-företagen som sysslar med politisk påverkan istället talar om samhällskontakter eller kommunikationsrådgivning. En trolig anledning till att lobbying ofta undviks är att detta blivit ett värdeladdat ord som fått en negativ klang. Lobbying för dessutom tanken till amerikanska så kallade guns- for-hire-lobbyister som anses vara redo att ta vilka uppdrag som helst bara upp- dragsgivaren har råd att betala för deras tjänster (Vaverka 1995, 47). PR-företa- gen vill förmodligen undvika att bli förknippade med dessa. I ett informations- blad från PR-företaget (Kort information till samhälls- kontakter/lobbying, Rikta Kommunikation) konstateras exempelvis följande: Bilden av lobbyister har varit den myglande och mutande manipulatören. Lob- byist blir då synonymt med otillbörlig påverkan. Det är säkert en bidragande orsak till att företag istället ofta använder begreppet samhällskontakt. Det gäller emellertid inte alla. På en reklamaffisch går PR-företaget under signaturen lobbyisterna – en del av det nya öppna . 113Exempelvis 1992 och 1992. 114Flera motioner har lagts fram som syftar till förbud eller någon form av kon- troll av lobbyister; 1982/82:1160, 1990/91:K230, 1994/95:K203, 1997/98:K203. Dessa hänvisar främst till politisk påverkan som sker med hjälp av konsultby- råer. Ytterligare en motion, 1994/95:K506, behandlar lobbying men det är då fråga om statliga myndigheters politiska deltagande och krav på att dessa inte bör bedriva lobbyverksamhet. Riksdagsmotionerna berörs här endast i med några ord. Se 1999, 30–34, för en översikt av de ståndpunkter som presen- teras. 115Petersson 1989, 1996, Vaverka 1995, Fornstedt 1998, 1997, samt 1998 och 1999. 116Micheletti 1994, 1998 och 1999, 1990. 117Wahlgren 1998, se även 1990. 118Lundin 1998, se även 970329, 970330 och 970104. 119Månström 1984 och 1989. 120Makt och Media nr 1, 1993. 122Dagens Nyheter 970329, 970330 och 970401, se även 1998. 123Dagens Nyheter 970401. 126I frågan om förmånsbilar agerade SJ med hjälp av miljörörelsen. 128Dagens Nyheter 970401. 129Dagens Nyheter 970401. 131Moderna Tider nr 6, 1998. 133Moderna Tider nr 2, 1998. 134Dagens Nyheter 970401. 135I är lobbyister förpliktigade att enligt the Federal Regulation of Lobby- ing Act lämna in en rapport till ett register. Rapporten skall innehålla namn på de inblandade, summan som spenderas, aktuella politiska områden och det beslut som man avser att påverka. Lobbyist är den som spenderar en femtedel av sin tid på lobbying, på lobbying i egen sak eller åt annan för motsvarande . Se 980401, 1988 och 1989. 138Makt och Media nr 1, 1993. 139Moderna Tider nr 6, 1998. 140Dagens Nyheter 970401. 142Aftonbladet 980107 i RIKTA Kommunikation, case , 1997, (Kompendium med sammanställning av uppdraget för ). 143RIKTA Kommunikation, case , 1997, Redarefören- ingen (Kompendium med sammanställning av uppdraget för Redarefören- ingen). 146Carlberg 1989,15–16. 147Carlberg 1989, 23. Rapporten sammanställdes 1983 och ytterligare en under- sökning 1986 visade att trenden fortsatt. 148Sveriges heter informationsfören- ing. 149Carlberg 1989, 21. Företag som ingått i undersökningen: ASKUS, , . – Information och samhällskon- takt AB, , , , , /, , Wildell Public Rela- tions och . 150Carlberg 1989, 21–23. 151Carlberg 1989, 26–27. 152Carlberg 1989, 16–17. 153Carlberg 1989, 22 och 31. 154Carlberg 1989, 19. 155Att inställningen till politisk konsultverksamhet är partipolitiskt betingad visar även de två första motioner som lagts fram i frågan. Se motion 1981/ 82:1160, (vpk) som kräver förbud mot verksamheten, 1990/ 91:K230, Hans Leghammar m. fl. (mp). Se även 1999, 30 ff. 156Vaverka 1995 och 1996, samt 1996. 157Öberg 1997; , 1999; 1998. 158Vaverka 1995, 46–48. 159Marcusson 1996 och 1997, 76. 160Påpekas också i , 76. 161Öberg 1997, 85. 162Öberg 1997, 87. Se även , 1999, kap 5. 163Lundin 1998, särskilt sidorna 34–37. 164Wahlgren 1998, 39. 165Rothstein m.fl. 1995, 20–23. Se även m.fl. 1998 där detta beläggs empiriskt i kapitel 6. 166Rothstein m.fl. 1995, 22. 167Rothstein m.fl. 1995. resonemang är väl förankrat i den internationella demokratidebatten. 168Rothstein m.fl. 1995, 36. 169Elster 1994, 151–153. Se även 1999, 16–17. 170Rothstein m.fl. 1995, 25–26. hänvisar detta resonemang till en undersökning om riksdagsledamöternas uppfattning om centrala uppgifter (och 1988). 171Se avsnittet Hur skall modellen användas? i , där tillämpningen av modellen diskuteras. 172Petersson & 1990, 159. 173Demokratirådet presenterar ytterligare kriterier för vad som bör karaktäri- sera den demokratiska beslutsprocessen men som för det här tillfället lagts åt sidan. För en diskussion kring dessa, se m.fl. 1995 och 1999, 18. 174Resultaten från enkätundersökningen presenteras huvudsakligen i tabell- form. Endast ett fåtal utnyttjade det utrymme som gavs till egna skriftliga kom- mentarer i enkäten. Dessa återges i löptext och får liksom intervjusvaren huvud- sakligen fungera som kommentarer till tabellerna. Enkäten finns bifogad som bilaga. 175Telefonupplysning: , ansvarig för PRECIS (980427). 176www.sverigesinformationforening.se/effektiv.html#yrkesområde (9803). 177PRECIS (in ) bildades och hade vid tiden för undersökningen 35 medlemsföretag. Av dessa arbetar långt ifrån alla med politisk påverkan. Med hjälp av , ansvarig för PRECIS, bedömdes 11 företag vara relevanta för undersökningen – de som åtar sig upp- drag som syftar till att påverka opinion och beslutsfattare. Ytterligare ett med- lemsföretag, Lexivision ins, visade sig i efterhand vara relevant och tillkom sedan i enkätundersökningen. 178Alla företag utom är medlemmar i . ingick i undersökning 1989 och omnämns i artikelserie. 179Eventuella svagheter med intervju- och enkätsvar är något som här bör has i åtanke. De garanterar inte att kunna förklara hur verkligheten ser ut eftersom de utgör enskilda individers subjektiva bedömningar. Det är å andra sidan inte säkert att det finns exakta svar på de frågor som ställs eller att jag som intervju- are lyckas få alla att uppfatta samma frågor på samma sätt. Se 1999, 12–14, för en mer utförlig diskussion i anslutning till metodval och tänkbara metodpro- blem. Resonemangen bygger på precisering av fördelar och problem med enkäter och intervjuer respektive öppna och fasta svarsalternativ i Sapsford & 1996. 180Inför intervjuundersökningen kontaktades ursprungligen 12 företag. avböjde med hänvisning till tidsbrist. Svenska PR- byrån föll bort på grund av en miss i planeringen från min sida. I ett senare skede visade det sig att ytterligare två företag var intressanta; och ins. Att komplettera med en enkät var ett försök att inkludera dessa samt dem som föll bort i intervjuundersökningen. En enkät med fasta svarsalternativ var också ett sätt att få ett mer tydligt och systematiskt material. I enkätundersökningen föll Wildell Gruppen, Kreab och bort samt återigen och PR-byrån. Slutligen deltog alltså 10 företag av 12 tillfrågade i intervjuundersökningen och 9 av 14 i enkätundersökningen. Företagen och bortfallet presenteras i tabell 4.1. 181Telefonupplysning: (990510). 182Anders presenterar i Rätt att lobba en genomsnittlig fördelning av olika arbetsområden vid PRECIS samtliga medlemsföretag. Av de arbetsom- råden som främst kan kopplas till politisk påverkan utgjorde lobbying 1997 av verksamheten, massmediekontakter 17 och strategisk analys 21 pro- cent. Att samtliga medlemsföretag är inräknade torde påverka den genomsnitt- liga fördelningen att bli lägre än för de företag som ingått i den här undersök- ningen eftersom långt ifrån alla PRECIS medlemmar sysslar med politisk påver- kan. 183Enkätfråga 1b (se bilaga). 184Se fotnot 110 i . 185Telefonupplysning, Affärsvärldens konsultguide (9811). 186Anders gör i Rätt att lobba (1998) en skattning av antalet konsul- ter som arbetar med politisk påverkan. Enligt ägnade PRECIS med- lemsföretag 1997 i genomsnitt av verksamheten åt lobbying. Om samma andel gällde även motsvaras den av 35 heltidstjänster. En jämfö- relse med skattning ; 15–20 heltidstjänster som på ett eller annat sätt syftade till politisk påverkan, visar att uppdragsbaserad lobbying har ökat. Att de 35 heltidstjänsterna inte omfattas av övrig verksamhet som kan syfta till politisk påverkan; mediekontakter, trycksaksproduktion och strategisk analys, det vill säga verksamhetsområden av mer opinionsbildande karaktär upp- visar dessutom en tydlig ökning av verksamhetsområdet . uppskattar det totala antalet konsulter som arbetar med profes- sionell, uppdragsbaserad politisk påverkan till 100 heltidskonsulter. Se 1999, 42–43. 187Se 1999, 43. 188Se 1999, 55, för en mer utförlig presentation av intervjusvaren vad gäl- ler uppdragens inledande skede. 189Experten i fråga var , professor vid i . Med en rapport backade han upp miljöargumenten i förmånsbilsfrågan. Enligt 1998 var det just hans rapport som på nytt förde upp diskussio- nen om förmånsbilar på den politiska dagordningen från att ha varit en vilande fråga. 190Se 970430 och 1998. 191RIKTA Kommunikation, case , 1997, Redarefören- ing. 192Vid fyra PR-företag bedömdes personliga kontakter med journalister vara absolut nödvändiga, vid tre företag viktiga och vid två företag inte särskilt viktiga. Ingen valde alternativet oviktiga (enkätfråga 6, se bilaga). 193Motion 1982/82:1160, (vpk). 194Motion 1997/98:K203, (). 195I den version av enkäten som skickades ut i ett första utskick föll tyvärr en av arbetsmetoderna som ingick i fråga 3a bort; Till beslutsfattare eller annan med inflytande i beslutsprocessen tillhandahållit skriftlig information. Svarsal- ternativet fanns sedan med i de fall där påminnelser att svara på enkäten skicka- des ut. Av dessa inkom två svar – båda med alternativet ofta. Att tillhandahålla skriftligt material är troligen ett vanligt sätt att gå tillväga men då underlaget utgörs av endast två svar kommer jag inte vidare diskutera detta sätt att infor- mera/påverka. 196Se även , 1997, 379. 197Man kan föreställa sig att det ur möten där insyn saknas växer fram en avgränsad förhandlingsliknande situation mellan beslutsfattare och intresse- grupper. Detta är i demokratiskt hänseende enligt en av det deliberativa demo- kratiidealets mest framstående förespråkare inte att föredra. Han menar att en sådan förhandlingssituation leder till beslut grundade på kompro- miss mellan några privata intressen istället för enhälliga överenskommelser med allas bästa för ögonen. Se även 1999, 17 och 68. 198Motion till 97/98:K203, (). 199www.precis.se/syfte.htm (9805). 200www.precis.se/prstadga.htm, paragraf 2 (9805). 201Telefonupplysning från (980427). 202www.precis.se/rome.htm, paragraf 2 (9805). 203www.precis.se/rome.htm (9805). 204Idén om offentlighetens roll som ett självcensurerande filter har hämtats från Elster . Elster skulle förmodligen tycka att begreppet missbrukas här eftersom han avsett filter-idén för en annan kontext, där argumenten skall prö- vas av offentlighetens ljus. 205Carlberg skattar det sammanlagda antalet kunder till 130–150 stycken årli- gen varav ca 100 utgörs av privata företag. Det är i första hand fråga om stora och medelstora företag i skiktet under de 20 allra största företagen.