sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Den införda regeln i 25 a § anställningsskyddslagen2 är ett exempel på ett instrument som den anställde har att få arbetsgivaren uppmärksam på att han eller hon önskar mer arbetstid. Som utredningen redovisat i kapitel 6 har liknande rättigheter redan tidigare givits arbetstagare inom vissa avtalsområden. Regeln om rätt att begära före- träde till en anställning med högre sysselsättningsgrad gäller dem som har deltidsanställning. Det innebär att i den gruppen finns såväl de som inte önskar mer arbetstid som de som är deltidsarbetslösa. Enligt direktiven ska utredningen analysera effekterna av den i anställningsskyddslagen införda företrädesrätten. Tyvärr går inte några effekter att analysera på grund av att det inte går att konstatera att regeln överhuvudtaget används. Visserligen minskar deltidsanställningarna men det beror på en mängd olika faktorer. En möjlig väg skulle kunna vara att närmare studera om arbetstagare åberopat företrädesrätt och arbetsgivare av olika skäl bedömt att mer arbetstid inte kan ges. Utredningen har varit i kontakt med de centrala fackförbunden och dessa känner inte till om frågan har kommit upp till förhandling. Arbets- domstolen har heller inte avgjort någon tvist om företrädesrätt. Vissa fall har kommit till utredningens kännedom där enskilda i tillsättnings- ärenden hävdat företrädesrätt. Det går dock inte att dra några slutsatser av detta material. Trots att företrädesrätten införts i anställningsskyddslagen har utredningen fått upplysningar om att det kan vara relativt vanligt att arbetsgivaren inte känner till att han eller hon har anställda som önskar mer arbetstid. Detta framgår även av materialet Bilder ur verkligheten. Dessa uppgifter kan uppfattas som märkliga. Förklaringen skulle möjligtvis kunna vara att det i dessa fall är deltidsarbetande som inte önskar mer arbetstid och därför inte heller har deltidsersättning. Dessa personer har naturligtvis ingen som helst skyldighet att gå upp i arbets- tid. Om det däremot är fråga om personer som är deltidsarbetslösa och 2 Regeln innebär att den som den som är deltidsanställd hos arbetsgivaren kan begära företräde till en anställning med högre sysselsättningsgrad. Se även kapitel 5 och 6. 304 Överväganden och förslag uppbär deltidsersättning för den tid de inte har arbete, så är detta tecken på att deltidsersättning inte fungerar som en omställningsförsäkring. Utredningen anser att det borde vara självklart att de som får deltidser- sättning måste anmäla till arbetsgivaren att de önskar mer arbetstid och visa arbetslöshetskassan och arbetsförmedlingen att de verkligen har gjort det. När man talar om begreppet arbetsgivaren kan vissa avgränsnings- problem uppstå. Regeln i anställningsskyddslagen innebär att arbets- givaren är skyldig att ta hänsyn till den anställdes önskemål inom samma driftsenhet. I detta sammanhang skulle alltså arbetsgivaren vara den som är ansvarig inom enheten. Man skulle kunna tänka sig att kravet på den deltidsarbetslöse att anmäla intresse av utökad arbetstid skulle vara mer långtgående. Utredningen anser att bara den omständigheten att arbetsgivaren organiserat verksamheten så att den består av olika driftsenheter inte ska innebära att arbetstagaren enbart behöver anmäla intresse om utökad arbetstid till den enhet som han eller hon tillhör, även om arbetsgivarens skyldighet enligt anställningsskyddslagen att ta hänsyn till önskemålen endast gäller den enheten. Man skulle även kunna tänka sig att arbetsgivarens ansvar borde utökas, åtminstone gäller detta offentliga arbetsgivare. För att kunna förverkliga de politiska ambitionerna om fler fasta heltidstjänster inom kommunerna bör en sådan förändring, enligt utredningens uppfattning, vara en förutsättning. Detta är dock en fråga som handlar om arbetsrätten och utredningen har avstått från att föreslå ändringar i anställningsskyddslagen. Frågan kan dock även lösas i avtal mellan parterna. Det finns ändå exempel på att offentliga arbetsgivare tar ett samlat ansvar för att inte anställa på deltid. Utredningen har inhämtat att t.ex. kommun avser att aktivt arbeta på ett sådant sätt. De olika nämnderna inom kommunen kommer att se till att enbart heltidsanställ- ningar erbjuds (se kapitel 12). Utredningen har övervägt om kravet på den enskilde att begära intyg från arbetsgivaren skulle anses integritetskränkande eftersom det innebär att arbetsgivaren får vetskap om att den anställde erhåller arbetslös- hetsersättning. Utredningen anser dock inte att det kan betraktas som integritetskränkande. krävs att den som söker ersättning begär att arbetsgivaren utfärdar ett arbetsgivarintyg för att arbetslös- hetskassan bl.a. ska kunna beräkna dagpenningens storlek. Överväganden och förslag 305 Arbetslöshetskassans och arbetsförmedlingens roll När den deltidsarbetslöse fått intyget av sin arbetsgivare ska han eller hon skicka in det till arbetslöshetskassan, men även se till att arbets- förmedlingen får ta del av det. Det är arbetslöshetskassan som ska besluta om ersättning, dels i samband med den första utbetalningen av deltidsersättning, dels om deltidsarbetslösheten består. Om den enskilde inte kan visa arbetslöshetskassan och arbets- förmedlingen att arbetsgivaren intygat att utökad arbetstid inte kan erbjudas innebär detta att deltidsersättning i princip inte ska betalas ut. Kassan ska dock ha möjlighet att fatta beslut utan att intyget inkommit, om kassan bedömer att den sökande inte har möjlighet att få arbetsgivaren att fylla i ett intyg. Uppgifterna ska då styrkas av den deltidsarbetslöse på annat sätt. Det kan t.ex. ske genom att den fackliga organisationen på arbetsplatsen intygar att arbetsgivaren vägrar att fylla i intyget och att det inte har framkommit några omständigheter som gör det troligt att arbetsgivaren har några omedelbara planer på att erbjuda mer arbetstid. Utredningen bedömer att det kommer att innebära visst administrativt merarbete för arbetslöshetskassorna att hantera intygen. Merarbetet behöver dock inte bli så omfattande i och med att ersättningsrätten ändå ska bedömas i samband med arbetslöshet. Utredningen kommer nedan att föreslå begränsningar av deltids- arbetslösas möjligheter att få deltidsersättning jämfört med dagens regler. Arbetsförmedlingen föreslås då få i uppdrag att arbeta mer aktivt med dem som är deltidsarbetslösa. Som ett led i det arbetet och i planeringen för hur den deltidsarbetslöse varaktigt ska kunna lösa sin arbetslöshetssituation ska arbetsförmedlingen få vetskap om att den nuvarande arbetsgivaren tro- ligen inte kan erbjuda den anställde mer arbetstid. I och med kravet på omställning, som ytterligare kommer att markeras genom utredningens förslag om inskränkningar i rätten att erhålla ersättning på deltid, kom- mer därför förmedlingen att få en indikation på att en helt annan lösning måste åstadkommas för den deltidsarbetslöse. Utredningen anser att det vore önskvärt om det fanns ett sätt att föra information vidare till den sökandes fackförening. Informationen skulle bestå i uppgift om vilken arbetsgivare som inte har möjlighet att erbjuda mer arbetstid till sin deltidsanställde. Det bör finnas fog för att anta att fackföreningarna är intresserade av informationen. Det kan dock uppstå problem med att lägga ett sådant åtagande på arbetslöshetskassorna. 306 Överväganden och förslag Kassorna är fristående organisationer deras uppgift att hantera den statsbidragsfinansierade arbetslöshetsförsäkringen regleras enligt lagen om arbetslöshetskassor. Utredningen förutsätter dock att arbetsgivarna i enlighet med lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet informerar den lokala arbetstagarorganisationen om att den deltidsanställde inte kan få önskad arbetstid. Även den deltidsarbetslöse som fått ett intyg av sin arbets- givare att önskad arbetstid inte kan erbjudas kan ta kontakt med sin fackförening. Arbetslöshetskassornas särskilda prövning av ersättningsrätten Den särskilda prövning av deltidsarbetslösas rätt till fortsatt ersätt- ning som arbetslöshetskassorna ska göra var sjätte månad måste stramas upp. Utredningen föreslår att regeln om att fortsatt ersättning får medges om inte arbete eller åtgärd har kunnat erbjudas den deltidsarbetslöse kompletteras med ett krav på att intyg uppvisats för arbetslöshetskassan. Ersättning ska i fortsättningen kunna medges enbart om arbetsförmedlingen inte kunnat erbjuda arbete eller åtgärd och arbetsgivaren intygat, eller den sökande på annat sätt styrkt att önskad arbetstid inte kan erbjudas den deltidsanställde. Regeln innebär att fortsatt ersättning får medges om den försäk- rade fyllt föreslås slopas. Även regeln som innebär att fortsatt ersättning får medges om den försäkrade fått men ännu inte tillträtt ett arbete som motsvarar utbudet bör slopas. finns redan bestämmelser som har till syfte att den deltidsarbets- löse får en arbetstid som motsvarar dennes önskemål. Länsarbetsnämn- den ska under tid som ersättning lämnas i samarbete med den enskilde, arbetsgivaren och fackliga organisationer aktivt verka för att den del- tidsarbetslöse får en sammanlagd arbetstid som motsvarar arbetsutbudet. Om inte detta är möjligt ska den försäkrade i stället erbjudas lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd.3 Dessutom ska arbetslöshetskassan göra en särskild prövning av ersättningsrätten var sjätte månad. 3 6 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring (ALFFo). Överväganden och förslag 307 ska se till att kassan har tillräckligt underlag för prövningen. Fortsatt ersättning får bara medges om den försäkrade fyllt eller om han eller hon har fått men ännu inte tillträtt ett arbete som motsvarar arbetsutbudet, eller om inte arbete eller åtgärd har kunnat erbjudas honom eller henne.4 Utredningen anser inte att de regler som finns för att förhindra att del- tidsarbetslösheten fortgår är tillräckligt effektiva. När den särskilda prövningen görs är ett skäl att medge fortsatt deltidsersättning att arbete eller åtgärd inte kunnat erbjudas den sökande. Redan enligt grundvill- koren i lagen om arbetslöshetsförsäkring krävs att den som söker er- sättning ska stå till arbetsmarknadens förfogande och inte heller kunna få lämpligt arbete. Grundvillkoren ska uppfyllas av samtliga som söker ersättning, och de ska uppfyllas som ersättning söks för. Den särskilda prövningen innebär egentligen inte att något förstärkt krav på aktivitet eller omställning ställs . Dess- utom har det till utredningen förts fram uppgifter om att särskild pröv- ning inte görs av arbetslöshetskassorna i någon nämnvärd utsträckning, bl.a. beroende på att länsarbetsnämnden inte lämnar underlag för pröv- ningen. Utredningens förslag innebär att den särskilda prövningen ges ett innehåll. Som en förutsättning för att fortsatt ersättning ska kunna betalas ut, krävs att den enskilde skaffat ett intyg från arbetsgivaren om att önskad arbetstid inte kan erbjudas honom eller henne. Arbetsgivaren får därmed klart för sig att den anställde inte är nöjd med sin arbetstid utan vill ha mer tid. Arbetslöshetskassans uppgift ska bestå i att granska och godkänna intyget för att fortsatt ersättning ska kunna utbetalas till den sökande. Om den sökande fått ett arbete som motsvarar utbudet men ännu inte tillträtt detta så ska denna omständighet inte längre innebära att särskilda skäl att utge ersättning föreligger. Särskilda skäl ska även i dessa fall kopplas till att mer arbetstid hos den nuvarande arbetsgivaren inte kan ges och den sökandes arbetsgivare intygat detta. Den bestämmelse som innebär att fortsatt ersättning får medges om den försäkrade fyllt bör slopas. Utredningen anser i princip att särskilda skäl att utge deltidsersättning inte borde kopplas till ålder, utan enbart till att den deltidsarbetslöse inte kunnat få tillräcklig arbetstid och att arbetsgivaren intygat att mer arbetstid inte kan ges. 4 7 § ALFFo. 308 Överväganden och förslag Deltidsbegränsningen ändras till kalendertid, kravet på omställning tydliggörs och den deltidsarbetslöse får möjlighet att begära att arbetsförmedlingen medverkar Det ska enbart vara möjligt att få deltidsersättning under högst 52 sammanhängande veckor. Perioden påbörjas i och med att den som deltidsarbetar första gången ansöker om deltidsersättning. Den avslutas när har gått, oavsett om den sökande även haft heltidsarbete eller varit helt arbetslös. Motsvarande krav på omställning för heltidsarbetslösa markeras genom att gränsen för långtidsarbetslöshet för ungdomar är och för vuxna. Omställningen gäller även arbetsgivaren, som genom förslaget får en rimlig tid på sig för att bättre anpassa arbetet till den anställdes önskemål. Förutsättningen för den deltidsarbetslöse att få deltidsersättning är att han eller hon har en pågående ersättningsperiod. Det innebär att den deltids- arbetslöse vars ersättningsperiod löper ut och som inte uppfyller ett arbetsvillkor eller återkvalificeringsvillkor inte kan grunda en fortsatt fristående ersättningsrätt på 52-veckorsregeln. Förlängning av 52-veckorsperioden ska enbart kunna ske om den sökande har varit sjuk i . Om den deltidsarbetslöse inte lyckats lösa sin situation ska han eller hon kunna begära att arbetsförmedlingen medverkar till en förändring. Denna möjlighet ska naturligtvis finnas även . Arbetsförmedlingen ska kunna erbjuda hjälp till olika lösningar. Dessa kan bestå i stöd till en permanent lösning hos den nuvarande arbetsgivaren, eller att den deltids- arbetslöse får ett nytt arbete hos en annan arbetsgivare som motsvarar hans eller hennes normalarbetstid. Arbetsförmedlingen ska också kunna erbjuda den deltidsarbetslöse arbetsmarknadspolitiska åtgärder som i omfattning motsvarar normalarbetstiden. Detta kan ske antingen under eller efter 52- veckorsperioden. Den deltidsarbetslöse som inte utnyttjar sin möj- lighet att få förmedlingens hjälp kan fortsätta sin anställning på del- tid, utan arbetslöshetsersättning, eller säga upp sig på egen begäran för att få hel ersättning. För att åter kunna påbörja en 52-veckorsperiod krävs att en sam- manhängande tid av har förflutit sedan den sökande senast fick ersättning. Överväganden och förslag 309 infördes nu gällande deltidsbegränsning i för- ordningen om arbetslöshetsförsäkring. Den är konstruerad så att den som har en tillsvidareanställning på deltid enbart har rätt att få s.k. fyll- nadsersättning , dvs. i högst 300 ersättnings- dagar. Perioden kan dock räcka mycket länge, beroende på hur många dagar som redan förbrukats när deltidsarbetet påbörjas och hur mycket den sökande arbetar. Ett exempel kan visa detta. A har t.o.m. arbetat heltid och blir därefter arbetslös. Hans normalarbetstid fastställs . Ersättning betalas ut . får A ett arbete som motsvarar av heltid. Det innebär att han kommer att förbruka en ersättningsdag . När deltids- arbetet påbörjas har A kvar , eftersom utgjordes av karens. Begränsningsregeln får effekt allra tidigast , dvs. I utredningens exempel framgår att den som arbetar i stor omfattning utan att helt bryta deltidsarbetslösheten kommer att ha en mycket lång omställningsperiod. Den som däremot arbetar mindre förbrukar ersättningsdagarna i snabbare takt. Begränsningsregeln får i de fallen snabbare effekt. Begränsningsregeln omfattar i de fallen endast de som har en tillsvidareanställning på deltid. De som har en tidsbegränsad anställning på deltid drabbas inte av regeln. Till begränsningsregeln är knuten en möjlighet att säga upp sig från deltidsarbetet utan att drabbas av sanktioner. Utredningen anser att en begränsningsregel som i många fall kan få effekt (eller om personen är ) är ineffektiv. Den som är arbetslös i relativt liten omfattning har troligen svårare att hitta ett arbete som fyller ut den tid som fattas jämfört med den som är arbetslös i större omfattning. Benägenheten till omställning är därför antagligen mindre för den som arbetar mycket. Den deltids- arbetande har i detta fall säkerligen en stark anknytning till just den arbetsplats där han eller hon arbetar och kan vara ovillig att säga upp sig för att i stället ta ett heltidsarbete. Även arbetsgivarens incitament till omställning är små. Arbetsgivaren har liten anledning att anpassa arbetet efter de önskemål som arbetstagaren har. Om tvånget till omställning 310 Överväganden och förslag därför uppstår först kommer troligtvis ingen större förändring att ske . I kapitel 8 framgår att de reella möjligheterna till omställning är mycket små bland dem som är deltidsarbetslösa. I denna grupp ingår visserligen alla personer som uppger sig vilja ha mer arbetstid, inte en- bart de som har deltidsersättning. Utredningen har dock inte funnit något som tyder på att det skulle råda några större skillnader mellan de som inte har och de som har ersättning. Utredningen har därför kommit till slutsatsen att deltidsarbetslösheten är ett problem som bara till en del kan lösas inom arbetslöshetsförsäkringen. Den föreslagna begränsningsregeln har utformats med utgångspunkt i att ersättningsrätten för deltid ska upphöra efter en viss kalendertid. En invändning mot att införa en begränsningsregel som slår till efter ett visst antal veckor, månader eller år är att det då inte spelar någon roll hur mycket den deltidsarbetslöse arbetar - oavsett om han eller hon utökar sin arbetstid inträder begränsningsregeln. Det skulle kunna tolkas som om den viktiga principen om arbetslinjen sätts ur spel. Utredningen anser dock att den som får deltidsersättning är i omställning så länge som behovet av att fyllnadsmarkera kvarstår. Det spelar egentligen ingen roll hur mycket personen arbetar om arbetet inte är tillräckligt för att helt häva behovet av arbetslöshetsersättning. Innebörden av arbetslinjen i relation till deltidsarbetslösa diskuteras nedan. Utredningen bedömer att en lämplig tid att tillåta att den deltids- arbetslöse får ersättning är , dvs. På grund av arbets- löshetsförsäkringens utformning bör tiden inte bestämmas , utan . Det beror på att ersättning för deltids- arbetslöshet räknas , inte . Utredningen har övervägt alternativet att utvidga den nuvarande begränsningsregeln på till att omfatta även visstidsanställda. Utredningen anser dock att 300-dagarsregeln innebär en alltför lång ersättningsperiod medan man har deltidsarbetet kvar och att kravet på en reell omställning i många fall inte uppkommer förrän . Under den tiden är incitamenten små både för arbetsgivare och arbetstagare att förändra situationen. Risken skulle kvarstå att arbetsgivarna och arbetstagarna utnyttjar arbetslöshetsförsäkringen. Möjligtvis skulle man kunna tänka sig en ännu , exempelvis för ungdomar och för vuxna. Den tiden skulle i så fall korrespondera med långtidsarbetslöshetsgränsen. Utredningen är dock inte beredd att föreslå en så . En begränsning av rätten att uppbära deltidsersättning blir tydlig för arbetsgivaren och arbetstagaren, i motsats till en be- gränsningsregel som bygger på ett antal ersättningsdagar. Redan när den deltidsarbetande ansöker om ersättning kommer han eller hon samt Överväganden och förslag 311 arbetsgivaren att informeras om att det sker en förändring. Även långtidsarbetslöshetsgränsen är kopplat till kalendertid, inte ersättningstid. Utredningen anser att det systematiska stöd som förslaget om intyg, särskild prövning och förmedlingens insatser innebär bör kunna bistå arbetsgivaren att arrangera så att den deltidsarbetslöse kan erbjudas önskad arbetstid. Om ingen förändring skett efter så som anser utredningen att samhället inte bör sträcka sig längre för att tillgodose arbetsgivarens personalbehov via den indirekta subvention som arbetslöshetsersättningen utgör. Den nya 52-veckorsbegränsningen ska gälla alla som inte har till- räcklig arbetstid räknat och som söker ersättning på deltid. De som arbetar som timanställda, behovsanställda eller springvikarier har varierande arbetstid. Vid tillämpningen av den nya regeln måste hänsyn kunna tas till den varierande arbetstiden. Utredningen bedömer att detta inte bör vara ett problem. är ersättningen beräknad med hjälp av en omräkningstabell. Enligt denna görs en jämförelse mellan den sökandes normalarbetstid och den arbetslösa tiden . Hänsyn kan även tas till arbete enligt schema som omfattar än . Jämförelse görs eller över om schemat löper över . Utredningen anser att den möjligheten ska fortsätta att tillämpas även framledes. Perioden påbörjas den vecka som innehåller arbetad tid och som berättigar till deltidsersättning. Detta innebär naturligtvis inte att den som haft ett heltidsarbete och därefter blir arbetslös mitt ska anses som deltidsarbetslös. Utredningens förslag innebär att de löper oberoende av om det bland dessa veckor finns veckor med heltidsarbetslöshet eller heltidsarbete. Den som exempelvis lyckas få ett kompletterande arbete eller ett helt annat arbete med arbetstid som motsvarar heltid men senare återkommer till deltidsarbetslöshet har inte lyckats förändra sin situation. Den enda tid som bör förlänga de är sjukdom som överstiger . Om den deltidsarbetslöse är fortsatt sjuk efter det att arbetsgivarinträdet i sjukförsäkringen upphör bör dagarna efter det att arbetsgivarinträdet upphört kunna förlänga de . Skälet till det är att utredningen anser att man inte kan ställa krav på att personer som drabbas av längre tids sjukdom är i omställning. Däremot innebär en kortare tids sjukdom inte några hinder för omställning. Inga undantag bör heller göras för dem som har ersättning i form av grundbelopp. När de närmar sig slutet bör arbetslöshetskassan skicka ett meddelande om detta till den deltidsarbetslöse. Underrättelsen bör sändas när återstår av 52-veckorsperioden. 312 Överväganden och förslag bedömer att detta inte bör innebära några större problem för arbetslös- hetskassorna att administrera. Tekniken som används för att skicka ut meddelande till den vars ersättningsperiod håller på att ta slut kan även användas för de som påbörjat en 52-veckorsperiod. Arbets- och kompetenslinjen utgör en hörnsten i den svenska arbets- marknads- och arbetslivspolitiken. De aktiva insatserna prioriteras framför kontant ersättning vid arbetslöshet. Målet är att främja en snabb platstillsättning, motverka långtidsarbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden. De som har svårt att få eller behålla ett arbete ska i första hand erbjudas utbildning eller andra kompetenshöjande insatser för att få en höjd anställbarhet. Därigenom förbättras arbetsmarknadens funktionssätt Skälen till att deltidsarbetslösheten blivit ett problem i arbetslöshets- försäkringen är flera. Ett är att arbetslinjen innebär att det alltid ansetts mycket bättre att arbeta lite än att inte arbeta alls. Den som är deltids- arbetslös har därmed inte ett lika akut behov av arbetsförmedlingens insatser. Resonemanget handlar om att den som har en fot inne hos arbetsgivaren bör ha större chans att få ytterligare arbete än den som kommer utifrån. Ett annat skäl är att kvalifikationsskraven för rätt till arbetslöshetser- sättning är relativt små. Även om arbetsvillkoret stramats upp så krävs endast sex månaders halvtidsarbete för att ersätt- ning ska lämnas, förutsatt att medlemsvillkoret är uppfyllt. Ersättning lämnas i perioder . För dem som är helt arbetslösa innebär definitionen av långtids- arbetslöshet att de med stor sannolikhet kommer att erbjudas stöd till omställning efter senast , i form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller arbete. Den som är deltidsarbetslös ingår inte i denna definition. Däremot fortsätter den som är deltidsarbetslös att kvalificera sig till nya perioder, med hjälp av deltidsarbetet, förutsatt att det omfattar minst . Det innebär att den som en gång kvalificerat sig till ersättning kan fortsätta att få ersättning i princip fram till pensionsåldern, utan att någon förändring av situationen sker. För att stävja detta har deltidsbegränsningar förekommit i försäk- ringen under sammanlagt omkring under den senaste 25-årsperio- den.