sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — Antal föregående förlossningar: .............................................................................. Har ingreppet verkställts efter tillstånd av medicinalstyrelsen, angives och år för styrelsens beslut: IIHar ingreppet verkställts å kvinna efter det medicinalstyrelsen meddelat tillstånd till avbrytande av havandeskap under villkor att å kvinnan jämväl företoges sterilisering, angives här dag och år för styrelsens be- slut: ingreppet verkställts å rättskapabel kvinna efter det de läkare, som avses i 3 § 1) andra stycket lagen om sterilisering, i behörig avgivet utlåtande i ämnet angives här dag och år, då utlåtandet avgavs. Utlåtande enligt formulär A:.............................................................................. B) Utlåtande enligt formulär B ............................................................................... IV Har ingreppet verkställts å kvinna enligt bestämmelserna i 5 § 1) lagen om sterilisering med avbrytande av havandeskap enligt 7 § lagen om sådant ingrepp, skall en kortfattad moti- vering här anföras: ........................................................................................................ Ingreppet verkställdes den.......................år................................................... (Sjukhusets namn) 1) Se transumt å nästa sida! 27/6 1941. (Kort operationsberättelse) Har havandeskap avbrutits eller i samband med sterilisering, skall här angivas, att särskild berättelse härom avgivits ........................................................ Kvinnan lämnade sjukhuset den.................................................................................... MEDDELANDEN FRÅN KUNGL. Nr 93 [1947] Råd och anvisningar rörande tillämpning av steriliseringslag och abortlagen. till läkare och övriga medverkande (Reviderad upplaga) /BS Denna upplaga innehåller avsevärt mer än föregående och be- träffande abortlagen i anslutning till vidtagna ändringar i lagstiftningen delvis andra anvisningar. Medicinalstyrelsen får därför hemställa, att till undvikande av misstag exemplar av tidigare upplagor måtte undan- läggas eller makuleras. De upplysningar, som förekomma, betingas av att boken även är av- sedd som uppslagsbok. Den relativa utförligheten är liksom utförlighe- ten i givna lagbestämmelser betingad av ämnets stora vikt. "ETYDELSEN AV STERILISERING OCH ABORT F¶R SAMH¤LLET OCH DEN ENSKILDE Sterilisering har i vissa avseenden en mycket stor samhällelig betydel- se. Detta gäller särskilt ur arvshygienisk synpunkt, i synnerhet som ste- rilisering av sinnesslöa i tillräcklig omfattning kommer att medföra en minskning av sinnesslöhetens frekvens i befolkningen. Den sterilise- ring, som företagas av sociala skäl, är ur samhällets synpunkt också mycket väsentlig, då därigenom förhindras tillkomsten av barn, som skulle komma att uppväxa under mycket ogynnsamma förhållanden. Rent objektivt sammanfalla naturligtvis samhällets och den enskildes intressen i flertalet fall av sterilisering på såväl arvshygieniska som so- ciala grunder, då steriliseringen i hög grad är ägnad att föreb ygga soci- alt elände. Sterilisering av kvinna på medicinska grunder har givetvis sin största betydelse för kvinnan själv, ehuru det även ur samhällets synpunkt är väsentligt, att hennes liv eller hälsa sparas genom förhind- randet av havandeskap, som skulle äventyra dessa. Abort av arvshygieniska skäl har ur samhällets synpunkt lika stor betydelse som sterilisering på samma grund, då den endast utgör en uppskjuten sterilisering och författningsenligt skall kombineras med sådan, då ingreppet verkställes. I fråga om abort av rent medicinska skäl gäller detsamma som sagts om sterilisering på samma grun- der. I det stora antal fall av abort, som utföres på grund av ned- satt krafttillstånd hos kvinnan och där kraftnedsättningen i stor ut- sträckning beror på sociala missförhållanden, har ingreppet sin största betydelse för den enskilde. Aborten är här att betrakta som en nöd- fallsutväg. Det är också att hoppas, att den kuratorsverksamhet i abort- förebyggande syfte, som är under utveckling, avsevärt skall kunna begränsa antalet aborter på den senast angivna grunden. De legala ab- orter, som utföras på grund av att havandeskapet tillkommit genom lagbrott, äro så få, att de knappast ha någon betydelse för samhällets vidkommande. I den mån de legala aborterna begränsa de kriminella abortörernas skadliga verksamhet ha de självfallet en mycket stor betydelse ur det allmännas synpunkt. Råd och anvisningar rörande tillämpning av steriliseringslag. (Lagen om sterilisering.) Med hänsyn till de erfarenheter, som föreligga rörande tillämp- ningen av gällande steriliseringslag har medicinalstyrelsen ansett det erforderligt att i bearbetad form åter utgiva de råd och anvisningar rö- rande lagens tillämpning, som utgåvos . Med sterilisering i vidsträcktaste mening förstås varje medicinskt in- grepp, varigenom en person berövas förmågan att fortplanta sig. Detta kan som bekant ske genom kastrering, som innebär antingen ett opera- tiva avlägsnande av könskörtlarna eller förstöring av den könscellpro- ducerande vävnaden genom röntgen- eller radiumbestrålning och som utom upphävd fortplantningsförmåga oftast medför även fysiska och psykiska förändringar sammanhängande med bortfallet av könskörtlar- nas insöndringsfunktioner. Kastrering är reglerad i särskild lag (lagen om kastrering). Med sterilisering menas emellertid numera allmänt icke kastrering utan ett annat ingrepp, som endast hindrar könscellerna att nå sin bestämmelseort (sterilisering i in- skränkt bemärkelse). I gällande steriliseringslag förklaras uttryckligen, att »med sterilisering förstås i denna lag, icke kastrering». Ingreppet utföres vanligen genom att ett stycke av de könscellföran- de kanalerna operativa avlägsnas. Icke operativa metoder användas i ej för sterilisering i lagens mening. Sterilisering i denna in- skränkta bemärkelse medför i motsats till kastrering inga andra direkta bortfallssymtom än att fortplantningsförmågan upphäves. Såväl köns- driften som förmågan till könsumgänge och alla fysiska och psykiska förnimmelser i samband därmed bli sålunda bibehållna. Sterilisering av mannen är ett mycket lindrigt operativa ingrepp och praktiskt taget fullständigt riskfri. Hos kvinnan är operationen på grund av äggledarnas läge inuti bukhålan ett större ingrepp och därför förenad med en viss risk. Denna är i allmänhet obetydlig, såvida ej kroppslig sjukdom eller svaghet gör varje operation riskabel. gällande steriliseringslag antogs av , utfärdades och trädde i kraft . I olikhet med steriliseringslag, som omfattade endast varaktigt rättsinkapabla, omfattar nu gällande lag såväl rättsinkapabla som rätts- kapabla.3 Beträffande rättskapabel person kan sterilisering icke äga rum utan vederbörandes samtycke. Rättsinkapabel person må steriliseras, även om han icke samtyckt därtill. Någon skillnad mellan varaktig och tillfällig rättsinkapacitet göres icke i lagen, detta av den anledningen, att det kan vara ytterst vanskligt att bestämt förutsäga, huruvida före- fintlig rättsinkapacitet är varaktig eller icke. Då förslaget till lagen framlades, utgick emellertid departementschefen ifrån att medicinalsty- relsen, på vilken prövningen, huruvida sterilisering må äga rum eller icke, i flertalet fall ankommer (se härom mera nedan! ), icke komme att giva tillstånd till sterilisering av någon, som ej själv kunde bedöma in- nebörden av ingreppet, om gott hopp funnes, att han skulle tillfriskna. Detta gäller givetvis i främsta rummet om sådana fall, då en person icke själv önskar sterilisering eller då hans önskan därom kan antagas vara påverkad av en möjligen övergående själslig rubbning. En stor fördel är det, att det i de många fall, då en person själv ansökt om steri- lisering eller lämnat samtycke därtill, i allmänhet icke behöver avgöras, om han är rättskapabel eller icke. Frågan om rättskapacitet vid sterilise- ring, som tidigare ofta beredde svårigheter vid medicinalstyrelsens prövning och var en stötesten vid läkares prövning av sterilisering i an- nan ordning, befinner sig även i annat avseende numera i ett betydligt bättre läge, enär flertalet av fallen bli underkastade enhetlig och sak- kunnig prövning. Ehuru frågan om rättskapacitet sålunda icke längre är av så avgöran- de betydelse vid tillämpningen av steriliseringslagen, är den likväl alltjämt synnerligen viktig, dels i sådana fall, där sterilisering av en person sökes utan hans samtycke, dels i vissa fall, som få avgöras av tvenne läkare. Det synes därför erforderligt att i korthet ingå på denna fråga. Av lagen framgår icke, när en person i lagens mening skall anses vara rättsinkapabel och därmed på grund av rubbad själsverksamhet sakna förmåga att lämna giltigt samtycke till sterilisering. I motiven till steriliseringslag angives, att förutsättningarna härför skola be- dömas enligt de i allmänhet gällande rättsgrundsatserna. Rättskapaci- teten vid samtycke till sterilisering skall alltså bedömas enligt samma 3 Medicinalstyrelsen bortser här från den teoretiska skillnaden mellan rättska- pacitet och rättslig handlingsförmåga. Då det här och i fortsättningen talas om rättskapacitet eller rättsinkapacitet avses rättslig handlingsförmåga respektive frånvaro av sådan . principer som vid andra rättshandlingar av civil karaktär, exempelvis ingående av avtal. För att rättslig handlingsförmåga skall anses förelig- ga vid en rättshandling, skola följande villkor vara uppfyllda: Vederbö- rande skall ha insikt om handlingens innebörd och konsekvenser. Handlingens motivering skall vara opåverkad av den rubbade själsverk- samheten. Frågan om rättskapacitet vid sterilisering bör bedömas enligt följan- de överväganden. Gäller det en sinnessjuk eller en person, som lider av annan rubbning av själsverksamheten, varmed merendels avses psykopati, är första frå- gan man har att göra sig denna: Har vederbörande rent förståndsmäs- sigt en klar insikt om vad saken gäller? Sådan insikt förefinnas icke en- bart därigenom att han förstår, att han efter sterilisering icke kan få barn; det måste även krävas, att han har en viss uppfattning både om åtgärdens betydelse för honom själv och samhället och om motiven för densamma. Har han icke denna insikt eller kan han icke bibringas den, är inkapaciteten uppenbar. Förefinnes å andra sidan en sådan insikt, kan man icke utan vidare draga den slutsatsen, att vederbörande är rätt- skapabel. Nästa fråga blir då: Förefinnas i den sjukes vilje- eller käns- loliv sådana rubbningar, att de kunna antagas inverka på hans avgöran- de i den ifrågavarande angelägenheten? Vad beträffar rubbningar i vil- jelivet, så kunna dessa vid vissa former av sinnessjukdom vara så utta- lade, att de uppenbarligen medföra rättsinkapacitet. Äro viljerubbning- arna mindre uttalade, såsom hos en del viljesvaga och lättledda psy- kiskt abnorma, kan avgörandet, huruvida de skola anses ha något in- flytande på rättskapaciteten, vara vanskligt nog. Beträffande rubbning- ar i känslolivet ha dessa minst lika stort inflytande på rättskapaciteten som rubbningarna i viljelivet, om inte rent av större. Sålunda finns det en hel grupp av psykiska sjukdomstillstånd, som utgöras av primära rubbningar i känslolivet, nämligen de manisk-depressiva psykoserna. Det är alldeles uppenbart, att en av melankoli lidande person i känslan av sitt mindervärde - även om han rent förståndsmässigt fattar sakens innebörd - kan intaga en helt annan ståndpunkt än vad han skulle ha gjort i friskt tillstånd. Bedömandet av rättsinkapaciteten hos sinnesslöa sker givetvis efter samma principer som beträffande sinnessjuka och övriga psykiskt ab- norma, ehuru avgörandet i de flesta fall är mindre svårt än i fråga om dessa. Är den psykiska efterblivenheten så uttalad, att den sinnesslöe intellektuellt anses motsvara en 12-årings nivå eller därunder, utgår man i allmänhet ifrån att vederbörande är rättsinkapabel. En förutsätt- ning är givetvis, att en så grundlig och sakkunnig undersökning verk- ställts, att intelligensnivån kan bedömas med tillräcklig säkerhet. Under denna intelligensnivå är förmågan att rent förståndsmässigt fatta, vad saken gäller, mycket begränsad. Här må betonas, att en verklig insikt om steriliseringens konsekvenser för individ och sam- hälle innebär vida mer än det enkla fattandet, att ingreppet medför oförmåga att avla barn. Beträffande de fall, vilkas intellektuella nivå ligger över 12-årsålderns är bedömningen svårare. Det räcker då icke att enbart eller huvudsakligen beakta den intellektuella utvecklingen, utan hänsyn måste även tagas till eventuella rubbningar inom känslo- och viljelivet. Bedömningen måste med andra ord ske enligt samma överväganden som beträffande de sinnessjuka och psykiskt abnorma. Det må här framhållas, att medicinalstyrelsen med sitt uttalande, att de psykiskt efterblivna, som stannat vid en intellektuell utvecklingsnivå motsvarande 12-årsålderns eller därunder, äro att anse som rättsinka- pabla, icke tagit ställning till frågan, vilka som äro att anse som sin- nesslöa i steriliseringslagens mening och än mindre i allmänhet. Beträffande indikationerna gäller, att nästan all sterilisering nu är i lag reglerad. Undantagna äro endast sådana fall, där ingrepp i könsorganen, som kommer att medföra sterilitet, företages av terapeutiska skäl på grund av sjukdom i dessa organ, samt kastrering, som är reglerad i sär- skild lag (se ovan!). Sterilisering i lagens mening är alltså ett sådant in- grepp i könsorganen, där steriliteten är ändamålet med ingreppet och icke så att säga en biprodukt. Indikationerna för sterilisering enligt nu gällande lag kunna vara av eugenisk, social och medicinsk natur. %UGENISK INDIKATION föreligger, då någon med skäl kan antagas komma att genom arvsanslag på avkomlingar överföra sinnessjukdom eller sinnesslöhet eller ock svårartad sjukdom eller svårt lyte av annat 3OCIAL INDIKATION föreligger, då någon på grund av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan rubbning av själsverksamheten eller ock på grund av asocialt levnadssätt prövas vara för framtiden uppenbart olämplig att handhava vårdnaden om barn. -EDICINSK INDIKATION föreligger, då det på grund av sjukdom, kroppsfel eller svaghet hos kvinna är påkallat, att hon steriliseras för att förebygga havandeskap, som skulle medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Steriliseringslagen omfattar alla de fall, då sterilisering av eugeniska skäl kan anses böra ifrågakomma, sålunda ej blott sinnessjukdom och sinnesslöhet utan även svår kroppslig sjukdom eller svårt lyte, exem- pelvis blödarsjuka, ärftlig blindhet och ärftlig dövstumhet. Det är önskvärt, att den intygsgivande läkaren själv kan bilda sig en uppfattning om bärkraften av eugeniska skäl för sterilisering, åtminsto- ne i ej allt för svårbedömda fall. Han kan då icke blott tillstyrka eller avstyrka en ansökan, utan han kan också å ena sidan avstyra uppenbar- ligen alltför svagt grundade ansökningar, å andra sidan stimulera till befogade och önskvärda ansökningar. Att här lämna en ingående handledning skulle föra för långt, men några enkla principiella syn- punkter och påpekanden kunna vara på sin plats. Eugeniska skäl för ofruktbarhet äro sällan absoluta, d. v. s. det för- håller sig ytterligt sällan så, att en persons barn samtliga måste väntas bli sjuka eller defekta. Över huvud är det praktiskt taget aldrig möjligt att bestämt förutsäga barnens beskaffenhet i de enskilda fallen. I all- mänhet förefinnas en ARVSRISK Vid enkel dominant ärftlighetsgång och i vissa fall av könsbunden nedärvning är denna stor. Vid recessiv och mera komplicerad nedärvning är risken för barnen mindre men starkt växlande; vid släktgiften är den mer eller mindre kraftigt ökad. riskens storlek kan vanligen ej preciseras i det enskilda fallet. Stor be- tydelse har den ur ett stort material beräknade GENOMSNITTLIGA INSJUK NINGSSANNOLIKHETEN; man kan, när den är känd, ställa en empirisk arvs- Vid ärftlig sinnesslöhet hos en av föräldrarna är t. ex. insjuk- ningssannolikheten för barnen ; vid schizofren sinnes- sjukdom anses den enligt nyare forskningar vara . Härvidlag fin- nas starka eugeniska skäl för sterilisering. Vid sällsynta recessiva sjuk- domar får man tillsvidare nöja sig med mera teoretiska beräkningar. Vid ärftlig dövstumhet hos den ena av föräldrarna kan t. ex. insjuk- ningsrisken för barnen antagas ligga ; vid den vanligaste formen av den ärftliga blindhet, som vanligen kallas retinitis pigmento- sa, kan den uppskattas till eller mindre. I sådana fall finnas be- stämda eugeniska skäl för sterilisering vid släktgiften; annars äro skä- len ej starka. Vid mycket sällsynta recessiva defekter är arvsrisken vid förbindelser utom släkten ännu mycket mindre eller så gott som obe- fintlig. Insjukningsrisken för barnbarn och syskonbarn är mycket mindre än för barn. Om en person, som själv är fullt frisk, tillhör en släkt med ärftlig belastning, om t.ex. en av hans föräldrar eller något eller några av hans syskon är sinnessjuk, är risken för hans barn i allmänhet obetydlig Detta gäller ej vid könsbundet arv, t.ex. blödaresjuka, ej heller då en person redan har fött ett sjukt barn och därigenom visat sig vara en, åt- minstone i förbindelse med en bestämd annan person, farlig anlagsbä- rare. Det gamla begreppet hereditär belastning är överhuvud föråldrat och medger vanligen inga bestämda slutsatser. För utredningen är det dock viktigt, att uppgifter om alla kända fall i släkten lämnas. Hänsyn måste tagas icke blott till insjukningssannolikheten utan också till sjukdomens svårhetsgrad. När sjukdomen är relativt lindrig, bör en större arvsrisk krävas än när den är svår, då även mindre ned- ärvningsrisk kan anses tillfyllest. I många fall äro nedärvningssättet och arvsriskens storlek icke när- mare kända, eller det är ovisst, i vilken grad en sjukdom beror på ärftli- ga och på yttre faktorer. Av en till synes enhetlig ärftlig sjukdom kan det också finnas former med olika ärftlighetsgång eller med olika starkt beroende av yttre inflytelser. Att stundom samma sjukdomssymtom kan vara en yttring såväl av ärftliga anlag som av yttre faktorer, behöver knappast påpekas. Dessa förhållanden viga vikten av en grundlig släk- tutredning, som kan vara nödvändig för att bedöma de eugeniska skä- lens styrka. Det bör slutligen betonas, att utsikterna att genom sterilisering mera avsevärt minska ärftliga sjukdomars och defekters förekomst i befolk- ningen med ett viktigt, nedan nämnt undantag i allmänhet äro mycket begränsade. De eugeniska skälen förlora ej i betydelse härigenom, ty det är ur både enskild och allmän synpunkt befogat och önskvärt att i varje enskilt fall förhindra tillkomsten av en avkomma med ärftliga sjukdomar, framför allt av sjuka och undermåliga barn. 3INNESSL¶HETEN intar i detta avseende en särställning. På grund av dess vanlighet, dess tidiga manifestation, ärftlighetens stora betydelse och andra omständigheter finnas här utsikter, att ett förhindrande av fortplantning skall medföra en betydelsefull minskning redan på ett par generationer. En förutsättning härför är, att alla eller åtminstone det stora flertalet ej effektivt internerade sinnesslöa steriliseras och att detta sker, innan de fått några barn. Vikten härav är så mycket mera uppenbar som de sociala skälen äro lika starka som de eugeniska. $ET ¤R ALLTS¥ UTAN MINSTA TVEKAN I FR¥GA OM DE SINNESSL¶A SOM STERI LISERING HAR SIN OJ¤MF¶RLIGT ST¶RSTA BETYDELSE. Den i tillämpningsföre- skrifterna till steriliseringslagen stadgade skyldigheten för vissa tjänsteläkare att vidtaga åtgärder för sterilisering (se härom närmare har främst till syfte att åstadkomma en ökad sterilisering av sinnesslöa. $ET SKALL H¤R KRAFTIGT UNDERSTRYKAS ATT DET F¶R ATT STERILISE RINGSLAGEN SKALL F¥ ¥SYFTAD VERKAN ¤R SYNNERLIGEN ANGEL¤GET ATT DENNA F¶RESKRIFT UPPM¤RKSAMMAS OCH TILL¤MPAS I ST¶RSTA M¶JLIGA UTSTR¤CKNING. Lika betydelsefullt är, att statliga och kommunala anstalter och myn- digheter, särskilt fattigvårdsstyrelser och barnavårdsnämnden, som ge- nom sin verksamhet äga kännedom om fall, i vilka sterilisering är önskvärd eller bör övervägas, i tillräcklig omfattning göra ansökan om sterilisering av sinnesslöa - vartill bland annat fattigvårdsstyrelser och barnavårdsnämnder under vissa förutsättningar äro berättigade - eller föranstalta om att dylik ansökan blir gjord eller göra sådan framställ- ning om läkarundersökning, som i nyssnämnda stadgande omtalas. Dessa möjligheter böra givetvis utnyttjas även i fråga om sinnessjuka, ehuru samma allmänna effekt av sterilisering här ej kan väntas, och icke minst i fråga om vissa svåra psykopater, om vilka sistnämnda mycket av det, som sagts om sinnesslöa, sannolikt gäller, ehuru ingen- ting mera bestämt kan sägas om effekten av sterilisering på kommande släktled. Denna indikation föreligger, som redan nämnts, då någon på grund av sinnessjukdom, sinnesslöhet eller annan rubbning av själsverksamheten eller ock på grund av asocialt levnadssätt prövas vara för framtiden up- penbart olämplig att handhava vårdnaden om barn. Oförmågan att handhava vårdnaden kan sålunda hava medicinsk eller sociologisk grund. Att asocialt levnadssätt upptagits som fristående förutsättning, innebär en vidgning av den sociala indikationen i jämförelse med den äldre lagen. I princip är denna vidgning knappast av mera djupgående art emedan asocialt levnadssätt av det slag, som här avses, oftast sam- manhänger med själslig rubbning, men vidgningen har en ej ringa praktisk betydelse, ty sådan rubbning behöver nu ej direkt påvisas. Det är dock för fallens bedömande och dessutom för materialets bearbet- ning önskvärt att upplysningar meddelas, som tillåta slutsatser rörande förefintlighet av sinnesslöhet, sinnessjukdom eller psykopati. Det bör även om möjligt av utredningen framgå, huruvida asocialiteten kan an- ses väsentligen bero på ärftliga anlag eller vara miljöbetingad. Då den sociala indikationen utgöres av varaktig olämplighet att handhava vårdnaden om barn och begreppet V¥RDNAD mycket ofta miss- förståtts, är det nödvändigt att litet närmare beröra detta. Vanligast är, att vårdnad identifieras med vård och då särskilt vård av späda barn. Det har sålunda förekommit, att sinnesslö kvinna, som tillfredsställande kunnat amma och tvätta barnkläder, ansetts lämplig att handhava vård- naden om barn. 6¥RDNAD OM BARN är emellertid ett juridiskt mera vid- sträckt begrepp och utgör sammanfattningen av de rättsliga skyldighe- ter och befogenheter, som stadgats i och för barns vård och fostran. Jämte rätten och skyldigheten att sörja för barnets materiella och andli- ga behov innebär vårdnaden jämväl viss rätt att bestämma över barnets Barnet är föremål för vårdnad, intill dess det fyllt eller ingått äktenskap. Beträffande BARN I ¤KTENSKAP till- kommer vårdnaden båda föräldrarna i förening, därest icke domstol vid hemskillnad eller skilsmässa eller av annan anledning förordnat, att en- dera av föräldrarna skall ha vårdnaden. Bör ingendera av föräldrarna ha vårdnaden, överflyttas denna på särskilt förordnad förmyndare. av föräldrarna, tillkommer vårdnaden den andra. Äro båda döda, har förmyndaren vårdnaden. Beträffande BARN UTOM ¤KTENSKAP har modern vårdnaden, såvitt icke domstol förordnat fadern eller särskilt förordnad förmyndare att ha den. Dör modern, skall vårdnaden överflyttas på fa- dern eller särskilt förordnad förmyndare. Det må framhållas, att vård- naden ingalunda alltid utövas av den, hos vilken barnet vistas. Ej heller överflyttas vårdnaden på på grund av någon dess åt- gärd beträffande barnet. Härom anföra ärvdabalkssakkunniga i sitt 1946 avgivna förslag till föräldrabalk bland annat: »Enligt gällande rätt medför den omständigheten att barnet erhåller vård och fostran hos an- nan än den lagbestämda vårdnadshavaren icke någon förändring beträf- fande den rättsliga vårdnaden. Detsamma är förhållandet, då enligt be- slut av barnet skilts från föräldrahemmet eller då det intagits i straff- eller tvångsuppfostringsanstalt.