sou · GNB3136 · 2000-01-01 00:00:00 — Avsikten är endast att tillskapa en regel som bidrar till att varje politiskt parti som tar emot statligt partistöd vinnlägger sig om att tillskapa rutiner som måste anses normala för större organisationer. Den nu skisserade ordningen kommer inte att innebära någon nämnvärd förändring i rutinerna för de nuvarande riksdagspartierna. SOU 1999:136 177 8 Författningskommentar 8.1 Vallagen 5 kap. 13 § 5 kap. 13 §. För att skydda sin beteckning vid val skall partier som registrerat partibeteckning också anmäla samtliga sina kandidater. Anmälan skall göras hos den centrala valmyndigheten. Om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver det får anmälan i stället göras hos . Lagrummet bör förtydligas genom att det i första stycket anges att det är hos centrala valmyndigheten som anmälan av kandidater skall göras om inte annat föreskrivs. 5 kap. 20 § och 9 kap. 11 § 5 kap. 20 §. Den centrala valmyndigheten skall upprätta listor över de partier som registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Sådana listor skall upprättas för varje slag av val och för varje riksdagsvalkrets, varje landsting och varje kommun eller, vid val till , landet som helhet. Den centrala valmyndigheten skall efter begäran hålla till handa listor över de partier som registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Av skäl som närmare utvecklats i avsnitt 6.6.3 innebär partiernas rätt att återta kandidatanmälningar att de listor över partier som anmält kandidater och som skall finnas i röstningslokaler kan bli missvisande. På grund härav och eftersom listorna inte torde fylla någon större praktisk funktion föreslås att bestämmelserna i 5 kap. 20 § andra stycket och 9 kap. 11 § upphävs. I 5 kap. 20 § förslås i ett nytt andra stycke att listorna på begäran skall kunna tillhandahållas den som så önskar. 178 Författningskommentar SOU 1999:136 6 kap. 4 § 6 kap. 4 §. På valsedlar som innehåller kandidatnamn bör varje kandidat identifieras på ett sådant sätt att det klart framgår vem som avses. På valsedlar för val till bör samma kandidatnamn inte förekomma i mer än en valkrets. Om en valsedel innehåller kandidatnamn skall det på valsedeln finnas ett markerat utrymme intill varje namn där väljarna kan lämna en särskild personröst genom en markering. Om en valsedel innehåller kandidatnamn, skall namnen förses med nummer och tas upp i nummerordning under varandra. I avsnitt 6.6.2 har närmare beskrivits vissa oönskade konsekvenser av dubbelvalsavveckling i de fall en kandidat kandiderar i flera valkretsar. För att i möjligaste mån undvika sådana följder föreslås att en kandidat i riksdagsvalet inte bör förekomma på valsedlar i mer än en valkrets och att denna rekommendation tas in som ett nytt andra stycke. Någon motsvarande reglering för de kommunala valen föreslås inte. 6 kap. 7 och 15 §§ samt 9 kap. 12 § 6 kap. 7 §. Den centrala valmyndigheten förser på beställning varje parti med valsedlar till det antal partiet önskar. En beställning från ett parti som registrerat sin partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 § levereras bara om beställningen gjorts av en behörig företrädare för partiet, av partiets ombud, eller av en person som ombudet utsett. Den centrala valmyndigheten tillhandahåller valsedlar med parti- och valbeteckning (partimarkerade valsedlar) för utläggning i röstningslokal enligt 9 kap. 12 § endast efter anmälan av behörig företrädare för partiet eller av partiets ombud. 6 kap. 15 §. Före ett val skall den centrala valmyndigheten bestämma den sista dag då valsedlar skall ha beställts för att de skall kunna levereras före valdagen. I särskilda fall får myndigheten bestämma en senare dag för beställning och leverans. Om en beställning kommer in senare än vad den centrala valmyndigheten har bestämt, hålls valsedlar till handa bara om de kan levereras före valdagen och utan att leveransen av tidigare gjorda beställningar försenas. Den centrala valmyndigheten skall före ett val också bestämma den sista dag då anmälan enligt 6 kap. 7 § tredje stycket skall ha gjorts. SOU 1999:136 Författningskommentar 179 9 kap. 12 §. I anslutning till varje röstningslokal skall det ordnas en lämplig plats där valsedlar kan läggas ut. Om detta inte är möjligt får en sådan plats i stället ordnas inne i lokalen. På denna plats skall väljarna för det val som avses ha tillgång till – valsedlar för val till samt landstings- och kommunfullmäktige med parti- och valbeteckning (partimarkerade valsedlar) för varje parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har fått av rösterna i hela landet och som gjort anmälan enligt 6 kap. 7 § tredje stycket. – valsedlar för val till med parti- och valbeteckning (partimarkerade valsedlar) för varje parti som vid något av de två senaste valen har fått av rösterna i hela landet och som gjort anmälan enligt 6 kap. 7 § tredje stycket samt – blanka valsedlar. Valförrättarna och röstmottagarna skall se till att valsedlar enligt första stycket finns utlagda. De partier som deltar i valen skall också kunna lägga ut sina valsedlar på denna plats. På röstmottagningsställen som inrättas av utlandsmyndigheter får partierna bara lägga ut partimarkerade valsedlar. I avsnitt 6.6.5 föreslås att skyldigheten för valmyndigheterna att distribuera partimarkerade valsedlar begränsas till de fall där ett parti genom en behörig företrädare anmält att det önskar att så skall ske. Det föreslås vidare att RSV skall bestämma när ett parti senast skall anmäla att det önskar få partimarkerade valsedlar utlagda. Syftet med förslaget är att förhindra att valsedlar läggs ut för partier som inte ställer upp med några kandidater i ett val. Förslaget föranleder tillägg i 6 kap. 7 och 15 §§ samt 9 kap. 12 §. I avsnitt 6.6.4 föreslås att förbudet mot att lägga ut namnvalsedlar på särskilda röstmottagningsställen inom landet upphävs. Förslaget föranleder en ändring i 9 kap. 12 § sista stycket. 11 kap. 7 § 11 kap. 7 § Väljarna skall för varje slag av val de vill delta i erhålla ett valkuvert. Därefter skall de bakom en ledig valskärm avge sin röst och lägga en valsedel för varje slag av val i ett valkuvert utan att vika valsedeln. När väljarna gjort i ordning sina valkuvert skall de lämna kuverten och sitt röstkort till röstmottagaren. Den nuvarande ordningen innebär att en väljare som skall poströsta hos röstmottagaren skall visa sitt röstkort och få ett kuvert. Därefter skall väljaren rösta och göra i ordning sina kuvert samt på nytt uppsöka röstmottagaren och där visa sitt röstkort samt lämna detta tillsammans 180 Författningskommentar SOU 1999:136 med kuverten. Väljaren måste alltså uppsöka röstmottagaren två gånger, vilket uppfattats som opraktiskt särskilt då det är kö på postkontoret. har därför genom RSV framfört att önskemål om att det bör vara tillåtet att ha valkuverten ute i postkontoret så att väljarna själva kan förse sig med dessa och den första omgången undvikas. Rådet har förståelse för önskemålet och anser att en ändring är befogad. Kravet på att väljaren skall visa sitt röstkort för att få ett kuvert bör tas bort. I lagrummet bör därför anges endast att väljarna på postkontoret skall erhålla kuvert. Därigenom kan väljarna ta ett kuvert, rösta och sedan uppsöka röstmottagaren. Då skall liksom nu röstkortet visas innan kuverten lämnas. 12 kap. 20 och 21 §§ samt 15 kap. 6 § 12 kap. 20 §. Röstmottagaren skall ta hand om de fönsterkuvert som gjorts i ordning och på en särskild förteckning anteckna varje väljares namn och den valnämnd eller det valdistrikt som varje fönsterkuvert skall skickas till. På fönsterkuvertet skall röstmottagaren anteckna det nummer som finns i förteckningen. 12 kap. 21 §. Röstmottagaren skall skicka fönsterkuverten till valnämnden i den kommun där väljaren finns i röstlängden. Skickas kuverten med post skall de ordnas som värdepost. Röstmottagaren vid ett sådant röstmottagningsställe som inrättats med stöd av 2 § får i stället skicka kuverten till valförrättarna i valdistriktet om kuverten kan beräknas vara hos valförrättarna innan tiden för röstning i vallokalen går ut. Innan fönsterkuverten skickas till vallokalen skall de läggas i särskilda omslag som förseglas. På varje omslag skall det antecknas hur många fönsterkuvert som omslaget innehåller. 15 kap. 6 §. Valförrättarna skall ta emot omslagen med fönsterkuvert. De skall anteckna i valdistriktets protokoll hur många omslag de tagit emot från valnämnden och från särskilda röstmottagningsställen samt hur många fönsterkuvert som omslagen innehåller enligt vad som står på dem. Omslagen får inte öppnas innan den granskning som sägs i 7 § påbörjats. Enligt 12 kap. 2 § vallagen kan under valdagen särskilda röstmottagningsställen inrättas på andra platser än vårdinrättningar m.m. Syftet med bestämmelsen är bl.a. att röstmottagningsställen skall kunna inrättas för väljare som annars skulle få resa långt för att kunna rösta. Röster som lämnats på ett sådant röstmottagningsställe skall enligt 12 kap. 21 § sändas till valnämnden. skall enligt 15 kap. SOU 1999:136 Författningskommentar 181 2 §, om rösterna kommer in under valdagen, sända dem till valförrättarna i respektive valdistrikt under förutsättning att rösterna kan beräknas komma fram innan vallokalen stänger. RSV har förklarat att detta är en tidsödande ordning som inte fyller någon praktisk funktion i de fall röstmottagning vid det särskilda röstmottagningsstället sker under valdagen. Verket har därför föreslagit att röstmottagarna på de särskilda röstmottagningsställen som inrättats med stöd av 12 kap. 2 § skall få sända rösterna direkt till valdistrikten utan omvägen över valnämnden. Hanteringen av röster som lämnas vid särskilda röstmottagningsställen inom landet har i vallagen fått en enhetlig reglering som bl.a. innebär att fönsterkuverten med röster skall sändas till bestämmelserna i 15 kap. vallagen. Att göra undantag för den situation som är aktuell innebär att den lagtekniska systematiken bryts. Detta bör dock inte få lägga hinder i vägen för en mer rationell ordning. Rådet föreslår därför att det i 12 kap. 21 § införs en bestämmelse av innebörden att röstmottagaren vid ett särskilt röstmottagningsställe enligt 12 kap. 2 § får lov att sända den till valförrättarna i valdistriktet om den kan antas komma dit innan vallokalen stänger. Fönsterkuverten skall behandlas på motsvarande sätt som anges i 15 kap. 2 §. Ändringen i 12 kap. 20 § följer av att det blir möjligt att sända fönsterkuverten direkt till valdistriktet. Genom ett tillägg i 15 kap. 6 § klargörs att valförrättarnas hantering av fönsterkuvert avser också de kuvert som kommer från ett särskilt röstmottagningsställe. 18 kap. 55 § och 20 kap. 8 § 18 kap. 55 § Kommunfullmäktige bestämmer hur många ersättare som skall finnas för ledamöterna i fullmäktige. Antalet utgör en viss andel, dock högst hälften av det antal platser som varje parti får i kommunen. Dessa bestämmelser finns i 5 kap. 4 § andra stycket kommunallagen (1991:900). skall utse ersättare till det antal och på det sätt som sägs i 20 kap. 7 §. Om andelen ersättare av de platser som ett parti fått utgör ett brutet tal skall detta avrundas till närmast högre hela tal. Om det för ett parti inte kommer att utses minst två ersättare skall 20 kap. 8 § tillämpas. Kan någon ersättare för en viss ledamot inte utses på det sättet, utses ingen ersättare för den ledamoten. Om det sedan ersättare utsetts enligt 7 § visar sig att det för ledamot eller ledamöter i ett parti utsetts bara en ersättare skall ytterligare sammanräkning göras till dess minst två ersättare utsetts. I det fall partiet har fått två eller flera mandat skall sammanräkningen i första hand göras för den 182 Författningskommentar SOU 1999:136 ledamot som har störst personligt röstetal i förhållande till antalet röster för partiet i valkretsen och därefter för den som har störst jämförelsetal. Av redogörelsen i avsnitt 6.6.9 framgår att det i fall då kommunfullmäktige bestämt andelen ersättare till annan kvotdel än hälften att det kan inträffa att det för ett parti som fått ett eller två mandat utses fler ersättare än för ett part som fått tre eller flera mandat. Risken för att sådana situationer uppstår kan elimineras genom en bestämmelse som innebär att det alltid kommer att utses minst två ersättare för ett parti oavsett hur många mandat det vunnit. 20 kap. 6 § 20 kap. 6 §. Om ersättare skall utses enligt 18 kap. 51 § andra stycket eller 56 § andra stycket samt om en ny ledamot skall utses enligt 62 eller 65 § skall följande gälla. Den kandidat inom valkretsen som står i tur att få nästa mandat för partiet utses till ersättare eller ny ledamot. Saknas en sådan kandidat på partiets valsedlar, skall den centrala valmyndigheten, såvitt avser riksdagsvalet, och , såvitt avser val till landstings- och kommunfullmäktige, med tillämpning av 2 § bestämma en annan valkrets, där partiet deltar i fördelningen av fasta valkretsmandat, från vilken ersättaren eller ledamoten skall utses. Till ersättare utses den som där står närmast i tur att få mandat för partiet. Enligt 18 kap. 61 och 62 §§ samt 64 och 65 §§ är det som utser ersättare för avgångna ledamöter i landstings- och kommunfullmäktige . Ersättare skall i första hand utses på grundval av ersättarordningen i 18 kap. 54 och 55 §§. Om det inte finns någon som kan utses på det sättet skall ersättaren enligt 20 kap. 6 § hämtas från en annan valkrets. Som lagtexten nu är formulerad är det RSV i egenskap av central valmyndighet som skall avgöra vilken valkrets som skall komma i fråga. RSV har framhållit att denna uppgift bör ligga hos . Det framstår som naturligt att ansvarar även för detta led i utseendet av ersättare. Rådet föreslår därför att uppgiften förs över till . SOU 1999:136 Författningskommentar 183 8.2 Lagen (1996: 810) om riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska förhållanden 4 §. Anmälan är frivillig, men den skall innehålla alla vid anmälningstillfället relevanta uppgifter om sådana förhållanden som anges i 10 §. En ledamot skall dock ha rätt att anmäla uppgifter enligt 10 a § utan att i övrigt delta i registret. 10 a § En ledamot kan särskilt redovisa de kostnader som han eller hon har haft för att bedriva en personvalskampanj. En ledamot kan också särskilt redovisa hur denna finansierats både vad gäller ekonomiska bidrag och förmåner av annan art. 12 §. Innan anmälda uppgifter får registreras skall i förekommande fall enskilda och juridiska personer samt offentliga organ som avses i 10 § andra stycket 3–5, 7, 8, 10 eller 10 a § beredas tillfälle att yttra sig över uppgifter som berör dem. Om ett sådant yttrande innehåller en erinran mot en lämnad uppgift, skall riksdagsledamoten beredas tillfälle att ändra eller komplettera sin anmälan. I avsnitt 6.5.5 har föreslagits att riksdagsledamöter skall kunna få lämna ekonomisk redovisning över personvalskampanjer i det register som förs av enligt lagen (1996: 810) om riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska förhållanden. Enligt lagen i sin nuvarande lydelse måste en ledamot som anmält sig till registret anmäla alla registerpliktiga uppgifter som förekommer vid anmälningstillfället. Eftersom en ledamot bör kunna få redovisa sin personvalskampanj i ekonomiskt avseende utan att i övrigt delta i registret föreslås ett tillägg i 4 § som ger möjlighet till detta. En ny 10 a § införs enligt vilken en riksdagsledamot kan redovisa egna kostnader för en personvalskampanj och ekonomiska förmåner eller förmåner av annan art som han eller hon har erhållit i sin personvalskampanj. Till skillnad från vad som gäller enligt lagen i övrigt anges inte i detalj vilka uppgifter som skall registreras: Det får ankomma på den enskilda ledamoten att avgöra detta. Anledningen är främst att partierna kan ha fastställt olika principer för finansiering och redovisning med vilka en detaljreglering i lag skulle kunna komma i konflikt. Enligt 12 § i sin nuvarande lydelse skall enskilda personer och juridiska personer i vissa fall beredas tillfälle att yttra sig över uppgifter som rör dem. Om ett sådant yttrande innehåller en erinran mot en lämnad uppgift skall riksdagsledmoten beredas tillfälle att ändra eller 184 Författningskommentar SOU 1999:136 komplettera sin anmälan. Genom ett tillägg i lagrummet anges att detta skall gälla även uppgifter som lämnats i samband med redovisning av en personvalskampanj. 8.3 Lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall 7 och9 §§ 7 §. Vid ordinarie val eller omval till , ordinarie val till landstingsoch kommunfullmäktige, val till och vid en folkomröstning får ett ytterkuvert för brevröst från eller göras i ordning tidigast före valdagen och senast så att det kan skickas med post enligt 9 §. Vid dessa val får ett ytterkuvert för brevröst från ett fartyg göras i ordning tidigast före valdagen och senast så att det kan skickas med post enligt 9 §. Vid extra val till och vid folkomröstning som hålls med sådana val får ett ytterkuvert från en väljare i eller göras i ordning tidigast före valdagen och från en väljare ombord på ett fartyg tidigast före valdagen. 9 § Omslagskuvert för brevröst skall skickas med post i så god tid att det kan beräknas vara den centrala valmyndigheten till handa före valdagen. I avsnitt 6.6.8 föreslås att tiden för brevröstning kortas på så sätt att en sista angiven dag för att få göra i ordning en brevröst ersätts med en föreskrift att rösten skall göras i ordning och postas senast i så god tid att den är centrala valmyndigheten till handa före valdagen. Ändringarna i angivna lagrum föranleds av den ändrade tidsfristen. 8.4 Lagen (1972:740) om statligt stöd till politiska partier 11 a §. Har parti vid val till fått av rösterna i hela landet och erhåller partiet av rösterna i hela landet vid närmast följande val, utgår stöd enligt 3 och 9 §§ av vad som annars skulle utgå vid en beräkning enligt angivna bestämmelser. SOU 1999:136 Författningskommentar 185 14 § Ansökan om stöd enligt denna lag görs skriftligen hos partibidragsnämnden. Ansökan bör göras före utgången av oktober. Till ansökan skall fogas partiets årsredovisning för det senaste räkenskapsåret samt handling som visar att partiet utsett en revisor som är auktoriserad eller godkänd. Stöd får inte utbetalas om ansökan brister i dessa avseenden. Partistöd och kanslistöd betalas såvitt möjligt ut . Utbetalningarna görs av kvartalsvis med en fjärdedel varje gång. Första utbetalningen görs inom efter det att ansökan har gjorts. Utbetalningarna sker till respektive partis riksorganisation. På begäran av partiet kan dock kanslistödet eller del därav betalas till riksdagsgruppens kansli. Lag (1989:241). Rådet har i avsnitt 7.3 föreslagit att partistödet både i form av mandatbidrag och då det är fråga om grundstöd skall halveras för ett parti som i ett riksdagsval fått av rösterna och vid det därpå följande valet får en lägre andel än . Den föreslagna bestämmelsen i 11 a § har utformats på så sätt att den är tillämplig endast på partier som varit berättigade till stöd därför att de varit representerade i på grund av att de fått av rösterna och som vid det följande valet fått ett lägre röstetal än av rösterna. Anledningen till denna avgränsning är att partier som varit representerade i genom fyraprocentsregeln regelmässigt erhåller ett högre stöd än partier som är berättigade till bidrag enligt 3 § tredje stycket samt att det inte ansetts befogat med det högre stödet vid ett så lågt röstetal som eller lägre. Bestämmelsen avses bli tillämplig som följer på det val då partiet fått ett lägre röstetal än . Ett parti som val fått och val fått av rösterna skall således för perioden –2002 tilldelas endast hälften av det stöd som annars utgått vid en beräkning enligt 3 och 9 §§. I 14 § föreslås ett tillägg som innebär att ansökan om partistöd skall vara åtföljd av årsredovisning för det senaste räkenskapsåret och handling som visar att någon av de revisorer som partiet utsett är auktoriserade alternativt godkända. Vidare föreslås att partistöd inte får utbetalas till ett parti som inte gett in sin årsredovisning eller saknar auktoriserad eller godkänd revisor. SOU 1999:136 187 9 Ekonomiska konsekvenser m.m. och ikraftträdande 9.1 Ekonomiska konsekvenser m.m De förslag som rådet lagt fram bedöms inte medför några nämnvärda kostnadsökningar. Förslaget avseende ändrade regler för utseende av ersättare för kommunfullmäktige innebär att det kan komma att utses fler ersättare . Dock torde de ekonomiska följderna härav vara marginella. Förslaget om att i vissa fall begränsa rätten till statligt partistöd innebär att kostnaden för detta stöd kan komma att minska. Rådet har även beaktat de övriga samhällsfrågor om bl.a. jämställdhet som anges i 15 § kommittéförordningen men har inte funnit att förslagen kan antas få någon inverkan i dessa avseenden. 9.2 Ikraftträdande Flera av de lagförslag som rådet lagt fram kan antas komma att behandlas ytterligare i samband med en vidare översyn av bl.a. valadministrativa frågor. Rådet har mot den bakgrunden inte funnit skäl att föreslå någon mer preciserad tidpunkt för ikraftträdandet. Rådet anser dock att det är angeläget att förslagen genomförs i så god tid att de kan tillämpas i samband med de allmänna valen . SOU 1999:136 189 Reservationer Av ledamöterna , (c) () och () Spärrnivån i riksdagsvalet m.m. Rådet för utvärdering av val har haft till uppgift att utvärdera val och effekterna av det nya systemet med personval. Rådet har också haft möjlighet att föreslå förändringar. Rådet har anlitat forskare som på olika områden genomfört undersökningar och författat rapporter. Det är vår bedömning att en relativt gedigen utvärdering gjorts, men rådet har enligt vår mening varit alltför försiktig med att föreslå förändringar som en konsekvens av utvärderingen, särskilt på några områden. 1996/97:70, som låg till grund för riksdagsbeslutet, framhölls att spärrnivåerna i det svenska personvalssystemet i ett inledningsskede borde sättas något högre för att sedan kunna justeras nedåt. Nivåerna sattes till i samtliga val utom till där spärren sattes till . I den utvärdering av personvalet som rådet genomfört finns inget som motiverar vare sig skillnader i spärrnivåerna eller ett bibehållande av en högre nivå i riksdagsvalet. Inte heller visar det underlag rådet haft att en spärrnivå på även i riksdagsvalet skulle ha medfört några drastiska konsekvenser. I betänkandet skriver majoriteten att Rådet har dock kunnat konstatera att personvalets genomslag i de största valkretsarna är påtagligt lågt och att personvalssystemet i detta avseende måste sägas lida av en demokratisk obalans som det är önskvärt att åtgärda. Detta påstående instämmer vi i. Erfarenheter års riksdagsval visar att det i princip krävs att man är partiledare för att nå över spärren på i och . Att genomslaget för personvalet i de största valkretsarna var mycket begränsade anser rådet 190 Reservationer och särskilda yttranden SOU 1999:136 vara en oväntad effekt. Det är beklagligt att majoriteten inte drar den slutsats som krävs, nämligen att om man vill öka väljarnas möjlighet att påverka vilka ledamöter som skall representera dem i så måstes spärrnivån sänkas. Enligt vår mening finns det därför skäl att justera spärrnivån i riksdagsvalet till . För det första skulle systemet därmed bli enhetligt och enklare att förstå. För det andra skulle det öka personvalets genomslag i de större valkretsarna. I de allra största valkretsarna blir dock effekterna endast begränsade, och det stora flertalet skulle ändå väljas in på listplacering, varför ytterligare justeringar av systemet enligt vår mening bör göras. Att förutsättningarna att någon blir personvald i dessa valkretsar är så små beror just på att de är så stora till antalet invånare. En möjlig lösning på problemet med det dåliga genomslaget för personvalet i de största valkretsarena vore därför att ändra valkretsindelningen. Väl medvetna om svårigheterna att hitta en bättre indelning anser vi ändock att rådet borde föreslagit en översyn av valkretsindelningen.