sou · GNB356 · 2000-01-01 00:00:00 — Man började med lagstiftning för att ersätta olycksfall, därefter följde sjukförsäkring och pensionssystem och sist kom ersättningar vid arbetslöshet och stöd för familjen. Det fanns och finns givetvis skillnader mellan länderna, men exempelvis , Syd- , , , och hade infört nya väl- färdsprogram inom socialförsäkringens huvudsektorer . Detaljbeskrivningar av förloppet måste vänta tills och slutfört sina analyser. I och med att de tidigare ostasiatiska mirakelekonomierna nu befinner sig i en enorm kris, är reformerna fördröjda och för tillfället uppskjutna, men däremot har inte välfärdsprogrammen och planerna på att utbygga välfärden övergivits. Detta är återigen ett mycket starkt exempel på att väl- färdsamhällets framtid i högsta grad är en politisk fråga och att lösningarna inte automatiskt följer av ekonomiska processer och mekanismer. När vi återgår till att betrakta europeiska samhällen är det skäl att notera att välfärdsamhällets institutioner uppstod med låg inflation och hög sysselsättning. Därefter har jämte arbetslösheten, befolkningens ålderstruktur och sysselsätt- ningens starka koncentration till informationsteknologi ökat ut- gifterna för välfärdsproduktionen. Man talar om välfärdssamhällets kris och allmänhetens tilltro till välfärdspolitiken har i någon mån skakats. Undersökningar i alla nordiska länder, i som sagt främst utförda av , ger vid handen att befolkningen inte önskar några dramatiska förändringar i det välfärdspolitiska systemet. Trots att det finns ekonomiska påfrestningar i anslutning till det svenska välfärdssamhället är det osannolikt att några större förändringar kommer att ske. Förutsättningen för att be- folkningens önskemål uppfylls är det demokratiska systemet. Även om drastiska förändringar i välfärdssystemet knappast är troliga, kommer globaliseringen eller dess halvväga variant, europeiseringen, att ha konsekvenser för välfärdssystemet. Även om Europeiska unionen tillsvidare deklarerat att socialpolitiken och välfärdsprogrammen i huvudsak hör till de enskilda national- staternas intressesfär, är det uppenbart att många av EU:s åtgärder och resursallokeringar till särskilda industrier, jordbruk och vin- producenter har stora konsekvenser för välfärdens nivå och för- delning. De innehåller ofta betydande överföringar av inkomster och penningmedel, även om de görs under andra rubriker. (1996, 24) brukar tala om osynliga välfärd-transfers som görs i tecknet av vad han kallar fiskal välfärd. Den är ofta icke observerad och den tenderar att favorisera grupper på en någor- lunda hög inkomstnivå. Även om inga verkligt drastiska förändringar är på väg, är det alltså troligt att globaliseringen och europeiseringen leder till juste- ringar i många detaljer. Det är också att vänta att den svenska, institutionella modellen kommer att revideras en smula under in- flytelser både från den korporatistiska och liberala modellen. På kommer antagligen familjen att åter börja beaktas som välfärdsproducent i högre grad än . Möjligheterna till och konsekvenserna av global och kontinentbaserad demokrati På grund av globaliseringen och rädslan för att den håller på att åsidosätta det folkstyre, som demokratin innebär, har den senaste tidens statsvetenskapliga diskussion innehållit många förslag till konstruktion av globala eller åtminstone kontinentbyggda enheter. Det finns som bekant organisationer såsom FN och Europeiska unionen, men de är vad man kallar internationella och inte globala eller globalistiska. De verkliga beslutsfattarna inom dem är utsedda av de medverkande staternas regeringar och inte genom allmänna val. Som exempel på förslagen till globala eller åtminstone kon- tinentala demokratiska system kan här i korthet hänvisas till de konstruktioner, som har presenterats av och . Barber tar i sin bok . McWorld; How Capitalism and Tribalism are Reshaping the World (1996) den snabba spridningen av konsumentideologi och universell konsu- mentstil som exempel och framhåller med uttrycket McWorld GLOBALISERINGEN, DEMOKRATIN OCH VÄLFÄRDSSAMHÄLLET möjligheterna till en global demokrati. Barbers förslag är dock allvarligare än vad man först tror på basen av hans något mcdonali- serade terminologi. Han utgår från civilsamhället, som han ser som ett nätverk av medborgarorganisationer och diskuterar möjlig- heterna att skapa ett civilsamhälle i global skala. Barber strävar till att konstruera en enhet i den kulturella mångfalden utan att bortse från eller förtrycka kulturella differenser, som är nödvändiga för att människan inom ett civilsamhälle skall kunna skapa sig en social identitet. Barber har en amerikansk utgångspunkt och ser första konstitution som en god modell. Den skapade förvisso en enhet i mångfalden men gav de forna enskilda kolonierna, staterna en stor autonomi. Bland många fram- kastade idéer är Barbers förslag värdefullt genom att det uttryck- ligen beaktar enskilda små länders traditioner. Barber tar också stor hänsyn till globala kulturella differenser. Han ställer sig mycket tveksam till den liberala demokratin, som här har kallats medborgardemokrati. I många utomeuropeiska kulturer betonas inte individen och vikten av individernas auto- nomi. Såsom här har framhållits, i länder där lära är viktig, är familjen och släkten viktigare än individen. Hur som helst, Barber strävar till ett globalt demokratiskt system, där dylika kulturella differenser uttryckligen kan beaktas. Målet är en global demokrati, som är löst uppbyggd av kontinentbaserade enheter med en något så när enhetlig kultur. I motsats till Barber betonar (1995) i sitt förslag individen och individernas rätt att fritt välja sina politiska stånd- punkter och anknytningar. Han tänker sig en global demokratisk grundlag, democratic public law, som inom olika institutioner såsom inom rättsväsende, folkhushållning, skolning osv. fastställer individernas både självbestämningsrätt och rätt till resurser. Enligt får den demokratiska grundlagen kraft och sanktionerande betydelse genom globala och kontinentala organ. föreslår en mängd kontinentbaserade institutioner i stil med Europeiska unionen samt en global enhet i stil med FN, dock ut- rustade med betydligt större befogenheter. De skall ha oberoende parlament direkt valda av och ansvariga inför folket i de nationella enheter, som ingår. vill också utöka de övernationella dom- stolarnas makt och jurisdiktion. Här har Barbers och Helds förslag endast berörts som symp- tom på vad som är i gång. Förslagen återspeglar tre centrala tendenser: 1:o, det existerar en ganska utbredd föreställning om att globalise- ringen hotar den typ av suveränitet, som existerat i enskilda demo- kratiska stater, 2:o, det har uppstått ett aktivt sökande efter en ny demokratisk suveränitet, koncentrerad till globala och/eller kontinentala en- heter, och 3:o, det inses i allmänhet, att global eller kontinental demokrati, som skulle basera sig på att all världens folk röstar om hur för- hållandena skall vara överallt, kunde innebära ett förtryck och för- biseende av små länder och enskilda kulturer. Det gäller därför att bygga upp demokratiska system, där de kulturella skillnaderna be- aktas. Hänsyn till den sistnämnda punkten innebär att och de nordiska länderna kan behålla sitt välfärdssamhälle. Det finns heller inga faktiska skäl att förutspå att den svenska och nor- diska välfärdsstaten kommer att försvinna. Däremot kommer den som sagt att med all sannolikhet att något revideras, så att den blir mer fiskal till sin natur och att den upptar enskilda element både från den liberala och korporatistiska välfärdsmodellen. Det beror inte på att de är överlägsna den svenska modellen, utan på att det inom som en mångnationell enhet sker konvergerande sammanjämkningar. Albrow, , Introduction, in M. Albrow and E. King (eds), Globalization, Knowledge and Society: Readings from International Sociology, : , 1990. GLOBALISERINGEN, DEMOKRATIN OCH VÄLFÄRDSSAMHÄLLET Barber, , Jihad vs. McWorld: How Capitalism and Tribalism are Reshaping the World, : , 1996. , , Globalization, The Human Consequences, : The , 1998. Cammack, , Globalization and the Death of the Liberal Democracy, 6 (1998) 249-263. , , Democracy and its Critics, and : , 1989. , , Is the Third ?, 7 (1996) 20-37. Eatwell, , The Liberalization of International Capital Movements: West and East, in Understanding Globalization: The Nation-State, Democracy and Economic Policies in the New Epoch, published by the Swedish Ministry for Foreign Affairs, 1998. , , The Three Worlds of Welfare Capitalism, : the , 1990. , and Korpi, , From Poor Relief to Institutional Welfare States: The Development of Scandinavian Social Policy, in R. , , , S. Ringen, and H. Uusitalo (eds), The Scandinavian Model. Welfare States and , Armonk and : M.E. Sharpe, 1987, 39- 74. Giddens, , The Consequences of Modernity, : The , 1990. , , Democracy and the Global Order, : , 1995. , and Kuhnle , The Coming of East and South East Asian Welfare States, Paper at the Roundtable on Comparative Modernization: and , , , , 1998. Kuhnle, , Velferdsstatens idégrunnlag i perspektiv, i A. Hatland, S. Kuhnle og T.I. Romören (red. ), Den norske velferdsstaten, : Ad Notam Gyldendal, 1996. Lipset, S.M., The Social Requisites of Democracy Revisited, 59 (1994) 1-22. O', , Illusions about Consolidation, 7 (1996) 34-51. , and Teune, , Globalization: Regions, Meso Regions and the , Paper presented at the 14th , , 26-August 1, 1998. Pohjola, , Development, : UNU/, 1998. Popenoe, , Disturbing the . Family Change and Decline in , ; , 1988. Schumpeter, , Capitalism, Socialism, and Democracy, : , 1943. Sen, Amartya Sen and Drèze, , Hunger and Public Action, : Claendon Press, 1989. Svallfors, , The End of Class Politics? Structural Cleveages and Attitudes to Swedish Welfare Policies, Acta Sociologica 38 (1995) 53-74. United Nations Commission for Science and Technology for Development (UNCSTD), Substantive Theme: Information, and for Development, 1997. , United Nations Development Programme (UNDP), : , 1998. Väyrynen, , Globalisaatio, uhka vai mahdollisuus, : , 1998. Zapf, , Development, Structure and of the German . and R. Shiratori (eds), The Welfare State East and West, : , 1986. Globaliseringen och folkets rätt att sig självt beskatta , ekonomie doktor, Det förs en intensiv skattedebatt såväl i som i . Regeringen har kallat till skatteöverläggningar med oppositionen. Näringslivet klagar på dåligt företagsklimat och i pågår ett arbete med att harmonisera skatterna. har vi sett utspel från tyska regeringen, från , och från franskt håll. Det har väckt stor uppmärksam- het, inte minst i . Det är lite paradoxalt att en har- monisering av skatterna i leder till så starka reaktioner i och i , men av helt olika skäl. En harmonise- ring av skatterna vill britterna inte veta av eftersom det skulle med- föra skattehöjningar för britterna. I finns en starkt negativ opinion mot skatteharmonisering eftersom det skulle leda till lägre skatter för svenskarna, ett lägre skatteuttag och därmed svårigheter att finansiera offentlig verksamhet, i vart fall på kort sikt. De frågeställningar som jag tänkte beröra här är hur den internatio- nella skattekonkurrensen ser ut och peka på områden där den är speciellt viktig. Vad händer inom skatteharmoniseringen, dvs. hur försöker lagstiftare i olika länder att utforma skattesystemet i större samklang och enhetlighet? Är det bra eller dåligt med skatte- konkurrens alternativt skatteharmonisering? Är det en relevant fråga att ställa och vilka slutsatser kan dras för del? GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA Om vi börjar med den internationella skattekonkurrensen så förs diskussionen mest när det gäller skatt på kapital. Det börjar också föras en diskussion om skatt på arbetskraft, sociala avgifter, social- försäkringsavgifter osv. När det gäller konkurrens mellan länderna gäller det dock fram för allt att attrahera kapital och företag (och därmed sysselsättningstillfällen). Därför har företagsskatten ham- nat i fokus som ett konkurrensmedel mellan länderna. Det gäller att få riskkapital till företagen och deras investeringar och då hamnar diskussionen direkt på beskattningen av aktiekapital och den s.k. dubbelbeskattningen. Med dubbelbeskattning avses att först betalar företaget skatt för vinsterna och sedan betalar aktieägarna dessutom skatt på utdel- ningarna och, om man säljer aktien och den har gått upp i värde, så betalar aktieägaren en realisationsvinstskatt på värdestegringen. Det innebär att skatt tas ut i två led. I har vi en dubbelbeskattning på eget kapital, aktiekapitalet. har dubbelbeskattningen hamnat i fokus eftersom vid fusioner mellan företag har huvudkontoret ofta flyttats till ett annat land som inte har kvar dubbelbeskattning, t.ex. . Många länder har inte längre någon dubbelbeskattning. Den höga skatten på svenskars aktieägande medför också att en allt större andel av börsen ägs av utlänningar. Det totala sparandet riskerar att bli lågt och eftersom utlänningar inte betalar skatt på utdelningar och reavinster har de en bättre skattesituation än svenskar. Det innebär att det svenska skattesystemet ger aktiva incitament till utländskt ägande. Visserligen har skatten på alternativa placeringar för svenskar, såsom fastigheter, också höjts så att aktieägande trots allt skall framstå som relativt attraktivt för en svensk sparare, men faktum kvarstår att vi genom skattesystemet uppmuntrar utlän- ningar att äga en allt större andel av kapitalstocken. I har vi förutom höga skatter på aktieutdelningar och reavinster också en exceptionellt hög förmögenhetsskatt (se nedan). De produktivi- tetshöjningar som kan förväntas uppstå inom produktionen till- faller ägarna av kapitalet och eftersom en så stor andel ägs av utlänningar hamnar endast en del av värdestegringen inom landet. Det stora utlandsägandet innebär också att den svenska kronan riskerar att påverkas av hur utlänningar bedömer framtidsut- sikterna för svensk ekonomi och trovärdigheten i den ekonomiska politiken. Även svenskar är naturligtvis känsliga för detta men er- farenhetsmässigt vet vi att när stora internationella placerare viktar om i sina portföljer kan det leda till mycket stora kortsiktiga kapi- talrörelser och därmed till en volatil växelkursutveckling. Ut- ländskt ägande är värdefullt för den svenska ekonomin men skatte- systemet bör vara utformat så att det inte påverkar ägarstrukturen. Det är svårt att se starka skäl till att gynna utlandsägande framför svenskt ägande. Vi behöver båda delarna och skattesystemet bör vara neutralt i detta avseende. Den internationella skattekonkurrensen gäller också ambitioner från regeringar och länder att attrahera finansiellt kapital. Det förs en diskussion om i vilken mån man ska ha skatt på banksparande och kapitalinkomster och om hur viktigt och värdefullt det är att försöka attrahera kapital över gränserna från ett annat land. I län- der som är den finansiella sektorn mycket viktig för välståndet i landet men även i andra länder spelar finanssektorn stor roll för såväl jobb som skatteintäkter. När det gäller företagsskatten och bolagsbeskattningen finns det ett tydligt mönster och det mönstret är helt enkelt att företagsskattesatserna har blivit lägre i nästan alla länder, i alla fall i industriländerna. Det förs en diskus- sion om detta är en bra utveckling eller inte och de flesta är inne på att det är en oundviklig konsekvens av att man vill attrahera före- tag och investeringar och att man vill få sysselsättningstillfällen. I förs det en mycket intensiv debatt om företagsskatterna och den nya socialdemokratiska regeringen lade fram ett förslag om att sänka företagsskatterna till . ändrade man sig och säger nu att man ska sänka företagsskatten till . De tyska signalerna är tydliga tecken på att även länder som traditionellt har behållit en hög företagsskattesats vill närma sig andra länders låga skattesatser. I förs en liknande diskussion fast den irländska före- tagsskatten redan är låg. För industriföretag är den så låg som GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA , något som rest frågan inom EU om en så låg skattesats inte utgör illojal skattekonkurrens. Speciellt har invändningar rests mot att vissa typer av företag har lägre skattesats. I överväger man därför att införa en enhetlig företagsskattesats på och då skulle man gå ner från för vissa företag och man skulle marginellt höja den för dem som redan har den lägre skattesatsen på . Med en enhetlig företagsskattesats på endast 12,skulle alltså få en verkligt låg och mycket konkurrenskraftig före- tagsskatt. Det är svårt att se att EU kan invända mot ett sådant skattesystem. I har vi sänkt företagsskattesatsen radikalt . Den formella skattesatsen har sänkts från till och man kan konstatera att den svenska företagsskattesatsen ligger väl till i ett europeiskt perspektiv. Den effektiva skattesatsen var emellertid redan tidigare låg och det effektiva skatteuttaget på svenska företag är i själva verket högre än i många andra länder, även jämfört med de länder som har en väsentligt högre formell företagsskattesats. Skillnaden mellan formell och effektiv skatt uppkommer på grund av att skattebasen, dvs. vinsten, beräknas på olika sätt i olika länder. Genom generösa avdrag kan den effektiva företagsskatten bli låg även om den formella skattesatsen är hög. har beskattningen av ägandet av kapital fått ökad uppmärksamhet. Är det rimligt att svenskar skall ha en väsentligt sämre skattesituation för det kapital man äger än vad utlänningar har på sitt sparkapital. När investeringarna flödar över gränserna måste det åtföljas av ett finansiellt flöde och om inhemskt kapital inte räcker för att täcka finansieringskostnaden kommer utländskt kapital att bli allt viktigare. Med detta följer effekter på ägandet av kapitalstocken, styrelsers sammansättning etc. har en kon- kurrenskraftig företagsskatt men kapital som ägs av svenskar be- skattas hårt. (Ekonomerna talar om att använt kapital är lågbe- skattat medan ägt kapital beskattas högt.) Vi skiljer oss i detta avseende från andra länder. Dubbelbeskattningen är endast en av de skatter som är viktiga. De viktigaste skatterna är kapital- inkomstskatten, realisationsvinstskatten och förmögenhetsskatten. Förmögenhetskatt innebär egentligen en trippelbeskattning av eget kapital inom företagssektorn. Den blir speciellt kännbar när inflationen är låg och skattesatsen bestämdes då var ett höginflationsland. Skattesatsen är hela 1,vilket är exceptionellt högt i ett internationellt perspektiv. Dessutom beskattar vi personer som har små förmögenheter medan riktigt rika personer slipper skatten. Det innebär att skatten förlorat all legitimitet. Visserligen finns det förmögenhetsskattesatser på samma nivå som den svenska men t.ex. i måste man ha en förmögenhet på innan en så hög skatt tas ut. I gäller gränsen . Förmögenhets- och fastighetsskatten i några 0,6-2, 0,1-0, 0,1-0, 0,1-0,4 över 575 tkr 1, 0,4-0, 0,4-0, 0,2-0, Som tidigare påpekats innebär förmögenhetsskatten att ägar- strukturen på bl.a. påverkas. Andelen ut- landsägande uppgår till en tredjedel. Dessutom har svenskar i huvudsak gjort direktinvesteringar i utlandet medan utlänningar gjort portföljinvesteringar i . Det innebär att kapital- stockarna väl avspeglar skatteincitamenten. GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA En annan skatt som har fått en hel del uppmärksamhet är fas- tighetsskatten. För det första kan man konstatera att de flesta länder inte har någon förmögenhetsskatt och har de en förmögen- hetsskatt så har de ingen fastighetsskatt. Vi har båda skatterna och dessutom med höga skattesatser. Ofta utgår såväl förmögenhets- skatt som fastighetsskatt på villor. De högre taxeringsvärdena har medfört att allt fler befinner sig i den situationen och politikerna har därför beslutat att frysa taxeringsvärdena. Ett motiv som fram- förts för fastighetsskatten är att hus inte flyttar. Det är visserligen korrekt men ägaren kan mycket väl påverkas så mycket av det totala skatteuttaget att inte längre anses attraktivt som bosättningsland. framförs argumentet att högre skatter på fasta tillgångar är ett alternativ om man nu inte kan beskatta kapital som flyttar över gränserna. Det är dock uppenbart att har så höga skatter på såväl rörligt som fast kapital att det inte går att kompensera ett skattebortfall från lägre skatt på rörligt kapital genom att öka skatten på fast kapital. Vad sker då för legal diskussion i och i världen om möjlig- heterna att ta ut skatt på rörligt kapital? Det är klart att det upp- märksammas att länder konkurrerar genom att sänka skatter, införa låga företagsskattesatser, sänka skatten på kapital och på välutbildade, dvs. den arbetskraft som är rörlig och kan flytta över gränserna. Därför förs nu en diskussion om att det blir orättvist och att det blir fel i konkurrensen mellan länderna om vissa länder till följd av i övrigt gynnsamma förhållanden kan sänka skatten mycket. Frågan reses om man inom EU:s ram kunde resonera sig fram till vad som vore rimliga skattenivåer på olika typer av in- komster. Det är framför allt skatt på varor, indirekta skatter, vissa acciser, punktskatter som har sänkts. Det har också gällt frågor som för gemene man är väldigt tekniska men som är viktiga för företagssektorn och då tänker jag på utdelning från moderbolag till dotterbolag. Här har EU varit framgångsrikt med att förhandla fram direktiv och lättnader och mer enhetliga regler i det europe- iska perspektivet men diskussionerna har varit svåra och man har ofta inte kommit till skott. ·Indirekta skatter, moms ·Utdelningar mellan moder- och dotterbolag Att man ofta inte kunnat fattat beslut beror på att länderna har så olika intressen och att länderna anser sig tjäna på skattekon- kurrensen. Genom att utnyttja en asymmetri och kunna attrahera kapital på bekostnad av sina grannländer kan länderna få en bättre ekonomisk utveckling för sina medborgare. Det är därför bl.a. svårt att få enhetlighet och en skatteharmonisering av företags- skatten. Man har inte lyckats enas om företagsskattesatsen, än mindre hur skattebasen, vinsten, ska räknas fram. Dessutom har det visat sig mycket svårt att komma överens om hur kapitalin- komster och ränta på banksparande skall beskattas. Det har förts en intensiv diskussion i denna fråga även inom länderna, bl.a. i . Införandet av skatt på kapitalinkomster i ledde till en så stor kapitalflykt att regeringen fick backa . finns det ett grundavdrag som är så generöst att en familj på 4 personer kan ha mer än på banken utan att betala någon skatt på ränteinkomsten. Någon förmögenhetsskatt finns inte i . I det europeiska perspektivet har man inte lyckats komma överens om en minimiskatt på kapitalinkomster. Det finns ett förslag på bordet om en 20-procentig källskatt men det återstår att se om det förslaget överlever. Om det införs finns det alltid andra länder utanför EU som skulle erbjuda skattefrihet. Det är svårt att få regler i dessa frågor och man skall inte bli förvånad om det tar tid innan ett beslut tas. Som ett alternativ till en gemensam skatte- sats har det framförts ett system med utbyte av information. Då skulle varje land kunna beskatta enligt sina regler. Vill be- skatta sina sparare betydligt hårdare än länder på kontinenten GLOBALISERINGEN OCH FOLKETS RÄTT ATT SIG SJÄLVT BESKATTA skulle detta då kunna ske om information om svenskars sparande i utlandet kunde erhållas. ligger det självklart i sakens natur att villigheten att frivilligt lämna uppgifter om sådant sparande är låg, speciellt om vederbörande har kanaliserat sitt sparande till andra länder just för att undgå den höga svenska skatten. Dessutom är andra länder säkert inte speciellt villiga att lämna uppgifterna efter- som det landet då går miste om skatteintäkter. Det kanske största problemet är dock att kontrollsystemen på kontinenten är upp- byggda efter den skattestruktur man har där och inte efter hur vi i beskattar.