sou · GNB3117 · 2000-01-01 00:00:00 — En ytterligare effekt vore att ett större antal politiker än kan kontaktas via e-post om deras adress anges på hemsidan. Det är rimligt att anta att en övervägande andel av alla politiker har ett mycket starkt intresse av att delta i en debatt mot bakgrund av sin roll som politi- ker (et al. Trots detta har politikerna alltså sällan ens tillgång till de basala förutsättningar som krävs (dator, e-post- adress, Internet) för att bli aktiva deltagare i det virtuella samhälle som ett lokalt förankrat nätverk kan sägas vara (Paccagnella 1997), vilket naturligtvis i demokratiskt hänseende är förödande. Debattforumens funktionella och organisatoriska utformning Elektroniska debattfora i respektive i visar på olika valmöjligheter när det gäller att utforma sådana. Det är själv- fallet svårt att göra en välgrundad bedömning av vilken funktionell och organisatorisk utformning som är mest lämplig mot bakgrund av ett relativt sett begränsat underlag som detta. En ganska livlig debatt med kontinuerligt deltagande tycks ha uppstått där medborgarna fritt kunde välja ämnen att diskutera (i De debattämnen som medborgarna önskade debattera var dessutom sådana som politikerna med största sannolikhet själva inte skulle ha valt, som exempelvis debatten om huruvida skall bli en egen kommun. Även i öppnade man möjligheten för medborgarna att fritt välja debattämne. Fri- heten i sig att välja debattämnen resulterar troligtvis i ett större intresse för debatten och därmed ett större deltagande i debatten. I litteraturen framhålls den inte förvånande idén att censur och/eller moderering av en debatt begränsar friheten att uttrycka olika åsikter. Detta behöver dock inte i och för sig vara negativt om det innebär att debatten blir mer relevant, och att den innehåller färre grova och kränkande formuleringar. Det senare kan faktiskt verka stötande och göra att människor lämnar debattforumet, vilket ju är negativt om målet är en livlig politisk debatt (Docter & Dutton ). En helt öppen debatt har dock ej förekommit i vare sig Söl- vesborg eller . Kontrollen av en moderator i tycks inte på ett betydelsefullt sätt ha fungerat som styrande av agendan för debatten, vilket ibland befaras (Docter & Dutton ibid.). Styrningen av vilka ämnen medborgarna får diskutera har i stället varit stor i fram , trots att de inte hade en moderator som kontrollerade debatten. Det bör också påpekas att en helt fri debatt fordrar en funktio- nell och organisatorisk utformning av debattforumet som ger god överblick över de olika debattämnena (1996), liksom att rutiner byggs upp för att rensa i debatten när inläggen blir för gamla eller för omfattande till antalet. Den teknologiska strukturen i (Lotus Notes) och den moderator som arbetar lokalt är ett exempel på en struktur som har goda förutsättningar för att klara en sådan uppgift. Mer osäkert på den punkten är den teknologiska och organisatoriska struktur man har byggt upp i . Där placeras inläggen i en lång lista som snabbt blir oöverblickbar om debatten får en större omfattning. Debattens storlek, deltagare och innehåll Debattvolymen har varit mycket liten i två av stadsdelarna i (och Kärra-Rödbo), men relativt stor i . I har två politiker aktivt deltagit i debatten, medan politikernas deltagande i de andra stadsdelarna har varit blygsamt. Det lilla deltagandet kan dels bero på att det inte har funnits så stor debatt för politikerna att ta del av och delta i, dels att politikerna faktiskt inte ville delta. Intervjuer med de politiker i stadsdelarna som fak- ELEKTRONISK DEBATT I POLITIK tiskt har tillgång till Internet tyder på att vissa av dem vid tidpunk- ten för intervjun var tveksamma till att delta i en elektronisk debatt. Intressant är också hur i en av stadsdelarna () en mängd längre inlägg från allmänhetens sida om skolfrågor inte föranledde svar från politikerna i debattforumet, utan att debattörerna kontak- tades personligen i andra former. Ett frö till en debatt som potenti- ellt skulle ha effekter i rådslagsdemokratisk riktning förs då över till ett medium där medborgaren i gemen inte kan delta. Ett sådant demokratiskt ideal värdesätter dels den representativa demokratin, dels livliga politiska debatter innan politiska beslut fattas. Debatten i elektroniska debattfora i tycks, med undantag av , på grund av sin låga volym ha haft obetydliga demokratiska effekter. I har däremot det elektroniska de- battforumet blivit en någorlunda väl använd arena för en debatt om frågor av lokalt intresse. Min bedömning är att detta är en god bör- jan till en debatt som kan få effekter i riktning mot ett rådslagsde- mokratiskt ideal (Buchstein 1997, Friedland 1996, Street 1997). Ett intresse skapas här för diskussion av lokala frågor via forumet, i vilken politiker och allmänhet deltar. Detta är en absolut förutsätt- ning för att ett sådant ideal skall uppfyllas. Diskussionen om Exposeum i tycks vid en första anblick ha innehållit ett stort antal inlägg. Endast två politiker har deltagit i debatten och inläggen från medborgarna kan karaktäriseras som korta opinionsyttringar i frågan om turistanlägg- ningens ekonomi och placering. Dessutom tar cirka en tredjedel av inläggen upp politikernas frånvaro i debatten och forumets allmänna lämplighet för debatt. Även med tanke på den långa debattiden är 50 inlägg inte mycket. Inte heller här får det rådslagsdemokratiska idealet anses vara uppfyllt. Debatten skulle i och för sig, som jag redan har påpekat, kunna karaktäriseras som korta och direkta opinionsyttringar över en viss fråga. Mot bakgrund av debattperio- dens längd (cirka vad gäller Exposeum), har den in- byggda snabbheten i Internet utnyttjats i en sådan begränsad grad att idealet om snabb demokrati via Internet (1998) inte kan anses vara uppfyllt. Den andra debatten i handlade om en gågata skulle skapas i stadens centrum, och fick ett ganska litet deltagande. Intressant är här dock den slutsats som drogs, nämligen att ge allmänheten möjlighet att fritt välja ämne att debattera. I den fria debatten ville medborgarna debattera dels sopsortering, dels invandring. Det senare kan karaktäriseras som en mer kontroversiell fråga, som politiker i de etablerade partierna inte skulle ha valt som diskussionsämne. Huruvida en diskussion om invandrarpolitiska frågor ökar demokratin är i sig en svår fråga, som inte kan behandlas uttömmande i detta kapitel. Grundläggande för de elektroniska fora i och är att rent rasistiska inlägg inte tillåts publiceras. Var gränsen går för att en diskussion om invandring skall komma att klassificeras som rasistisk har inte prövats , men skulle kunna tänkas bli aktuell om elektroniska debattfora i politik blir mer vanliga och används mer flitigt. Diskussionsämnet kan också tjäna som exempel på frågor som kan komma upp när allmänheten initierar de ämnen som diskuteras, utan mellanhänder i form av till exempel en debatt- redaktör. Hur skapa en livlig elektronisk debatt? Hur skulle man kunna skapa en mer livlig politisk debatt i elektro- niska debattfora? En första strategi och en hitintills outnyttjad möj- lighet är att aktivt förankra kommunala lokala nätverk i allmänhet, och elektroniska debattfora i synnerhet, hos det lokala föreningslivet och hos andra grupper medborgare med intresse för lokala frågor. Som en del i en vidare demokratisk strategi skulle exempelvis bru- karråd för skolor, dagis och vårdanrättningar av kommunen eller stadsdelsnämnden kunna ges tillgång till Internet och till datorer. Genom detta stimuleras de att utnyttja Internet i sin egen interna verksamhet, och får ett redskap som i mycket hög grad uppmuntrar till att elektroniskt debattera kommunala politiska frå- gor. På så sätt kan också det intresse för politiska frågor som enligt och andra erfarenheter (1997, 1998) finns bland medborgarna fås att resultera i en lokal politisk debatt. Då kan lokala föreningars engagemang i ett nätverk efter en modell från de amerikanska uppstå så att säga bakvägen (Schuler 1996), genom kommunens stöd. Deltagandet i det virtuella samhälle som skapas baseras här på ett gruppintresse bland medborgarna att delta och diskutera (Croon & 1998) som kan finnas hos exempelvis anhöriga och föräld- rar. En sådan strategi kan kritiseras för att innebära att medborgarnas lokala föreningar och grupper utvecklar en egen lokal identitet, som genom det tekniska stödet sedan koloniseras av den kommunala apparaten. Risken finns att föreningarna integreras i kommunens politiska och administrativa organisation till den grad att de avväp- nas och förlorar sin självständighet (Montin 1998). Ett exempel som nämns är att föräldrar som väljs in i föräldraråd kan börja tala sko- ELEKTRONISK DEBATT I POLITIK lans och lärarnas språk, så att avståndet till de övriga föräldrarna ökar. Något motsvarande skulle också kunna ske om utbytet av information mellan kommunen och föreningarna via Internet blev alltför omfattande. Jag är dock personligen övertygad om att fler argument talar för denna strategi än mot. Olika föreningar där med- borgare verkar är själva mycket intresserade av att ta till sig den nya teknikens möjligheter (Hallam & 1998), vilket gör dem i högsta grad lämpliga som ett testfält vad gäller hur Internet i prakti- ken skulle kunna få demokratiserande effekter (1999). bildar allt fler medborgare lokala grupper för att arbeta för exempel- vis sin skola eller sitt dagis, och andra medverkar i brukarråd av olika slag. Att kontakterna mellan medborgarnas lokala föreningar och kommunen ökar kan ses som ett sätt att motverka en fragmen- tisering som då lätt kan uppstå när enbart en typ av frågor står i fokus i föreningsverksamheten, som exempelvis skolfrågor (Liev- rouw 1998, Montin ibid.). Som medborgare kan man, om sådana kontakter med kommunen förekommer, komma att känna sig mer delaktig i den lokala politiken trots att det politiska engagemang som utövas inte sker i ett traditionellt politiskt parti (Montin ibid.) En andra strategi är att medborgarna lokalt via kommunens hem- sida får tillgång till ett öppet diskussionsforum där de uppmuntras att diskutera frågor helt utan utomståendes styrning; en slags heta linjen via Internet. Då skapas vad Croon & (ibid.) kallar Den tredje platsens gemenskaper där ett personligt intresse att diskutera är avgörande för deltagandet, snarare än grupptillhörighet eller utomståendes förslag på diskussionsämnen. Erfarenheter från diskussionsfora i lokalt förankrade nätverk i exempelvis , , och talar för att medborgarna uppskattar en möjlighet att diskutera ett brett spektrum av frågor av både mer direkt politisk och annan karaktär. Det tycks dessutom vara lättast att skapa intresse kring diskussion av andra frågor än de direkt politiska (Francissen & Brants 1996; 1999; Tambini 1998). Ett sådant intresse att debattera kan dessutom tänkas få en spridningseffekt, och också komma att omfatta politiska frågor. Ett ytterligare argument är att man hitintills i väldigt liten grad i kommunala sammanhang utnyttjat glädjen och nöjet i att via Inter- net debattera politik, men också att mer avslappnat utbyta syn- punkter med andra människor (1997a). De många diskus- sionsgrupper som finns på Internet i övrigt kan tjäna som ett argu- ment för att sådana diskussioner är givande och roliga. För övrigt tycks en hel del av de personer som har deltagit i diskussionerna i och vara intresserade av att just diskutera, och återkommer genom att engagera sig i flera frågor. Målet med att mer informellt diskutera politik och andra frågor behöver i och för sig inte vara att man skall komma fram till en gemensam ståndpunkt. Det elektroniska debattforumet kan i stället fungera som en arena för olika idéer och uppfattningar, och på så sätt vara positiv i demo- kratiskt hänseende (Robins 1995/1998): Cyberrummet och den virtuella verkligheten har i allmänhet betraktats som en teknisk fråga. De har verkat erbjuda något slags teknisk snabb- lösning för en urspårad värld, ett löfte om att man återställer gemen- skapskänslan och samhällsordningen. [] Jag förordar ett annat för- hållningssätt till dessa nya tekniker. Vi måste utgå från den verkliga världen, som är den värld där man nu föreställer sig virtuella världar. Och vi måste acceptera att skillnader, asymmetri och konflikter är ofrånkomliga inslag i den världen. [] Vi måste inse antagonismens ofrånkomliga roll i samhällslivet och erkänna att en sund demokratisk process behöver vitala sammanstötningar mellan po- litiska ställningstaganden och öppna intressekonflikter. (Robins 1995/1998, s. 54) Det är alltså inte nödvändigtvis så att elektronisk debatt för att vara värdefull måste resultera i ökad förståelse människor emellan, och en samhällskänsla som många hoppas skall uppstå i samband med i (Rheingold 1994, Robins ibid., Schu- ler 1996). En tredje strategi för att skapa en livlig politisk debatt skulle kunna vara att kombinera öppenheten vad gäller valet av diskussions- frågor med en medveten förankringsstrategi bland politiker och all- mänhet. Man bör här exempelvis säkerställa att politikerna har till- gång till Internet, en egen e-postadress, samt är införstådda med avsikten att införa ett elektroniskt debattforum. Utan att direkt koppla vissa utvalda grupper medborgare till debattforumet som i den första strategin, kan man på så sätt skapa ett debattforum som används av både politiker och medborgare. Många av de intervjuade, liksom debattörer i alla fyra elektroniska diskussionsfora har betonat vikten av att politikerna faktiskt deltar i diskussionen. Om poli- tikerna deltar mer aktivt gör detta i sin tur det mer troligt att de- batten får en faktisk politisk betydelse (1999). En möjlighet är att politiker från alla partier själva, i den fria diskussionens namn, startar debatter om frågor de vill ha synpunkter på. Då stimuleras förhoppningsvis politikernas eget intresse för debatten. Att politiker av varierande partitillhörighet engagerar sig gör förmodligen också att fler kontroversiella debattämnen föreslås som skapar ett större ELEKTRONISK DEBATT I POLITIK engagemang bland medborgarna. Även i sådana fall bör med- borgarna ges möjligheten att välja mellan att diskutera frågor som politikerna föreslår, eller andra frågor som de själva tycker är mer angelägna. forskning betonar att Internet, för att det skall få demo- kratiserande effekter, bör användas inom ramen för redan etablerade demokratiska strukturer (Buchstein 1997, ibid.) Det är också viktigt att användningen sker kontinuerligt och inte bara i valtider (Barber 1997). Så har varit fallet både i och Söl- vesborg. Det är även väsentligt att utarbeta en plan vad gäller vilka problem den teknik som används i ett enskilt fall är tänkt att lösa (Buchstein ibid.). Med andra ord; det är nödvändigt att fundera över vad man vill uppnå när Internet används i avsikt att öka demokratin, och vilka mått och steg som bör tas mot bakgrund av detta. Det sena- re återstår i hög grad i de två kommuner som jag har diskuterat i kapitlet. 1Croon & (1998) översätter begreppet med kommunala nätverk, för att skilja dem från rent kommersiella nätverk. Jag har istället valt den vidare termen lokalt förankrade nätverk för att betona den geografiska lokala förankringen. i är dessutom ofta bara delvis kommunala, och initieras och drivs istället även till exempel av lokala föreningar, universitet etc. (Schuler 1996). 2Framställningen bygger i hög grad på en antologi med beskrivningar av lokala erfarenheter från t ex , , , och av vad som liknar svenska lokalt förankrade nätverk (Tsagarousianou et al. 3Begreppet samhälle har blivit föremål för en omfattande diskussion inom sam- hällsvetenskapen under hela detta århundrade, med deltagande av storheter som och . Avsikten är här inte att ge en uttöm- mande beskrivning av denna diskussion, eller att bidra med utförliga distinktioner mellan olika sätt att definiera begreppet. Jag vill istället endast visa på att kommu- nala, lokalt förankrade nätverk kan ses just som en slags virtuella samhällen, och att de har en klar koppling till forskningen på detta område. Även inom forskningen om virtuella samhällen finns för övrigt en debatt om vad som egentligen utgör ett virtuellt samhälle, och vilka egenskaper som utmärker sådana samhällen (Komito 1998, 1997). Man har speciellt fokuserat om det i virtuella samhällen verkligen kan finnas en lojalitet och samhörighetskänsla eftersom kontakterna människor emellan i många fall enbart sker via IT. 4Det sammanlagda antalet längre intervjuer är 23. Intervjuerna i ägde rum vad gäller politiker och informatörer etc., med en upp- följningsomgång med informatörerna . Dessutom har ett antal kortare intervjuer ägt rum med politiker i stadsdelsnämnderna (sex) och medlemmar i användargrupper (nio) i . Intervjuerna i ägde rum under tidig höst 1998. Precis som i annan forskning om virtuella samhällen (Paccagnella 1997) har jag valt att kombinera kvalitativa intervjuer med politiker och tjänstemän, med mer kvantitativa studier av själva debatten i olika elektroniska debattfora. ELEKTRONISK DEBATT I POLITIK Barber, (1997) The new telecommunications technology: Endless frontier or the end of democracy?. I Constellations, vol. 4, nr 2, s. , (1996) Rhetoric, civility, and community: Political debate on computer bulletin boards. I Communication Quaterly, vol. 44, nr 3, s. Braa, (1996) participatory design in the third world. I , , Kensing, Finn och Dykstra- , (red.) patory Design Conference. , , : IFIP/ CPSR/ ACM Buchstein, (1997) Bytes that bite: The Internet and deli- berative democracy. I Constellations, vol. 4, nr 2, s. Castells, (1997) Information . The power of identity. , MA och : Croon, (1997) R U Out there? On personal communities in Cyberspace. I Braa, och , (red.) Procee- dings of 20. Croon, och , (1998) Fyra former av virtuella gemenskaper. I Human-IT, nr 2, s. Docter, och , . (1998) The first amend- ment online: public electronic network. I Tsagarousianou et al. , (1988) Work-oriented design of computer artifacts. Francissen, och Brants, (1998) Virtually going places: square-hopping in Amsterdam´s digital city. I Tsagarousianou et al. (1996) Electronic democracy and the new citizenship. I Media, Culture, and Society, vol. 18, nr 2, s. Hallam, och , . (1998) World com- munity networks and the voluntary sector. I Library, vol. 16, nr 3, s. Hemer, och , (1998) I transformation. Kul- turen i den virtuella staden. (1997) Digital demokrati. Ett seminarium om Teknik, demokrati och delaktighet. 2/97. , et al. (1998) Stadsdelsnämndsreform i utveckling. Rapport till kommunfullmäktige . (1997a) The Internet and its social landscape. I (1997b) (red.) (1997b) Virtual culture. Identity and com- munication in cybersociety. Jurnell, (1999) v VD för , personlig kommunikation 990216 , (1998) Oenighet i demokratifrågan. I , 980821, s. 4 Komito, (1998) The Net as a foraging society: Flexible com- munities. I , nr 14, s. (1998) Our own devices: Heterotopic commu- nication, discourse, and culture in the information society. I , nr 14, s. Montin, (1998) Lokala demokratiexperiment – exempel och ana- lyser. , (1998) Samhällsdialogen. Kontakter mellan medbor- gare och samhälle – Nya former av demokratiskt deltagande. KFB- rapport 1998:6. (1999) Elektronisk demokrati. Demokratiut- redningens skrift nr 16, SOU 1999:12. Paccagnella, (1997) Getting the seats of your pants dirty: Strategies for ethnographic research on virtual communities. 3, nr 1 ELEKTRONISK DEBATT I POLITIK (1996) Den fungerande demokratin. Medborgar- andans rötter i . Ranerup, (1996) Användarmedverkan med representanter. Ranerup, (1999) Contradictions when Internet is used in local government. I Heeks, (red.). Reinventing Government in the Information . Rheingold, (1994) The virtual community. Homesteading on the electronic frontier. Robins, (1995) Cyberspace and the world we live in. I , vol. 12, nr 3–4, s. 135–155. Även på svenska i Hemer & (1998) Schmidtke, (1998) in the Net: for cyber- democracy from above and from below. I Tsagarousianou et al. Schuler, (1996) New community networks. Wired for change. , Ed (1998) An Internet resource for neighbourhoods. I Tsagarousianou et al. Segerlund, (1997) IT för samhällsservice, demokrati och folkbildning i . Teldok rapport 113. Statskontoret (1998) Offentlig förvaltning och demokrati i informa- tionssamhället. Statskontorets publikationer 1998:2. Street, (1997) Remote Control? Politics, technology and Electronic democracy. I , vol. 12, nr 1, s. Tambini, (1998) Civic networking and rights to connectivity: . I Tsagarousianou et al. Tsagarousianou, (1998) to the future of democracy? New technologies, civic networks and direct democracy in . I Tsagarousianou et al. Tsagarousianou, , , och , (red.) (1998) Cyberdemocracy. Technology, cities and civic networks. , Nessim (1997) Why we argue about virtual community: A case study of the Phish.Net fan community. I (1997b) , (1998) Lokal demokr@ti . I IT och kommunerna. Á jour nr 1. Idéer och strategier i lokal IT-politik Greater than the tread of mighty armies is an idea whose time has come. Sedan president inledde sina satsningar på information highways (National Information Infrastructure) har IT-vågen spridit sig med stor kraft och fart. I svarade EU- kommissionen med Bangemanngruppen och visionen om Det glo- bala informationssamhället. I lade regeringen fram en na- tionell strategi som pekade ut fortsatta väg in i informa- tions- och kunskapssamhället och många svenska kommuner har tagit fram egna IT-strategier där vi finner visioner om att bli Den goda staden (), Morgondagens småstad () och IT-kommun (). Frasen an idea whose time has come fångar väldigt väl det växande politiska intresset för in- formationsteknik – IT – på både internationell, nationell och lokal nivå. Det politiska intresset för IT fokuserar inte minst teknikens de- mokratipotential. Visionerna om informationsteknikens möjligheter att utveckla demokratin är många och inte sällan storstilade. Ofta används fantasieggande termer som digital demokrati, virtuell demokrati, elektronisk demokrati, cyberdemokrati eller tele- demokrati för att beteckna folkstyret i det stundande informa- tionssamhället. Det sägs att vi med informationsteknikens hjälp går en värld till mötes där all information kommer att vara tillgänglig för alla människor , att avståndet mellan väljare och valda minskar och att deltagandet ökar. Den nya tekniken anses, med statsvetaren ord, erbjuda lösningar på åtskil- liga av demokratins problem.2 Intresset för informationstekniken är stort, men kunskaperna om hur den kan påverka demokratin är små. Även om IT och demokrati är ett hett debattämne och behandlas i otaliga böcker från ett flertal forskningsdiscipliner finns en tydlig brist på empiriska studier som beskriver olika politiska initiativ på området och vilka effekter dessa har. I sin genomgång av den statsvetenskapliga forskningen om IT och demokrati skriver den amerikanske statsvetaren . Dutton att statsvetarna, med några få undantag, helt har försummat den nya tekniken. Detta trots att statsvetare torde vara bäst ut- rustade att förstå de politiska effekterna av denna utveckling, efter- som man har en god förståelse av både politiskt deltagande och den politiska processen. Dutton noterar också att väldigt få vetenskap- liga artiklar rapporterar färska forskningsresultat om effekterna av elektroniska deltagarformer, medan det finns överraskande många review-artiklar. Många review-artiklar på väldigt lite faktisk forsk- ning har gjort att man ofta tar upp samma teman och frågor, såsom den vanliga distinktionen mellan utopiska och dystopiska framtids- visioner. Det stora flertalet av de vetenskapliga artiklar som har skrivits på området lyfter fram argument för eller emot idén om digital demokrati eller spekulerar om de politiska effekterna av den nya tekniken.3 har olika typer av digitala demokratiförsök, dvs. försök att använda tekniken för att sprida information, ge service och diskutera olika samhällsfrågor, inletts.