sou · GNB3115d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Vi föreslår att regeringen el- ler den myndighet som regeringen bestämmer bör få i uppdrag att följa utvecklingen och behovet av allmännyttiga tjänster och vilka konsekvenser ett tillämpande av sådana kan få. Av kapitel 8 har det framgått att det för vår del inte varit aktuellt att ålägga naturgasföretag att tillhandahålla allmännyttiga tjänster och där- med inte tillämpa vissa artiklar i naturgasmarknadsdirektivet. Förfarandet med allmännyttiga tjänster kan bl.a. påverka möjligheten för andra företag att få tillträde till systemet och därmed möjligheten att få till stånd en effektiv konkurrens. Enligt naturgasmarknadsdirektivets artikel 17 får naturgasföretag vägra tillträde till systemet om detta skulle hindra dem från att utföra de allmännyttiga tjänster som åläggs dem. föreligger inte uppgifter om huruvida, och i vilken grad, andra medlemsstater kommer att ålägga naturgasföretag att till- handahålla allmännyttiga tjänster. Det är dock uppenbart att sådana ålägganden inskränker konkurrensen och kan förhindra t.ex. svenska naturgasföretag att agera på andra länders marknader. Andra länder kan dock agera på den svenska marknaden när vi, som ovan framgått, inte föreslår tillhandahållande av allmännyttiga tjänster. Även om det inte är aktuellt att föreslå tillhandahål- lande av allmännyttiga tjänster kan det bli aktuellt . Ett pro- blem i sammanhanget är att begreppet allmännyttiga tjänster inte är klart definierat. Medlemsstaterna har själva frihet att definiera vad som är tjänster av allmänt intresse och den närmare organisationen av dessa. Enligt vår bedömning kan detta leda till konkurrenssnedvridningar och andra obalanser. Vi föreslår därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör följa utvecklingen och behovet av all- männyttiga tjänster och vilka konsekvenser ett tillämpande av sådana kan få. Överväganden och förslag 325 10.7.3Företagens behandling av kommersiellt känsliga uppgifter Utredningens bedömning : Överförings-, lagrings-, LNG- och distri- butionsföretag är, enligt artiklarna 8 och 11 i naturgasmarknadsdi- rektivet – utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12 eller någon annan laglig skyldighet att lämna uppgifter – skyldiga att behandla kommersiellt känsliga uppgifter som det erhåller under bedrivandet av sin affärsverksamhet konfidentiellt. För sådana kommunala företag som uppfyller kraven i 1 kap. 9 § sekretesslagen gäller sekretess i dess affärsverksamhet för kommersiella uppgifter om företaget kan peka på och konkretisera den skada som anges i bl.a. 8 kap 10 § sek- retesslagen. Sekretesslagen gäller inte för övriga företag. Dessa får dock anses ha ett eget intresse av att behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Enligt utredningens mening får därmed kra- ven i artiklarna 8 och 11 i naturgasmarknadsdirektivet anses vara uppfyllda. Enligt artiklarna 8 och 11 i naturgasmarknadsdirektivet skall överfö- rings-, lagrings-, LNG- och distributionsföretag – utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12 eller någon annan laglig skyldighet att lämna uppgifter - behandla kommersiellt känsliga uppgifter som det erhåller under bedrivandet av sin affärsverksamhet konfidentiellt. Bland aktörerna på den svenska naturgasmarknaden finns såväl ett halvstatligt aktiebolag (, vilket till ägs av ), som kommunala och privata företag. Bestämmelser om sekretess finns i sekretesslagen (1980:100). Med sekretess avses förbud att röja uppgift, vare sig det sker muntligt (tystnadsplikt) eller genom att allmän handling lämnas ut (handlings- sekretess) eller på annat sätt. Med handling avses en framställning i skrift eller bild, eller en upptagning som kan läsas, avlyssnas eller upp- fattas på annat sätt endast med hjälp av något tekniskt hjälpmedel (TF 2 kap. 3 §). Handlingen är allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt särskilda regler anses inkommen dit eller upprättad där. Sekretes- sen gäller mot enskilda personer (1 kap. 2 § sekretesslagen) och myndig- heter (1 kap. 3 § sekretesslagen). I 1 kap. 9 § sekretesslagen anges att aktiebolag, handelsbolag, eko- nomiska föreningar och stiftelser i vilka kommun, landsting eller kom- munalförbund har ett rättsligt bestämmande inflytande, jämställs med myndighet vid tillämpningen av sekretesslagen. Även bestämmelserna i 2 kap. TF om rätt att ta del av handlingar hos myndighet gäller i tillämpli- ga delar också handlingar hos dessa företag. 326 Överväganden och förslag SOU 1999:115 inflytande har kommuner och landsting, vad gäller aktiebolag, om de en- samma eller tillsammans äger aktier med mer än hälften av samtliga röster i bolaget eller annars förfogar över så många röster i detta. Sådant inflytande föreligger också om de har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i styrelsen. Samma kriterier gäller för ekonomis- ka föreningar. Beträffande handelsbolag föreligger ett kommunalt rätts- ligt bestämmande inflytande om samtliga obegränsat ansvariga bolags- män är kommuner eller landsting. Vad gäller stiftelser gäller ett sådant inflytande om kommuner eller landsting på grund av stiftelseförordnan- det har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i styrel- sen för en stiftelse. I 6 kap. 1–3 §§ och i 8 kap. 10 § sekretesslagen finns regler om af- färssekretess. Bestämmelserna i kapitel 6 tar sikte på att skydda det all- männas (exempelvis det kommunala företagets) intressen medan kapitel 8 främst avser skydd för enskilds (myndighetens eller det kommunala fö- retagets motparts) ekonomiska förhållanden. Sekretess gäller, enligt 6 kap. 1 § sekretesslagen, i myndighets af- färsverksamhet för uppgift om m yndighetens affärs- eller driftsförhål- landen, om det kan antas att någon som driver likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad om uppgiften röjs. Enligt 6 kap. 2 § sekretess- lagen gäller sekretess för uppgift som hänför sig till ärende angående förvärv, överlåtelse eller användning av bl.a. egendom, om det kan antas att det allmänna lider skada om uppgiften röjs. Av 6 kap. 3 § sekretess- lagen framgår att sekretess gäller för uppgift som hänför sig till m yndig- hetens verksamhet för upplåning om det kan antas att det allmännas ställning som låntagare försämras om uppgiften röjs. Enligt 8 kap. 10 § sekretesslagen gäller sekretess hos myndighet för uppgift om affärs- eller driftsförhållanden för enskild som har trätt i af- färsförbindelse med myndigheten, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. För sådant kommunalt företag som uppfyller kraven i 1 kap. 9 § sek- retesslagen gäller med andra ord sekretess i dess affärsverksamhet för uppgifter om affärs- eller driftsförhållanden, dvs. kommersiella uppgif- ter. Sekretessen gäller dock endast om det kommunala företaget kan pe- ka på och konkretisera den skada som anges i de ovannämnda reglerna om affärssekretess (vid upphandling gäller dock absolut sekretess). Detta får dock anses förenligt med kraven i artiklarna 8 och 11 i naturgas- marknadsdirektivet, eftersom där endast anges att företag skall behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Med kommersiellt känsli- ga uppgifter bör, enligt utredningens mening, avses sådana uppgifter vars röjande kan antas skada bl.a. den enskilde. Statliga aktiebolag och enskilda företag omfattas inte av sekretessla- gen. Frågan är om de, på grund av artiklarna 8 och 11 i direktivet, skall åläggas att behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. mest ingripande vore att införa regler om tystnadsplikt. Bestämmelser om tystnadsplikt finns, förutom i sekretesslagen, även i en rad andra författningar t.ex. lag (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område och i . tivet till att exempelvis privat anställd sjukvårdspersonal har tystnads- plikt är hänsynen till enskilds, dvs. patientens, personliga integritet. ter sig därför något främmande för den svenska rättsordningen att införa tystnadsplikt i bl.a. enskild verksamhet för kommersiella uppgifter. för bör, enligt utredningens mening, en sådan tystnadsplikt inte införas. Vi är medvetna om att medlemsstaterna, enligt artiklarna 6 och 9 i di- rektivet skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att överför- ings-, lagrings-, LNG- och distributionsföretagen handlar i enlighet med artiklarna 8 och 11, dvs. behandlar kommersiellt känsliga uppgifter Medlemsstaterna avgör dock själva hur detta mål skall Det ligger i det enskilda företagets eget intresse att kommersiellt känsliga uppgifter inte lämnas ut. Förslag: Den som med uppsåt eller av oaktsamhet drar fram eller an- vänder naturgasledning utan tillstånd där sådant krävs, uppför eller använder naturgaslager utan tillstånd eller som bryter mot villkor som meddelats i koncessionen till skydd för allmänna intressen och enskild rätt, bör kunna dömas till ansvar. Utredningen har i avsnitt 10.2 föreslagit att det skall krävas koncession för att dra fram och använda vissa naturgasledningar samt naturgasla- ger. I samma avsnitt har vi även föreslagit att koncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. Utredningen anser att det är av vikt att dessa regler följs. Det bör därför införas regler om ansvar i naturgaslagen. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet drar fram och använder naturgasledning utan till- stånd där sådant krävs samt den som uppför och använder naturgaslager utan tillstånd eller som bryter mot villkor som meddelats i koncessionen till skydd för allmänna intressen och enskild rätt, bör kunna dömas till ansvar. 328 Överväganden och förslag Beslut enligt 6 kap. 7 och 10 §§ bör kunna överklagas. Med hänsyn till målens karaktär bör prövningen ske hos allmän förvaltningsdomstol. Vem som får överklaga beslut framgår av 22 § förvaltningslagen (1986:223). Naturgasmarknadsdirektivet skall vara genomfört i medlemsstaternas lagstiftning . Därför bör naturgaslagen träda i kraft denna dag. De nya reglerna bör tillämpas även på koncession med- delad enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar. I ärenden där ansö- kan om koncession är anhängig vid ikraftträdandet bör lagen ( 1978:160) om vissa rörledningar tillämpas. Bestämmelserna om förseningsavgift enligt 6 kap. 6 och 7 §§ bör tillämpas första gången för räkenskapsår som avslutats . 1 § I denna lag ges föreskrifter om koncession för naturgasledningar och naturgaslager samt om handel med naturgas i vissa fall. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. 2 § Med naturgasledning avses rörledning, mät- och reglerstation, linjeventilstation, rensdonsstation och kompressorstation. I paragrafen anges vad som avses med en naturgasledning. Som sådan betraktas rör och rördelar (t.ex. böjar), men även tillbehör såsom ventiler samt kontroll- och säkerhetsanordningar av olika slag, exempelvis anordningar för katodiskt skydd. 3 § Med berättigad kund avses 1.den som äger naturgasledning och som transporterar eller säljer naturgas till fler än en kund, 2.kunder som har naturgaseldad kraftproduktion, och 3.övriga slutförbrukare som förbrukar mer än fem miljoner kubikme- ter naturgas och förbrukningsställe. I paragrafen anges vad som avses med berättigad kund. Som sådan av- ses enligt första punkten den som äger naturgasledning och som trans- porterar eller säljer naturgas till fler än en kund. Transporten av natur- gas kan ske från införselpunkten i till slutkund men kan också avse del av denna sträcka. Även kunder som har naturgaseldad kraftproduktion, dvs. produktion av el, anses enligt andra punkten som berättigade. I tredje punkten anges att även slutförbrukare som förbrukar mer än naturgas och förbrukningsställe är be- rättigade kunder. Med förbrukningsställe avses ett företag eller en del av ett företag, t.ex. en verkstad, en fabrik eller ett kontor som ligger på en viss plats. Två enheter som hör till samma företag men är belägna på skilda platser betraktas som två förbrukningsställen. För att ett företag som bedriver verksamhet på skilda orter skall bli klassificerad som be- rättigad kund krävs att detta företags förbrukning av naturgas uppgår till naturgas på en av dessa orter. 4 § Med transporttariff avses avgifter och övriga villkor för transport av naturgas och för anslutning till en naturgasledning och gäller för berättigade kunder. Paragrafen innehåller definitionen av transporttariff. Närmare bestäm- melser om transporttariffer finns i 3 kap. 1 § En naturgasledning får inte dras fram eller användas utan tillstånd (koncession) av regeringen. Koncession krävs dock inte för naturgasledning som 1.huvudsakligen skall användas för att tillgodose enskilda hushålls och företags behov eller 2.uteslutande skall användas inom hamn- eller industriområde. Regeringen får i visst fall medge undantag från koncessionsplikt. Ansökan om koncession lämnas in till den myndighet som regeringen bestämmer. Bakgrunden till förslaget har utvecklats i avsnitt 10.2. 1 och 10.2.3. Av första stycket framgår att det krävs koncession för att dra fram och an- vända naturgasledningar. I andra stycket anges två undantag från koncessionsplikt. Enligt punkt 1 krävs inte koncession för naturgasledning som huvudsakligen används för att tillgodose enskilda hushålls och företags behov av naturgas. I praktiken innebär undantaget att det inte krävs koncession för en naturgasledning belägen efter en mät- och reglerstation. Punkt 2 innebär att koncession inte krävs för naturgasledningar som uteslutande används inom hamn- eller industriområde. Enligt tredje stycket får regeringen i visst fall, t.ex. om en mät- och reglerstation behöver byggas om eller om dess kapacitet behöver utökas, medge undantag från koncession. 2 § Ett naturgaslager får inte byggas eller användas utan tillstånd (koncession) av regeringen. Koncession krävs dock inte för ett naturgaslager som är anslutet till en naturgasledning som 1.huvudsakligen skall användas för att tillgodose enskilda hushålls och företags behov eller 2.uteslutande skall användas inom hamn- eller industriområde Ansökan om koncession lämnas in till den myndighet som regeringen bestämmer. Bakgrunden till förslaget har utvecklats under avsnitt 10.2.1 och 10.2.3. 3 § Endast om det är lämpligt från allmän synpunkt får koncession be- viljas för naturgasledningar och naturgaslager. I bestämmelsen anges att endast om det är lämpligt från allmän synpunkt får koncession beviljas för naturgasledningar och naturgaslager. Syftet med lämplighetsprövningen är främst att hindra att samhällsekonomiskt onödiga naturgasledningar och naturgaslager dras fram respektive byggs eller att naturgasledningar och naturgaslager anläggs på ett sådant sätt att de medför onödigt stort intrång till skada för tredje man. 4 § Koncession får inte strida mot en detaljplan eller områdesbestäm- melser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelse göras. Bakgrunden till och innebörden av förslaget har utvecklats under avsnitt 10.2.2. Förslaget innebär att koncession inte får beviljas i strid mot en detaljplan eller områdesbestämmelser. bedömer att syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas kan dock mindre avvikelse få göras. 5 § Vid prövning av frågor om beviljande av koncession skall bestäm- melserna i 2–4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. En miljökons ekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om koncession. När det gäller förfarandet, kraven på miljökons ekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . Enligt paragrafens första stycke tillämpas allmänna hän- synsregler vid koncessionsprövningen. Dessutom tillämpas bestämmelser om att myndigheter skall säkerställa att miljökvali- tetsnormer uppfylls och att ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds inte får tillåtas. För miljökonsekvensbeskrivning hänvisas, enligt paragrafens stycke, till bestämmelser. 6 § En koncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva verksamhet som avses med koncessionen. Enligt bestämmelsen beviljas endast den koncession som bedöms lämplig från allmän synpunkt. Vid prövningen av ansökan prövas sökandens lämplighet. Prövningen innebär en bedömning av sökandens allmänna kompetens och vederbörandes ekonomiska resurser. Koncession förutsätts endast meddelas den som har förutsättningarna och möjligheterna att fullgöra alla de förpliktelser som följer av naturgas- ledningens och naturgaslagrets framdragande respektive uppförande och drift. 7 § En koncession skall avse naturgasledning med en i huvudsak be- stämd sträckning. En koncession för en naturgasledning och ett naturgaslager skall för- enas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt, såsom att trygga säkerheten, skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hus- hållning med mark och vatten och andra resurser. Som villkor för koncessionen får föreskrivas att naturgasledningen skall vara färdigställd inom . Finns det särskilda skäl kan regeringen förlänga föreskriven tid. Ansökan om förlängning skall gö- ras före utgången av den föreskrivna tiden. För att det skall vara möjligt att bedöma en naturgaslednings påverkan på motstående intressen bör naturgasledningens sträckning vara i hu- vudsak bestämd. Vid prövningen av ett koncessionsärende bör en avvägning göras mellan å ena sidan intresset av en naturgasledning eller ett naturgaslager och å andra sidan det allmännas och enskildas t.ex. markägares intressen. Enligt bestämmelsen kan en koncession förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. I paragrafen nämns vissa av de villkor som kan komma ifråga. Villkor bör exempelvis kunna meddelas till skydd för miljön men även för att tillgodose andra allmänna intressen exempelvis vad som krävs för att förebygga brand och explosion. Villkor bör även kunna meddelas till skydd för enskildas intressen. I beslutet om koncession bör det vara möjligt att ange att naturgasled- ningen skall vara färdigställd inom . När tidsfristen bestäms bör bl.a. arbetets omfattning beaktas. Om arbetet på grund av särskilda förhållanden, t.ex. arbetsnedläggelse, förhindras eller avsevärt försvåras bör tidsfristen kunna förlängas. Ansökan om förlängning bör lämnas in före tidsperiodens utgång. Om naturgasledningen inte är färdig inom föreskriven tid och ansökan om förlängning inte har lämnats in eller beviljats kan koncessionen återkallas enligt 15 § punkt 2. 8 § En koncession får för sin giltighet göras beroende av att den som innehar koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna att ta bort na- turgasledningen och naturgaslagret och att vidta andra åtgärder för återställning. Staten, kommuner, landsting och kommunalförbund be- höver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är tillräcklig, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om säkerhetens beskaffenhet gäller 2 kap. 25 § utsökningsbal- ken. Säkerheten skall prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer och förvaras av i det län där verk- samheten bedrivs. I bestämmelsen regleras skyldighet att ställa säkerhet för återställnings- åtgärder. Skyldighet att vidta sådana åtgärder regleras i 16 §. Där anges också att prövningen av vilka åtgärder som behöver vidtas skall göras i samband med att koncessionen upphör. Ett beslut om säkerhet för åter- ställningsåtgärder bör dock fattas redan när koncessionen beviljas. Den myndighet som prövar koncessionsansökan bör vid prövningen avgöra om säkerhet skall ställas. Vid omfattande ingrepp i naturen bör huvud- regeln vara att säkerhet skall ställas. Säkerheten kan bestå av exempelvis bankgaranti. 9 § En koncession skall beviljas . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får bestämmas. Bakgrunden till och innebörden av förslaget har utvecklats under avsnitt 10.2.5. Koncession meddelas i normalfallet , om inte sökanden begär . Begärs bör denna bestämmas. 10 § Koncessionens giltighetstid får på ansökan av koncessionshava- ren förlängas med åt gången. Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får bestämmas. I ett ärende om förlängning av giltighetstiden skall 3–7 §§ tillämpas. Ansökan om förlängning av giltighetstiden skall göras senast före koncessionstidens utgång. Koncessionen gäller till dess att ansök- ningen har prövats slutligt. I första stycket anges att koncessionstiden kan förlängas efter ansökan av koncessionshavaren. Om ansökan beviljas förlängs giltighetstiden med . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det kan bestämmas för förlängningen. Övervägs i ett förlängningsärende bör samma bedömning göras som då koncession meddelades första gången enligt 9 §. En ansökan om förlängning bör, enligt andra stycket, prövas som en ny ansökan. Detta innebär bl.a. att koncessionen kan förenas med nya eller ändrade villkor. I tredje stycket föreskrivs att ansökan om förlängning av giltighetstiden bör göras senast före koncessionstidens utgång. Bestämmelsen är inte sanktionerad men det är viktigt att tidsgränsen hålls så att pröv- ningsmyndigheten får den tid som behövs för att bereda ärendet. Naturgasledning inom område för trafikled 11 § Om en naturgasledning har dragits fram inom område för en be- fintlig allmän väg, enskild väg som hålls öppen för trafik, järnväg, tun- nelbana, spårväg, kanal eller annan sådan vattentrafikled (trafikled), är koncessionshavaren skyldig att, vid ändring av trafikleden, vidta och bekosta de åtgärder med naturgasledningen som behövs för att ändringen av trafikleden skall kunna genomföras. Om åtgärden vidtas med en naturgasledning där denna korsar en trafikled skall dock den som förvaltar trafikleden ersätta koncessionshavaren för kostnaden för åtgärden. Bakgrunden till och innebörden av förslaget har utvecklats i avsnitt 10. Bestämmelsen är endast tillämplig om naturgasledningen har dragits fram inom område för en befintlig trafikled. Begreppet vägom- råde definieras i 2 och 3 §§ väglagen (1971:948). Motsvarande be- stämmelser finns för enskild väg i 46 § anläggningslagen ( 1973:1149) och, för järnväg, tunnelbana och spårväg, i 2 § järnvägssäkerhetslagen (1990:1157). 12 § Om en naturgasledning som har dragits fram inom område för en befintlig trafikled medför ökade kostnader för trafikledens underhåll, skall koncessionshavaren ersätta dessa ökade kostnader. Bestämmelsen är tillämplig i det fall en naturgasledning har dragits fram inom området för en befintlig trafikled. 13 § Om arbetet på en naturgasledning, som är belägen inom område för annan trafikled än allmän väg, kan inverka på trafiksäkerheten el- ler om arbetet medför större ingrepp i trafikleden, skall det utföras efter anvisningar av den som förvaltar trafikleden eller genom hans försorg. Koncessionshavaren svarar för kostnaden för arbetet. I fråga om arbete med naturgasledning inom område för allmän väg gäller särskilda bestämmelser. Bestämmelsen i första stycket avser alla slags arbeten på en naturgas- ledning, dvs. framdragande, ändring och underhåll. Förvaltaren av tra- fikleden får välja mellan att ge anvisningar för arbetets utförande och att utföra arbetet genom egen försorg. I bägge fallen bör koncessions- havaren svara för kostnaderna. I andra stycket anges att särskilda bestämmelser bör gälla för arbete med naturgasledning inom område för allmän väg. Med särskilda be- stämmelser avses 44 § väglagen. Överlåtelse och upphörande av koncession 14 § En koncession får inte överlåtas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vid prövning av en ansö- kan om överlåtelse av koncession skall 6 § tillämpas. Bestämmelsen innebär att en koncession inte får överlåtas utan tillstånd. Den nye innehavarens lämplighet bör prövas på samma sätt som vid en ansökan om ny koncession. Däremot behöver inte övriga villkor för koncessionen prövas på nytt. Den nye koncessionshavaren övertar ansvaret för att följa villkoren som är förenade med koncessionen.