sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — 3.Hur kan konsumenterna själva ges möjlighet till insyn och inflytande i processerna kring olika typer av märkning? Vilka garantier kan skapas för att frivilliga märkningssystem utvisar relevanta och korrekta egenskaper hos produkter, och för att kontrollen av frivilliga system är oberoende från kritierieutvecklingen? 4.I vilka fall bör märkning av dagligvaror ersättas med information på annat sätt? Hur kan användandet av modern informationsteknik uppmuntras inom dagligvaruområdet som ersättning i vissa fall för märkning direkt på förpackningen? Analysen bör särskilt inriktas på frågan om informationstekniken kan utnyttjas för information till konsumentgrupper som behöver särskild information om varorna, t.ex. personer med olika typer av allergier. Utredaren bör särskilt granska informationen kring de dagligvaror som kräver att konsumenten gör en helhetsbedömning av miljö- och hälsoaspekter och etiska aspekter. Utredaren bör för sitt arbete låta genomföra en undersökning kring hur konsumenterna uppfattar märkning och annan konsumentinformation och vilka problem de ser kring olika informationsmedel. De principer som utredaren föreslår bör utformas så att de kan ligga till grund för den nationella konsumentpolitiken samt för svenska ställningstaganden och initiativ i dessa frågor inom ramen för det nordiska, europeiska och internationella samarbetet. Utredaren bör med anledning av detta ta sin utgångspunkt i de regelverk som redan existerar på området, nationellt och internationellt. Särskilt viktigt är här att se märkningsfrågorna ur ett internationellt handelsperspektiv. Detta skall dock inte ses som ett hinder att föreslå principer som på kan innebära behov av lagändringar. Utredaren skall i sitt arbete samråda med berörda myndigheter och beakta det internationella samarbete som pågår på området. Utredaren skall vidare samordna sitt arbete med det som pågår när det gäller miljöinformation till konsumenterna och med Arbetsmarknads- departementets projekt för jämställdhetsmärkning. Utredaren bör föra en dialog med konsumenter och deras företrädare samt andra intressenter. För utredarens arbete gäller regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) och att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49) De förslag som lämnas skall vidare vara i linje med regeringens målsättning med en från miljösynpunkt hållbar utveckling i samhället. I analysarbetet och vid konsekvensbeskrivningar av regleringarna skall utredaren i tillämpliga delar följa regeringens beslut om en ordning för systematisk genomgång i av företagsregler, liksom de checklistor m.m. som anges i beslutet. Utredarens förslag skall redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen gällande konsumentinformation om dagligvaror (In 1997:13) Beslut vid regeringssammanträde . Utredningen gällande konsumentinformation om dagligvaror ges i uppdrag att särskilt studera och analysera situationen på dagligvarumarknaden för personer med svårare synnedsättning. Denna grupp har särskilda svårigheter att tillgodogöra sig märkning och övrig skriftlig information på dagligvarumarknaden. Därför finns ett behov av att stärka gruppens möjligheter att agera som aktiva och rationella konsumenter. Utredningen skall föreslå principer för hur märkning och annan information skall utformas för att man på bästa sätt skall nå de synskadade, och undersöka hur den moderna informationstekniken bäst kan utnyttjas i kommunikationen med denna grupp. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en analys av existerande problem och omfattningen av dessa när det gäller märkning och annan konsumentinformation på dagligvaruområdet samt att föreslå vilka principer som bör beaktas vid utformningen av information om och märkning av dagligvaror. I direktiven (dir. 1997:51) slår man fast att en väl fungerande varumärkning är ett viktigt konsumentkrav och en förutsättning för konsumentens fria och rationella val och för en väl fungerande dagligvarumarknad. Utredaren skall enligt direktiven bl.a. analysera -hur märkning skall utformas för att ge konsumenterna bästa möjliga information, -i vilka fall märkning av dagligvaror bör vara obligatorisk och i vilka fall den bör vara frivillig, -i vilka fall märkning bör ersättas med information på annat sätt, samt - hur användandet av modern informationsteknik kan uppmuntras inom dagligvaruområdet. Utredaren skulle ha redovisat sitt uppdrag . Regeringen beslutade emellertid efter en framställning från utredningen att utredningstiden skulle förlängas till . Utredningen har i en skrivelse till begärt att få ytterligare förlängd utredningstid. Det finns uppskattningsvis ca 15 – 20 000 personer i som har så grav synnedsättning att de har svårigheter att tillgodogöra sig den skriftliga information som finns på den svenska dagligvarumarknaden. Därutöver finns det många personer, t.ex. äldre, som i varierande grad har likartade problem. Två av fastlagda grundläggande mål i konsumentpolitiken är att -hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, och att -konsumenterna skall ha en stark ställning på marknaden. En saklig och lättillgänglig information om olika produkter är en grundläggande förutsättning på dagligvarumarknaden för att dessa mål skall kunna uppfyllas. För gruppen synskadade konsumenter är målen långt ifrån uppfyllda. Som exempel på problem kan nämnas att det är mycket svårt att som konsument agera på ett miljömedvetet sätt om man inte kan tillgodogöra sig den miljömärkning som finns. Dessutom kan man utsätta sig för onödiga risker om man inte kan ta till sig varningssymboler på exempelvis kemikalier. Då utvecklingen går mot allt högre grad av självbetjäning i butikerna blir det svårare för kunden att få information på annat sätt än genom märkningen på förpackningarna. Utredningen skall därför särskilt studera och analysera situationen vilka möjligheter som kan finnas för personer med svårare synnedsättning att tillgodogöra sig konsumentinformation inom dagligvaruområdet. I uppdraget ingår att utreda med vilka medel man på bästa möjliga sätt kan nå synskadade med märkning och information om dagligvaror, för att underlätta deras situation som konsumenter. föreslå vilka principer som bör beaktas vid utformningen av information och märkning. Utredningen skall särskilt undersöka hur man kan utnyttja den moderna informationstekniken för bättre nå ut med information till de synskadade samt undersöka om den obligatoriska märkningen kan utformas så att personer med svårare synnedsättning kan tillgodogöra sig den. För arbetet gäller i övrigt de förutsättningar som har angetts i de ursprungliga direktiven (dir. 1997:151), dock med den ändringen att uppdraget skall slutredovisas . Denna undersökning ingår som en del i en av regeringen tillsatt utredning gällande konsumentinformation om dagligvaror. Utredningen är tillsatt för att analysera existerande problem när det gäller märkning och annan konsumentinformation på dagligvaruområdet. I denna rapport sammanfattas resultaten av fyra gruppdiskussioner om märkning på dagligvaror. Diskussionerna omfattar flera fråge- ställningar. Hur uppfattar konsumenten dagens märkning? Kan märkningen förändras till det bättre med hjälp av annan utformning eller andra medier/ny teknik? Hur ser konsumenterna på möjligheterna att påverka dagligvarumärkningen? Huvudresultaten sammanfattas i följande punkter: ·Märkning är ingen viktig fråga för konsumenterna ·Vid närmare eftertanke har man dock en hel del synpunkter i frågan, eftersom erfarenheterna av dagligvaruinköp är stor ·I stort sett all märkning behövs ·Den märkning som är ointressant vid ett speciellt tillfälle eller på en speciell produkt kan vara intressant vid ett annat tillfälle eller på en annan produkt ·Den märkning som inte är intressant för vissa kan vara oerhört värdefull för andra, som exempelvis allergimärkningen för allergiker ·Den märkning som konsumenten inte behöver sållas automatiskt bort ·Pris, datum, innehåll och ursprungsland är märkning som bedöms som viktig av alla ·Miljömärkningen uppmärksammas av många, somliga anser att den är viktig ·Priset och jämförpriset är den märkning som oftast saknas ·Ingridiensförteckning, datummärkning och miljömärkning är de mest kritiserade typerna av märkning vad gäller utformning och tillförlitlighet ·En stor osäkerhet finns vad gäller miljömärkningens innebörd ·All befintlig märkning skall finnas på produkten, den kan inte flyttas till andra media ·Miljömärkningen kan möjligen begränsas vad gäller antalet symboler ·Tekniska hjälpmedel som pristerminaler eller Internet kan endast användas för kompletterande och fördjupad information, vid sidan av bibehållen märkning ·Butikerna bör ha skyltar med olika symbolers och även innehållsbeteckningars betydelse ·Konsumenterna vill utöva sitt inflytande över märkningen genom sitt fria val vad gäller produkter och butiker eller genom att ta upp problem med butik/producent ·Ingen vill engagera sig i konsumentorganisationer eller liknande Gruppdiskussioner är en kvalitativ metod. Syftet med metoden är att lyfta fram olika aspekter på ett ämne och finna bakomliggande resonemang och därmed ökad förståelse. Diskussionen skall vara uttömmande. Diskussionsledaren låter ofta de inledande frågorna vara mycket allmänt hållna; deltagarna får själva styra vilka aspekter som skall diskuteras. Diskussionsledarens uppgift är främst att hålla diskussionen inom ramen för ämnet och att ställa frågor som bidrar till att ämnet uttöms. Gruppdiskussionen skiljer sig från intervjun såtillvida att gruppdynamiken kommer med i bilden. En aspekt som för en enskild deltagare inte är särskilt intressant och som denne kanske inte ens skulle ha nämnt vid en intervju, kan få stort utrymme i en gruppdiskussion därför att en eller flera gruppmedlemmar tycker att ämnet är intressant att diskutera, vända och vrida på. En gruppmedlem, som är utåtriktad och debattlysten, kan naturligtvis också få större utrymme för sina synpunkter än någon som är mer tystlåten. Detta är en av diskussionsledarens viktiga uppgifter; att skapa ett sådant klimat att alla kommer till tals. Ett annat viktigt arbetsmoment är att i analysen balansera diskussionen. Processerna i gruppen är en av orsakerna till att det som gäller för kvalitativ metod i stort gäller för gruppdiskussioner i synnerhet; de resultat som framkommer kan inte generaliseras till målgruppen som helhet. Metoden belyser olika aspekter på ett ämne, men kan egentligen inte ge någon vägledning om hur stor andel av befolkning, eller i det här fallet de vuxna konsumenterna, som tycker si eller så. Ett exempel på detta är följande: Miljömärkningen har i de genomförda gruppdiskussionerna fått ett stort utrymme i samtalen och blivit hårt kritiserat. Detta kan dock inte användas som belägg för att det finns en opinion för att miljömärkningen skall begränsas eller avskaffas. Dock kan man dra slutsatsen att ett av många problem runt märkningen onekligen är miljömärkningens beskaffenhet. De som tillfrågades att delta i gruppdiskussionerna valdes slumpmässigt ur telefonkatalogens Stockholmsdel samt från TEMOs eget register över personer som i andra undersökningar tackat ja till att delta i gruppdiskussioner. Ingen av dem som tillfrågades har dock deltagit i TEMOs gruppdiskussioner tidigare. De personer som ingick i urvalet ringdes upp av intervjuare vid TEMOs telefoncentral. Utgångspunkten för rekryteringen var att både män och kvinnor från olika åldersgrupper skulle ingå i grupperna. Män och äldre () var, som oftast är fallet, något svårare att rekrytera än kvinnor, yngre och medelålders. Sammantaget deltog slutligen 36 personer i diskussionerna, 15 män och 21 kvinnor. Deltagarna fördelade sig på följande sätt i de olika grupperna. Olika yrkesgrupper och hushållsstorlekar är väl representerade. Många av deltagarna har familj och därmed också stora dagligvaruinköp. Överrepresentationen av kvinnor i grupperna speglar det faktum att kvinnorna oftare ansvarar för dagligvaruinköpen och därmed kanske är mer intresserade av frågeställningen. Kvinnor är också generellt mer benägna att delta i denna typ av undersökningar. Gruppdiskussionerna genomfördes mellan 17.30 och cirka 19.00 (vid , ) samt (vid , ). Två undersökningsledare på delade på uppdraget att leda gruppdiskussionerna; och . 3.1Vad är viktig märkning? inleder grupperna med en fråga om vad som är viktig märkning. Vilken märkning söker man efter när man handlar dagligvaror? Som utgångspunkt för denna fråga bör man hålla i minnet att de olika typerna av märkning också har mycket olika karaktär. Viss märkning letar du aktivt efter varje gång du handlar en vara. Dit hör exempelvis datummärkningen och ursprungsland när det gäller färskvaror. Även pris studeras ofta vid varje inköp. Undantaget är när du absolut ska ha en bestämd produkt av ett speciellt märke, oavsett kostnaden. Jag köper alltid Yes, det är det enda diskmedel jag använder. En stor del av märkningen uppmärksammas dock kanske endast vid förstagångsköp eller sällanköp. Hit hör sannolikt de olika symbolerna som miljömärkning, rättvisemärkning och kanske också innehållsförteckning. Efter att ha köpt produkten upprepade gånger känner du till dess karaktär och tittar inte längre på den delen av märkningen. Det som nämns först som viktig märkning i alla grupper är priset, både aktuellt pris och jämförpris. Special- och extrapriser nämns inte. Datummärkning (både förpackningsdatum och bästföredatum), innehållsförteckning och ursprungsland är också viktigt. Förvaringsråd nämner ingen spontant. Vad gäller symboler av olika slag är det miljömärkningen som nämns. För vissa är den viktig, man letar aktivt efter olika symboler, medan andra uppger att de inte alls bryr sig om den. Ingrediensförteckning läser man för att få en uppfattning om varans kvalitet (exempelvis mängden kött i korv, frukt i sylt osv), men den är också (livs)viktig för dem med allergiker i hushållet. Denna grupp uppmärksammar också Astma- och allergiförbundets märkning. Ursprungsland är viktig information av flera skäl. Det som nämns oftast är miljöskäl. Svenska produkter har inte färdats så långt. Man nämner också att man är skeptisk till hur produktionen av livsmedel ser ut i andra länder. Den märkning som nämns som viktig är i första hand sådan märkning som är obligatorisk och som studeras vid varje inköp; datummärkning, pris och ursprungsland (endast obligatorisk för färsk frukt). Bland den märkning som främst uppmärksammas vid förstagångs- eller sällanköp anses innehållsförteckningen som särskilt viktig. 3.2Sakans någon typ av information? Frågan är främst avsedd att leda tankarna till sådan märkning som överhuvudtaget inte förekommer. Den märkning som i stället kommer i fokus är en uppgift som skall finnas, men som brister. I alla grupperna nämns avsaknaden av prismärkningen, både vad gäller det aktuella priset och jämförpriset. Det finns bara en streckkod. Konservburkar nämns som en produkt som ofta saknar prismärkning, liksom produkterna i frysdiskar. Någon tycker att det är viktigt att det finns en våg för egen prissättning av frukt och grönsaker i lösvikt, något som inte heller alltid förekommer. Inom parentes kan nämnas att den bristande prismärkningen i butikerna stod som förstasidesrubrik i som den tredje gruppdiskussionen genomfördes. Problemet nämndes dock redan i grupp 2. Ingen refererade heller till tidningsartikeln i grupperna 3 och 4. Ingrediensförteckning nämns som något som saknas på exempelvis lösgodis och schampoflaskor. Ingrediensförteckningen anses också ofta vara ofullständig, något som vi återkommer till. Annan märkning som nämns som bristfällig är förvaringsråd. Inte minst gäller detta färska grönsaker och frukt. Några förslag på sådan märkning som inte är obligatorisk kommer upp. En sådan är huruvida produkten är testad på djur. Någon önskar också uppgifter om huruvida varan är genmanipulerad. Ursprungs- märkning på kött är inte obligatoriskt , men blir så . Detta är en märkning som konsumenterna ofta nämner som viktig och möjligen också vill ha på fler produkter än frukt och kött. 3.3Är någon märkning onödig? Generellt anser man att den märkning som står på produkten är nödvändig. Ytterst få är beredda att lyfta bort någonting. Även om den inte läses i affären, så behövs den ibland då man kommer hem. De flesta upplever inte heller märkningens omfattning som störande eller ett problem. Jag tror att man hoppar över det instinktivt, sånt som man inte är intresserad av. Det spolar man bara, det blir någon sorts brus. (Kvinna, 70) Det har nog blivit så att man sållar, för det är så mycket information att man orkar inte ta del av allting. (Kvinna, 30) Man väljer vad man vill läsa. (Kvinna, 32) Man utesluter om det är för mycket. Det är bra att det står, om man behöver läsa. (Man, 65) Teoretiskt sett kan naturligtvis sållandet innebära att många hoppar över märkning som är viktig. Detta diskuteras inte som ett problem, inte heller då TEMOs diskussionsledare ställer en direkt fråga om möjligheten att förvillas av den omfattande märkningen. Generellt anser gruppdeltagarna att de är fullt kapabla att välja den information de behöver. Någon säger dock: Det blir nästan för mycket information, det blir svårt att ta till sig. Sen vet jag inte vad man ska ta bort. (Man, 37) Som onödig märkning nämner några att det står samma information på ytterförpackningen som på själva flaskan eller burken inuti förpackningen. Någon nämner också extrapriser och röda lappar som onödiga därför att de är missvisande. Matrecept betraktas som överflödig information av någon deltagare och miljömärkningen nämns av några som alltför omfattande, men kanske framförallt svårbegriplig. Det är ingen som anser att det som är obligatorisk märkning kan lyftas bort. Även om viss märkning kan vara mindre viktig för en enskild person, så är den å andra sidan oerhört viktig för andra. Sådan märkning som bestäms av producenten är svår att påverka. Då även nya förslag till märkning kommer upp, kan minskad märkning på förpackningarna knappast betraktas som något som får gehör i grupperna. Det skall dock tilläggas att kostnaden för märkning inte diskuteras i grupperna. Någon tangerar frågan genom att nämna att en produkt med sparsam märkning ser mer seriös ut, eftersom den signalerar att producenten inte belastar konsumenten med onödiga kostnader. Frågorna om hur mycket konsumenten är beredd att betala för märkning, eller vilken märkning man skulle prioritera om olika typer av märkning fick ett synligt pris, ventileras dock inte i grupperna. Denna frågeställning ingick inte heller i ämnet för studien. 3.4Är någon information störande eller svår att förstå? Vad gäller svårigheter att förstå märkning är de tre mest kritiserade aspekterna innehållsförteckning, datummärkning och miljömärkning. De två förstnämnda är sådan information som de allra flesta söker efter när de handlar. Detta är säkert en av orsakerna till att man uppmärksammar och är mer kritisk till denna märkning. Eftersom innehåll och datummärkning betraktas som mycket viktig är det å andra sidan beklagligt om den inte bedöms som tillförlitlig. Innehållsdeklarationen karaktäriseras av flera som snårig, med svåra termer, som exempelvis benämningarna på olika färg-, smak- eller konserveringsämnen. betraktas innehållsdeklarationen som direkt vilseledande. Det kan vara en del utländska varor som det är svårt att förstå, där det står på ett annat språk. Man är van vid ett visst upplägg, det svenska, där det som är mest av kommer först. På utländska varor kan det komma i värsta oordning, det blir jobbigt att titta på. (Kvinna, 26) Alla de här E har man ingen aning om vad det är. (Kvinna, 30) kan det stå att det finns spår av ett ämne, men ibland gör det inte det, t ex med hasselnötter. Det står nougat, men i det finns ju nötter. (Kvinna, 26) Jag känner någon som är mjölallergiker, då blir det svårt. Det står emulgeringsmedel eller förtjockningsmedel, det är ju mjöl. (Man, 46) I sylt till exempel, fruktmängden är 35 per . Om jag köper hallonsylt vill ju inte jag att fruktmängden ska vara äpple i. Sånt kan jag reta mig på, att man kringgår... (Kvinna, 35) Datummärkningen kritiseras för sin otydlighet, både till utformning och innehåll. Himla otydligt när de stämplar eller trycker datum. Rödbetor till exempel kan ha en flärpmed en pappersremsa som ligger över. I och med att man öppnat förpackningen försvinner datumet. (Kvinna, 44) står det 981022, ibland står det 221098. Vissa datum undrar man ju åt vilket håll det är. Speciellt om det står 0912, är det september eller december? (Kvinna, 30) Sen kan det ju stå andra siffror i datumet, som kanske är deras referensnummer eller något. Det är lite diffust . (Kvinna, 44) Bäst före och sista förbrukningsdag, vad i ligger skillnaden? När blir man förgiftad? (Kvinna, 35) Går det att äta när förbrukningsdagen är ? (Kvinna, 26) Mjölk kan ju klara sig i efter sista datum. (Man, 60) Något som jag saknar är att jag skulle vilja veta hur länge man kan ha förpackningen öppen och produkten håller sig fräsch. (Kvinna, 44) Det miljömärke som oftast nämns i diskussionen är Svanen, följt av Falken/bra miljöval och Kravmärkning. Världsnaturfondens panda nämns också som en miljömärkning, fast den inte är det. Några nämner också särskilda märken för miljövänliga produkter som Änglamark och Skona. Miljömärkningen som sådan är välkänd för nästan alla gruppdeltagare och flera uppger att de vill köpa miljövänligt, om priset är rimligt. Ändå säger många att de inte bryr sig om att studera miljösymbolerna på dagligvaror. Orsaken är hos några ointresse, men vanligare är en skepsis till miljömärkningens tillförlitlighet och en stor osäkerhet vad gäller innebörden av olika märken. Ingen i de olika grupperna kan uppge vad exempelvis svanen egentligen står för. I och med att det är en svan räknar man med att det är godkänt och ofarligt eller i alla fall mindre farligt. (Kvinna, 44) Jag uppfattar i alla fall att det är nedbrytbart när det är märkt med en svan. (Man, 65) Svanen, är inte EU inblandat där? Sen finns det ju EU-blomman. (Man, 38) Man beskriver miljömärkningen som förvirrande och är osäker på om den innebär någon garanti eller att miljövänligheten kontrolleras utifrån. En del (företrädesvis män) anser också att miljömärkningen är ett försäljningstrick. Jag tittar aldrig på miljömärkningen, den är en djungel. Det står att det är bra miljöval, men sen så är det inte det egentligen. Det kanske är bra framställt, men sen har det ju rest hur långt som helst och hit och dit, så i slutändan spelar det ju ingen roll. (Kvinna, 28) Det är bättre att köpa svenskt med tanke på transportsträckor. (Kvinna, 44) Man upplever att det är väldigt urvattnat. (Man, 37) Om det står för något är det ju bra, men det är tveksamt. Man, 30) Jag upplever att de där märkena står för att vi ska köpa dem, sen om varan är bra eller inte... Det är ett säljargument. (Man, 37) Vad är miljövänligt, maten eller produktionen? (Man, 46) Det brukar jag tänka på när jag åker förbi antroposoferna vid , precis bredvid motorvägen odlar de sitt vete. Dom har nog inte sprutat på något, men det går förbi tusen bilar där. (Man, 46) Få tycker att det är angeläget eller önskvärt att slopa miljömärkningen. Flera tycker dock att den behöver begränsas. Det finns kanske 10-15 olika miljömärkningar. Hur miljövänligt är det? (Man, 46) Jag skulle vilja att man sållade bland alla den miljömärkning. Det finns ju jag vet inte hur många märken och alla är ju inte lika bra. Det finns gradskillnader inom den här märkningen också. Det är lätt att bli lurad, att man tror att bara för att det står miljömärkning på är det miljövänligt, det behöver det ju inte vara. Varför ska det behöva finnas så många?