sou · GNB330 · 2000-01-01 00:00:00 — har styrkeförhållandena mellan kvällstidningsägarna förändrats väsentligt (tabell 2.13). har genom förvärven av och GT stärkt sin position på marknaden, men på grund av tillbakagång har marknadsandelen sjunkit . och LO har å andra sidan kraftigt öka t sin andel och har närmare hälften av marknaden. Ägargrupper på kvällstidningsmarknaden , 1993 och 1997. Upplaga och marknadsandel. Källa: Bearbetning efter TS-Boken 1979, 1994 och 1998. Anm: 1 Inkl av Idags upplaga . Kvällstidningsmarknaden har haft en ned åtgående trend och har förlorat av sin upplaga (tabell 2.14). har alla förutom lidit kraftiga upplageförluster. Tabell 2.14 Kvällstidningarnas upplageutveckling –1997. Källa: Bearbetning efter TS-Boken 1979, 1994 och 1998. De nationellt spridda morgontidningarna, och samt de regionalt spridda , och anses allmänt spela en viktig roll för opinionsbildning en i landet genom att ge stort utrymme för politiskt och kulturellt material. Inte minst i debatten kring ägarkoncentrationen i medierna har dessa tidningars betydelse för det offentliga samtalet framhävts, liksom värdet av att kontrollera dem. De fem tidningarna har förlora t tillsammans cirka 100 000 exemplar (tabell 2.15) Förlusten motsvarar den startade Dagens Industris upplaga, en tidning som dock inte har samma innehållsliga bredd som de andra storstadstidningarna. Ägargruppernas styrkeförhållanden har förändrats . - niersfären har stärkt sin position genom köpet av Sydsvenska Dagbla - det och starten av och svarar nu för drygt hälften av gruppens upplaga, medan tidigare Wallenbergsfärens och vuxit av egen kraft. Framför allt men även familjen har fått vid - kännas en tillbakagång. Tabell 2.15 De nationellt spridda morgontidningarnas totala upplaga 1978 och 1997. Källa: Bearbetning efter TS-Boken 1979, 1994 och 1998 . Anm: 1 ägdes 1978 av släkten . Även om storstadstidningarna har en viss överspridd upplaga är de dock i första hand lokala tidningar, med en växande andel av upplagan i utgivningsområdet (tabell 2.16) Den enda verkliga riksmorgontid - ningen är med bara en tredjedel av upplagan i Stock - holm och med en låg men jämn täckning över hela landet. Det finns en genomgående tendens att den överspridda upplagan minskar ( tabell 2.17). De tre regionala tidningarna har endast en överspridning på . De tre tidningarna i har ungefär lika stor överspridd upplaga, drygt 60 000 exemplar. Trots att har förlorat en tredjedel av sin upplaga ute i landet har kunna t öka sin marknadsandel kraftigt, främst genom starten av - dustri. av den överspridda morgonpressen kontrolleras av två medieägare, och . De nationellt spridda morgontidningarnas upplaga i ut- givningsområdet 11978 och 1997. Källa: Bearbetning efter TS-Boken 1979 och 1998. Anm: 1 Med utgivningsområde avses den A-region, där tidningen ges ut samt angränsande A-regioner 2 ägdes 1978 av släkten . De nationellt spridda morgontidningarnas upplaga utan- för utgivningsområdet1 1978 och 1997. Källa: Bearbetning efter TS-Boken 1979 och 1998. Anm: 1 Med utgivningsområde avses den A-region, där tidningen ges ut samt angränsande A-regioner 2 ägdes 1978 av släkten . Bonniersfären har ökat sin täckning i landsorten i 25 regioner, fram - för allt i , och minskat i lika många, främst i . har minskat över hela landet. Svenska Dagbladets täckning har varit relativt oförändrad. hade 1978 drag av en re - giontidning med en täckning på 13–i åtta regioner i Västsve - rige. I genomsnitt har täckningstalen halverats och i en - dast två regioner utanför når tidningen en täckning . Bakom storstadspressens tillbakagång i landsorten ligger åtminstone för ett par tidningar en medveten strategi att skära ner den olönsamma landsortsupplagan och i stället satsa sina resurser i och kring utgiv - ningsområdet. I vissa områden har troligen de lokala tidningarnas för - bättrade bevakning av in- och utrikesnyheter, kultur, ekonomi etc. till - sammans med det ökade totala medieutbudet minskat behovet av en storstadstidning. I den ovan gjorda genomgången har indelningen lokala morgontid - ningar, kvällstidningar och nationellt spridda morgontidningar använts. I debatten kring pressen brukar ofta ytterligare en kategori åberopas, nämligen storstadspress. För fullständighetens skull lämnas en översikt över ägandet i storstadspressen, som domineras av och (tabell 2.18). Ägare i storstadspress 1997. Andel av upp - Källa: Bearbetning av 1998 . Inom den svenska pressen har det funnits olika former av samarbete kring redaktionellt material. På det opinionsbildande fältet har byråer med anknytning till de politiska partierna erbjudit tidning - arna inom sin sfär material i form av cirkulärledare, krönikor, debatt - artiklar etc. Den av tidningarna kooperativt ägda Tidningarnas Tele - grambyrå, TT, har levererat både in- och utländska nyheter. FLT, ägt av borgerliga landsortstidningar, och A-pressen (numera Avisa Centralredaktion) har producerat featureartiklar och i viss utsträckning även nyhetsmaterial. De in- och utländska bilderna har pressen hämtat från några bildbyråer. Ett visst redaktionellt samarbete har även funnits mellan tidningar som ingått i samma koncern. har de olika formerna av redaktionellt samarbete genomgått stora förändringar . Ägarfördelningen i TT bygger i hög grad på styrkeförhållandet mellan tidningarna vid bolagets grundande. Schibstedsfären är på grund av koncernens tidningsbolags starka ställning 1922 största ägare i TT av aktierna följd av Bonniersfären . De tre storstadstidningsutgivarna, , kontrollerar tillsammans av aktiekapitalet. På grund av rösträttsbegränsningar vid bolagsstämman är gruppens faktiska kontroll lägre. TT har varit den svenska pressens centrala leve - rantör av in- och utrikesnyheter. Det utländska nyhetsmaterialet produ - ceras i huvudsak av några stora nyhetsbyråer som TT samverkar med, men även av TT:s egna korrespondenter. Skeendet i bevakas av TT genom huvudredaktion en i och lokalredaktioner i , , och . För nyheter med riksintresse från landsorten är TT även beroende av leveranser från de lokala tidning - arna. Landsortspressen har således tre olika relationer till TT som ägare, kund och leverantör. har TT varit utsatt för en omfattande kritik från många landsortstidningar. Byrån anklagas bl.a. för att vara Stock- holmscentr erad och alltför inriktad på att tillgodose etermediernas behov. Ett problem för TT är att deras kunder, landsortspress, stor - stadspress, privat lokalradio och TV , har olika krav som kan vara svåra att tillfredsställa . Landsortstidningarna är exempelvis irrite - rade över att de måste lämna sina bästa nyheter till TT, som sänds i etermedierna innan de publiceras i tidningen. Som en följd av missnöjet har en rad landsortstidningar sagt upp sina kontrakt med TT och prövat andra nyhetsleverantörer. Läget kompliceras av att den konkurrerande byrån FLT:s ägare kontrollerar av aktierna i . En rad större dagstidningsföretag (Schibstedgruppen, , Stampen, VLT, , , och A-pressgruppen) som tillsammans äger av aktierna bildade /99 ett nytt bolag, , som lade ett bud på samtliga aktier i nyhetsbyrån. Det uttalade syftet är att få färre ägare som strävar åt samma håll. (FLT) ägs av 71 tidningar, vilka enligt ett konsortialavtal skall vara ledande borgerlig landsortstid - ning. Företagets verksamhet omfattar dels annonsförmedling, dels produktion av redaktionellt material. På det redaktionella fält et låg tyngdpunkten tidigare på framställning av featurematerial, men har byrån vidgat sitt verksamhetsfält betydligt. levererade tidigare enbart till sina ägare, men har tagit in Metro och Dagen i kundkretsen. Nyhetstjänsten har byggts ut dels genom en ökad bevakning från FLT:s egen redaktion i , dels genom ett utbyte av artiklar av riksintresse mellan tidningarna i ägarkretsen. Kunderna erbjuds fär - digredigerade in- och utrikessidor, som bygger på FLT:s eget material och AP:s utrikesnyheter. abonnerade ett femtontal tid - ningar på tjänsten. hade 33 tidningar sagt upp sina abonnemang med TT och tog allt sitt icke-lokala material från FLT, 14 tidningar abonnerade enbart på TT, medan övriga använde båda byråerna. I samarbete med Bertelsmann, en av världens största mediekoncer - ner, producerar FLT en TV-bilaga, som går ut i ca 800 000 exemplar, dvs. ungefär dubbelt så hög upplaga som . En börsbilaga ges ut i samarbete med par andra företag, däribland Privata Affärer. fusionerades 1996 med Svenska Dagbladets bildbyrå Pica till FLT-Pica, som 1999 kommer att slås samman med och NTB Pluss. Den nya kommer att bli största. Avisa Centralredaktion som ägs av åtta tidningar i den socialdemo - kratiska sfären bedriver en lik nande verksamhet som FLT. Kundkretsen utgörs av ett sextiofemtal tidningar, förutom de socialdemokratiska tid - ningarna och en del endagstidningar även flera stora borgerliga tid - ningar som , och . Byrån erbjuder sina kunder drygt 70 färdigredigerade sidor , däribland tolv in- och utrikessidor, tv-bilaga och börssidor. abonnerade 13 tidningar, samtliga socialdemokratiska, på in- och utrikessidorna, som bygger på TT-material. Avisa är underleve - rantör av färdiga sidor till TT. har flera specialinriktade nyhetsbyråer star - tats. Nyhetsbyrån , ägd av , levererar affärsnyheter elektroniskt direkt till sina företagsabonnenter men också till FLT och enskilda tidningar. Delphi Economics är huvudleverantör till ett antal börs- och ekonomisidor bl.a. Avisas och ger även ut en ekonomibilaga som medföljer vissa landsortstidningar. Tre byråer med partipolitisk anknytning, Liberala , Svenska Nyhetsbyrån och Pre producerar främst politiskt material för i första hand tid - ningar inom den liberala, moderata respektive centerpartistiska sfären. Sedan förvärvat Reportage - bild och som ovan nämnt Pica och fusionerats är en stor del av bildförmedlingen i koncentrerad till dess a två företag. Pressens Bild säljer bilder dels från koncernens fotografer dels från andra bildbyråer, framför allt AP. Byrån har ett samarbetsavtal med TT om dagliga bildleveranser. Pica-FLT förmedlar på motsvarande sätt bilder från egna fotografer och olika samarbetspartners, bl.a. Reuters. Även på koncernnivå har det redaktionella samarbetet ökat. Flera av tidningskedjorna, som Herenco, och VLT, har ett omfattande utbyte av artiklar och i viss ut sträckning även fär - digredigerade sidor mellan koncernens tidningar. Några koncerner, som , samt Sydostpress till - sammans med , har inrättat speciella redaktioner som producerar material för hela koncernen och i något fall även för extern försäljning. Sammanfattningsvis finns det en tydlig tendens mot en uppdelning av produktionen av landsortspressens redaktionella material. En allt större del av det icke lokalt anknutna materialet framställs och redige - ras utanför redaktionerna, som alltmer får koncentrera sig på den lokala bevakningen. övertagande av innebar inte någon större samordning med koncernens övriga tidningar. fortsatte sitt mångåriga annonssamarbete med och . och trycker delupp - lagor på Tryck. På det redaktionella fältet finns ett visst samarbete mellan och Syd - svenska inom utlandsrapporteringen, något som inte har på - verkats nämnvärt av förvärvet. Inte heller Sydsvenska Dagbladets köp av Allehanda-gruppen har medfört några större förändringar. Allehandas läsare har dock erbjudits att köpa söndagsutgåva till kraftigt reducerat pris. Bonniersfärens förvärv av GT skiljer sig på flera punkter från grup - pens övriga tidningsköp. Det var inte moderbolaget, , utan dotterbolaget, , som initierade och genomförde affären. Tidigt stod det klart att GT skulle integreras i på både det administrativa och redaktionella pla - net. Verksamheten sammanfördes i ett bolag. Något samarbete mellan och inleddes inte efter förvärv av AB, som ägde hälften av och efter separationen hela . genom en interntransaktion inom förvärvat har en långtgående in - tegrering av koncernens tre kvällstidningar s redaktionella material avi - serats, något som redan genomförts mellan och GT. Expres - sens redaktion i producerar en plattform för alla tre tid - ningarna i form av in- och utrikes material, bilagor, servicetext, som GT:s och redaktioner kompletterar med stoff med an - knytning till väst- respektive . Det förekommer ingen sam - ordning beträffande det opinionsbildande materialet i form av ledare och kulturartiklar, däremot debattartiklar. Kritiker har menat att det omfattande redaktionella samarbetet mel - lan de tre tidningarna kommer att utplåna de mindre tidningarnas iden - titet som sin respektive landsändas egen kvällstidning. De nya ägarna har framhållit dels att ett omfattande besparingsprogram är nödvändigt för att de mindre kvällstidningarna skall kunna överleva , dels att det redaktionella samarbetet ger utrymme för en bättre lokal bevakning. Även andra än ägarna har framhållit GT:s prekära läge, exempelvis skrev de tre fackföreningarna i samband med att förvärvet prövades till och hävdade att om köpet stoppades kunde det leda till att GT lades ner. Ur ägarkoncentrationssynpunkt kan köp av GT tolkas på olika sätt. Å ena sidan stärkte sin ställning på kvällstidnings - marknaden, där familjen numera ger ut tre av fyra tidningar, å andra sidan försvagades familjen tidigare mycket starka position på den lokala dagstidningsmarknaden. Genom förvärvet ökade andel av den totala tidningsmarknaden i från , som andel minskade från . Det finns en lång tradition av annonssamverkan inom den svenska pressen. På nationell nivå finns sex samannonseringspaket (tabell 2.19), där tidningar inom de olika kategorierna, kvällstidningar, landsortstidningar och storstadsmorgontidningar, valt att samarbeta över ägargränser och i viss mån över politiska gränser. På regional nivå finns sammanlagt ett fyrtiotal olika samannonseringsalternativ. Genomgående samarbetar närliggande borgerliga tidningar med varandra oberoende av ägande. Däremot har inte tidningskedjorna någon samverkan mellan sina tidningar i olika delar av landet. De socialdemokratiska tidning arna har åtta olika regionala kombinationer för sina annonsörer. De större samannonseringspaketens försäljning 1997. Ca 80 borgerliga landsortstidningar DN, G-P, SDS Sex stora landsortstidningar 1 Ca 50 landsortstidningar (varav ca 20 Källa: Mediatrender 18/1998 . Anm: 1Nerikes Allehanda, , Nya Wermlands-Tid ningen, , och Östgöta Cor - respondenten. ingår således och Syd - svenska i City, kvällstidningarna i Impact tillsammans med och Allehanda-gruppen i FLT medan säl - jer på egen hand. och erbjuder dessutom ett gemensamt paket för nöjesannonser. har TV-branschen gått igenom stora förändringar inte bara genom att flera nya TV-kanaler startats utan också genom att en rad nya TV-anknutna marknader utvecklats. Tidi - gare bedrevs så gott som all TV-verksamhet inom två företag. producerade i egna lokaler de svenskspråkiga programmen, köpte in och översatte utländska program, förvärvade via den euro - peiska radio- och TV-unionen EBU sändningsrättigheter för större eve - nemang samt överförde programidéer från utlandet till svenska förhål - landen. svarade för utsändningarna, medan distri - butionen sköttes av . har en rad företag startats som specialiserat sig på olika typer av tjänster, som program- och reklamproduktion, översätt - ning, dubbning, teknik- och studiouthyrning, text-TV, rättighets- och formatförsäljning, annonsförsäljning samt distribution via kabel eller På företagsnivå har de större aktörerna valt olika sätt att organisera verksamheten. Några har en vertikal integration med kontroll över flera produktionsled. Andra aktörer har koncentrerat sig på ett led. producerades så gott som alla svenska TV-program inom . Med tillkomsten av en rad reklamfinansierade kanaler som TV3, TV4, Kanal och som alla lade ut huvuddelen av sin programproduktion på fristående bolag ska - pades en ny marknad. På grund av att aktörerna använder olika redovisningsmått och defi - nitioner är det svårt att ge en fullständig bild av tv-produktionsmarkna - den. Det står dock helt klart att är den överlägset största svenska TV-producenten. Av den svenska produktio - nen utgjorde egetproducerat material, sam - producerat och helt externt producerat. Företaget betalade till utomstående svenska producenter. TV4 har valt att producera endast nyheter (inkl . morgonprogram), vissa samhällsprogram samt sport i egen regi. För de lokala sändning - arna anlitas lokala produktionsbolag. Den övriga svenska produktionen köps in från ett tjugotal produktionsbolag till ett beräknat värde 1996 av . I de lokala produktionsbolagen har TV4 successivt ökat sin ägarandel (se tabell 2.21), medan företaget inte har några ägarintressen i de övriga produktionsbolagen. Redan innan - niersfärens inträde i TV4:s ägarkrets var kanalen en stor kund hos - niers två produktionsbolag, Wegelius TV och TV . Det finns inga tecken på att kanalens val av producenter påverkats av ägarföränd - ringarna. TV3, Kanal , TV6 och ZTV köper in huvuddelen av sitt svenska material från externa producenter. Stenbecksfärens kanaler, TV3, TV6 och ZTV anlitar både bolag inom sfären (se nedan) och helt fristående bolag. TV3:s köp uppskattades 1996 till . Kanal har inga ägarintressen i produktionsbolag. När de reklamfinansierade tv-kanalerna etablerade sig kom en rad entreprenörsägda bolag in på den nya produk - tionsbolagsmarknaden, i regel specialiserade på olika områden som lokal-tv (se 2.4.3), drama, frågeprogram, underhållning, sportsänd - ningar, feature etc. Så gott som samtliga av de mest framgångsrika och expansiva företagen förvärvades åren kring 1995 av stora nordiska medieföretag, som ett par icke-nordiska produktionsbolag startade egen verksamhet i (tabell 2.20). Branschen har haft lönsamhetsproblem vilket lett till och förväntas leda till ytterligare omstruktureringar. -17,6 Endemol Entertainment Pro - -3,6 -8,7 -0,7 Källa: Respektive företags årsredovisning 1997. Anm 1 Uppgiften avser uppskattad andel på för tv-produktion av bolagets totala omsättning på med ett resultat före skatt på . 2 Endemol gick in som minoritetsägare i Metro - nome , som övertog Endemols verksamhet i Sve - rige och . 3 Verksamheten omfattar produktion av tv-serien . 4 övertogs av AB Jarowskij. Störst på den svenska marknaden av de från kanalerna fristående bolagen är det ännu entreprenörsägda Jarowskij. framstår som den mest offensiva aktören, sedan företaget först förvärvat den svenska Mutter-gruppen och den danska Metronome och därefter allie - rat sig med Endemol (se nedan). Efter fusionen kommer at t vara en av de allra största aktörerna på marknaden. finns representerad dels genom MTG:s Strix, dels det börsnoterade , där är största ägare. Sfärens bolag producerar program såväl för de egna kanalerna som för konkurrenterna. ICA-förlaget har breddat sin verksamhet genom att förvärva det mycket lönsamma Team Jelbe, ett produktionsbolag som är specialisera t på sportsändningar. Två av de större internationella produktionsbolagen, Endemol och Grundy, som tidigare sålt rättigheter till svenska bolag, etablerade 1996 egen verksamhet i . allierade sig Endemol med på den nordiska marknaden genom att köpa en minoritets - andel () i Metronome Film och överlåta sin verksamhet i och till detta bolag. är huvudägare i och hälftenägare i TV , som producerar drama. är ytterligare ett stort nor - diskt tv-företag som etablerat sig på marknaden genom inköp av ett entreprenörslett företag. kostnader för egen produktion uppgick till . Den totala marknaden (exkl . TV4-fönsterna) för s.k. fri TV-produktion i beräknades ha omsatt 1997. kostnader för egen pr oduktion kan upp - skattas till , de övriga svenska kanalernas egenproduktion är betydligt mindre. Även om helt jämförbara uppgifter saknas kan andel av den totala svenska tv-pro - duktionen uppskattas till . Produktionen av vissa typer av program, som dagliga dramaserier, situationskomedier och underhållningsprogram, tenderar att alltmer samordnas på en nordisk bas. Så gott som alla av de större produk - tionsbolagen på den svenska marknaden är verksamma i ett eller flera andra nordiska länder. En viss stordriftsfördel uppnås genom att samma koncept spelas in på flera olika språk med inhemska aktörer. Den svenska dramaserien blir Hvide Løgne på danska och Hvite Løgner på norska. De senaste årens tendenser på tv-produktionsområdet tyder på att de nordiska public service-företagen även i fortsättningen kommer att svara för huvuddelen av den inhemska produktionen. De stora nordiska medieföretagen, , , , Sanoma, och , kommer sannolikt at t försöka expandera på tv-marknaden genom att förvärva andra bolag eller alliera sig i olika konstellationer med varandra och/eller med icke-nordiska medieföretag. Handel med formaträttigheter är en snabbt växande företeelse inom internationell TV-produktion. Med format avses en originalidé för pro - gram med dess samtliga komponenter. Formaträttigheten tillkommer det produktionsbolag som offentliggör en originalidé genom produktion av originalprogrammet. Enligt svensk lag har ett format inte ett heltäckande immaterialrättsligt skydd på det sätt som ett verk som skyddas av upphovsrättslagstiftningen . Inom den internationella TV- industrin har emellertid praxis för skydd av format skapats genom en betydande handel med formaträttigheter mellan produktionsbolag och TV-kanaler. De flesta av underhållningsprogrammen i de svenska kanalerna bygger på inköpta format. I regel produceras programmen av den sän - dande kanalen eller av svenska produktionsbolag under överinseende av formaträttsinnehavaren. I takt med att antalet TV-kanaler, både abonnemangs- och reklam - finansierade, vuxit har de nationella public service-bolagen mött en allt hårdare konkurrens om sändningsrättigheter till större sportarrange - mang. I har det uppmärksammats att det av den tyska Kirchgruppen kontrollerade bolaget förvärvat rättigheterna till Allsvenskan och VM-kvalmatcherna i fotboll samt Elitserien i ishockey . Om visionerna om en digital TV med mängder av kanaler förverkli - gas kommer de företag som äger rättigheter till format, sportsänd - ningar, långfilmer eller TV-program att spela en viktig roll på den framtida TV-marknaden. De svenska TV-kanalerna och produktions - bolagen försöker visserligen att utveckla egna program, men har san - nolikt inte de resurser som krävs för att på allvar ta upp konkurrensen med de stora utländska mediekoncernerna. ägs liksom och av för , och . utses av regeringen på förslag av de politiska par - tierna i . Programbolagen skall vara självständiga gentemot moderstiftelsen och medelstilldelningen sker direkt till programbola - styrelseordförande med suppleant utses av regeringen, medan de övriga ledamöterna utses av ägaren. När en andra TV-kanal startades organiserade i två självständiga enheter med ansvar för var sin kanal, som skulle tävla med varandra. Ledningen för TV2 överfördes 1987 till de 10 distrikten ute i landet, medan Kanal förblev stock - holmsbaserad. En ny omorganisation genomfördes . De två med varandra konkurrerande kanalerna försvann som självständiga enheter. Programverksamheten organiserades i ett antal programenheter och programsättningen koordinerades helt för de två sändningskanalerna. hoppades genom samordningen få bättre möjlig - heter att möta konkurrensen från de kommersiella kanalerna. Även inom den nya organisationen finns ett visst mått av inre mång - fald med självständiga enheter som helt eller delvis bevakar samma område. Det främsta exemplet är organisationen av nyhetsarbetet med två självständiga nyhetsredaktioner, Rapport och Aktuellt. Samhälls - programmen produceras av självständiga redaktioner i , , och . En redaktion i svarar för en över - gripande kulturbevakning, som kompletteras av specialinriktade redak - tioner för litteratur i , bildkonst i , musik i samt ungdomsmusik i . Av den totala egna programproduktionen görs i de tio distrikten utanför .