sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — En ofullständig eller oriktig adress kan medföra, att skrivelsen om medicinalstyrelsens beslut återkommer som obeställbar och att den tidsutdräkt, uppspårandet av adres- saten vållar, omöjliggör ingreppets utförande inom i lag föreskriven tid. De som enligt lagens föreskrift (5 §) böra beredas tillfälle att yttra sig, när skäl därtill föreligga, äro följande: det väntade barnets fader samt, om kvin- nan är , den som har vårdnaden om henne, om hon är omyndig- förklarad, förmyndaren, om hon är gift, hennes make och, om hon är intagen å allmän anstalt, dennas läkare och föreståndare. Som av lagen framgår äro yttrandena icke obligatoriska. När yttranden skola inhämtas, är alltså en be- dömningsfråga. Det må framhållas, att det liksom beträffande yttranden i steriliseringsärenden icke är fråga om samtycke. Har någon av dem, som böra beredas tillfälle att yttra sig, avgivit intyg A eller intyg C, erfordras icke särskilt yttrande av denne. I 5 paragrafens andra stycke föreskrives vidare, ATT I ¶VRIGT D¤R FR¥GA ¤R OM KVINNA SOM KAN L¤MNA GILTIGT SAMTYCKE TILL AVBRYTANDE AV HAVANDESKA PET YTTRANDE EJ M¥ INFORDRAS UTAN KVINNANS MEDGIVANDE Denna bestämmel- se har särskild betydelse vid utfärdandet av intygen A och B. Äro intygsgi- varna andra personer än de, som avses i 5 § första stycket, måste vederbö- rande förvissa sig om kvinnans samtycke till handlingens utfärdande, om de icke skola göra sig skyldiga till brott mot den sekretess, som lagen föreskri- ver. Givetvis förutsättes kvinnans medverkan i detta avseende, då de före- skrivna handlingarna ofta eljest icke skulle kunna förebringas och ansök- ningen sålunda ej kunna prövas. Beträffande yttrande av det väntade barnets fader kan sådant i vissa fall vara synnerligen viktigt. Det förekommer nämligen icke så sällan, att ett depressionstillstånd hos en kvinna, som blivit havande utom äktenskap, till stor del beror på barnafaderns ändrade inställning till henne och hans vägran att genom äktenskap legitimera barnet. I sådant fall är det tänkbart, att barna- fadern, om han beredes tillfälle att yttra sig, kan bli mera benägen att till- mötesgå kvinnans önskningar och aborten därigenom förebyggas. Huruvida vårdnadshavare eller förmyndare i ett givet fall böra beredas tillfälle att yttra sig, får avgöras av omständigheterna i fallet. Beträffande make bör han såvitt möjligt alltid beredas tillfälle att yttra sig, där det väntade barnet är legitimt och kvinnan icke, exempelvis på grund av konflikt med honom, skulle vållas svårigheter därigenom att han beredes tillfälle till yttrande. Det är - frånsett speciella undantagsfall - föga tilltalan- de, att gift kvinna låter avbryta sitt havandeskap utan makens vetskap. Lämpligen kan han yttra sig genom att avgiva intyg A. Yttrande av läkare vid allmän anstalt, där den abortsökande kvinnan är intagen, har intresse, då intyget C utfärdats av annan läkare än anstaltsläka- ren. Det kan då vara värdefullt att höra dennes mening om saken. När föreståndare vid allmän anstalt bör beredas tillfälle till yttrande, får avgöras med hänsyn till omständigheterna i fallet. Det må här blott anmär- kas, att läkare och föreståndare vid allmän sjukvårdsanstalt i regel är samma person. Detta intyg innehåller ofta alltför knappa uppgifter. Det är därför önskvärt, att de sökande i möjligaste mån få hjälp av kuratorer och andra socialfunk- tionärer vid intygets avfattande. Särskilt viktigt är detta, då ansökan om ab- ort göres på socialmedicinsk indikation. De uppgifter, som skola läggas till grund för bedömningen, måste ju vara objektivt styrkta. Ett väl avfattat intyg A utgör ett värdefullt komplement till uppgifterna i intyget C. Detta intyg är erforderligt endast i fall, då ansökan göres på grund av arvs- risk från det väntade barnets fader. Det utgör en motsvarighet till intyg A men kan icke ersätta detta. De uppgifter om hereditet och levnadsförhållan- den, som skola lämnas i intyget B, äro synnerligen viktiga för frågans pröv- ning och böra därför avgivas med stor omsorg. Intyget skall enligt föreskrif- ten i formuläret avgivas av lämplig person. Givetvis kan denne även vara läkare. Resultatet av den verkställda läkarundersökningen av mannen skall emellertid redovisas i intyget C. )NTYG # L¤KARINTYG Ifrågavarande intyg, som avser både kvinnan och det väntade barnets fader, är otvivelaktigt den för prövningen viktigaste handlingen. Det är därför an- geläget, att såväl de hereditära och anamnestiska uppgifterna som - redovisningen av undersökningens resultat under rubriken »status praesens» bli så fullständiga som möjligt. Rubriker och anvisningar i formuläret torde vara tillräckliga för ändamålet. Beträffande intelligensundersökning och övrig undersökning av de psykiska funktionerna må i tillämpliga delar hän- visas till vad som härom anförts under rubriken »läkarintyget» s. 12. Det framgår av formuläret men bör likväl understrykas, att, då ansökan om abort göres på grund av arvsrisk hos det väntade barnets fader, jämväl han skall underkastas personlig undersökning och resultatet därav särskilt redovisas på därför avsedd plats. Det må framhållas, att intygsgivaren skall vara legitimerad läkare. kandidat, som har förordnande som extra läkare eller vikarie, är icke behörig att ut- färda intyget. På grund av förbiseende, som då och då förekommit, må erinras om vikten av att UPPGIFT OM SENASTE MENSTRUATIONENS F¶RSTA DAG ALLTID L¤MNAS Enligt bestämmelserna i 6 § lagen skall avbrytande av havandeskap utföras å lasarett, därmed jämförlig allmän anstalt eller sjukstuga av där anställd läka- re. Medicinalstyrelsen kan dock, där styrelsen så prövar erforderligt, medgi- va viss läkare att utföra ingreppet på anstalt, som sagts eller på annan anstalt. Från bestämmelserna i 4 och 6 §§ göres i 7 § ett viktigt undantag. Det heter där: »Kan då fråga är om avbrytande av havandeskap på grund av sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan, prövning av förutsättningarna för ingreppets företagande i den ordning 4 § angiver, eller utförande av ingreppet å anstalt varom i 6 § sägs icke utan våda äga rum med hänsyn till dröjsmål eller an- nan olägenhet som därigenom skulle uppstå, må havandeskapet av legitime- rad läkare avbrytas utan iakttagande av nämnda stadganden.» En legitimerad läkare är alltså berättigad att i nödfall, vare sig det gäller rättskapabel eller rättsinkapabel kvinna, på rent medicinsk indikation verkställa avbrytande av havandeskap utan det prövningsförfarande, som stadgas i 4 §, eller iaktta- gande av bestämmelserna i 6 §. Det torde emellertid vara uppenbart, att un- dantagsbestämmelsen icke får utgöra ett kryphål, genom vilket man anser sig kunna slingra sig ifrån det mera omständliga prövningsförfarandet. De själv- klara fallen behöva här icke diskuteras. Gränsfallen bli alltid en omdömes- fråga. Ett uppenbart åsidosättande av stadgandets innebörd synes däremot medföra straffansvar enligt 12 § andra stycket. 3KYLDIGHET F¶R KVINNA ATT UNDERKASTA SIG AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP Frågan huruvida rättsinkapabel kvinna, hos vilken medicinalstyrelsen med- givit avbrytande av havandeskap, är skyldig att underkasta sig ingreppet avhandlas icke i lagen. Det framgår emellertid av motiven, att även här samma rättsregler anses böra gälla som i fråga om sterilisering, d. v. s. att ingreppet i princip är frivilligt. Eventuellt motstånd får alltså övervinnas endast genom övertalning och dylik påverkan. har därjämte anfört: »Bedömandet av huru bör förfaras, då den inkapabla kvinnan mot- sätter sig operationens utförande måste uppenbarligen ankomma på den verkställande läkaren.» Självfallet är, att då det är fråga om så intima angelägenheter som havande- skap och abortframkallning, sekretessen bör vara särskilt tillgodosedd. Här- till tar lagen också vederbörlig hänsyn. Utöver det ovannämnda stadgandet i 5 § finnes ett särskilt stadgande i 8 §, där det heter: »Ej må den som prövat förutsättningarna för avbrytande av havandeskap eller verkställt sådan åt- gärd, eller den som biträtt vid utredningen eller verkställandet, i oträngt mål yppa något av vad därvid förekommit. » Därjämte äro myndighets beslut i ärenden rörande tillämpning av abortlagen tillförsäkrade sekretess i enlighet med lagen om inskränkningar i rätten att utbekomma allmänna handlingar. "ER¤TTELSE OM VERKST¤LLT AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP M M Enligt 6 § tillämpningskungörelsen skall läkare, som avbrutit havandeskap, inom en månad insända berättelse därom till medicinalstyrelsen enligt fast- ställt formulär. Har åtgärden företagits utan att därtill inhämtats tillstånd av medicinalstyrelsen, skola tillika insändas samtliga handlingar i ärendet. Detta avser alltså de fall, då ingreppet verkställts efter utlåtande av -två läka- re eller på grund av nödfall. Det AV TV¥ L¤KARE AVGIVNA UTL¥TANDET SKALL VARA AVFATTAT ENLIGT FASTST¤LLT FORMUL¤R Det må även här framhållas, att det beträf- fande tjänsteläkaren är tjänsten och det med densamma förenade ansvaret, som konstituerar behörigheten. En f. d. tjänsteinnehavare är alltså icke be- hörig. Läkare i underläkares ställning är icke heller behörig. Slutligen må anmärkas, att vid samtidigt avbrytande av havandeskap och sterilisering SKILDA BER¤TTELSER härom jämte till dessa hörande respektive handlingar skola insändas.