sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — hade visserligen gått och lagt sig , men hade väckts av J, som fått reda på nyheten om mordet. Utredningen utvisade att polisman dömdes till fyra månaders fängelse för olaga frihetsberövande, falsk tillvitelse och myndighetsmissbruk. Han var långtidssjukskriven från till och slutade därefter formellt som polis. Han var alltså inte i tjänst morddagen. Polisman förekom inte i vapenregistret. skrev av ärendet med motiveringen Föranleder ej vidare åtgärd då verkställd utredning visat att polisman ej kan ha haft med gärningen att skaffa. – Mer än , , hölls förhör med . Polisman hade då han hördes uppgivit att hade ringt honom på mordnatten och meddelat nyheten. mindes vid förhöret att de hade talats vid och att det var före kl 3 ; han kom inte ihåg om det var han som ringde J eller tvärtom. – Ytterligare , , besökte den inledningsvis nämnde tv- reportern och för en intervju. I samband härmed diskuterades den ovan nämnda uppgift som tv-reportern tidigare lämnat. Han kunde numera upplysa att den person tipset gällt var polis- man J. Sagesmannen ville dock fortfarande vara anonym. Polisman hade en chefsbefattning inom polisen. Knappt efter mordet, , inkom ett anonymt tips, med signaturen PHT 652, till Riksåklagaren. Det gällande polisman , med bl.a. en uppgift om att denne hade haft mycket pengar . Kort därefter kom ett nytt anonymt tips (samma signatur som ovan) som utpekade polisman som mördaren. Några månader därefter, , daterade en tjänsteanteckning: Ärendet föredraget för åklagare varvid på mitt förslag beslutats att inga åtgärder skall vidtagas, då uppgifterna om polisman ej innehåller någon substans. Ytterligare kontakter avvaktas. Ungefär efter det första tipset, , kom ett anonymt brev (samma signatur som tidigare) om polisman , med bl.a. följande uppgifter om denne: han snokade i före mordet och berättade att han höll på med en deckare om hur statsministern mördas. skulle han ha klagat över dålig ekonomi, men numera hade han råd med vad som helst. Drygt efter detta, , hölls ett förhör med polisman . Han hade själv begärt att få bli hörd, sedan han fått kännedom om att hans namn förekom i utredningen. Polisman uppgav att han var politisk ointresserad och hade uppfattat ungefär som han uppfattade alla andra politiker. Han redogjorde för sina ekonomiska förhållanden, varvid framgick att han vid tiden kring mordet upptagit en del lån, anskaffat en del i en fastighet samt öppnat en affär tillsammans med sin hustru (hustrun hade sedan insjuknat och planerna hade gått om intet). Han hade arbetat med försvarets bered- skapsplanering kring bl.a. . Det gällde dock inte personskyddet, som sköttes av säkerhetspolisen. I det sammanhanget hade han fått skissera ett scenario, som bl.a. innefattade att stats- ministern mördades. Innan denna uppgift var slutförd inträffade mordet. Uppdraget kom därefter att upplevas som olustigt och materia- let förstördes. Ytterst få kände till dessa förhållanden. att han hade yttrat sig på ett sådant sätt att det kunde miss- förstås som att han höll på med en deckare, det skulle dock i så fall ha varit efter mordet. Polisman underströk att han inte haft någon insikt om statsministerns personskydd. Polisman tjänstgjorde vid tiden för mordet på fordonsroteln vid , men var sjukskriven. mordet lämnade kollegor till polisman tips om denne. Ett antal omständigheter av intresse kom fram. Polisman stämde ganska bra in på det signalement som fanns. Han uppgavs vara lik fantombilden, innehade en revolver av ett slag som skulle kunna vara aktuellt som mordvapen och han uppgavs frekventera restaurang Karelia, som är belägen i kvarteren kring mordplatsen. Dessutom framkom att han i ett tidigare tjänsterum haft artiklar rörande politiska våldsbrott m.m. uppsatta på väggen. – Beträffande revolvern kom det fram att denna beslagtagits under anmärk- ningsvärda omständigheter. En bil hade påträffats den natten stående på tvären framför ett övergångsställe på . Bilen var i oordning, med ett fönster trasigt, dörrarna olåsta, tändkablarna löst hängande under instrumentbrädan etc. Bilen, som inte var stöldanmäld, visade sig tillhöra polisman . Denne uppgav sedermera att det var han som hade disponerat bilen vid tillfället. I baksätet påträffades en portfölj, som innehöll diverse papper, en kikare och en med fem patroner laddad revolver av märket .38 special. Polisman hade efter mordet företagit en uppmärksammad bilresa söderut tillsammans med en . De hade färdats i en svart med sotade rutor och dragit till sig uppmärksamhet. De hade kontrollerats av polis, varvid de lämnat motstridiga besked om sina förehavanden och planer. – hade dessutom för egen del lämnat uppgifter om iakttagelser han gjort före mordet (han skulle sedermera också ange polisman för mordet). Sammantaget var omständigheterna så anmärkningsvärda att polisman och greps när de på sin resa anlöpte med färja efter ett besök i . Polisman hördes omgående och fick även delta i en konfrontation. Han släpptes därefter. med förhöret genomfördes efter beslut av chefsåklagaren husrannsakan i polisman L:s bostad. Polisman uppgav vid förhöret att han då mordet begicks besökt ett nöjesställe i till- sammans med ett antal angivna personer. Uppgifterna kontrollerades och visade sig ge stöd för polisman L:s uppgifter. Inget annat som kunde ge grund för misstankar mot honom framkom. beslutade att det inte skulle vidtas några ytterligare utredningsåtgärder mot polisman . Polisman L:s va- pen provsköts dock . Enligt besked från SKL talade inget för att mordplatskulorna utskjutits ur revolvern i fråga. – Upp- gifter angående polisman fortsatte att flyta in från . Redan den tidigare utredningen hade emellertid, som det heter i utredningsunderlag, visat att saknar trovärdighet. Utredningsåtgärderna avseende polisman blev föremål för JO:s prövning (JO:s beslut ). I en anmälan till JO riktade polisman kritik mot säkerhetspolisen för dess ingripande mot honom. kommenterade klagomålen utförligt. Polisman har uttryckt farhågor att han kan få svårt att gå tillbaks till tjänsten som polis. Skulle dessa farhågor till någon del besannas torde emellertid orsaken därtill icke stå att finna i annat än polisman L:s egna förhållanden och icke bero på säkerhetsavdelningens handläggning av detta ärende. JO bedömde dels gripandet och förhöret , dels den företagna husrannsakan i polisman L:s bostad. JO godtog genomgående de överväganden säkerhetspolisen gjort och fann inte att förhör, hämtning eller husrannsakan genomförts på något otillbörligt sätt. Polisman , som inte synes ha återkommit i polistjänst, begick självmord i vittnens åsyn . Exempel på polisärenden helt utanför polisspåret Som framgått ovan finns det en stor mängd polisärenden, de flesta har inget med det i den allmänna diskussionen uppmärksammade polisspåret att göra. Som illustration till hur dessa utredningsuppslag kan se ut och vilka åtgärder de föranlett redovisas och diskuteras här fem slumpvis utvalda uppslag. Syftet är inte primärt att ifrågasätta de åtgärder som vidtagits, utan att visa att det ibland synes kunna vara svårt att avväga utredningen på ett rimligt sätt. Varje ärende ger också en blixtbelysning av de omfattande arbetsinsatser som gjorts och bidrar därför till en beskrivning av brottsutredningen som helhet. Det finns polisärenden där ingångstipsen är tunna men där en utredning likväl initierats. Ett sådant exempel är följande uppslag. Ingångstipset från , som är anonymt, utpekar en namngiven polis. Polismannen var enligt tipset extremist och palmefientlig. Tipsmottagaren bedömde att uppgiftslämnaren var seriös och att polismannen borde kontrolleras. Säkerhetspolisen begärde hos det polisdistrikt, där polismannen tjänstgjorde, att hans förehavanden undersöks på ett diskret sätt. Och vidare: Enär det åligger säkerhetsavdelningen att undersöka detta spaningsuppslag önskar vi erhålla en bedömning av (polismannens) person samt hans eventuella extrema åsikter. Säker- hetspolisen efterfrågade även vapeninnehav samt tjänstgöringstider mellan 1986. Ett svar från polisdistriktet finns intaget i uppslaget. Det framgår att polismannen tjänstgjorde 21.30-24.00 och att han innehade jaktvapen. I svarsbrevet tillades Ev ytterligare uppgifter redovisas . På en kopia av ingångstipset finns följande antecknat: Föranleder ej vidare åtgärd då verkställd utredning visat att (polismannen) genom sin tjänstgöring är utesluten som gärningsman och i övrigt inget framkommit som kan knyta honom till dådet. Vad som framgår är att polismannen kontrollerats, att det framkommit att han tjänstgjorde då mordet begicks, att han hade licens för vissa jaktvapen samt att säkerhetspolisen tydligen bedömt att han inte haft med gärningen att göra. Uppgifterna i själva ingångstipset, att polis- mannen var extremist, har föranlett en fråga till den lokala polismyn- digheten, men det framgår inte om den besvarats. En möjlighet är att svaret förmedlats muntligt men att det inte – av hänsyn till polismannen och kanske till att utredningsåtgärden som sådan bedömts som tvivel- aktig – dokumenterats. Det finns polisärenden som är mycket grundligt utredda utan att det av uppgifterna i uppslaget framgår varför. Ett sådant exempel utgick från uppgifter från en tulltjänsteman i norra . Han anmälde till säkerhetspolisen, att en namngiven polisman anlänt till sitt hem i en liten blå bil, troligen Passat eller Taunus. Polismannen hade uppträtt konstigt och företedde likheter med fantombilden. Polismannen arbeta- de vid tillfället i . Företagen utredning visade att polismannen inte var lik fantombilden och – som det får förstås – att den bil han hade färdats i inte kunde vara den i utredningen vid det tillfället aktuella blå Passaten. lade ärendet ad acta enligt ett beslut , med motiveringen: Då (polismannen) vare sig har ett fordon av aktuellt märke och nummerkombination och det ej heller i övrigt finnes skäl att fortsätta utredningen avskrives ärendet då misstanke om brott ej föreligger. togs ärendet upp igen. Det gjordes en slagning på polismannen och tjänstgöringslistor infordrades. efter det att tipset lämnats, , hördes polismannen ingående av personal från PU på sin vistelseadress i en norrländsk stad. Han arbetade då som garagebiträde hos polisen i staden. Han tillfrågades om sina tjänstgöringsförhållanden på mord- dagen (han slutade arbetet ca , for hem och var hemma samt for på en planerad semester till hemmet i norra ). Han fick redogöra för resan hem, var han gjort pauser etc. Dagen därefter hördes han ånyo ingående och kompletteringsvis. Han hade bl.a. uppgivit att han läst på en kvällstid- ningslöpsedel i att mördats. Han konfronte- rades nu med upplysningen att kvällstidningarna inte utkommit förrän och att han således inte kunde ha sett någon löpsedel vid Polismannen svarade till detta bl.a. att han kanske hade passerat något senare än vad han först uppgivit. Han ställdes inför ett flertal frågor av samma misstrogna innebörd. Dagen därefter hördes hans mor. Hon fick besvara frågor om när sonen kom hem, om dennes intresse för politik m.m. hölls förhör med polismannens läkare på en vårdcentral. Därefter synes utredningsupp- slaget ha övergivits. Det är uppenbart att polismannen utsatts för rätt pressande åtgärder. Läsaren av uppslaget får ingen vägledning om skälet till dessa. I förhören antyds att utredarna anser sig ha skäl att ifrågasätta en del uppgifter som polismannen hade lämnat. Ingångstipset är emellertid efter den företagna kontrollen helt innehållslöst; det enda det säger är att polismannen for på semester till hemmet . Utöver detta framskymtar att han kanske är en något sär- präglad person, som uppenbarligen inte trivts i . – Som det ser ut i handlingarna är frågan här inte om uppslaget utretts tillräckligt, utan om det 1988 funnits fog för att överhuvudtaget företa några åtgärder. Ett annat polisärende där åtgärder vidtagits på ett sent stadium utan att de framstår som självklart befogade gäller en polisman, som hade ådragit sig uppmärksamhet från kollegor på grund av beteenden som synes ha varit excentriska snarare än extrema. Första tipset inkom efter mordet, . Det angavs att polismannen var vapenintresserad, innehade en revolver kaliber .357 Magnum och att den ammunition han brukade använda var av just den typ som mördats med. Vidare var han lik fantombilden och politiskt blå, dock utan att vara känd för några extrema åsikter. Tipsaren, en kriminalinspektör, hördes av säker- hetspolisen . Han uppgav då att det var uppgifterna om vapen och ammunition som fått honom att tänka på polismannen. Förhörsledaren, som hade tjänstgjort med den utpekade, upprättade en promemoria, där han angav att det föreföll honom osannolikt att kollegan skulle haft något med mordet att göra och att den utpekade polismannen hade mellanblont helskägg. 44 I samband med att vårt utredningsmaterial tillställdes PU för synpunkter har en av de utredningsmän som var engagerade i detta uppslag uppgivit att skild- ringen inte är rättvisande. Polismannen hade lämnat oriktiga uppgifter och hans berättelse gav anledning till frågor. Vi har ingen anledning att ifrågasätta detta. Men faktum kvarstår, att ingångsuppgifterna är mycket lösliga. polismannen hade licens för fem pistoler och två revolvrar, dock ingen kaliber .357. Polismannen var enligt en utredningsanteckning inte känd hos säkerhetspolisen. lade ärendet ad acta enligt ett beslut : Verkställd utredning visar att (polismannen) ej innehar vapen av aktuell typ och att i övrigt inte framkommit någon omständighet om honom som är av betydelse i målet. Ungefär efter mordet inkom ett nytt tips om polismannen. Även detta härrörde uppenbart från en kollega, även om avsändaren var anonym. Uppgifterna var i princip de samma som de tidigare utredda. beslöt på den grunden att inte vidta någon ytterligare åtgärd i ärendet. Nästa handling i uppslaget är ett förhörsprotokoll från förhör med polismannen, hållet efter mordet, . Det framgår inte vad som påkallat åtgärden. En nyhet framkommer dock: polismannen innehade en revolver av kaliber .357. Den var av märket och direktimporterad från . (Vid den tidigare vapenkontrollen vid tillståndsregistret hade angivits en .38 special, importerad från .) Polismannen fick nu frågor om ammunition, vad han gjorde mordkvällen (troligen hemma med sambon) samt om hur länge han burit helskägg (). Ungefär , , hördes polismannens sambo. Hon uppgav att de varit hemma i villan på mordkvällen och att de varit uppe sent; hon mindes att de ännu varit vakna då de tillsammans hörde nyheten på radio. Hon var säker på att polismannen inte varit i mordkvällen. Förhören ter sig långsökta. Det är svårt att se vad som framkallat dem, möjligen var det vapenuppgiften (är dock enligt vad som uppges från PU inte aktuell som vapentyp). In- gångstipset ger inte mycket att gå på. Polismannen har gemensamt med många av de poliser som utretts att han betraktats som udda, även om det i hans fall alltså verkar ha rört sig om excentricitet och inte extremism (i tipset från -88 framhålls t.ex. att polismannen hade svårt för att åka annat än i tjänsten). efter mordet, , inkom ett brev som vidare- befordrades till säkerhetspolisen. Det innefattar ett mycket tunt in- gångstips, som utretts med kraftig fördröjning. En person från som heter (polismannens namn) var i under motiveringen han skulle på poliskurs. Han är EAP-are. Ytterligare , , upp- rättades ett spaningsuppslag över tipset. Polismannen, född , bosatt och tjänstgörande i , identifierades, viss efterforskning rörande hans person synes också ha gjorts. Det antecknades vidare i uppslaget att säkerhetspolisen inte haft några upplysningar som knyter samman polismannen med EAP. gjordes en slagning, inget anmärkningsvärt framkom. Ännu inhämtades uppgifter om polismannen från en polischef i . Det framkom att polismannen hade genomgått vidareutbildning i vid tiden för mordet. Vissa karaktärs- upplysningar lämnades också. efter det att tipset inkom, hölls förhör med polismannen. Han fick lämna upplysningar om var han befann sig vid tiden för mordet (han kunde inte presentera något alibi) och, efter att ha konfronterats med uppgiften om samröre med , om sin politiska hemvist. I det hänseendet uppgav han att han en gång för länge sedan gått med i och att detta hängt kvar, utan att han för den skull var någon hängiven anhängare till Moderata sam- lingspartiet. Inledningsvis har tipset uppenbarligen bedömts som värdelöst, en bedömning som knappast kunnat föranleda kritik om den fått kvarstå. PU:s inventering – processande – av materialet synes sedan ha lett till utredning. Å ena sidan kan utredningen inte klandras för att den strävat efter att vända varje sten i sökandet efter en lösning. Å andra sidan ter sig åtgärderna som i detta fall pliktskyldiga och senfärdiga. 45 måste man ha förståelse för att uppslagen är närmast oräkneliga till antalet och att det tagit tid för utredningen att nå fram till uppslag som med fog prioriterats lågt. I bedömningen måste emellertid också vägas in hur den som varit föremål för utredningsåtgärderna uppfattat och upplevt dem. Integritets- och rättssäkerhetsaspekter får inte glömmas bort. Ett exempel på ett polisärende som enbart utgår från likhet med fantombilden utgör följande uppslag. En namngiven polisman utpekades i ett tips av en person, som ansåg att polismannen var lik fantombilden. 45 I samband med att PU granskat vårt utredningsmaterial har apropå detta upp- slag påpekats att fördröjningen PU var sysselsatt med utred- ningen mot får anses naturlig, eftersom personalen då var mycket hårt arbetsbelastad. angavs även att polismannen skulle vara en enstöring. Det sist- nämnda tillbakavisades dock av utredningsmannen hos säkerhets- polisen, som kände till den utpekade , och i egenskap av förhörsledare vid förhör konstaterade att kollegan var sig lik. Emellertid kunde den utpekade inte prestera något alibi, varför en omfattande utredning företogs till kontroll av uppgifter han lämnat om att han morddagen rest norröver i egen bil, där han morgonen efter hjälpt en åkare med tidningsutkörning. Med tanke på fantombildens utredningsvärde har polismannen utsatts för en onödig och antagligen påfrestande undersökning, dess- utom synes utredningsresurser ha förspillts. Bortsett från att utred- ningen i detta fall skedde såväl i närmare anslutning till brottet som till tipsets inkomst föranleder ärendet reflektioner liknande dem som redovisades i föregående ärende. Det finns uppslag bland polisärendena som inte kan bedömas vid en granskning. Ett uppslag i avsnitt H upptar en uppenbarligen feldaterad (1983- 03-06) promemoria, som enligt handskrivna anteckningar på den- samma synes härröra från säkerhetspolisen. Promemorian behandlar ett spaningstips angående ett tvillingpar, av vilka en var polis. Bröderna hade bildat ett eget politiskt parti. I promemorian har en uppgifts- lämnare ifrågasatt om bröderna kan sättas i samband med en polisbil som skall ha iakttagits i närheten av mordplatsen på mordkvällen. En handskriven anteckning anger att ärendet enligt diariet är redovisat och att det handlagts av . har det gjorts en slagning på polismannen (inget anmärkningsvärt framkom). Det är vad som finns i ärendet, som alltså inte kan bedömas. Andra exempel av samma slag finns redovisade nedan (Vissa iakttagelser av polisbilar under mordkvällen ). Bedömningen i fall av detta slag måste vägas mot vad som uttalats om de just redovisade fallen, som synes överutredda. Det går inte att påstå att ett uppslag som detta är under- utrett, det är det sannolikt inte. Däremot är det ett exempel på slarvig dokumentation. Därvid får tas i beaktande att det i ett utrednings- material av sådan omfattning som PU-materialet är oundvikligt att vissa delar framstår som ostädade. I ett uppslag som det förevarande finns inget som tyder på att något av innehållsligt värde gått förlorat genom den bristfälliga dokumentationen. 4.3.3Uppslag som berör polisen i allmänhet Fördröjning i sambandscentralen m.m. En misstanke som framförts i olika sammanhang är att polisens handläggning av larmet om mordet medvetet fördröjdes, med följd att polisen kom sent till brottsplatsen och att gärningsmannen därmed fick ett försprång. Till den diskussionen hör även misstankar om att en polisbil – den s.k. kommissariebilen – dök upp i mordplatsens närhet för tidigt för att den skulle ha kunnat kallats dit genom larmet. Dessa misstankar har det gemensamt att de riktas mot flera tjänstgörande polismän , polismän som i en större eller mindre grupp skulle ha agerat gemensamt och i samråd. Något utpekande av en eller flera av dessa polismän som direkt inblandade i själva gärningen synes det däremot inte vara fråga om. Polisernas roll skall i stället ha bestått i att försvåra möjligheten att upptäcka och gripa gärnings- mannen eller att på annat sätt skyla över brottet. I den meningen gäller misstankarna mot polisen alltså snarare bristande vilja att utföra tjänste- åligganden än delaktighet i mordet. I vart fall synes de för brottsutred- ningen ansvariga ha uppfattat saken så, eftersom det inte inom mordut- redningen vidtagits några utredningsåtgärder med direkt sikte på de framförda misstankarna. Det finns ingen utredning av huruvida det skett en fördröjning i sambandscentralen etc. Den polisman som tog emot larmet är t.ex. inte hörd i mordutredningen. I andra delar finns relevant information inhämtad, men då i annat syfte och registrerad i allmänna avsnitt. Utan att föregripa senare bedömningar kan det därmed konstateras att man i brottsutredningen varit obenägen – eller inte ansett sig ha haft skäl – att befatta sig med denna del av polisspåret. Det finns således inga till de framförda misstankarna avgränsade utredningsuppslag att redovisa i dessa delar, som det aktuella händelseförloppet på sina ställen belyses i utredningsmaterialet. Exem- pelvis kan diskussionen kring den nämnda kommissariebilen i viss mån utredas med hjälp av vad kommissarien i allmänt utredningssyfte tillfrågats om. Det är vidare så, att en del utredningsåtgärder, vilka rubricerats som allmänna åtgärder, i praktiken föranletts av de uppgifter kring polisspåret som förekommit i massmedia . I den meningen har det gjorts vissa utredningsansatser. Dessutom innehåller efterlämnade arbetsmaterial ett stort antal mycket grundliga förhör angående bl.a. polisens agerande kring och efter mordet. har t.ex. haft ett samtal med den operatör som tog emot larmet, ett samtal som finns dokumenterat. det funnits möjlighet för kommissionen att ställa frågor till aktuella befattningshavare inom polisen (när detta bedömts meningsfullt i beaktande bl.a. av den tid som förflutit sedan händelsen). Det är alltså möjligt att redovisa viss utredning kring de aktuella frågorna. Men det är likväl viktigt att ha klart för sig att man från mordutredningens sida aldrig föresatt sig att fullt utreda dessa omstän- digheter. Vår framställning i denna del bygger vidare på det som redovisats i kapitel 2, under , polisens larmanrop och polisens ankomst till brottsplatsen. Den tillgängliga utredningen angående förhållandena vid sambands- centralen under minuterna efter det att larmet från växeltelefonisten vid taxi kom in består av samtal med opera- tören och minnesanteckningar från de samtal den tidigare Palme- kommissionens ordförande och sekretariat hade med operatörerna och om vad som skett vid sambandscentralen framkommer vidare indirekt i uppgifter som lämnats av de poliser som svarat på eller annars hört larmet över radion. höll vad som i kommis- sionens anteckningar rubricerats som en intervju med . Av an- teckningarna framgår följande. Han tog emot ett telefonsamtal från taxis växel. Växeltelefonisten sade att någon var skjuten i kors- ningen . försökte få fram fler uppgifter om händelsen men växeltelefonisten visste inte så mycket. Han sade till henne att anropa taxin och be chauffören möta polisen. Därefter registrerade han ett ingripandemeddelande, IM. Detta skedde enligt datorn . Han gick ut med ett områdesanrop i område ett.