sou · GNB392d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Vem personröstar och varför När möjligheten till personröstning införs i alla politiska val ställer det väljarna inför nya möjligheter såväl som nya krav. Den enskilde väljaren får ytterligare ett sätt att påverka vem som skall företräda honom/henne i det representativa systemet. Väljaren kan komplettera det mer grovkalibriga valet av parti med en röst på en viss kandidat byggd på att just den kandidaten har en viss egenskap eller driver en viss åsikt. I valet av parti står väljaren i en situation där han får ta hela paketet av åsikter och företrädare för dessa åsikter som partiet står för. Med personvalet tillkommer en möjlighet att markera något som väljaren anser vara särskilt viktigt vad gäller person eller sakfråga. Det är uppenbarligen av stort intresse att se vilka väljare som utnyttjar denna möjlighet, med vilket syfte man gör det och på vilket sätt man får information/underlag för sitt ställningstagande. Ingenting är helt gratis. Det är känsligt med förändringar i ett valsystem som väljarna lärt sig fungerar på ett visst sätt. Det kunde vi konstatera i det första europaparlamentsvalet, som också var det första valet med personröstning. Ett inte obetydligt antal väljare fick intrycket att man måste personrösta och vissa upplevde detta som så krävande att de angav detta som skäl till att de avstod från att delta i valet (). Informationen är självklart väsentlig vid alla förändringar och inte minst vid förändringar i valsystemet som skall ge alla lika möjlighet att påverka politiken. För att personvalet i den svenska modellen skall kunna fungera krävs också att det stöds av partierna och av de enskilda kandidaterna. Vi skall undersöka hur detta stöd ser ut i ord och handling hos politiker och vi skall studera hur väljarna accepterar och tar till sig den nya möjligheten. Personröstning kan kopplas till teorier på två områden. Primärt förändrar personröstningen det representativa systemet. Detta tar sig uttryck i den nya möjligheten för väljarna att påverka vilka kandidater som skall representera dem. Detta kan dels gälla rena personegenskaper där en kandidat antas företräda en viss grupp. Termen grupprepresen- tation har använts i analyser av i vilken utsträckning sammansättningen av valda representanter vad gäller personlig bakgrund stämmer överens med väljarnas motsvarande egenskaper. Dels kan väljarnas preferenser 272 Vem personröstar och varför ha att göra med att kandidaterna kan förväntas företräda vissa typer av åsikter/handlingslinjer. Oavsett om det är samma eller olika kriterier som tillämpas i personröstning som i traditionell nominering, så är det givetvis fråga om en förskjutning i inflytande från aktiva i parti- organisationerna till partiets väljare. Centralt är hur många och vilka av partiets väljare som gillar och eventuellt också utnyttjar den nya möjligheten att påverka. (Jfr /1996 och / ) Det andra teoriområdet som är relevant för studium av personval är politiskt deltagande/politisk participation. Även om vi väljer att avgränsa begreppet politiskt deltagande relativt snävt och inkludera endast försök att påverka politiska beslut, så ingår utan tvekan personröstning i sådant deltagande. Man kan göra ytterligare en distinktion här avseende syftet med personröstningen. Vill man som personröstande väljare i första hand påverka hur uppsättningen av politiska representanter skall se ut är det främst fråga om en komplettering av det representativa systemet. Vill man däremot genom att rösta på en viss kandidat åstadkomma att den åsikt i en viss konkret fråga som han/hon står för får politiskt genomslag kan person- röstningen utan tvekan ses som en ytterligare form av politiskt deltagande. En form som tillkommer förutom röstning och kan ses som parallell med t.ex. demonstrationer eller att skriva insändare. (Jfr t ex /Moyser/1992) En intressant fråga är givetvis i vilken utsträckning nya grupper kommer in och påverkar partierna eller om det är personer som tillhör redan tidigare partipolitiskt aktiva grupper som vill öka sitt inflytande. En analys av såväl det representativa systemets funktion som politiskt deltagande kan vara inriktad på vad som inträffar i form av påverkan på politiska beslut. Ofta är sådan analys svårgenomförbar, framför allt om man vill täcka in ett bredare spektrum av frågor. Man väljer ibland, vilket vi också gör här, att se vilka som är aktiva i syfte att få in vissa kandidater eller i syfte att påverka vissa beslut. Bakom denna analys ligger ett antagande om att i det långa loppet får den som är aktiv större inflytande. Inom den här aktuella frågeställningen, hur personröstningen fungerar, sammanfaller de två nämnda teoriområdena delvis ur analyssynpunkt. Det är fråga om att undersöka hur man ser på personröstningen och vilka som använder sig av den. Speciellt när vi ser på skälen till personröstning kommer vi emellertid att finna skäl att återkomma till frågan om den ena eller den andra av dessa två teorianknytningar är mest relevant. Det är givetvis också tänkbart att den mest relevanta anknytningen varierar för olika grupper av väljare och eventuellt också mellan olika val. Vem personröstar och varför 273 På är frågeställningen vilka som utnyttjar möjligheten till personval mest väsentlig ur demokratisynpunkt. Här framkommer vilka grupper som kan vinna på just detta inslag i valsystemet. När systemet är nytt är däremot inställningen till det och acceptansen av det av lika stort intresse. Vi börjar därför analysen med något om väljarnas och politikernas syn på personvalsinslaget, partiernas agerande och hur valkampanjerna påverkas. Därefter går vi över till medborgarnivå och undersöker hur väljarna ser på och använder sig av möjligheten att personrösta. I en analys av motiven till personröstning knyter vi där an till frågan om det främst är en ändring i det representativa systemet eller om personval också påverkar förutsättningarna för politiskt deltagande. De empiriska studierna är i första hand inriktade på den kommunala nivån. Vi har ställt enkätfrågor till samtliga kandidater för samtliga partier i sju svenska kommuner och intervjuat valledare för flertalet av partierna i dessa kommuner. I de sju kommunerna har vi också ställt enkätfrågor till väljarna. När vi uttalar oss om svenska kommunväljare generellt bygger detta på enkäter till väljare i ett större, i princip slumpmässigt och representativt urval av kommuner i vilket de sju kommunerna ingår. Denna undersökningsdesign ger möjlighet att få fram resultat som gäller svenska väljare i allmänhet. Studierna rör inte enbart kommunnivån. Vad beträffar väljarna har vi möjlighet att analysera och jämföra personvalsinslaget på samtliga tre nivåer; riksdagsval, landstingsval och kommunalval. Enkätunder- sökningen täcker i dessa delar samtliga tre val. Flera av de frågor vi nu ställt till politikerna ställdes också till politiker i samband med försöken med personval val. Vi får därmed viss möjlighet till jämförelser med denna tidpunkt. På motsvarande sätt har flera frågor till väljarna också ställts identiskt både i samband med försöken 1994 och i europaparlamentsvalet, något som också ger jämförelse- möjligheter. Under den långa tid och i den ganska omfattande diskussionen som föregick införandet av personval, ställde sig framför allt socialdemo- kraterna och ganska avvaktande på den nationella nivån. Att ställa den enskilde kandidaten som person mer i centrum stämde dåligt överens med grundläggande drag i dessa partiers ideologier. Pådrivande var i stället de borgerliga partierna. Beslutet om införande togs dock utan politisk strid. Det framgick av studierna i samband med försök att politikerna på den kommunala nivån principiellt i 274 Vem personröstar och varför viss utsträckning tog ställning till personvalet efter partilinjer. Väljarna var positiva oavsett partisympati, men det finns mindre skillnader som går i samma riktning som på politikernivån. När vi kommer in på den politiska aktiviteten, att bedriva kampanj för politikerna och att personrösta för väljarna, så är det överhuvudtaget svårt att se några systematiska partiskillnader (). I en fråga där ställnings- tagandet knyter an till grundläggande ideologisyn torde man inte ha anledning att tro att kommunpolitikerna var dåligt informerade om de nationella partiernas ståndpunkter. Det förefaller mer sannolikt att man gjort en annorlunda bedömning med anknytning till kommunalpolitiska förhållanden. års val var hållningen till personvalet från centralt håll avsevärt mer reserverad från flera partier. Den tidigare tendensen till ett vänster-höger-perspektiv i synen på personröstning var borta. Även i partier där man var principiellt positiv till personröstning hade man börjat överväga risken av att partiet skulle kunna förlora kontrollen över vilka som i första hand blev invalda. Detta uppfattade man som mindre önskvärt. I uppenbart syfte att begränsa frekvensen av person- valskampanjer vidtog man olika åtgärder som krav på kandidaterna att inte avvika från partiets linje eller krav på att överlämna eventuella extra ekonomiska resurser till partiet. Skillnaderna i hållningssätt var dock stora mellan partierna och också inom samma parti i olika delar av landet. Vem personröstar och varför 275 Tabell 1 Andel väljare positiva till personröstning (procent) 70571Kristdemokraterna666469365Miljöpartiet726067141Lokalt/regi onalt/annat61646747Samtliga röstande5959643066Kommentar: Frågan löd: Tycker Du att det är bra eller dåligt att man fått möjlighet att rösta på enskild person i årets val? I tabellen redovisas andel av väljarna som anser att det är Mycket bra eller Ganska bra med personval. Attityderna i respektive val mot röstning i samma val. Antal intervjupersoner avser riksdagsvalet. I det närmaste två tredjedelar () av samtliga partiröstande väljare anser att det är Mycket eller Ganska bra med personröstning i kommunalvalen. Det innebär att inställningen är marginellt mindre positiv än den var i försökskommunerna 1994. En jämförelse mellan attityderna hos socialistiska respektive borgerliga väljare visar dock på en ökad åsiktsskillnad. Socialistiska väljare är mindre positiva och borgerliga väljare är mer positiva till personröstning vid val än i försöket 1994. Totalt sett är väljarna något mindre positiva till personröstning i riksdags- och landstingsvalen än i kommunalvalen. Mönstret är i huvudsak genomgående. De svarande som röstat blankt eller inte röstat överhuvudtaget är mer negativa till personröstning, vilket innebär att andelen positiva sjunker med 2–när även dessa inkluderas. Kvinnliga väljare är något mer positiva till personröstning än manliga väljare. Skillnaden är särskilt tydlig i de kommunala valen. Väljare i den äldsta åldersgruppen, , är påtagligt mindre positiva till personval än yngre grupper. Den grupp som är minst positiv till personröstning är de som har enbart obligatorisk utbildning. Här anser något mindre än hälften att det är Mycket/Ganska bra med personröstning. De som arbetar i offentlig sektor är mer positiva än de som är sysselsatta i privat sektor. Likaså är de som är eller varit medborgare i något annat land något mindre positiva än de som inte har någon sådan bakgrund. Ytterligare en grupp som är mindre positiv till personröstning än övriga är de som anser att den kommunala servicen fungerat Mycket dåligt. Den negativa inställningen till 276 Vem personröstar och varför service är kopplad till en mer negativ attityd till personröstning i samtliga val. Tabell 2 Andel positiva till personröstning – alla röstberättigade Man 56 54 60 gymnasium636269548Högskoleutbildning656368793Kommentar: Andel av de röstberättigade som anser att det är Mycket bra eller Ganska bra med personval. Antal individer avser attityder i riksdagsvalet. Kommunpolitikerna i de sju kommuner vi studerat i årets val är påtagligt mindre entusiastiska inför personval än sina kollegor 1994. När kommunpolitiker tillfrågades 1994 ansåg tre fjärdedelar att det var Mycket eller Ganska bra med personröstning. () Visserligen var politikerna från försökskommunerna mer positiva än de som kom från tre kontrollkommuner, men andelen positiva är mindre än den var även i de tre kontrollkommunerna 1994. Till yttermera visso ingår i urvalet två kommuner där politikerna fick ge sin syn också 1994. Det är en av försökskommunerna, , och en av kontrollkommunerna, . I båda fallen är andelen positiva politiker mindre 1998 än 1994. Skillnaden är dock något mindre än vad den totala siffran visar. Vem personröstar och varför 277 Tabell 3 Kommunpolitikernas syn på personröstning i de olika valen. ProcentRiksdagsvaletLandstingsvaletKommunalvaletAntal som besvarat fråganSamtliga5553571079Vänsterpartiet181723107Socialdemokrater na373436334Centerpartiet888790127Folkpartiet77737995Kristdemokr aterna63677283Moderaterna727276191Miljöpartiet52485377Övriga partier51545582Kön 35547-55 år54525636756- år575355356Tidigare erfarenhet Ej invald, ej varit ledamot tidigare 477Ej invald, varit ledamot tidigare 42Invald första gången 188Invald, varit ledamot tidigare 254Kommentar: Frågan löd: Vad tycker Du om det nya systemet med personval som användes i årets val. Siffrorna anger procentandel som svarat Mycket bra eller Ganska bra . På nivå är representanter för de borgerliga partierna mest positiva till personröstningen. Miljöpartirepresentanter och politiker som tillhör lokala partier är något mindre positiva och bland företrädare för och socialdemokraterna är andelen som anser personröstningen bra mindre än hälften av vad den är bland de borgerliga företrädarna. Manliga politiker är också något mer positiva än kvinnliga. Dessa skillnader i uppfattning gäller de kommunala politikernas syn på samtliga tre val. Yngre politiker är något mer positiva än äldre till personröstning i kommunalvalet. En påtaglig skillnad framkommer när vi jämför politiker med olika erfarenhet. De som varit ledamöter tidigare är mindre positiva till personval än de som är nya som kandidater. Likaså är de som blivit invalda mindre positiva än de kollegor som inte blivit invalda. 278 Vem personröstar och varför oberoende av varandra. De kan ses som en socialisationsfaktor och en framgångsfaktor. De som varit med länge och/eller lyckats i nuvarande system hade helst sett att man låtit bli att införa ett personvalsmoment. Här har kommunpolitikerna samma syn vad gäller samtliga val. Politikerna i kommunerna har också ställts inför fyra olika påståenden om effekter av personval och fått instämma helt eller delvis eller ta avstånd från påståendet helt eller delvis. Påståendena rör personval generellt och har ingen speciell koppling till någon nivå. De är närmast inriktade på personvalets inverkan på det representativa systemet. Det första påståendet löd: När väljarna tillåts påverka även genom personval ger det politikerna en ökad legitimitet. När fyra femtedelar () instämde helt eller delvis i detta påstående. Lägre grad av instämmanden (53–) kunde noteras bland dels vänsterparti- och socialdemokratiska kandidater, dels bland sådana kandidater som både blivit invalda nu och varit ledamöter av fullmäk- tige tidigare. Graden av instämmande var högst (87–) bland kandidater från de borgerliga partierna. Ett andra påstående löd: Personval innebär att det politiska arbetet blir svårstyrt. Man kan få in ledamöter som inte vill samverka med partiet. Här instämde totalt men var skillnaderna mindre mellan extremvärdena. Av företrädare för s+v instämde något mer än fyra femtedelar (), medan motsvarande andelar för de borgerliga partierna var mellan . De som hade tidigare ledamotserfarenhet instämde också i högre utsträckning oavsett om de blivit invalda vid detta val eller ej. Ett ideologiskt centralt påstående gäller synen på representantrollen. Påståendet löd: Den som blir invald på personröster bör särskilt företräda de väljare han fått stöd av. Något över hälften () instämde i detta påstående. Borgerliga företrädare instämde i högre utsträckning (56–) än socialistiska företrädare (41–), yngre mer än äldre och de som inte blivit invalda mer än de som blivit invalda. Det fjärde och sista påståendet löd: Personval innebär att partierna kan ta sitt fulla ansvar inför väljarna. Här instämde totalt sett. Bland kandidater från s+v instämde medan endast 33–av de borgerliga partiernas kandidater ansåg att detta var ett riktigt påstående.. Politikerna ser positiva effekter men de ser också problem eller för partiarbetet negativa konsekvenser i form av svårigheter med samman- hållen partilinje och därmed tyngre arbete. De som är negativa till personval uppfattar naturligtvis oftare att det finns problem, men även en stor del av de politiker som är principiellt positiva ser sådana problem. Vem personröstar och varför 279 De kommunala kandidaterna har också fått ge sin syn på omfatt- ningen av personvalsinslaget i kommunalvalet. En tredjedel anser att det är lagom stort och en fjärdedel vill ha mer personval medan ytterligare en fjärdedel vill att man endast skall ha partival. Sistnämnda alternativ stöds främst av företrädare för s+v. De tre borgerliga partierna c fp och kd anser att personvalsinslaget är lagom, medan m:s kandidater vill ha mer personvalsinslag. Manliga kandidater vill i något större utsträckning än kvinnliga kandidater ha mer av personval. De som särskilt stöder en utökning är emellertid de som inte blivit invalda och inte heller varit ledamöter tidigare medan de som blivit invalda i särskilt stor utsträckning föredrar rent partival. Tabell 4 Kommunpolitikernas syn på omfattningen av personvals- inslaget i kommunalvalet Mer personvaldBedrivit personvalskampanjSamtliga258322714Vänsterpartiet48132261Sociald emokraterna4311211615Centerpartiet46493825Folkpartiet123483429 Kristdemokraterna178372912Moderaterna73345316Miljöpartiet19153 3173Övriga partier35640148Kön 1547–55 år28830301456– år277352514Tidigare erfarenhet Ej invald, ej varit a)Inget personvalsinslag bör finnas, endast val av partier bör förekomma i k...val b)Ett personvalsinslag bör finnas, men det bör vara mindre än i årets k...val c)Ett personvalsinslag bör finnas och det är lagom som det var i årets k...val d)Personvalsinslaget bör ökas ytterligare i kommande kommunalval. 280 Vem personröstar och varför Partiernas och politikernas aktivitet I ovanstående tabell redovisas förutom den syn på personval som diskuterats också andelen av de politiska kandidaterna i de sju kommunerna som bedrivit personvalskampanj inför årets val. Totalt sett säger sig ha bedrivit kampanj. Denna andel kan jämföras med andelen bland kandidaterna i försökskommu- nerna 1994. Skillnaderna i kampanjaktivitet är avsevärda mellan partierna. Högst andelar, , framkommer för c och fp, medan kd och m ligger på medelnivån för samtliga. och övriga partiers företrädare har i liten utsträckning bedrivit kampanj och kandidater knappast alls. Skillnaderna är däremot små mellan män och kvinnor och små mellan olika åldersgrupper. Aktiviteten i olika kommuner varierar kraftigt från en lägsta notering på i till en högsta på i . De som blivit invalda har bedrivit personvalskampanjer i större utsträckning än övriga. Förutom de som bedrivit person- valskampanj i detta val säger sig av kandidaterna kunna tänka sig att göra det i kommande val. Det förefaller med andra ord möjligen finnas en viss potential för ökad aktivitet. Man bör dock ta denna uttalade villighet om att göra något i en så avlägsen framtid som vid nästa val med en nypa salt. Det kan konstateras att politikerna i , som haft tidigare erfarenhet, faktiskt var mindre aktiva än genomsnittet. Ungefär hälften av de kandidater som drivit kampanj har enligt egna uppgifter gjort det utan några kostnader. Vad beträffar dem som satsar pengar kan vi först notera att kvinnliga kandidater satsar något mer pengar än manliga och yngre kandidater något mer än äldre. Det stora flertalet av dem som lagt ner några pengar på sin kampanj har hållit sig . Ett begränsat antal kandidater, av samtliga, har drivit kampanjer som kostat . har ett par procent av kandidaterna betalat och därutöver har ett litet antal bedrivit dyrare kampanjer. Partierna har finansierat ungefär hälften av personvals- kampanjerna. Den därnäst största källan till finansiering är kandidater- na själva. Av de kampanjer som kostat eller mer har, med ett undantag, hälften betalats av partierna och hälften av kandidaterna själva. I ett fall har kampanjen fått bidrag av lokalt näringsliv. Vem personröstar och varför 281 Kampanjteknikerna för personvalkampanjer förefaller inte skilja sig särskilt mycket från valkampanjer i övrigt. De oftast förekommande tillvägagångssätten när det gäller att kontakta väljarna är att dela ut broschyrer och att hålla torgmöten. Denna bild stämmer väl överens med erfarenheterna med undantag av att torgmötena har blivit något fler. Tabell 5 Kampanjtekniker (Procent) Andel som utnyttjatTotalt, bedrivit någon kampanj14Media3Dörrknackning2Annonsering3Broschyr8Torgmöten 11Arbetsplatsbesök2Annat6 Att politikerna aktiverar sig och genom personvalskampanjer ger väljarna den information de behöver, kan ses som en del i acceptansen av personvalet från partiernas sida. Det är som framgått en begränsad del av kandidaterna som bedrivit personvalskampanj. Av intervjuer med de valansvariga framgår att det endast är vänster- partiet som tar avstånd från personvalet och som hänvisar till en generell partipolicy som säger att man inte skall bedriva personvals- kampanjer. I övrigt framförs från flera håll risken för populism. 282 Vem personröstar och varför framhålls dels problem som risk för partisplittring och möjlighet att köpa sig mandat. Dels framhålls att väljarna får möjlighet att genom personröstning lyfta bort politiker som inget utfört eller som fungerar som proppar i systemet. (Attefjord 1998) En intervjuundersökning med ett begränsat antal kandidater i tre kommuner i visar att personvalsreformen haft måttlig betydelse för de lokala partiorganisationerna. Författarna konstaterar att sex personer blev invalda enbart på personröster i de tre kommunerna, men att flera av dem troligen skulle blivit invalda även utan personröstning. I samma undersökning kan utläsas stöd, om än inte alltid materiellt, från partiorganisationerna och också att det uppkommit motsättningar mellan kandidater som bedrivit personvals- kampanj och andra kandidater som riskerar förlora sin plats. Partiorganisationerna förefaller inte heller ha tagit särskilt stort intryck av väljarnas genom personröster uttryckta preferenser när det sedan gäller fördelningen av platser i styrelser och nämnder. (/1999) Det är totalt sett av väljarna som personröstat i något val. Det innebär följaktligen att majoriteten, inte personröstat överhuvudtaget. Den största gruppen bland de som personröstat har gjort det i samtliga tre val. Sjutton procent av samtliga som röstat har varit maximalt aktiva i detta avseende. Den därnäst största gruppen är de som personröstat enbart i kommunalvalet. Vem personröstar och varför 283 Tabell 6 Andel personröstning i olika grupper ProcentRiksdags-valetLandst./reg.-valetKommu-nalvaletAntal svarspersonerTotalt2723352967Kön Man 28 23 35 1401Kvinna2624341566Ålder 18-24 27 21 30 Offentlig 27 22 35 1192Privat2623341443Är/varit medborgare i annat land Ja 196Nej2623352789Syn på service Mycket bra Totalt sett personröstade enligt denna undersökning i riksdagsvalet, i landstings/regionval och i kommunalval. De andelar som framkommer är vad beträffar riksdags- och landstings/regionval något lägre än vad valstatistiken ger (). Skillnaden ligger vad gäller riksdagsvalet i stort sett inom felmarginalen. Skattningen är däremot påtagligt låg vad gäller landstingsvalet. Vi kommer tills vidare att bortse från denna differens och diskutera de skillnader som framkommer med utgångspunkt i de siffror undersökningen ger. Det kan diskuteras hur jämförelsen skall ske mer exakt men i stort sett kan man hävda att andelen person- 284 Vem personröstar och varför röstning i kommunalvalet är något högre än andelen kommunförsök.