sou · GNB382 · 2000-01-01 00:00:00 — -Styrelsen skall utse en eller, om det behövs, flera verkställande direktörer att under styrelsens inseende leda verksamheten i banken (3 kap. 4 § SBL och 6 kap. 4 § MBL). -Verkställande direktör skall alltid ingå som ledamot i styrelsen ( 3 kap. 4 § SBL och 6 kap. 4 § MBL). -Styrelsen får, med undantag för ärenden som är av principiell betydelse eller i övrigt av större vikt, uppdra åt verkställande direktör eller någon annan att ensam eller tillsammans med annan vidta sådana åtgärder som det annars är styrelsens uppgift att vidta. En person som har fått ett sådant uppdrag kallas för delegat (3 kap. 6 och 7 §§ SBL samt 6 kap. 6 och 7 §§ MBL). -Delegation får även ske till särskilda ledningsorgan för visst område (regionstyrelse) eller för ett eller flera bankkontor (kontorsstyrelse) (3 kap. 6 § SBL och 6 kap. 6 § MBL). -Styrelsen skall i en instruktion meddela föreskrifter om de befogenheter som verkställande direktör och andra delegater skall ha. Avser uppdraget att bevilja kredit, skall grunderna för kreditgivningen fastställas. Om det har utsetts flera verkställande direktörer, skall instruktionen ange hur ledningen av bankens verksamhet skall fördelas mellan dem. Även om styrelsen har lämnat delegatuppdrag får styrelsen själv avgöra ärenden av varje slag (3 kap. 6 § SBL och 6 kap. 6 § MBL). Ledningsreglerna i sparbankslagen och lagen om medlemsbanker är uppbyggda enligt andra principer än reglerna i aktiebolagslagen.37 Sparbankslagen och lagen om medlemsbanker utgår från huvud- principen att styrelsen är det centrala organet som svarar för förvalt- ningen av bankens angelägenheter. Styrelsen kan emellertid delegera förvaltningsuppgifter till verkställande direktör eller annan och lagarna utgår också från att verkställande direktör skall leda verksamheten. Även om de legala skillnaderna mellan systemen och i synnerhet verkställande direktörs ställning i, å ena sidan, sparbanker och med-lemsbanker samt, å andra sidan, bankaktiebolag kan verka stora så synes skillnaderna i det praktiska arbetet vara små.38 Jämfört med vad som gäller för allmänna aktiebolag och bankaktie- bolag finns det i sparbankslagen och lagen om medlemsbanker ganska få bestämmelser som ålägger styrelsen och verkställande direktören uppgifter. Lagbestämmelsen rörande skadeståndsansvaret gentemot sparbank och medlemsbank är i stort sett utformad på samma sätt som den rörande ansvar gentemot bankaktiebolag; styrelseledamot, verkställande direktör eller delegat som när han fullgör sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar banken, skall ersätta skadan (5 kap. 1 § första meningen BRL). Tillämpningen vad gäller allmänna skadeståndsrättsliga frågor som bedömningen av uppsåt och oaktsamhet samt adekvat kausalitet är 37 För en genomgång av delegatsystemet i bankaktiebolag se kommitténs delbetänkande Nya ledningsregler för bankaktiebolag och försäkringsbolag, SOU 1998:27, s. 38 Se aa., s. 28. avsedd att vara densamma. Vidare är oaktsamhetsbedömningen även här individuell; varje persons handlande eller underlåtenhet bedöms för sig mot bakgrund av den personens förutsättningar. Utgångspunkten vid oaktsamhetsbedömningen, nämligen att styrelseledamot och verkställande direktör skall iaktta den omsorg som krävs av en syssloman i allmänhet, är också densamma. Däremot är ansvarsområdena för styrelsen respektive verkställande direktör inte nödvändigtvis desamma eftersom de läggs fast genom instruktioner och inte primärt i lag som är fallet i bankaktiebolag. Åtminstone för större banker bör denna skillnad emellertid inte överdrivas. Av styrelseledamots och verkställande direktörs organställning följer att de är ansvariga för driften av bolagets verksamhet och förvaltningen av bolagets angelägenheter i övrigt. En verkställande direktör svarar främst för åtgärder som vidtagits eller underlåtits inom ramen för den löpande förvaltningen även om vad som hänförs dit kan variera något. Styrelseledamöter svarar främst för åtgärder och under-låtenheter inom området för styrelsens förvaltning, vilket också varierar beroende på i vilken grad delegation skett. Verkställande direktör kan, liksom i bankaktiebolag, vara ansvarig på grund av sitt sätt att presentera ärenden inför styrelsen eller på grund av underlåtenhet att fästa styrelsens uppmärksamhet på förhållanden. Styrelseledamöter kan genom att inte i tillräcklig grad leda och kontrollera verksamheten bli ansvariga för verkställande direktörs handlingar inom den löpande förvaltningen. De bestämmelser i aktiebolagslagen, vilka bl.a. anger styrelsens ansvarsområden samt innehåller bestämmelser rörande arbetsordning för styrelsen och rörande instruktioner för arbetsfördelningen mellan styrelsen, verkställande direktör och eventuellt andra organ (8 kap. 3– 5 §§ ABL), som i förarbetena anges vara av särskild betydelse vid prövningen av om styrelseledamot eller verkställande direktör fullgjort sin plikt som syssloman i fråga om bolagets drift eller förvaltning har ingen motsvarighet sparbankslagen eller lagen om medlemsbanker (betydelsen av bankrörelselagens bestämmelser behandlas i avsnitt 1.4.3.1). När det gäller att bedöma ansvarsfrågor i sparbanker har det betydelse att sparbanker har till ändamål att, utan rätt för dess stiftare eller andra att få del av den vinst som kan uppkomma i rörelsen, främja sparsamhet genom att driva bankverksamhet i enlighet med sparbanks- lagen och bankrörelselagen (1 kap. 1 § sparbankslagen). Härvid skiljer sig alltså sparbankerna från bankaktiebolagen vilka har till syfte att bereda vinst åt aktieägarna om inte annat sägs i bolagsordningen. Vidare skall en sparbanks rörelse främst avse ett visst verksamhets-område. Ansvar mot medlem eller någon annan Stiftare, huvudman, styrelseledamot eller delegat skall ersätta skada om skadan vållas en medlem eller någon annan genom uppsåtlig eller oaktsam överträdelse av bankrörelselagen, lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, sparbankslagen eller lagen om medlemsbanker eller bankens stadgar (5 kap. 1 § andra meningen BRL). Regleringen är densamma som för bankaktiebolag med undantag för att hänvisning sker till sparbankslagen respektive lagen om medlemsbanker i stället för till aktiebolagslagen. Frister för väckande av skadeståndstalan För sparbanker och medlemsbanker regleras fristerna för väckande av skadeståndstalan i 5 kap. 8 § BRL. Fristen för väckande av talan för bolagets räkning mot styrelseledamot är och mot verkställande direktör . Fristen för talan mot styrelseledamot börjar löpa vid utgången av det räkenskapsår då den skadevållande åtgärden vidtogs. För talan mot delegater, inklusive verkställande direktör, börjar fristen att löpa då årsredovisningen och revisionsberättelsen för det räkenskapsår varunder den skadevållande åtgärden vidtagits läggs fram på stämman. Regeringen har alldeles i proposition 1998/99:129 föreslagit att fristerna för väckande av talan om skadestånd till sparbank eller medlemsbank skall anpassas till dem som gäller för bankaktiebolag. Propositionen har det uttalade syftet att preskriptionsfristerna för samtliga kategorier funktionärer skall vara desamma oavsett i vilken associationsform som bankrörelsen bedrivs. Förslaget innebär att fristen för väckande av talan mot styrelseledamot förlängs till . Beräkningen av fristen föreslås inte ändrad. Fristen för väckande av talan mot verkställande direktör och andra delegater föreslås förlängd till . Det föreslås att fristen skall räknas på samma sätt som vid talan mot styrelseledamot. En skillnad kommer alltså att kvarstå i så måtto att för väckande av talan mot verkställande direktör i bankaktiebolag kommer en frist att gälla medan för sparbank och medlemsbank en frist kommer att gälla (för handlingar som företagits i egenskap av verkställande direktör). Förslaget föreslås träda i kraft . Skadeståndsskyldighet i enlighet med bankrörelselagen kan jämkas enligt 5 kap. 4 § BRL. Paragrafen är i stort sett likalydande med mot-svarande paragraf i aktiebolagslagen. Ingenting synes heller tyda på att tillämpningen skall vara en annan när det gäller styrelseledamot inklusive verkställande direktör (se ovan om jämkning i bankaktie- bolag). Sparbanker och medlemsbanker skiljer sig från bankaktiebolagen såtillvida att de har kvar ordningen med särskilt utsedda delegater (se ovan). En fråga som kan vara praktiskt betydelsefull är hur delegater som också är arbetstagare skall behandlas skadeståndsrättsligt; är det bestämmelserna om arbetstagare i skadeståndslagen (1972:207) eller bestämmelserna om delegater i bankrörelselagen som skall tillämpas? Som nämnts ovan behandlades i förarbetena till skadeståndslagen förhållandet mellan de associationsrättsliga jämkningsreglerna och regeln i 4 kap. 1 § skadeståndslagen som säger att arbetstagare endast är skyldig att betala skadestånd för skador vållade i tjänsten om synnerliga skäl föreligger. Av förarbetena framgår att det är de särskilda associationsrättsliga jämkningsreglerna som skall tillämpas i fall där personer i organställning, dvs. även delegater, är skadestånds-skyldiga för åtgärder eller beslut på den juridiska personens vägnar. Vidare framgår att när en person i organställning vållar skada vid utförande av uppgifter som kunde ha anförtrotts en vanlig arbetstagare skall däremot 4 kap. 1 § skadeståndslagen tillämpas analogt. Det är alltså viktigt att skilja på handlingar som en person företar i egenskap av organ för bolaget och andra handlingar. Har handlingarna företagits i organställning gäller aktiebolagslagens regler om tid och sätt för talans väckande, verkan av beslut om ansvarsfrihet, förutsättningarna för skadestånd och, som nämnts, jämkning. Har handlingarna inte företagits i organställning gäller skadetsåndslagens regler. När det gäller kreditgivning är det sparbankslagens och lagen om medlems-bankers utgångspunkt att arbetstagare inte har befogenhet att fatta kreditbeslut utan delegation från styrelsen. Därmed skulle beslut i kreditärenden alltid falla under bankrörelselagens bestämmelser om skadestånd. Samma resultat ger tolkningen att bankrörelselagens bestämmelser har företräde i egenskap av specialregler.39 39 Frågan behandlas också i promemoria Skadeståndsansvaret vid kreditgivning, bilaga 3, s. 11. På den svenska bankmarknaden finns banker av olika karaktär. Som framgått har de olika associationsformer. Det finns omkring 20 bankaktiebolag, 85 sparbanker och 2 medlemsbanker. Bankerna har också ganska olika inriktning på sin verksamhet; de spänner från stora traditionella fullsortiments affärsbanker till medlemsbanken som är helt inriktad på enskildas sparande och finansiering. Mellan dessa extremer finns banker som inriktat sin rörelse endast mot vissa kundsegment. Svenska banker varierar även kraftigt i storlek. De största har kapitalbaser om medan den minsta har en kapitalbas om . Det säger sig självt att en så disparat samling företag ställer olika krav på dem som skall delta i styrelsearbetet eller fungera som verkställande direktör. En styrelseledamot intar, som nämnts, en sysslomannaliknande ställning gentemot banken. Den som anlitar en syssloman har rätt att utgå från att den som åtar sig uppdraget har förmåga att utföra det. Det går emellertid inte att närmare ange den grundläggande kompetens som styrelseledamöterna förutsätts besitta. Kraven påverkas av förhållandena i den enskilda banken, t.ex. inriktningen på dess verk-samhet, storlek och organisation. Rent allmänt får dock förutsättas att ledamöterna har förmåga att begripa normala inslag i bankens rörelse samt uppmärksamma förändringar i omvärlden som ändrar förutsätt-ningarna för rörelsens bedrivande. Vidare måste de känna till åtminstone de centrala bestämmelserna i lagstiftningen om banker och i bolagsordningen. Både i samband med oktrojprövningen och under löpande tillsyn sker en prövning av en banks ledning. Därvid prövas att de som avses ingå respektive ingår i bankens styrelse har de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i ledningen av en bank och även i övrigt är lämpliga för en sådan uppgift. I förarbetena sägs att vad som krävs är att de som skall ingå i ledningen har ett tillräckligt kunnande på området eller i vart fall förmåga att skaffa sig en sådan kunskap. Vidare bör den som skall ingå i ledningen ha de personliga egenskaper i fråga om omdömesgillhet som uppgiften kräver.40 För bankaktiebolag och medlemsbanker gäller vidare att Finans-inspektionen kan ingripa enligt reglerna om ledningsprövning om styrelseledamot i väsentlig mån har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. 40 Se prop. 1995/96:173 s. 85. Kraven på styrelseledamöterna varierar också med arbetsför- delningen inom styrelsen. Allmänt sett torde störst krav ställas på styrelsens ordförande. Denne har ansvar för att arbetet i styrelsen fungerar och att sammanträden hålls när det behövs samt att tillräckligt beslutsunderlag presenteras. En ledamot som är tillsatt som expert på vissa frågor har ett större krav på sig att dessa frågor blir behandlade på ett riktigt sätt men det kan krävas mindre av honom i det övriga styrelsearbetet. 1.4.3.2Styrelsens uppgifter och arbetsformer Även när det gäller formerna för arbetet i styrelsen måste skillnaderna mellan olika banker vara betydlig med hänsyn till de tidigare nämnda olikheterna i inriktning på rörelsen, storlek, organisation osv. Däremot synes associationsformen inte vara så betydelsefull när det gäller att bestämma arbetsformerna. Fortsättningsvis kommer därför fram- ställningen att koncentreras till förhållandena i bankaktiebolagen eftersom det är på det aktiebolagsrättsliga området den senaste lagstiftningen finns. Den följande framställningen bygger på vad som gäller för allmänna aktiebolag men den har anpassats till de särskilda förhållanden som gäller i banker. Förhållandena i sparbanker och medlemsbanker kommenteras endast i den mån det finns särskilt behov av det. Om ingenting sägs finner kommittén att det är en lämplig ordning att det som gäller för bankaktiebolag också skall gälla för de andra associationsformerna även om det kanske inte finns uttryckligt lagstöd för det. Kommittén vill i det här sammanhanget framhålla att det finns skäl att se över lagstiftningen på det här området för sparbanker och medlemsbanker. Allmänt kan sägas att styrelsen oavsett associationsform svarar för bankens organisation och förvaltningen av bankens angelägenheter, vilket inbegriper att formulera övergripande riktlinjer och mål för rörelsen. Styrelsen har alltså en mycket vid kompetens. I såväl allmänna aktiebolag som bankaktiebolag begränsas kompetensen i förhållande till bolagsstämman i första hand av vissa bestämmelser i lag som ger stämman exklusiv beslutanderätt i vissa frågor, exempelvis i fråga om ändring av bolagsordningen, val av styrelse och revisorer, fastställande av balans- och resultaträkning samt beslut om likvidation och fusion. Vidare har det i doktrinen förts fram att styrelsen är skyldig att underställa stämman vissa för banken särskilt ingripande beslut. Styrelsen kan också vara bunden av att stämman faktiskt beslutat i vissa frågor som inte faller inom stämmans exklusiva kompetens eller av att stämman utfärdat särskilda föreskrifter. Styrelsens ansvar för bankens organisation enligt aktiebolagslagen innefattar ett krav på styrelsen att se till att bankens organisation är utformad så att bokföringen, medelsförvaltningen och bankens ekonomiska förhållanden i övrigt kontrolleras på ett betryggande sätt. Kommitténs förslag i huvudbetänkandet, vilka innebär krav på soliditet, riskhantering och genomlysbarhet, medför ännu hårdare krav på styrelsens organisation av rörelsen. Styrelsen måste genom system som identifierar, mäter och kontrollerar den samlade risken i bankens rörelse se till att risknivån i banken är acceptabel. Detta innebär att organisationen måste vara utformad på ett ändamålsenligt sätt för att uppfylla kravet. Kravet på genomlysbarhet innebär bl.a. att styrelsen inte får organisera rörelsen så att det är svårt att överblicka ansvars- och ägarförhållanden. Av aktiebolagslagen framgår att styrelsen fortlöpande skall bedöma bankens och, om banken är moderbolag i en koncern, koncernens ekonomiska situation. Kommitténs förslag till nya rörelseregler i bankrörelselagen innebär mer långtgående och preciserade krav i detta avseende. Soliditetsregeln ställer krav på styrelsen att övervaka risknivån i den samlade rörelsen, inklusive dotterbolag i den mån de nämnvärt kan påverka bankens ekonomiska situation, och avväga denna mot bankens kapitalstyrka. Detta är en sådan uppgift som styrelsen ansvarar för. Bestämmelsen innebär i sig att styrelsen måste ha en både bred och ingående kunskap om bankens samlade rörelse. Vidare innebär bestämmelsen att styrelsen måste kunna kontrollera och korrigera rörelsens utveckling. Rörelsereglerna ställer även krav på riskhantering, vilket bl.a. innebär att styrelsen måste se till att det finns system för att identifiera och mäta de risker som rörelsen är förknippad med. Det är inte nödvändigt, och kanske inte ens lämpligt, att styrelsen själv utarbetar de interna system som används för att fullgöra upp-gifterna. Styrelsen måste dock försäkra sig om att systemen är lämpligt utformade för att fullgöra sin uppgift. Vidare är styrelsen skyldig att se till att det finns interna system för att kontrollera de risker som rörelsen är förknippad med. Detta innebär att styrelsen måste ha instrument för att kunna styra risknivån i rörelsen. Eftersom det slutligen är styrelsen som svarar för att risknivån i rörelsen avvägs i förhållande till kapitalstyrkan måste styrelsen kontinuerligt vara informerad om utvecklingen i rörelsen och även ange övergripande riktlinjer för den framtida utvecklingen. De löpande bedömningar som måste göras kan dock överlåtas till den verkställande direktören. Bankens organisation och rörelse regleras genom olika instrument. Högst i rang står lagregler, för bankaktiebolagens del främst aktie- bolagslagen och bankrörelselagen. Vidare finns på bankområdet före- skrifter från . Därefter följer den av bolagsstämman antagna bolagsordningen. Under bolagsordningen följer instruktioner och andra instrument som styrelsen använder sig av för att organisera, styra och kontrollera rörelsen. Härmed avses såväl rent organisatoriska föreskrifter, såsom t.ex. rörande bankens indelning i regioner eller affärsområden, som föreskrifter rörande affärsverksamhetens bedrivande, t.ex. kreditinstruktioner och instruktioner för trading- verksamheten. Under styrelsens instruktioner kommer verkställande direktörens föreskrifter rörande den löpande förvaltningen. Dessa kan utgöra preciseringar till styrelsens mer allmänt hållna instruktioner men också avse frågor som styrelsens instruktioner inte berör. Verkställande direktörens föreskrifter kan kompletteras med befattningsbeskrivningar och andra liknande handlingar som lägger fast rutiner och befogen- hetsområden för enskilda anställda utformade av tjänstemän under den verkställande direktören. I kommitténs förslag till rörelseregler finns en bestämmelse som säger att en bank skall utfärda interna föreskrifter i den omfattning som behövs för att styra rörelsen. De föreskrifter som avses behöver inte nödvändigtvis vara på någon viss av de angivna nivåerna, men det får förutsättas att det i de allra flesta banker finns behov av föreskrifter från åtminstone styrelse och verkställande direktör. I aktiebolagslagen anges att styrelsen skall i skriftliga instruktioner ange arbetsfördelningen mellan å ena sidan styrelsen och å andra sidan den verkställande direktören och de andra organ som styrelsen inrättar. Detta innebär att ett bankaktiebolags styrelse skall utfärda instruktioner för den verkställande direktörens arbete. För det fall styrelsen beslutar att det i bankens organisation skall ingå en grupp av personer som har rätt att besluta i frågor av större betydelse för bolaget skall styrelsen precisera organets uppgifter, arbetssätt och rapporteringsskyldighet. Detsamma gäller om styrelsen beslutar inrätta organ med mer över- vakande och kontrollerande uppgifter, t.ex. riskhanterings- eller intern- revisionsenheter. När det gäller organ av den sist nämnda typen är det viktigt att styrelsen även lägger fast klara instruktioner för andra enheters rapporteringsskyldighet till organet. Det kan också, beroende på bankens storlek och organisation, bli aktuellt för styrelsen att utfärda instruktioner för enskilda befattningshavare, t.ex. vice verkställande direktör, kreditchef eller tradingchef. Genom instruktioner och andra instrument skall styrelsen lägga fast en ändamålsenlig organisation i vilken ingen tvekan råder om arbetsfördelningen mellan olika organ, gränserna för olika organs eller personers befogenhet i olika avseenden eller rapporteringsskyldigheter. Alla banker skall ha minst en verkställande direktör; i sparbanker och medlemsbanker är det möjligt att utse flera. I bankaktiebolag utgör verkställande direktören ett självständigt bolagsorgan medan det i sparbanker och medlemsbanker är fråga om en arbetsfördelning inom styrelsen. I bankaktiebolag behöver verkställande direktören inte vara med i styrelsen men är det nästan undantagslöst. I bankaktiebolag skall den verkställande direktören sköta den löpande förvaltningen. För sparbanker och medlemsbanker sägs i lagtexten att verkställande direktör skall under styrelsens inseende leda verksamheten. Skillnaderna mellan associationsformerna anses ofta inte vara så stora i praktiken. Den följande redogörelsen för kompetensfördelningen mellan styrelse och verkställande direktör tar sikte på bankaktiebolag.41 Till den löpande förvaltningen hör alla åtgärder som inte med hänsyn till arten eller omfattningen av bankens rörelse är av osedvanlig beskaffenhet eller stor betydelse. Det innebär kort sagt att verkställande direktören skall svara för driften av rörelsen, utöva tillsyn över personalen samt sörja för en lagenlig och lämplig bokföring och medelsförvaltning. Åtgärder som med hänsyn till omfattningen och arten av bankens verksamhet är av osedvanlig beskaffenhet eller stor betydelse faller inte under den löpande förvaltningen. Är en sådan åtgärd så brådskande att den inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet för bankens verksamhet, kan dock verkställande direktören företa den, men skall i sådant fall underrätta styrelsen om sin åtgärd. Styrelsen kan bemyndiga verkställande direktören att vidta förvaltningsåtgärder som ligger utanför ramen för den löpande förvaltningen. Denna möjlighet får dock inte användas i sådan utsträckning att styrelsen inte längre fullgör sin uppgift som överordnat ledningsorgan. Verkställande direktören är skyldig att bereda och inför styrelsen föredra frågor som ligger utanför den löpande förvaltningen. Verkställande direktören är ett i förhållande till styrelsen under- ordnat organ. Styrelsen kan ge verkställande direktören anvisningar om hur löpande förvaltningsåtgärder skall handläggas eller beslutas. Verk- ställande direktören är skyldig att följa sådana anvisningar inom den ram som följer av lagstiftningen och bolagsordningen. Styrelsen kan också själv avgöra ärenden som ingår i den löpande förvaltningen. Verkställande direktörens befogenhet att sköta den löpande förvaltningen upphör om styrelsen tar sin bestämmaderätt i anspråk. 41 Redogörelsen bygger till stor del på framställningen i betänkandet Aktiebolagets organisation, SOU 1995:44, s. emellertid mot grundtankarna bakom lagen om styrelsen företar så väsentliga ingrepp i verkställande direktörens rätt att sköta den löpande förvaltningen att denne i realiteten inte längre har ställning som verkställande direktör. Verkställande direktör ansvarar främst för åtgärder som han vidtagit eller underlåtit inom den löpande förvaltningen. Av framställningen ovan framgår dennes roll i organisationen och driften av rörelsen.