sou · GNB375d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Ur resurssynpunkt och miljösynpunkt är det t ex inte e f- fektivt att använda el från vindkraft för uppvärmning. El för uppvär m- ning kräver större uttag av energiresurser än om uppvärmning sker med hjälp av vedpanna eller oljepanna. Däremot kan det vara effektivt att använda vindkraftsel som driftsel för t ex belysning och hushållsapp a- rater. Ju mindre elbehovet är, ju större relativ betydelse får elproduktionsa n- läggningar som använder förnybar energi. Storregionalt och globalt perspektiv Bilaga 3 159 genom att synas i landskapet även om det inte producerar el. Det förorenar dock betydligt mera om det inte producerar p g a att vindk- raftsel ersätter fossileldad elproduktion. Genom att använda el från vindkraft erhålls en stor reduktion av luftf ö- rorereningar förutsatt att anläggningarna ligger på vindrika platser och har stor effekt. På så sätt kan färre antal anläggningar producera samma mängd energi. Elanvändningen i hela har ökat och lär fortsätta att växa. De nordiska ländernas elsystem är förbundna med varandra. Direkta elförbindelser från de nordiska länderna finns till och också snart till och och kanske även till . På kontinenten produceras el med fossil kondensproduktion på ett ineffektivt sätt och med stora utsläpp till atmosfären i form av kold i- oxid, kväveoxid och svaveldioxid. Att bygga nya större vattenkraftverk kommer inte att vara aktuellt varken i eller och i endast i begränsad omfattning. Även om man i kraftigt effektiviserar elanvän d- ningen, producerar kraftvärme där det är möjligt samt starkt ökar pr o- duktionen av el med vindkraft eller biobränsle krävs fossileldad elpro- duktion. Det är fossil kondens och gasturbin (i liten skala) som utgör l- skikten i den nordiska elproduktionen. Och det är behov av kondensel under alla årstider. Den totala årsvolymen för el producerad med fossil kondens i de nordiska länderna är , vilket motsvarar drygt 1/3 av totala elproduktion. I överföringsförbindelserna mellan länderna finns outnyttjad kapacitet som skulle kunna användas för att överföra koldioxidfri el. Problemet är dock att vattenkraftsel och även kärn k- raftsel från de nordiska länderna har begränsad kapacitet i förhållande till det elbehov som finns. Eftersom elsystemen är förbundna med varandra och på så sätt utgör ett gemensamt system, bör man utvärdera energieffektiviteten och miljöko n- sekvensen ur nordisk synvinkel. Från de koldioxidfria länderna och finns det stora möjligheter att exportera koldioxidfri el till koldioxidländerna , men även till , och . Denna systembetraktelse leder till slutsatsen att om den svenska elkonsumenten reducerar elanvändningen genom effektivare el- 160 Bilaga 3 Storregionalt och globalt perspektiv användning, kan man på ett annat ställe i det nordeuropeiska elprodu k- tionssystemet låta bli att producera fossileldad kondensel. Samma resul- tat fås om man i bygger ett nytt vindkraftverk. El från vindkraft ersätter behovet av att någon annanstans producera el med kolkondens. Energieffektiviteten genom att producera el med kolkondens är låg. Verkningsgraden i en kolkondensanläggning är . Ser man på den totala energiomvandlingen är effektiviteten dock lägre. Innan kolet är klart för förbränning i kraftverket har av energin försvunnit p.g.a stort energibehov för utvinning (bl a pumpar), avdunstning (bl a metan) och transporter. Dessutom uppstår energiförluster vid kraftöverföringen som i kan räknas till . Den totala energieffektiviteten kommer därmed att bli väldigt låg. Endast av det ursprungliga energiinnehållet i kol kommer fram till konsumenten som el, resten är ren förlust. Stora energiförluster påverkar belastningen av miljön. Såväl koldioxid som metan är klimatgaser. Regionalt belastas luften med kväve, svavel- dioxid, tungmetaller och andra ämnen. Vid elproduktion i kolkraftverk produceras aska. Behovet av transport av bränsle ger också miljöbelas t- ningar i form av luftföroreningar och buller. Särskilt viktig är värderingen av utsläpp av klimatgaser. Resultatet blir att om elproduktionen från fossil kondens reduceras med 1 kWh el ge- nom att producera vindkraftel eller genom att eleffektivisera så besparas atmosfären ett utsläpp av ca koldioxid. Slutsats: Vindkraften är en förnyelsebar energiform som under produ k- tion av el inte medför några utsläpp av för miljön skadliga ämnen. E l- produktion i vindkraftverk ersätter el från anläggningar eldade med fo s- sila bränslen. Detta beror på att de nordeuropeiska ländernas elsystem är förbundna med varandra och på så sätt utgör ett system där det (i Da n- mark, , , och ) finns gott om fossil kon- densel. och har möjlighet att genom det befintliga elnätet öka exporten av koldioxidfri el. Genom att i producera vindk- raftel reduceras utsläpp av klimatgaser, svaveldioxid och andra ämnen för att man på ett annat ställe i det nordeuropeiska elproduktionssyst e- met kan låta bli att producera fossileldad kondensel. Storregionalt och globalt perspektiv Bilaga 3 161 Konsekvenser av att bygga och producera el från ett vindkraftverk på 1 MW eleffekt. Byggandet och driften av ett vindkraftverk på 1 MW eleffekt belastar den lokala nivån. Vilka de lokala belastningarna är beskrivs i utredningens huvudrapport. Här ställer vi oss frågan: Vilka blir miljökonsekvenserna på storregional och global nivå när man bygger och producerar el från ett vindkraftverk i ? Oavsett var någonstans i som man har en elproduk- tion baserad på förnybar energi, så kan man på ett annat ställe i u- ropa låta bli att producera el med fossil energi. Innan vindkraftverket kan tas i drift har själva produktionen och transporten av verket åstadkommit en miljöpåverkan. Det behövs ju energi för att producera ett vindkraftverk. Vindkraftverk byggs huvudsakligen i och och det är därmed fossil energi som används för produkti o- nen. Studier på (Livscykelanalyser av elproduktion, ) visar att energin som går åt för att producera ett vindkraf t- verk motsvarar den elenergi som verket under drift producerar . Ett vindkraftverk på 1 MW kan -producera ca 2500 MWh el . Det motsvarar behovet för hushållsel i 500 villor. -spara utvinningen av knappt kol (vilket motsvarar nära kol ). -minska utsläpp av koldioxid med ca . -minska utsläpp av svaveldioxid med ca samt kväveoxider med ca . -spara naturen för brytning av kol, långtransporter samt aska. Aggregaten kan i allt väsentligt återvinnas vid skrotning. 162 Bilaga 3 Storregionalt och globalt perspektiv Karakteristiskt för är att det är ett till ytan stort land med relativt få människor. hade man sina små vattenkvarnar för att så sm å - ningom övergå till småskaliga kraftverk (vattenkraft, ångkraftstationer samt även vindkraftsnurror) nära företag och samhälle. Under har vi gömt anläggningarna för elproduktion genom att bygga dem stora och dra långa och tunga elledningar fram till två hål i väggen. Inte bryr vi oss om var elen kommer ifrån. Elproduktionen har gjorts osynlig, när sågs den senast? Annorlunda är det på kontinenten - i t ex , eller Hol- land - där finns elproduktionen där människor finns. Där har elproduc e- rande anläggningar varit en del av landskapsbilden – som det var i . Därför upprörs man kanske inte så mycket på kontinenten när ett vindkraftverk byggs. Bestämmelser Bilaga 4 163 Bestämmelser av betydelse vid lokalisering och tillståndsprövning av vindkraftverk Bestämmelser Bilaga 4 165 Bestämmelser av betydelse vid lokalisering och tillståndsprövning av vindkraftverk (1998:808), MB, som trädde i kraft , innehåller bestämmelser som tidigare fanns i 15 olika lagar inom miljö- och naturresursområdet. De lagar som har samordnats i MB är bland andra naturresurslagen, miljöskyddslagen, naturvårdslagen och vattenlagen (större delen), vilka innehöll bestäm melser av betydelse för lokaliseringen och tillståndsprövningen av vindkraftverk. I 9 kap. MB finns bestämmelser om tillståndsprövning av s.k. miljöfarlig verksamhet. Med miljöfarlig verksamhet avses bland annat användning av mark, byggnader eller anläggningar på ett sätt som kan medföra olägenhet för omgivningen genom buller, skakningar, ljus m.m. (1 § punkt 3.) För vindkraftverk gäller följande enligt den till MB knutna förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. ·För gruppstation med tre eller flera vindkraftaggregat med en samman- lagd uteffekt av minst 10 MW skall tillstånd sökas hos miljödomstol. Enligt 17 kap. 1 § punkt 8 MB är det dock regeringen som skall pröva tillåtligheten av sådana före tag. Miljödomstolen skall efter huvudfö r- handling med eget yttrande överlämna ärendet till regeringen. (A- anläggning.) ·För övriga gruppstationer eller vindkraftverk med enstaka aggregat med en uteffekt av mer än 1 MW skall tillstånd sökas hos . (B- anläggning.) 166 Bilaga 4 Bestämmelser ·För gruppstation eller vindkraftverk med enstaka aggregat med en uteffekt av mer än 125 kW men högst 1 MW skall anmälan göras till nämnd. (C-anläggning.) Om tillståndsplikt inte föreligger får, enligt 9 kap. 6 § MB, tillsynsmyndi g- heten förelägga en verksamhetsutövare att ansöka om tillstånd, om ver k- samheten medför risk för betydande olägenheter för människors hälsa eller miljön. Av 11 kap. 2 och 9 §§ MB följer att det krävs tillstånd av en miljödomstol för att i vattenområde uppföra vindkraftverk med tillhörande kablar m.m. Kammarkollegiet skall pröva frågan om rådighet över allmänt vatten. Enligt 12 kap. 6 § MB skall en verksamhet eller en åtgärd som inte omfattas av tillstånds- eller anmälningsplikt enligt balken anmäls för samråd hos om den kan komma att väsentligt ändra naturmiljön. Enligt 16 kap. 7 § skall vid prövning av en verksamhet enligt MB hänsyn tas till andra verksamheter eller särskilda anläggningar som kan antas bli behövliga för att verksamheten skall kunna bedrivas på ett ändamålsenligt sätt. Vad gäller vindkraftverk kan det exempelvis avse lednings- och kabel- dragningar, liksom erforderliga nya vägar. Om en miljödomstol prövar ett ärende får, enligt 21 kap. 3 §, ett annat ärende enligt MB handläggas i en och samma rättegång om det är samma sökande och avser samma verksamhet eller verksamheter som har samband med varandra, även om ärendet annars skulle ha prövats av en länsstyrelse eller kommun. Det kan gälla en vindkraftanläggning under 10 MW till havs som enligt bestämmelserna om vattenverksamhet skall prövas av en miljö- domstol och enligt bestämmelserna om miljö farlig verksamhet skall prövas av länsstyrelse eller kommun. Bestämmelser Bilaga 4 167 Bestämmelser i som skall iakttas Vid tillståndsprövningen skall följande bestämmelser i iakttas. (Vissa av bestämmelserna skall tillämpas också vid planering och tillståndsprö v- ning enligt andra lagar.) Enligt 1 kap. 1 § MB syftar bestämmelserna i balken till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde och att människans rätt att förändra och bruka naturen är förenad med ett ansvar för att förvalta naturen väl. Vidare sägs att MB skall tillämpas så att ·människors hälsa och miljön skyddas mot skador och olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller annan påverkan, ·värdefulla natur- och kulturmiljöer skyddas och vårdas, ·den biologiska mångfalden bevaras, ·mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hus- hållning tryggas och ·återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp uppnås. I 2 kap. MB finns en rad hänsynsregler som den som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet är skyldig att iaktta. Bestämmelserna avser i första hand hänsyn som skall tas för att skydda människors hälsa och miljön mot skada eller olägenhet. Vidare sägs att i första hand förnybara energikällor skall användas (5 §). 168 Bilaga 4 Bestämmelser I 3 kap. MB finns grundläggande bestämmelser för hushållningen med mark- och vattenområden med avseende på sådana allmänna intressen som skall särskilt beaktas vid avvägningar mellan olika önskemål att utnyttja marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Av störst betydelse för lokaliseringen av vindkraftverk är bestämmelserna i 6 § om att områden som har betydelse från allmän synpunkt på grund av naturvärden eller kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet så långt möjligt skall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada natur- eller kulturmiljön. De områden som är av riksintresse skall skyddas mot sådana åtgärder. Enligt 8 § kan områden för energianläggningar, bland annat vindkraftverk, ha ett motsvarande skydd. 10 §, företräde ges åt det eller de ändamål som på l Om ett område är av riksintresse för flera oförenliga ändamål skall, enligt ämpligaste sätt främjar en långsiktig hus hållning med marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Behövs området eller del av det för en anläg g- ning för totalförsvaret skall försvarsintresset ges företräde. Hushållningsbestämmelser för vissa områden I 4 kap. MB anges större geografiska områden som i sin helhet är av riksintresse med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns i områd e- na. Syftet med bestämmelserna är att skydda dessa värden mot exploate- ringsföretag och andra ingrepp som kan påtagligt skada områdenas bev a- randevärden. Bestämmelserna avser bland annat skärgårdar och kustomr å- den, och , fjällvärlden och vissa andra områ den som har särskilt stora värden för turism och friluftsliv. Enligt 1 kap. 2 § MB skall bestämmelserna i 4 kap., liksom bestämmelsena i 3 kap., tillämpas endast för A- och B-anläggningar. Motsvarande gäller vid bygglovsprövning av C-anläggningar enligt bestämmelserna i (se följande avsnitt). Bestämmelser Bilaga 4 169 I 7 kap. MB finns bestämmelser om skydd av vissa slag av områden. Enligt 2 § får ett mark- eller vattenområde som tillhör staten, efter riksd a- gens medgivande, av regeringen förklaras som nationalpark i syfte att bevara ett större sammanhängande område av viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligt oförändrat skick. I nationalparksförordningen (1987:938) anges vilka områden som är nationalparker, f.n. 26 stycken, och vilket syftet är med var och en av dem. Ett mark- eller vattenområde får, enligt 4 §, av eller komm u- nen förklaras som naturreservat i syfte att bevara biologisk mångfald, vårda och bevara värdefulla naturmiljöer eller tillgodose behov av områden för friluftslivet. Ett område som behövs för att skydda, återställa eller nyskapa värdefulla naturmiljöer eller livsmiljöer för skyddsvärda arter får också förklaras som naturreservat. Enligt 5 § skall i ett beslut om att bilda naturreservat anges de inskränk- ningar i rätten att använda mark- och vattenområden som behövs för att uppnå syftet med reservatet, såsom bland annat förbud mot bebyggelse, uppförande av stängsel, upplag, schakt ning. Enligt 7 § får eller kommunen meddela dispens från föreskri f- ter som den har meddelat för ett naturreservat, om det finns särskilda skäl. Enligt 9 § får ett mark- eller vattenområde förklaras som kulturreservat i syfte att bevara värdefulla kulturpräglade landskap. För ett sådant område gäller i tillämpliga delar bestämmelserna om naturreservat i 4, 5 och 7 §§. 170 Bilaga 4 Bestämmelser Enligt 10 § får ett särpräglat naturföremål av eller kommunen förklaras som naturminne, om det behöver skyddas eller vårdas särskilt. Förklaringen får om fatta även det område på marken som krävs för att bevara naturföremålet och ge det behövligt utrymme. Vad som föreskrivs om naturreservat gäller även för naturminnen. Enligt 11 § får mindre mark- eller vattenområden som utgör livsmiljö för hotade djur- eller växtarter eller som annars är särskilt skyddsvärda av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förklaras som biotopskyddsområde. Sådana förklaringar får avse enskilda områden eller samtliga områden av ett visst slag inom landet eller del av landet. Inom biotopskyddsområde får inte bedrivas verksamhet eller vidtas åtgärder som kan skada naturmiljön. Om regeringen förordnar att samtliga områden av ett visst slag skall vara biotopskyddsområden, får meddelas föreskrifter om att dispens kan medges för sådan verksamhet eller sådana å tgärder, om det finns särskilda skäl. Om det behövs särskilt skydd för en djur- eller växtart inom ett visst område, får, enligt 7 kap. 12 §, eller kommunen meddela föreskrifter som inskränker bland annat allmänhetens eller markägarens rätt att uppehålla sig inom området. Enligt 13 § råder strandskydd vid havet och vid insjöar och vattendrag. Syftet med strandskyddet är att trygga förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och att bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet. Strandskyddet omfattar, enligt 14 §, land- och vattenområdet intill från strandlinjen vid normalt medelvattenstånd (strandskyddsområde). Bestämmelser Bilaga 4 171 Området får av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utvidgas till högst från strandlinjen. Enligt 15 § får förordnas att ett strandområde som uppenbart saknar betydelse för att tillgodose strandskyddets syften inte skall vara omfattat av strandskydd. Om det finns särskilda skäl får också förordnas att ett stran d- skyddsområde som avses ingå i en detaljplan eller omfattas av områdesb e- stämmelser enligt inte skall omfattas av strandskydd,. Enligt 16 § får inom strandskyddsområde bland annat inte utföras anläg g- ningar eller anordningar som hindrar eller avhåller allmänheten från att beträda ett område där man annars skulle ha fått färdas fritt eller som väsentligen försämrar livsvillkoren för djur- eller växtarter och inte heller vidtas andra åtgärder som väsentligen försämrar livsvillkoren för djur- och växtarter. Av 17 § framgår att dessa förbud inte gäller verksamheter eller åtgärder till vilka tillstånd har lämnats enligt MB eller enligt före skrifter meddelade med stöd av balken. Enligt 18 § får meddela dispens från bestämmelserna i 16 §, om det finns särskilda skäl. Särskilt skydds- eller bevarandeområde Enligt 28 § får regeringen förklara ett område som särskilt skyddsområde om området enligt ministerrådets direktiv om bevarande av vilda fåglar är särskilt betydelsefullt för skyddet av sådana fåglar. Ett område som har utpekats som ett område av intresse för EG skall av regeringen förklaras som särskilt bevarandeområde enligt rådets direktiv om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Regeringen får efter samråd med kommissionen upphäva sådana förklarin g- ar om områdets naturvärden inte längre motiverar en förklaring. Av 29 § framgår att för ett område som har förklarats som ett särskilt skyddsområde eller särskilt bevarandeområde får beslut om att helt eller delvis upphäva områdesskyddet, om dispens från skyddsföreskrifter eller om tillstånd enligt sådana före skrifter inte meddelas utan regeringens tillåtelse. Det gäller dock inte beslut om dispens eller tillstånd för en viss 1Rådets direktiv /409/EEG av , senast ändrat genom kommis- sionens direktiv /49/EG. 2Rådets direktiv /43/EEG av , senast ändrat genom rådets direktiv /62/EG. 172 Bilaga 4 Bestämmelser verksamhet, om det är uppenbart att verksamheten inte kommer att orsaka mer än obetydlig skada på områdets naturvärden. I den särskilda förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt MB m.m. anges närmare bestämmelser om biotopskyddsområden, 5–8 §§, om djur- och växtskyddsområden, 9–10 §§, om strandskydsområden, 11–12 §§ och om särskilda skydds- eller bevarandeområden, 16–20 §§. Enligt 6 kap. 1 § MB skall för verksamheter som kan antas medföra bet y- dande miljöpåverkan i en ansökan om tillstånd enligt MB ingå en miljöko n- sekvensbeskrivning (MKB). Enligt den till MB knutna förordningen (1998:905) om miljökonsekvensbeskrivningar skall en gruppstation med vindkraftverk eller vindkraftverk med enstaka aggregat med en uteffekt av mer än 1 MW alltid antas medföra en betydande miljöpåverkan, dvs. en MKB skall upprättas för sådana etableringar. Enligt 6 kap. 4 § är den som avser att bedriva en enligt MB tillståndspliktig verksamhet skyldig att innan en ansökan görs och en MKB up p- rättas informera och samråda med och enskilda som kan antas bli särskilt berörda. Enligt 6 kap. 5 § skall med berörda myndigheter, kommuner, enskilda och organisationer ske ett utökat samråd avseende verksamhetens lokalisering, omfattning, utformning och miljöpåverkan samt miljökonsekvensbeskri v- ningens innehåll och utformning. Plan och bygglagen (1987:10), PBL, innehåller bestämmelser om fysisk planläggning och bygglov. Enligt 8 kap. 2 § första stycket 6 krävs bygglov för att uppföra vindkraf t- verk ·om vindturbinens diameter är större än 2 m, ·om kraftverket placeras mindre än kraftverkets höjd innanför tomtgrä n- sen eller ·om kraftverket skall fast monteras på en byggnad. Bestämmelser Bilaga 4 173 Dispens från bygglov kan ges om tillräcklig reglering sker genom detaljplan. Om en anläggning inte kan prövas i samband med bygglov eller förhandsb e- sked och om tillräcklig reglering inte har skett genom områdesbestämmelser krävs, enligt 5 kap. 1 § PBL, detaljplan för sådan bygglovpliktig anläggning ·som får betydande inverkan på omgivningen eller ·som skall förläggas inom ett område där det råder stor efterfrågan på mark för bebyggelse. Enligt 5 kap. 18 § skall en detaljplan grundas på ett program som anger utgångspunkter och mål för planen, om det inte är onödigt. En detaljplan får inte göras mer detaljerad än som är nödvändigt med hänsyn till syftet med den. (5 kap. 7 §.) En MKB skall upprättas om planen medger en använd- ning som innebär en betydande påverkan på miljön, hälsan eller hushål l- ningen med mark och vatten och andra resurser. Enligt 5 kap. 16 § kan områdesbestämmelser antas för begränsade o m- råden för att säkerställa att syftet med en översiktsplan uppnås eller att ett riksintresse enligt tillgodoses. Enligt 2 kap. 1 § PBL skall mark- och vattenområden användas för det eller de ändamål för vilka områdena är mest lämpade med hänsyn till beskaffe n- het och läge samt föreliggande behov. Företräde skall ges sådan användning som medför en från allmän synpunkt god hushållning. Vid planläggning och i ärenden om bygglov skall bestämmelserna i 3 och 4 kap. MB tillämpas. Enligt 4 kap. 1 § skall kommunen i sin översiktsplan särskilt ange riksi n- tressen enligt 3 och 4 kap. MB och redovisa hur kommunen avser att tillgodose riksintressena. Enligt 3 kap. 1 § skall byggnader placeras och utformas på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till stads- eller landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena på platsen. Byggnader skall ha en yttre form och färg som är estetiskt tilltalande, lämplig för byggnaderna som sådana och som ger en god helhetsverkan. 174 Bilaga 4 Bestämmelser För vissa lokaliseringar av vindkraftverk kan det vara aktuellt med prövning även med avseende på en eller flera av följande bestämmelser. Enligt 1 kap. 1 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. ,KML, är det en nationell angelägenhet att skydda och vårda vår kulturmiljö. KML innehåller särskilda bestämmelser om fornminnen och byggnadsmi n- nen. Fasta fornlämningar är skyddade enligt 2 kap. 1 §. Enligt 2 kap. 6 § krävs tillstånd för att rubba, ändra eller ta bort en fast fornlämning. Enligt 2 kap. 11 § KML kan fatta beslut om särskild utredning för att ta reda på om en fast fornlämning berörs av ett planerat arbetsför e- tag som innebär att ett större markområde tas i anspråk Enligt 3 kap. 1 § får en byggnad eller annan anläggning som är synnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde eller som ingår i ett kulturhist o- riskt synnerligen märkligt bebyggelseområde förklaras för byggnadsminne. får enligt 2 § innehålla bestämmelser om att ett område kring byggnaden skall hållas i sådant skick att byggnadsminnets utseende och karaktär inte förvanskas.