sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — Det var t.ex. vanligt att läkaren på en anstalt eller kli- nik stod för ansökan medan den enskilde skriftligen samtyckte till den. Det är därför väsentligt att sådana uppgifter i förekommande fall om möjligt finns med. De kriterier eller typsituationer som utredningen bl.a. satt upp som förut- sättning för att ersättning skall beviljas gör att fylliga redovisningar av den sökandes livssituation vid tiden för steriliseringen betydligt kan underlätta handläggningen. Utredningen är väl medveten om att många per- soner har svårt att minnas exakt vilket år steriliseringen skedde och i vilken situation. Det medför att det i vissa fall kommer att krävas efterforskningar även i arkiven för olika anstalter, sjukhus och institutioner. En del av de personer som sökt ersättning har själva hämtat in så- dana handlingar. Självklart underlättar och förkortar detta hanteringen och kan snabba på beslut i det enskilda fallet. Många av de sökande saknar emellertid av olika skäl möjlighet och kunskap att själva göra sådana efter- forskningar. Utredningen föreslår därför att den handläggande myndigheten skall vara behjälplig med att begära in sådana handlingar från myndigheter och arkiv. För detta krävs att den enskilde i ansökan ger tillstånd till myndigheten att hämta in materialet. Även detta tillstånd bör finnas med på ansökningsblan- ketten. Överhuvudtaget bör den handläggande organisationen ha en långtgående service- och undersökningsskyldighet i syfte att hjälpa enskilda sökande. 3KALL ERS¤TTNINGEN VARA PERSONLIG Man kan inte utesluta att en del av dem som steriliserats och som lever kommer att ha avlidit när riksdag eller regering tar det slutliga beslutet på grundval av utredningens förslag. Eftersom ersättningen skall utgöra ett för- sök till PERSONLIG upprättelse från samhällets sida mot den enskilde bör, en- ligt utredningens mening, ersättning endast utgå till dem som ännu är i livet och själv kan begära ersättning. Kommittén om ideell skada diskuterade frågor med nära anknytning här- till i sitt slutbetänkande (SOU 1995:33). Det gällde frågan om rätten till er- sättning för ideell skada vid personskada och för kränkning genom brott. Kommittén hade principiellt samma uppfattning som utredningen angett och motiverade detta med att en ersättningsregel som låter rätten till ersättning gå över till arvingarna även om den skadelidande inte ens fram- ställt något krav på ersättning innan han eller hon avled skulle utgöra ett alltför stort avsteg från de principer som tillämpas i vårt land (a.a. s. 377). Ett gränsfall som utredningen i anslutning härtill vill uppmärksamma är när en person begär ersättning till handläggande myndighet men avlider in- nan ersättningen utbetalats. Frågan är då om ersättning bör utgå med hänsyn till ersättningens karaktär av personlig upprättelse. Kommittén om ideell skada har även tagit upp denna fråga och föreslog (a.a. s. 376f) att rätten till skadestånd för ideell skada vid personskada och för kränkning genom brott vid den avlidnes död skall gå över till arvingarna om krav på sådan ersätt- ning framställts . Kommittén hade flera skäl för detta ställ- ningstagande. För utredningens del kan å ena sidan konstateras att det kan te sig stötan- de om den som söker ersättning hinner avlida på grund av att behandlingen av ärendet av skäl som inte beror på den enskilde drar ut . Å andra sidan är det förmodligen mindre vanligt att arvingarna är barn till den avlid- ne. Det blir med all sannolikhet mer avlägsna släktingar som kommer att erhålla ersättningen i dessa fall. Det är ett skäl för att inte anknyta utredning- ens förslag till det förslag som Kommittén om ideell skada lagt fram. Frågan har också betydelse för de ärenden som regeringen överlämnat till utredningen och där regeringen förutsatt att dessa direkt kommer att lämnas vidare till den myndighet som skall pröva ersättningsfrågorna. Skall ersätt- ning kunna utgå även i den situationen att en av dessa personer avlider innan utredningen är avslutad eller ärendet behandlats? Enligt utredningens uppfattning bör ersättningens karaktär av personlig upprättelse väga tyngst i dessa sammanhang. För att ersättning skall kunna utgå bör den drabbade därför vara i livet när beslut om ersättning meddelas. Avlider han eller hon skall utredningen om ersättning läggas ned. Avlider personen efter att ersättningsbeslutet meddelats men innan den betalats ut skall ersättningen betalas ut till dödsboet. I utredningens direktiv anges att det förslag som läggs fram skall vara kost- nadsberäknat. Utredningen kan konstatera att kostnaderna för den ersättning som skall betalas till dem som steriliserats kan delas in i två delar; dels kostnaderna för administrationen och dels det totala belopp som kan komma att betalas ut till de steriliserade. 3AMMANLAGD ERS¤TTNING SOM KAN KOMMA ATT UTBETALAS Vad gäller det totala ersättningsbeloppet är det beroende av två faktorer; det belopp som skall betalas ut och det antal individer som skall erhålla detta belopp. Vad gäller antalet individer har utredningen diskuterat detta i avsnitt 9.1. Som utredningen angett där kommer i vart fall ansökningar från cirka 200 personer att bedömas. Utredningens nuvarande uppfattning är att det stora flertalet av dessa kommer att vara berättigade till ersättning. Med utredning- ens förslag till ersättningsbelopp skulle det medföra att kostnaderna i denna del i vart fall skulle uppgå till . Att därefter uppskatta hur många ytterligare som kommer att begära er- sättning är som utredningen konstaterade i avsnitt 9.1 mycket vanskligt. Det är utredningens förhoppning att man efter att detta betän- kande presenterats på ett säkrare sätt kan uppskatta hur många som totalt kommer att begära ersättning och därigenom bättre kan beräkna totalkostna- den för själva ersättningen. Utredningen föreslår därför att det i tilläggsbud- geten avsätts tillräckliga medel för att med marginal täcka ersätt- ningen till dem som redan nu ansökt men att man sedan avvaktar utveckling- en innan ytterligare medel avsätts. Dessa kostnader omfattar kostnaderna för den särskilda nämnden som skall besluta i ersättningsärendena inklusive kostnaderna för den handläggande personalen inom PSR. Med utgångspunkt från de siffror utredningen presenterat ovan angående antalet personer som kan komma att begära ersättning har PSR uppskattat sina kostnader för den handläggande personalen samt för de informationsåt- gärder som kan bli nödvändiga. Mycket talar för att den handläggande per- sonalen får förordnas som föredragande i nämnden och avlönas via denna. Kostnaderna för PSR blir då främst för ersättningspersonal samt övriga ad- ministrativa kostnader för den praktiska hanteringen av inkommande ären- den. PSR har gjort en mycket preliminär bedömning av vad deras kostnader kan bli för att handlägga ersättningsfrågorna. Deras kostnader bör kunna stanna på under . Hur ersättningen till PSR rent praktiskt skall lösas får överlämnas till re- geringen att avgöra. Likaså hur PSR skall ersättas för eventuellt arbete innan lagstiftningen trätt i kraft, dvs sådant förberedande arbete som utredningen anser angeläget. Till dessa kostnader kommer arvodena till nämndens ledamöter. I andra nämnder liknande den som utredningen nu föreslår regleras ersätt- ningen till ledamöterna i en särskild förordning - förordningen (1992:1299) om ersättning för uppdrag i statliga styrelser, nämnder och råd m.m. I den delas styrelser och nämnder in i olika kategorier och placeringen är avgöran- de för ersättningen till ledamöterna. Utredningen föreslår att vissa steriliserade placeras i kategori B. Ersättning till ordförande och vice ordförande beslutas direkt av regering- en. Angående arvodering till dessa kan man jämföra med arvoderingen inom och . Utredningen har tidigare föreslagit att den nämnd som skall handlägga ersättning till de steriliserade skall ha en ordförande, en vice ordförande, en parlamentarisk ledamot samt två experter varav en medicinsk och en social- psykiatrisk expert. Den parlamentariska ledamoten och den medicinska och social-psykiatriska expertisen bör har ersättare. Bedömningarna i de enskilda ärendena kommer främst att gälla två situa- tioner; för det första om en person är steriliserad och för det andra om de av utredningen angivna typsituationerna förelegat alternativt huruvida det uti- från en persons uppgifter är antagligt att han eller hon steriliserats mot sin vilja t.ex. på grund av asocialt levnadssätt, i samband med abort eller för- lossning. Generellt kan man säga att de medicinska bedömningarna kommer att vara något enklare att göra än vid patientskadeärenden och ha en annan inriktning - tolkning av äldre, ibland ofullständigt journalmaterial. Några individuella bedömningar av enskilda personers lidande blir inte nödvändiga med hänsyn till utredningens förslag om ett schablonbelopp. De juridiska bedömningarna utifrån utredningens lagförslag kommer dock att i vissa fall innehålla en del känsliga avvägningar - trovärdigheten hos enskildas upp- gifter mot journalmaterialets uppgifter. Till skillnad från andra jämförbara nämnder är avsikten att denna nämnd skall verka , förhoppningsvis endast . Nämnden kommer från början att ha cirka 200 ärenden för avgörande i vilka beslut skall kunna fattas senast . Utredningen uppskattar att nämnden kommer att ha i vart fall tio sammanträden. Vid varje sammanträde kan i genomsnitt mellan 20 och 30 ärenden avgöras. Det skulle innebära att om nämnden har 5 sammanträden skulle kostnaderna för arvoderingen under det budgetåret uppgå till mellan 300.000 och . Om lagförslaget genomförs och lagen börjar gälla från är det angeläget att budgetmedel sätts av för de administrativa kostna- derna och utbetalningar av ersättning. Utredningen föreslår vidare att tjänstemän på PSR under riksdagsbehandlingen av lagförslaget sätter sig in i de ärenden som utredningen redan har och, i den mån utredningen inte redan gjort det, hämtar in kompletterande handlingar från och arkiv. För att detta skall vara möjligt måste tillstånd inhämtas från berörda personer. Man bör därför förbereda ansökningsformulär och kontakta dem som begärt ersättning för att få sådant tillstånd samt eventuella kompletterande uppgifter. Med en sådan framförhållning bör det vara möjligt att avgöra ett stort antal av de ansökningar som redan nu har lämnats till utredningen omedel- bart . Med hänsyn till att många av dem som kan vara berättigade till ersättning har hög ålder är det särskilt angeläget att hanteringen av ersättningsfrågan sker snabbt. Nämnden bör därför vara särskilt uppmärksam på eventuella fördröjningar i hantering på grund av oväntade svårigheter t.ex. fler ärenden än beräknat. Om förseningar uppkommer bör nämnden underrätta regeringen och begära extra ekonomiska resurser för att tr ygga en snabb handläggning. )KRAFTTR¤DANDE M M 169 Flertalet av dem som kan komma ifråga för ersättning har som tidigare angetts hög ålder. Det är därför angeläget att den av utredningen föreslagna lagen träder i kraft . Även om skulle besluta om att utredningens förslag skall remissbehandlas och föreläggas lagrådet för ytt- rande bör ett riksdagsbeslut i ärendet kunna fattas . Med hänsyn till beslutsprocessen i torde dock en lag om ersättning till steriliserade inte kunna träda i kraft tidigare än . bör, som utredningen angav i föregående avsnitt, den organisation som skall handlägga ersättningsfrågorna kunna förbereda ären- dena så att nämndens praktiska arbete kan påbörja då lagen trä- der i kraft. De ansökningar som utredningen erhållit direkt eller som rege- ringen överlämnat till utredningen kommer, som regeringen och utredningen lovat till dem som skrivit, av utredningen att lånas ut till PSR för vidare handläggning. Utredningens tanke är således att dessa ärenden, om möjligt, skall förberedas redan innan lagen träder i kraft. Som utredningen tidigare föreslagit skall ersättning sökas från det lagen träder i kraft. Detta har utredningen i lagförslaget låtit komma till uttryck genom att i ikraftträdandebestämmelsen ange att lagen skall tilläm- pas på ansökningar om ersättning som kommit in till nämnden senast vid utgången av juni månad 2001. Härigenom får man en bättre överblick av de totala kostnaderna för handläggningen av ersättningsfrågorna. Om det visar sig att det alltjämt kommer in ett större antal ersättningsanspråk gör denna lagkonstruktion det möjligt att på ett enkelt sätt förlänga lagens tillämpningstid ytterligare. Nämndens arbete avslutas givetvis först när beslut fattats i samtliga ären- den som kommit in före detta datum. 170 'ENERELLA KOMMITT©DIREKTIV 'ENERELLA KOMMITT©DIREKTIV 171 Enligt utredningens direktiv gäller regeringens direktiv till samtliga kom- mittéer och särskilda utredare om prövning av offentliga åtaganden (dir 1994:23), angående jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir 1994:124), regionalpolitiska konsekvenser (dir 1992:50) samt konsekvenser för brotts- ligheten och det brottsförebyggande arbetet (dir 1996:49). I detta avsnitt redovisar utredningen sina ställningstaganden till de angiv- na direktiven. 0R¶VNINGEN AV OFFENTLIGA ¥TAGANDEN DIR Utredningen skall enligt detta direktiv förutsättningslöst pröva om det of- fentliga åtagande som utredningen är satta att utreda bör vara en offentlig angelägenhet och i så fall vilka styrmedel som skall tillämpas för att uppnå målen för detta åtagande. Vad gäller genuint kollektiva nyttigheter kan prövningen av det offentliga åtagandet göras översiktligt eller slopas helt. Vad gäller frågan om ekonomisk ersättning till dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ har utredningen konsta- terat att det inte föreligger någon skadeståndsrättslig eller annan lagreglerad SKYLDIGHET för staten att erlägga ersättning. Utredningens uppdrag och förslag bygger istället på regeringens uttalanden att utredningen föreslå en gottgörelse, en ersättning, till de steriliserade, trots att sådan lagreglerad skyldighet saknas. Ett huvudsyfte med den dåvarande steriliseringslagstiftning var att uppnå vissa samhälleliga mål. En förutsättning för att steriliseringarna kunde ge- nomföras var bl.a. att dåvarande medicinalstyrelsen gav tillstånd till dem utifrån de kriterier lagarna angav. Enligt lag var huvudregeln att en sterilisering inte fick genomföras utan sådant tillstånd. Lagstiftningen b ygg- de dessutom på en människosyn som är oss främmande . 172 'ENERELLA KOMMITT©DIREKTIV gjort främsta skälet till att utredningen skall föreslå en gottgörelse till dem som steriliserats. En sådan ersättning får därför betraktas som en offentlig angelägenhet som staten knappast kan hänvisa till någon annan att betala. Om privata organisationer eller grupper i samhället vill ta på sig någon form av ansvar, i detta sammanhang ekonomiskt, för sitt eget agerande kring den förda steriliseringspolitiken är det något som ligger utanför utredningens ramar att avgöra. Det får ankomma på varje grupp eller organisation. Utred- ningen kommer däremot i slutbetänkandet att belysa olika aktörers agerande och uttalanden med anknytning till steriliseringspolitiken. Enligt direktivet om prövning av offentliga åtaganden skall varje kom- mitté också visa hur förslag som innebär utgiftsökningar skall finansieras. I regeringens direktiv till oss anges särskilt att utredningen skall kostnadsbe- räkna förslaget. Som framgår av utredningens slutsatser i avsnitt 10 beräknar utredningen att de administrativa kostnaderna skall uppgå till omkring 1,5 miljoner kro- nor. Det totala ersättningsbeloppet tror utredningen kommer att hamna på i vart fall . Om utredningen skulle följa det generella direktivet skulle utredningen här lämna konkreta förslag till effektiviseringar, omprioriteringar eller be- sparingar inom samma politikerområde motsvarande de kostnader som er- sättningen till de steriliserade skulle innebära, dvs. inom socialdepartemen- tets område och då främst inom hälso- och sjukvården och det medicinsk- etiska området. Enligt utredningens uppfattning är det varken rimligt att utredningen nu eller regering och riksdag senare när det slutliga beslutet tas föreslår bespa- ringar inom t.ex. hälso- och sjukvården för att finansiera en gottgörelse till dem som steriliserats mot sin vilja. Det skulle vara stötande att på sådant sätt ställa de steriliserade mot andra utsatta grupper eller verksamheter. Den kostnad som ersättningarna innebär för staten, även om den stannar på jämte administrativa kostnader, bör istället beslutas utan någon preciserad besparing från annat håll. Kostnaden får istället tas från ett generellt ekonomiskt utrymme eller om sådant saknas får eventuella besparingar läggas ut generellt. I sammanhanget kan man inte bortse från att den totala kostnaden med all sannolikhet kommer att vara mycket ringa ur ett nationellt budgetperspektiv. Detta direktiv innebär att utredningen skall belysa regionalpolitiska konsek- venser av utredningens förslag. Utredningen skall särskilt beakta hur försla- gen påverkar sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet samt hur planerade förändringar av taxor, avgifter, skatter och bidrag 'ENERELLA KOMMITT©DIREKTIV 173 påverkar de ekonomiska förutsättningarna för kommuner, näringsliv och privatpersoner i olika delar av landet. Vid förslag till större omorganisatio- ner eller bildande av nya myndigheter eller motsvarande skall redovisas överväganden om decentralisering och lokalisering utanför . Utredningens förslag till lagreglering av en ekonomisk ersättning till dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ kommer inte att påverka de ekonomiska förutsättningarna för kommuner eller näringsliv. Även om ersättning kan komma att bli ett betydelsefullt ekonomiskt bidrag för den enskilde finns inget som talar för att ersättningen skulle ha någon regionalpolitisk betydelse. Utredningens förslag torde således i ersättnings- delen vara regionalpolitiskt neutrala och inte heller av den omfattningen att de på något sätt påverkar de ekonomiska förutsättningarna i olika delar av landet. Vad gäller utredningens förslag om att skapa en särskild nämnd har ut- redningen utgått från att den skall ha sitt säte i . Anledningen till detta är att utredningen föreslår att nämndens praktiska handläggning skall ske genom () som driver sin verksamhet i lokaler vid i . Skälen till varför PSR skall ta hand om den praktiska hanteringen har utredningen främst redovisat i avsnitt 9.2.2. Utredningens förhoppning är att genom PSR:s medverkan kan behovet av handläggande personal för hanteringen av ersättningsärendena begränsas avsevärt. Till detta kommer att i nämnden skall ingå en parlamentarisk le- damot. Denna är stationerad i . Att de arkiv som förvarar ansök- ningshandlingarna om sterilisering och abort även finns i (och arkiv) har viss betydelse i sammanhanget. En placering av nämnden till någon ort utanför skulle på ett icke försvarbart sätt fördyra verksamheten. Det skulle dessutom endast tillfälligt skapa ett fåtal nya arbetstillfällen. *¤MST¤LLDHETSPOLITISKA KONSEKVENSER DIR Enligt detta direktiv skall förslag som utredningen lägger fram föregås av en analys och innehålla en redovisning av hur förslagen kan förväntas påverka, direkt eller indirekt, kvinnors respektive mäns villkor och därmed förutsätt- ningarna för jämställdhet mellan könen. Om kommittén eller utredaren be- dömer att en sådan analys och redovisning inte kan göras på ett meningsfullt sätt till följd av utredningsuppdragets eller ämnets karaktär, skall detta anges och särskilt motiveras. Det är tydligt att steriliseringsfrågan som sådan är en i stora delar könsre- laterad fråga. av de steriliserade var kvinnor. Vad gäller jämställdhetspolitiska konsekvenser innebär utredningens ersättningsförslag att samma belopp ges till alla, oberoende av kön. Utredningen kommer i den 174 'ENERELLA KOMMITT©DIREKTIV historiska analysen bl.a. ta upp de könsrelaterade aspekterna på sterilise- ringspolitiken. Detta kommer att ske i utredningens slutbetänkande 1999. Detta direktiv anger att alla förslag som läggs fram av kommittéer eller utre- dare skall föregås av en analys och innehålla en redovisning av effekterna för brottsligheten och för det brottsförebyggande arbetet. Om komm ittén eller utredaren bedömer att en sådan analys och redovisning inte kan göras på ett meningsfullt sätt till följd av utredningsuppdragets eller ämnets ka- raktär, skall detta anges och särskilt motiveras. Huvuddelen av dem som utredningen föreslår skall kunna få ersättning steriliserades med uttryckligt lagstöd, i enlighet med lagstiftningen och dess intentioner. Enligt utredningens mening kan därför förslagen i detta betän- kande om ersättning till steriliserade inte anses ha några konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Utredningens uppdrag i sin helhet kan emellertid, genom en analys av hur steriliseringspolitiken beslutades och utformades , ge ett underlag för en diskussion om liknande frågor i vår egen tid. Många av de åtgärder som vidtogs mot enskilda personer i samband med sterilise- ringarna skulle således vara olagliga. Det gäller alltifrån sterilisering som uttalat villkor för utskrivning från anstalter till sterilisering efter mer diffusa påtryckningar och övertalningar. Ur ett sådant perspektiv kan utred- ningens slutsatser i slutbetänkandet måhända ha en brottsföre- byggande effekt. 13.1Förslag till Lag om ersättning till steriliserade i vissa fall Genom denna lag ges rätt för vissa personer som steriliserats att begära och erhålla ekonomisk ersättning av staten. I lagen regleras under vilken tidspe- riod en sterilisering skall ha skett för att vara ersättningsgrundande (1 §), under vilka förutsättning steriliseringen i övrigt skall ha skett för att ersätt- ning skall beviljas (2 §), hur stort ersättningsbeloppet är (3 §), vem som skall göra ansökan (4 §), vem som skall handlägga ersättningsfrågorna (5 §), möj- ligheter att lämna muntliga uppgifter (6 §) samt fråga om överklagande (7 §). I denna paragraf anges vad lagen reglerar dvs. rätten till ersättning för vissa personer som steriliserats med tillämpning av 1934 och sterilise- ringslagar. Utöver dem som steriliserats enligt dessa lagar anges i paragrafen att även vissa andra personer som steriliserats har rätt till ersättning under de förutsättningar som lagen i övrigt ställer upp. Det gäller personer som sterili- serades dvs. års steriliseringslag trädde i kraft samt personer som steriliserades utanför tillämpningen av lag. Utredningen har i avsnitt 8.2.7 närmare redovisat skälen för varför även dessa personer skall ha rätt till ersättning. Vad gäller dem som steriliserats enligt 1934 och lagar medverkade myndighet defini- tionsmässigt alltid. För att sterilisering skulle kunna genomföras med till- lämpning av lagarna krävdes således som huvudregel dåvarande medicinal- styrelsens eller nuvarande tillstånd. I vissa undantagsfall kunde sterilisering genomföras ändå, vid s.k. nödfallssteriliseringar i sam- band med abort (7 § abortlagen (1938:318) jämfört med 5 § sterili- seringslag) samt genom s.k. tvåläkarintyg (3 § andra stycket sterili- seringslag). I de fallen får beslutande läkare betraktas som myndighetsper- son. Lagtexten nämner inte personer som steriliserats som lag gällde utan att denna lag tillämpades. Man får anse, att så snart myn- digheter medverkat till en sterilisering den fallit in under lagens bestämmelser, även om inte bestämmelserna följts. Om inte sterilise- ringen alls skett under sådan medverkan, uppkommer inte ersättningsskyl- dighet för staten enligt den föreslagna lagen. Vad angår personer som steriliserats efter 1975, är det tänkbart att något fel begåtts av en medverkande myndighet, trots att nuvarande lagstiftning i alla fall förutsätter egen begäran om åtgärden (se 2 § steriliseringslag, 1975:580), t.ex. när inte vederbörlig information skett om ingreppets inne- börd och följder (jfr 5 § samma lag).