sou · GNB323 · 2000-01-01 00:00:00 — Vi vill också peka på behovet av att inom ramen för mål 3-insatser kunna stödja nätverk mellan företag och universitet och högskolor. I det fortsatta arbetet med strukturfonder och utbildningsprogram – den förberedande programplaneringsfasen och genomförandet – bör man därför involvera nationella, regionala och lokala aktörer på utbild- ningssidan. Det finns också anledning överväga om inte studiestöd i någon form kan ingå som en del i den nationella medfinansieringen. En förutsättning för samverkan mellan det framtida mål 3 och ut- bildningsaktörer är att regelsystemet utformas så att det ger stor lokal frihet och medger anpassningar till lokala förutsättningar och utgår från företagens och de anställdas behov både när det gäller nyrekrytering och kompetensutveckling. 104 Några viktiga frågor inför nästa programperiod 6.3.2 the programme structure must not perpetuate artificial distinction between education and training Redan på EU-nivå har man haft svårigheter att organisatoriskt förena utbildningsfrågor och arbetslivsfrågor, trots att en sådan samordning är en målsättning för gemenskapen. Utbildningsfrågorna hanteras sålunda /93 av DG XXII medan arbetslivsfrågorna sköts av DG V. Detta har medfört svårigheter främst för , som är knutet till DG XXII, men som i hög grad berör arbetslivsfrågor. Historiskt finns i så gott som samtliga länder en uppdelning och en djup klyfta mellan utbildningsfrågor och frågor rörande yrkeskvalificering och kompetensutveckling i och i nära an- slutning till arbetet Otydligheten i ansvar för frågor som rör den nationella utbildnings- politiken finns också i där frågorna kring yrkesutbildning och kompetensutveckling saknar en samlad organisatorisk hemvist och krä- ver stor samarbetsförmåga och -vilja från många inblandade parter. Detta gäller för alla delar av systemet; den politiska nivån, myndig- hetsstrukturen, regional och lokal nivå. Den grundläggande motsättningen mellan generell och yrkesinriktad utbildning i kombination med ett splittrat nationellt ansvar för yrkesut- bildning och kompetensutveckling, avsaknaden av en samlad kompe- tenspolitik, menar vi också ligger till grund för svårigheterna att hitta effektiva samverkansfomer mellan utbildningsprogrammen inbördes och mellan utbildningsprogrammen och strukturfonderna. Inom utbildningsområdet har en betydande decentralisering av ansvaret skett. svarar för övergripande frågor samt uppföljning och utvärdering av högre utbildning och forskning, medan frågor rörande dimensionering och resurstilldelning löses i direkt dialog mellan och respektive universitet och högskola. har ansvar för de delar av som berör högsko- lestuderande. På skolans område har ett nationellt uppföljningsansvar medan kommunerna självständigt svarar för grundskola, gymnasieskola och vuxenutbildning inklusive . Svenska EU Programkontoret inrättades med upp- giften att svara för genomförandet av vissa EU-program inom området utveckling och kompetensutveckling. Dock inte med ett explicit uppdrag Några viktiga frågor inför nästa programperiod 105 kopplat till den nationella politiken utan som genomförandemyndighet för EU-programmen inom detta område. Programkontoret tillhör , men samverkar med övriga berörda departement. Programkontoret kan sägas vara avsett att fungera som något av en brobyggare mellan utbildnings- och arbetsmarknadsfrågor. Ordförande i styrelsen är en av statssekreterarna i , tidigare Utbildningsdeparte- mentet och vice ordförande är en tjänsteman i , tidigare . Genom beslutet att utöver an- svaret för de transnationella programmen tillföra ansvaret för Växtkraft mål 4 till Programkontoret kom detta att även utveckla en regional beslutsorganisation med samordnare och regionala partnerskap. har ansvaret för arbetsmarknadsutbildningar och har också varit ansvarig för mål 3 som innehåller betydande inslag av kompetensutvecklingskaraktär för deltagarna. I och med departe- mentsreformen ligger ansvaret för på Närings- departementet, vilket kan tolkas som en markering av arbetsmarknads- politikens betydelse för tillväxt. Andra viktiga aktörer är nationellt kunskapslyft och yrkesutbildning, . Båda kommittéerna ligger inom ansvarsområde. Ambitionen att skapa ett sammanhängande och överskådligt system för livslångt lärande, ställer således höga krav på samordning mellan ett stort antal aktörer på alla nivåer. Särskilda insatser på flera nivåer krävs för att samordningen mellan frågor under ansvarsområde skall integreras med målen för sysselsättning och tillväxt i riktning mot den ambition som uttalats av och av regeringscheferna. I det sam- manhanget är ställningstaganden till EU Programkontorets framtida uppgifter av betydelse liksom kommande förslag från och . 6.3.3 there must be improved co-ordination between the structural funds and the programmes within the field of education and training Inom Europeiska unionen och i den nationella svenska politiken efter- lyses en ökad innehållsmässig samordning mellan utbildningsprogram, som syftar till utveckling av det reguljära skolsystemet och utbild- 106 Några viktiga frågor inför nästa programperiod ningsprogram, som handlar om yrkesutbildning. Detta ses som ett led i utveckling av strukturer för ett livslångt lärande inom gemenskapen. vill man se en ökad samordning mellan strukturfondspro- gram och utbildningsprogram. Den bakomliggande parametern är här som annorstädes de gemensamma och nationella sysselsättningsriktlin- jerna. I utredningens direktiv ingår också att se på hur denna samordning kan förstärkas. Med begränsade administrativa resurser kan det i praktiken bli fråga om ett val mellan vilken samordning man ser som det primära. Utbildningsprogrammen finansieras av EU:s allmänna budget dvs. de uppbär medel från gemenskapens samlade resurser, dock inte inom strukturfonderna. Programmen syftar till att utveckla ett europeiskt samarbetsområde på utbildnings- och yrkesutbildningsområdet. Utbild- ningsprogrammen är till sin karaktär transnationella dvs. projekten krä- ver att man har deltagande parter från flera medlemsstater. Beslut om enskilda ansökningar fattas vanligen av kommissionen. För del har det handlat om uppskattningsvis ca i EU- finansiering. Beloppet kan inte fastställas i förväg utan är beroende av hur många projekt som blir godkända. Programmen och avslutas vid utgången av 1999. En andra etapp inleds 2000 och pågår . är Europeiska unionens program för yrkesutbildning och fortbildning och täcker hela fältet från grundläggande yrkesutbild- ning till fort- och vidareutbildning i företag. Programmet skall främja nytänkande inom yrkesutbildningen och prioritera utvecklingsåtgärder som är inriktade på bl.a. jämställdhet, svaga grupper och språk. programmet är transnationellt, vilket innebär att den sökande måste finna partners från minst två ytterligare EU-länder. vill uppmuntra nya konstellationer av samarbete kring yrkes- utbildning och livslångt lärande. Samarbete kan ske mellan skolor, företag, universitet, myndigheter, parterna på arbetsmarknaden m.fl. Små och medelstora företag uppmuntras att aktivt ta del i programmet. Svenska EU Programkontoret svarar för hanteringen av hela programmet. Några viktiga frågor inför nästa programperiod 107 är EU:s allmänna utbildningsprogram. Det riktar sig främst till studerande, lärare och skolledare. I likhet med är det ett transnationellt program och skall omfatta deltagare från flera med- lemsländer. Svenska EU Programkontoret svarar för skolutvecklings- delen av , Comenius och Lingua, som syftar till främjande av språkutbildning samt vuxenutbildningsdelen och distansutbildningsdelen. har programkontorsfunktionen för och som vänder sig till högskolestuderande. svarar för som handlar om uppbyggnad av informationssystem och databaser på utbildningsområdet. Knutet till DG XXII finns två s.k. tekniska kontor som upphandlas av kommissionen för att hantera och prioritera ansökningar samt att skicka ut kontrakt och beviljade medel till projekt sedan kom- missionen fattat beslut. En motsvarande modell tillämpas för Adapt och Employment. De tekniska kontoren har ett betydande inflytande i hela processen. 6.3.5Utbildningsprogrammen inför den nya programperioden antog Europeiska Rådet en förordning om den andra etappen av gemenskapens åtgärdsprogram för yrkesutbildning och gemenskapens åtgärdsprogram för utbildning . Det poängteras att programmen tillsammans skall bidra till att forma ett kunskapens . Vikten av att på alla nivåer säkerställa överens- stämmelse och komplementaritet mellan utbildningsprogrammen och andra gemenskapsåtgärder framhålls som ett medel att öka gemen- skapsåtgärdernas mervärde. Rådet har tagit förslag till förordning som parla- mentet förväntas behandla . kommer bud- getfrågorna upp. Kommissionen vill åstadkomma ett större samspel mellan de olika utbildnings- och ungdomsprogrammen för att skapa ett Forum for a Europe of Knowledge. Följande konkreta förändringar i programmen har föreslagits. ·En ökad vikt läggs inför den nya programperioden vid sambandet mellan de olika utbildningsprogrammen genom införandet av Joint Actions vilket innebär att man kan ha gemensamma projekt mellan och . 108 Några viktiga frågor inför nästa programperiod ·Vidare betonas betydelsen av att det skapas ett samspel mellan EU:s utbildningsprogram och aktiviteterna inom den Europeiska social- fonden. ·Den fysiska mobiliteten dvs. rörligheten av personer får ökad vikt. ·Man inför det nya delområdet inom ramen för vilket innebär att vuxenutbildning ges en tydligare och mer fram- skjuten plats i programmet. ·Enligt planerna skall programmen fortsättningsvis drivas med smi- digare administrativa rutiner och förenklade ansökningsförfaranden. Medlemsstaterna föreslås få ökat inflytande över administrationen av programmen för att bättre kunna samordna med nationella sys- selsättningsplaner och andra åtgärder i medlemsstaten. 6.3.6Samordning mellan utbildningsprogrammen och strukturfonderna Utredningen har tagit del av den utvärdering av Programkontoret som på regeringens uppdrag gjorts av Statskontoret . Statskontoret har särskilt granskat hur samverkan mellan olika program och åtgärder inom Programkontorets ansvarsområde fungerar. Man konstaterar att något utvecklat samarbete mellan utbildningsprogrammen och andra program som Växtkraft mål 4 eller mål 3 inte utvecklats annat än undantagsvis under den innevarande programperioden. Statskontoret menar dock att ytterligare synergieffekter kan uppnås under nästa programperiod. Utredningen menar också att det bör finnas möjligheter att under nästa programperiod öka samarbetet mellan utbildningsprogram och ESF-insatser och därigenom ta ytterligare ett steg i riktning mot inte- grering av utbildningsfrågor som en del i politiken för tillväxt och sys- selsättning. En förutsättning är att man utgår från regional och lokal nivå, där frågorna i praktiken kan integreras och aktörerna mötas. Inför perioden –2006 ligger t.ex. mål mycket väl till för att stärka inriktningen av det nya mål 3. bör kunna fungera som en transnationell insats som är nära knuten till och förstärker socialfondsåtgärder inom strukturfondsprogrammen främst inom mål 3-områden men också i de fall socialfondsåtgärder skall ge- nomföras inom ramen för mål 1. För delar av i synnerhet de som handlar om vuxenutbildning, skolutveckling och distansutbildning finns också en nära koppling till inriktningen av det nya mål 3. Några viktiga frågor inför nästa programperiod 109 Den regionala nivån bör vara utgångspunkt Vi vill således peka på betydelsen av att utbildningsprogrammens sam- verkan med strukturfondsprogrammen ses i ett regionalt perspektiv. vilket också påpekas i Statskontorets rapport. Vi har i andra avsnitt pe- kat på det regionala partnerskapets betydelse för förankring och med- verkan från berörda parter. Särskilt för insatser inom är företagen och arbetsmarknadens parter helt nödvändiga aktörer. Svårigheterna att intressera främst företag för att medverka i utbild- ningsprogrammen under innevarande period kan delvis förklaras med krångliga ansökningsrutiner, som kan och skall förenklas inför nästa programperiod. Men utbildningsprogrammen kommer också under nästa period vara arbetskrävande för såväl handläggare som projektanordnare. De kräver lång förberedelsetid, många samarbetspartner och en granskningsprocedur fram till beslut som kan vara både tids- och tålamodsprövande. Även om vissa förenklingar kommer att kunna ske genom en högre grad av decentralisering till medlemsstaterna. Om man har ambitionen att i högre utsträckning engagera företag, branschorganisationer och arbetsmarknadens parter tillsammans med utbildningsanordnare av olika slag, behöver resurser därför läggas ner på att regionalt och lokalt informera, vägleda och bistå projektanordnare inför ansökningar. Liksom för att sprida erfarenheter av framgångsrika satsningar. Vid beräkningen av resurser bör man därför överväga hur man kan förstärka den regionala organisationen för strukturfonds- programmen kompetensmässigt, så att man kan hantera utbildningspro- grammen med utgångspunkt i företagens, utbildningsinstitutionernas och arbetsplatsernas situation. Småföretagsdelegationen har i sitt betänkande lämnat förslag till åt- gärder som rör och småföretagen. Man pekar bl.a. på att småföretagen har dålig kunskap om EU-programmen och har svårt att själva planera projekt. I stället blir det offentliga aktörer som försöker tänka ut projekt som de tror att företag kan ha nytta av. Syste- met är därför i stor utsträckning utbudsstyrt snarare än efterfrågestyrt. Vi menar att man bör kunna utveckla modeller för att företagen själva och deras organisationer kan öka sin kompetens att se samband mellan olika EU-insatser och sökvägar. Beträffande den organisatoriska tillhörigheten på nationell nivå kan man följa någon av två renodlade principer eller en blandning av dessa. Det senare är fallet . En renodling skulle innebära att man antingen 110 Några viktiga frågor inför nästa programperiod sammanför alla program på grundval av deras transnationella karaktär eller låter den myndighet som innehållsmässigt är ansvarig för det nya mål 3 svara också för alla transnationella åtgärder, som anknyter till inriktningen. Utredningen föreslår att det nya gemenskapsinitiativet sammanförs organisatoriskt med det nya mål 3. Vad gäller ansvaret för de transnationella utbildningsprogrammen på nationell nivå tar utred- ningen inte ställning utan föreslår att frågan bereds vidare i samband med ställningstagande till organisationen för det framtida mål 3 och Programkontorets framtida uppgifter. 6.4Kombinerade utvecklings- och utbildningsinsatser för anställda och arbetslösa Under den nuvarande programperioden har mål 3 och mål 4 varit in- riktade på olika målgrupper. Mål 3-insatserna har varit inriktade på ar- betslösa och mål 4 på anställda. De ramar som EU formulerat för det framtida mål 3 innebär att det nya programmet skall omfatta insatser för både anställda och arbetslösa. En strategisk fråga för det framtida mål 3 blir därigenom förutsättningarna för att utveckla insatser som riktar sig både till anställda och arbetslösa. I de underlag som de regionala partnerskapen inom nuvarande mål 4 lämnat till utredningen ingår en fråga om hur nya mål 3 bör utformas med avseende på avgränsningen arbetslösa – anställda. Även om svaren är blandade så överväger de positiva kommentarerna för en sådan samlad ansats. Flera av partnerskapen pekar också på möjligheterna att utveckla integrerade kompetensutvecklingsprogram som riktar sig till både anställda och arbetslösa. I begränsad utsträckning finns redan inom mål 4 projekt med detta syfte bl.a. i form av olika lärlingsutbildningar. En sådan vidgning av kompetensutvecklingsinsatserna inom nuva- rande mål 4 skapar en naturlig bro över till nuvarande mål 3. Kompe- tensutveckling för arbetslösa som en huvudväg in på arbetsmarknaden utgör en hörnpelare i den aktiva svenska arbetsmarknadspolitiken och har även utgjort tyngdpunkten inom nuvarande mål 3. De nuvarande insatserna inom mål 3 har dock i begränsad utsträckning varit arbets- platsanknutna. I har prövats olika modeller för att i större skala kombinera utbildnings- och utvecklingsinsatser för anställda med vikariats- och praktikprogram för arbetslösa. Inom arbetsmarknadspolitiken fanns tidigare ett system med utbildningsvikariat. Detta fick en relativt stor omfattning inom den offentliga sektorn medan det aldrig nådde någon Några viktiga frågor inför nästa programperiod 111 större volym inom det privata området. En orsak till detta var sannolikt att man inom den offentliga sektorn är mer van vid vikariat och hade en större beredskap för att hantera de praktiska och organisatoriska konse- kvenserna. Utbildningsvikariaten i sin ursprungliga form är av- vecklade. Däremot finns möjligheter att kombinera andra arbetsmark- nadspolitiska åtgärder i detta syfte, främst anställningsstöd och utbild- ningsstöd. Ett näraliggande arbetsmarknadspolitiskt instrument är att erbjuda arbetslösa möjligheter till praktik på arbetsplatserna. har detta i huvudsak samlats inom ramen för s.k. arbets- praktik. En med utbildningsvikariaten likartad modell för att förena ett stöd till utbildning av anställda med stöd till att ta in långtidsarbetslösa som ersättare finns inom ramen för . Inte heller denna modell har nått större volymer. Detta kan sammanhänga bl.a. med att steget från långtidsarbetslöshet till vikariat i många fall är alltför stort. Att det finns ett betydande intresse för denna typ av åtgärder har visat sig inom ramen med försöksverksamheten med en vidgad användning av a- kassemedel. Här finns flera olika projekt som syftar till att kombinera utbildning för anställda med insatser för arbetslösa. I andra länder finns exempel på motsvarande program. Bland annat uppmärksammades den danska modellen för jobb-rotation vid en EU- konferens . Även om erfarenheterna från de modeller som prövats pekar på en hel del problem så utgör kombinerade utvecklings- och utbild- ningsinsatser för anställda och arbetslösa ett viktigt och framåtsyftande insatsområde för det nya mål 3. Därvid är det nödvändigt att bygga på och ta tillvara på erfarenheterna från tidigare program. Skall sådana system nå större volymer och fungera i mindre företag krävs att de präglas av enkelhet och att de inte är förenade med en rad regler och villkor. Utgångspunkten för insatserna måste vara företagens och andra verksamheters behov och inte påtryckningar utifrån. I det sammanhanget kan de kompetens- och verksamhets analyser som utgör grunden för nuvarande mål 4 spela en viktig roll. Dessa analyser bör i ökad utsträckning omfatta företagens långsiktiga kompetensförsörjning och rekryteringsbehov. Erfarenheter från tidigare program inom arbetslivsområdet pekar på att det ofta behövs en branschanpassning av insatserna samt att en aktiv medverkan av bransch och/eller partsorganisationer kan vara en viktig förutsättning för att få ett brett deltagande. Insatser inom detta område bör därför utvecklas i samarbete med berörda bransch- och partsorgani- sationer. Detta motiveras också av att denna typ av program är känsliga för konjunkturutvecklingen och behoven i företagen varierar med kon- junkturläget. 112 Några viktiga frågor inför nästa programperiod Nära kopplade till vikariats- och praktikmöjligheter för arbetslösa är åtgärder för att underlätta övergången från utbildning till arbetsliv för studerande från såväl gymnasieskolan som från eftergymnasiala utbild- ningar. Även på detta område bör skapas utrymme för att utveckla nya modeller som kombinerar ett stöd till utvecklings- och utbildningsinsat- ser för anställda med åtaganden från arbetsplatserna när det gäller att skapa olika former av praktik-, lärlings- och inskolningsplatser. Detta kan också öppna nya möjligheter för särskilt utsatta grupper som t.ex. funktionshindrade och olika invandrargrupper. Vid utformningen av sådana insatser bör partnerskap på regional och lokal nivå spela en aktiv roll. 6.5Ekonomisk förvaltning och kontroll 6.5.1Ekonomisk förvaltning av socialfondens medel Under nuvarande programperiod är AMS utbetalningsmyndighet för socialfonden. Ansvaret för utbetalningar av medel ligger på AMS Ekonomitjänster. AMS har även rollen som fondansvarig myndighet och den rollen innebär att de har det yttersta ansvaret för att både de nationella reglerna och följs. De skall kontrollera att de myndigheter som beslutar om projekturval har följt alla regler och att rekvisitionen från projekten stämmer. AMS kontroll skall dock vara mer av finansiell art och mer koncentrerad på ekonomiska och redovis- ningstekniska spörsmål än stödmyndighetens kontroll. Finner AMS att projektet inte följer angivna regler återsänds ärendet till stödmyndig- heten, dvs. Uppgifterna att bereda och besluta om projekten ligger för mål 3 på AMS och på Programkontoret för mål 4 och Adapt och Employment. Belutsfunktionen för mål 3 ligger på . För mål 4 och gemenskapsinitiativen är Programkontoret centralt beredande stöd- myndighet och beslutsfunktionen för mål 4-projekt har de regionala Några viktiga frågor inför nästa programperiod 113 måste dock rapportera till utbetal- ningsmyndighet (AMS) med relativt detaljerade uppgifter om projekten och att de är förenliga med SPD. skall även granska och godkänna rekvisitionen. kom en förordning (1998:579) som skulle komplettera EG:s förordningar om strukturstöd. Enligt förordningen skall myndigheterna vid beslut om stöd upplysa om att beslutet kan komma att återkallas helt eller delvis. Detta gäller om utbetalnings- myndigheten (AMS) inte anser att stödet är förenligt med eller SPD:n. Det gäller även i de fall stöd har fattats på grund av orik- tiga, vilseledande eller ofullständiga uppgifter från projektsökande eller om denne har brutit mot de villkor som gäller för stödet. Har stödmot- tagare redan fått sina medel utbetalda kan de ändå bli återbetalnings- skyldiga för de belopp som strider mot gemenskapsreglerna och det program som gäller för beslutet. Beloppet kan dock sänkas om det är oskäligt att återkräva hela beloppet. Från kommissionens sida granskar både DG V (direktoratet för syssel- sättning, arbetsmarknad och socialpolitik) och DG XX (direktoratet för finansiell kontroll) de ansvariga myndigheterna. DG V:s granskning avser projekturval och genomförande av projekten, medan DG XX:s granskning avser både av kontroller av projekturval och projektgenom- förande samt granskningar av system och verifieringar. Från EU:s sida görs även stickprov av Europeiska revisionsrätten. Revisionsrätten har i uppgift att både granska EU:s institutioner och medlemsländernas genomförande av strukturfondsprogrammen. Även RRV granskar de svenska myndigheterna som hanterar EU-relaterade fonder och program. RRV har i uppgift att granska säkerheten, ändamålsenligheten och effektiviteten hos myndigheterna samt att biträda Revisionsrätten vid deras granskningar i . Bl.a. för att begränsa bedrägeri med EU-bidrag inrättade regeringen (direktiv 1996:29). Delegationen skall utgöra ett samverkansorgan för nationella åtgärder mot bedrägeri, missbruk och annan oegentlig och ineffektiv hantering och användning av EG-relaterade medel i . Efterskottsutbetalningen av social- fondsmedel har delvis bidragit till att antalet oegentligheter och brott inom socialfondens program är låga. har det funnits problem med dubbelgransk- ning av projekten. Det beror både på att gränsdragningen mellan myn- dighetsfunktionerna har varit otydliga och att de delvis har samma 114 Några viktiga frågor inför nästa programperiod funktion när det gäller granskning. Eftersom stödmyndighet skall granska verksamheten i projekten måste de granska att de ekonomiska uppgifterna stämmer överens med innehållet. Samma eko- nomiska kontroll gör AMS i sin roll som fondförvaltande myndighet. AMS har då även rätten att återkalla stödmyndighetens beslut om de anser att beslutet strider mot reglerna.