sou · GNB33 · 2000-01-01 00:00:00 — Vidare beviljas unga yrkesfiskare s.k. statsgaranti för lån i Ko- nungariket Fiskeribank samt stöd till betalning av lånet för förstagångsanskaffning av ett nytt eller begagnat fiskefartyg. Lånet beviljas av fartygets kontantvärde, som högst får vara . Stöd till avbetalning på lån utgår under högst . Förnyelsetakten i den norska fiskeflottan har varit låg. I den mån förnyelse skett har den dominerats av fartyg under har strukturutvecklingen gått mot fär- Fartyg över 21 m har efter nedgången i slutet av 1980- talet däremot ökat. Trots minskningen totalt i flottan har kapaciteten ökat till följd av viss förnyelse, modernisering och import av fiske- fartyg. Åtgärderna för att komma till rätta med åldersstrukturen inriktas främst på kustfiskeflottan som har en hög åldersstruktur. Man öns- kar skapa förutsättningar för en heltidssysselsatt kustflotta längs hela kusten genom att prioritera nybyggnation av fartyg mellan 15– 34 m. Kostnaderna för nybyggnation är så höga att offentliga bi- drag krävs för att få till stånd en angelägen förnyelse. Satsningar på denna fartygsgrupp förutses också skapa förbättrade möjligheter för beredningsindustrin att säkra råvaruförsörjningen. Följande instrument står till förfogande. Bidragsmedlen finansie- ras över Fiskeridepartementets budget men förvaltas av Statens nae- rings- og distriktsutviklingsfond (SND). Kontraheringsbidrag ges till nybyggnation och ombyggnad av far- tyg. Fartyg mellan 15–34 m prioriteras. Detta utesluter dock inte bidrag till andra fartygsgrupper. Bidraget uppgår till vid ny- byggnation och vid ombyggnad. Bidraget utbetalas i efterskott. Bidraget är skattepliktigt och skall i vanlig ordning tas upp i bidragtagarens räkenska- per/självdeklaration. har anvisats för ifrågava- rande ändamål. Syftet med kondemneringsordningen är att kombinera kapacitetsan- passning med en förnyelse och omstrukturering av fiskeflottan så att lönsamma enheter, särskilt beträffande kustflottan, tillskapas. Med kondemnering menas att ett fiskefartyg stadigvarande tas ut ur fiskeflottan genom skrotning. Bidrag enligt föreskrifterna om kondemnering kan dock utgå om fartyget övergår till viss annan användning (försvar, utbildning) eller försäljs till utlandet; det kan aldrig återinföras i fartygsregistret. Komdemneringsbidraget används på två sätt, dels ren kondem- nering, dvs. fartyget tas permanent ut ur fisket, dels kombinerad kondemnering, dvs. fartyget tas permanent ut ur fisket men kan ersättas med ett nytt fartyg. Bidrag till kustfiskefartyg mellan 15–34 m prioriteras. Sökanden skall ha ägt fartyget . Fartyg som är pri- oriteras. Vid kombinerad kondemnering får ersättningsfartyg i prin- cip vara högst . Vidare krävs att ersättningsfartyget under två av har fiskat och försett in- dustrin med fångst i minst sju av årets eller har haft en inkomst av fångst i två av på av det belopp som kan medges i bidrag. I den kombinerade lösningen krävs att inkomsten av fångst under två av skall vara lika med eller högre än det bidrag som kan utgå. Kondemneringsbidrag ges med per fartyg och per BT. Satserna kan öka med högst om så krävs för att få till stånd en ren eller kombinerad kondemne- Totalt kan bidraget uppgå till per fartyg. har anvisats för ändamålet. Härutöver finns medel anvisade över Naerings- og handelsde- partementets resp. Kommunal- og regionaldepartementets budgetar som kan användas till bidrag eller stöd till bl.a. fiskerinäringen. Medlen är näringsneutrala, dvs. de står till förfogande för alla nä- ringar. Medlen förvaltas av SND. Följande arrangemang har rikstäckande ställts till näringarnas förfogande. Inom grundfinansieringsförordningens ram har för av- satts en för fiskeflottan öronmärkt ram av . Ur dessa medel kan fiskarena beviljas lån vid köp av fartyg. Låne- räntan varierar från till mot bakgrund av en riskbedöm- ning. Stöd kan ges i form av risklån och garantier för lån till realin- vesteringar och driftskapital. Detta är ett relativt dyrt lån; räntan ligger över lån enligt grundfinansieringsförordningen. Stödet utnyttjas därför inte i större omfattning av fiskeflottan. Stöd ges till främjande av projekt som kan förbättra effektivite- ten i norskt näringsliv, särskilt vad avser nyetablering, kompe- tensutveckling, m.m. Även fiskeflottan omfattas av stödordningen. Dock ges inte stöd till investeringar som kan ha kapacitetsökande effekter. Utöver de rikstäckande stöden och bidragen finns stöd och bi- drag riktade mot distrikten. Den som önskar starta ett företag kan ges ett företagsutveck- lingsbidrag för att underlätta etableringen. Motsvarande stöd kan även ges till redan existerande företag, kompetensutveckling, ny- skapande insatser, omställning, m.m. Bidraget ges endast till små och medelstora företag. Bidraget utgör högst av bidragsun- derlaget. Investeringsbidrag kan ges till investeringar av varaktig karak- tär. Det kan också ges för inköp av begagnade maskiner. Bidraget kan vidare ges för grundinvesteringar som inte kan erhålla andra offentliga bidrag. Även fiskare kan ansöka om bidragen. har praxis rörande bidrag till inköp av begagnade fartyg varit re- striktiv. SND kan emellertid ge distriktsinriktade investeringsbidrag för inköp av begagnat fartyg; möjligheten gäller endast de norra fylkena. Ur den kommunala näringsfonden tilldelas medel för lokal nä- ringsutveckling. Medlen kan ges som bidrag eller lån. Stödet skall i princip inte överstiga av ett projekts kapitalbehov och brukar regelmässigt inte överstiga . För fiskeflottan innebär detta att det endast är mindre projekt som kan påräkna stöd. 3.2.4Nationella stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn Medlemsländerna kan få införa kompletterande stödåtgärder under förutsättning att insatserna är förenliga med de allmänna principer- na för statsstöd i . Kommissionen har upprättat riktlinjer för bedömning av vad som kan anses vara tillåtet statsstöd på fiskets område Riktlinjer för granskning av statligt stöd inom sektorn för fiske och vattenbruk (EGT C 100, 27.3.1997, sid. 12). Riktlinjerna ger möjlighet att be- döma från fall till fall vad som är förenligt med gemenskapsreglerna om nationella stöd. Riktlinjerna avser alla åtgärder som medför ekonomisk fördel för ett eller flera företag, oavsett form, om de direkt eller indirekt finan- sieras med medel från en offentlig myndighet på nationell, regional eller lokal nivå. Åtgärderna skall avse överföring av kapital, lån till nedsatt ränta, räntesubventioner, vissa offentliga kapitaltillskott till företag, stöd finansierat av resurser som härrör från avgiftsuttag liksom stöd som beviljas i form av statlig garanti för banklån och i form av nedsättning eller befrielse från skatter eller avgifter. Nationella stöd är motiverade endast då de, förutom att de är förenliga med de övergripande målen för den gemensamma fiskeri- politiken, främjar rationalisering och effektivisering av produktion och saluföring av fiskprodukter. De skall leda till varaktiga förbätt- ringar på ett sådant sätt att fiskerisektorn kan utvecklas endast med intäkter från marknaden. Nationella stöd till export och till handel inom gemenskapen med fiskeprodukter är oförenliga med den gemensamma marknaden. Stöd som beviljas utan att mottagarna åläggs en skyldighet är också oförenligt med den gemensamma marknaden. Vidare är stöd som finansieras från avgifter som tas ut genom skatteliknande pålagor och som belastar andra produkter än de berörda medlemsstaternas i princip oförenliga med den gemensamma marknaden. Riktlinjerna berör främst sådana åtgärder, vilka även är föremål för gemenskapens medfinansiering och följer i huvudsak de princip- er som gäller för gemenskapens deltagande i sådana åtgärder. Na- stöd kan i dessa fall vara tillåtna om de inte överstiger den totala satsen för stöd som fastställs i gemenskapens bestämmelser. Riktlinjerna ger även utrymme för prövning från fall till fall i fråga om enskilda stödåtgärder. Nationella stöd kan vara godtagbara för åtgärder av allmän ka- raktär såsom utbildning och informationsverksamhet, forskning samt rådgivning till små och medelstora företag. Vidare får stöd ges till reklam som inte innebär att ett eller vissa företags produkter gynnas utan avser fisk i allmänhet, t.ex. arter som endast i ringa omfattning eller inte alls utnyttjas för mänsklig konsumtion eller arter som är föremål för kvantitativa begränsningar och för vilka utbudet tillfälligt överstiger efterfrågan samt till reklam som avser nya fiskprodukter. Nationella stöd till den som slutligt upphör med fiske kan vara förenliga med den gemensamma marknaden. Detsamma gäller stöd vid tillfälliga uppehåll i fisket, stöd till nybyggnation eller moderni- sering av fartyg eller, under vissa förutsättningar, inköp av begag- nat fartyg. Nationella stöd till investeringar i fiskehamnar och be- redningsindustri, skydd av områden, förbättrad produktkva- litet, avsättningsfrämjande åtgärder samt marknadsföringsåtgärder kan också godtas. Enligt riktlinjerna kan det vara tillåtet att ge stöd till investering- ar inom yrkesfisket i sötvatten och till vattenbruk. Det kan här vara fråga om stöd till utsättning av fiskyngel, förbättring av vattenvägar och till anläggning av dammar. Den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter infördes . Syftet var att stabilisera marknaden, garantera en jämn tillgång på kvalitetspro- dukter, tillförsäkra konsumenterna rimliga priser och att producen- terna skulle få säkra inkomster. Den reglering som gäller är . Systemet omfattar gemensamma marknadsnormer, be- stämmelser om producentorganisationer, ett gemensamt pris-system för överskottshantering samt regler för handeln med tredje land. för fisk liknar organisationen på jord- brukssidan. En betydelsefull skillnad är dock att fiskeriprodukter omfattas av GATT-bestämmelserna. Detta förklarar bl.a. att överskottsproblemen inte varit lika stora på fiskets område som på jordbrukssidan. På fiskets område omfattar marknadsbestämmelserna levande, färska, kylda, frysta och beredda fiskprodukter och består av föl- jande delar. Fiskeriprodukterna klassificeras bl.a. i kvalitet, storlek och vikt. Dessa normer syftar till att förhindra försäljning av undermåliga produkter, motverka orättvis konkurrens och främja näringens lön- samhet. När bestämmelser fastställts för en produkt får den omsät- tas endast om den uppfyller kraven. Vidare finns gemensamma hy- gienkrav. Dessa krav gäller även för tredje land. Producentorganisationer (PO) PO upprättas i medlemsländerna på initiativ av producenterna (fiskarena) i syfte att säkra ett rationellt bedrivande av fisket och att förbättra försäljningsvillkoren för medlemmarnas produkter och härigenom åstadkomma ett mer stabilt inkomstmönster för fiskare- na. PO är inte obligatoriska, men en PO måste bildas för att fiska- rena skall få del av det EU-finansierade återtagsstödet. Organisationerna skall ha produktionsbestämmelser, bl.a. fångstplaner, bestämmelser om saluföring med regler om produkter, kvalitet, storlek, vikt, förpackning och märkning samt villkor för första saluföring på marknaden. En medlemsstat får även över-låta till PO att förvalta landets fångstkvoter. PO fördelar då de fast- ställda kvoterna på medlemmarna (fartyg eller grupper av fartyg). Medlemmarna är normalt skyldiga att leverera fångsten till sin PO, vilken juridiskt sett är försäljare av fångsten. PO kan dock ge- nom avtal godkänna en förstahandsmottagare (t.ex. Fis- keauktion) som försäljare av fångsten. Organisationernas inkomster består av medlemsavgifter (landningsavgifter för varje fiskslag), försäljning av överskott (ej till mänsklig konsumtion) och EU-bidrag för återtagen fisk. En inte obetydlig del av marknadsordningen utgörs av bestämmel- serna om marknadsintervention. Interventionen avser hanteringen av ett överskott som inte kan avsättas på marknaden eller som inte kan undvikas genom åtgärder av annat slag. Överskottshanteringen syftar till att stabilisera fiskarenas inkomster genom orienterings- och återtagspriser för vissa fiskeriprodukter samt stöd till produ- centorganisationer, förädlingsstöd, lagringsstöd, m.m. fastställer orienteringspriser för de pro- dukter som anges i marknadsförordningen. Priserna skall sättas på en nivå som bidrar till att stabilisera marknadspriserna och undvika överskott av fisk. skall hänsyn tas till att fiskarena får rimliga inkomster och till konsumentintresset. Marknadspriserna från skall ligga till grund för beräkning av ori- enteringspriserna. Dessutom skall en bedömning av den troliga ut- vecklingen av produktion och efterfrågan göras. Gemensamma återtagspriser fastställs av kommissionen med utgångspunkt i orienteringspriserna och s.k. omvandlingsfaktorer, vilka varierar med storlek, geografiskt område, etc. Återtagspriset uppgår till mellan 70–av orienteringspriset. PO sätter ett återtagspris, som utgör +/-av det gemensamma återtagspriset. Produkter, vars priser understiger det av PO satta lägsta återtagspriset, får inte säljas på marknaden utan återtas från marknaden. Kompensationen för osåld fisk finansieras genom EU- medel över jordbruksfondens garantisektion (FEOGA). 3.3.2Bidrag inom ramen för marknadsordningen Ekonomiskt stöd kan utgå för följande åtgärder. En PO kan efter godkännande få stöd för att starta verksamheten. Stödet får uppgå till maximalt , och av värdet av de varor som saluförs genom organisationen , dock maximalt , resp. av organisatio- nens årliga administrativa kostnader. Av det utbetalda stödet har medlemsstaten rätt att få återbetalat genom fiskefonden. efter inrättandet av en interventions- fond för överskottshantering kan medlemsstaterna tillhandahålla stöd till PO i form av förmånliga lån för att täcka delar av den för- utsedda kostnaden för marknadsintervention. Kostnader för sådana förmåner medfinansieras dock inte av EU. För överskottshantering utgår bidrag till PO av återtagspriset för kvantiteter, som inte överstiger av POs årliga försäljning och av återtagspriset för kvantiteter som överstiger men inte av PO:s årliga försäljning. För kvantiteter av respektive art som överstiger av PO:s årliga försäljning utgår inte några bidrag. En sådan nedtrappning av stödet är avsedd att stimulera måttfullhet i fisket och härigenom skapa balans mellan utbud och efterfrågan. Stöd utgår endast då produkter som återtagits från marknaden lämnas vidare för andra syften än för mänsklig konsumtion, t.ex. försäljning för djurföda eller fiskmjölsframställning eller för sådana ändamål som inte stör den normala marknaden såsom välgörande ändamål. Förädlingsstöd utgår för levererade färska, kylda eller levande produkter som alternativ till förut nämnda stöd. En förutsättning är att varan uppfyller vissa krav i fråga om kvalitet, storlek, etc. Stö- det kan utgå med högst av den utbjudna kvantiteten av arten i fråga och får inte överstiga kostnaderna för den totala hanteringen av produkterna. Vid de tillfällen då priset på frysta produkter sjunker märkbart kan visst bidrag som stöd till privat lagring erhållas. Stödet får emellertid inte utgå för av den totala salu- förda kvantiteten av produkten i fråga. I syfte att underlätta för gemenskapens tonfiskfiskare kan stöd för konservering av tonfisk lämnas till PO när importpriserna sjun- ker. Bidrag till överskottshanteringen och det fasta stödet för vissa andra produkter som återtas från marknaden finansieras av jord- bruksfondens garantisektion. Övriga stöd, utom stöd till inrättande av interventionsfonder, finansieras genom fiskefonden. 3.3.3Regler för handeln med tredje land För fisk som tredjelandsflaggade fartyg önskar landa i EU-hamn fastställs referenspriser. Undantagna är landningar direkt till bered- ningsindustrin. Gemenskapen kan besluta om att vidta skyddsbe- stämmelser i syfte att motverka allvarliga störningar på marknaden, t.ex. om priset fritt gränsen för en vara underskrider fastställt refe- renspris och betydande kvantiteter importerats. Autonoma tullkvo- ter och tullsuspensioner, dvs. undantag från tulltaxan, antas dock i syfte att säkra beredningsindustrins tillgång till råvara till konkurrenskraftiga priser. Reglerna för handeln med tredje land ingår i marknadsordningen. Det är emellertid här inte fråga om bestämmelser rörande stöd utan avser kontroll och övervakning av handeln för att undvika störning- ar på marknaden. 3.3.4Nationell tillämpning av marknadsordningen Bidrag ges till PO:s överskottshantering. Det av PO satta åter- tagspriset, som kan utgöra +/-av det gemensamma återtags- priset och för vilket bidrag utgår, har legat i nivå med det gemensamma återtagspriset. har ca anvisats i bidrag för återtag. I finns för fiskarena fyra producentorganisationer. Dessa är Fiskares PO (SFPO), Hallandsfiskarnas PO, husläns PO och PO Gävlefisk. SFPO är så gott som rikstäckande. Sedan etableringsperioden gått till ända har stöden för bildande av en PO upphört. Inte heller ges stöd till inrättande av interventions- fonder. Bidrag utgår inte för övriga åtgärder inom marknadsordningen. har en PO på vattenbrukets område godkänts – Mat- Bidrag ges endast till producentorganisationernas överskottshante- ring. har det av PO satta återtagspriset, för vilket bidrag utgår, legat närmare +10 % av det gemensamma återtagspri- set. Även i är bildande av producentorganisationer ett pas- serat stadium. Bidrag till bildande av producentorganisationer eller till inrättande av interventionsfonder är därför inte behövliga.. Bidrag utgår inte för övriga åtgärder inom marknadsordningen. I fiskerisammanhang är indelat i sex salgslag. Salgslagen är privata organisationer med offentlig status, under- ordnade Fiskeridirektoratet. Salgslagets uppgift är att ta tillvara fiskarenas intressen och därigenom tillförsäkra kåren skäliga inkomster. hanteras av salgslaget som för varje fiskslag fastställer ett visst minstepris under vilket fisken inte får försäljas eller köpas. Laget dirigerar fisken till bestämda uppköpare och användare till rätt pris. Härigenom garanteras fiskarena skäliga inkomster. är inte enhetligt utan kan variera mellan de olika salgs-lagen. Någon form av återtag motsvarande det inom EU finns inte. Dock tar salgslaget hand om överskott vid överfisken då en kvot överskrids. Fiskaren får inte betalt för den levererade kvotöver- skridna fisken. Eventuell vinst tillfaller salgslaget. Verksamheten finansieras med viss procent av fångsten; stats- stöd utgår således inte. I finns inte något stöd motsvarande EU:s marknadsord- ning. Inom området marknad förekommer emellertid ett stöd. Efter förhandlingar mellan regeringen och Norsk Fiskerlag anvisas all- männa medel till transportstöd. Stödet fördelas mellan de olika salgslagen enligt ett av Fiskerlaget framlagt förslag, vilket skall godkännas och fastställas av regeringen. Huvuddelen av stödet skall gå till de nordligaste fylkena. har anvisats i transportstöd. Statskontoret fick regeringens uppdrag att utreda fiska- res arbetslöshetsförsäkring. redovisade Statskon- toret uppdraget till regeringen i rapporten (Statskontoret 1994:27) Fiskares arbetslöshetsförsäkring. Rapporten har överlämnats till ut- redningen som därför även har studerat reglerna för arbetslöshets- försäkringen i , och . Fiskares arbetslöshetskassa bildades . Beroende på de unika villkor som yrkesfiskare arbetar under fick kassan redan från början ett skräddarsytt regelverk, exempelvis en egen definition på begreppet arbetslöshet. Arbetslöshet vid ofrivilliga avbrott av force-majeurekaraktär drabbade yrkesfiskare hårdast. Under perio- der med hårda stormar, haverier och isläggning blev fiskare arbets- lösa utan någon ekonomisk trygghet. Av ekonomiska skäl tvingades man ofta att ta för stora risker och att mot bättre vetande ge sig ut på fiske. uppstod andra orsaker till arbetslöshet bland fiska- re, nämligen när internationella fångstbegränsningar orsakade totala fiskestopp. När kassan bildades var fiskaryrket något man föddes in i och utövade hela sin yrkesverksamma tid. Något egentligt flöde mellan yrkesfisket och den övriga arbetsmarknaden förekom inte. Detta har ändrats beroende på en omfattande strukturom- vandling på fiskets område. Från har Fiskares arbetslöshetskassa rätt att betala ut ersättning när fiskare helt lämnar yrket. För medlemmar i arbetslöshetskassa gäller följande regler. Utöver vad som framgår av redovisningen gäller lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring även för fiskare. Yrkesfiskare, vilka bedriver fiske som företagare (fartygsägare och lottfiskare), kan ansöka om arbetslöshetsersättning när de hind- ras att gå ut på fiske på grund av svåra väderleksförhållanden, is- hinder, haverier eller fiskestopp som beslutats av eller EU. Vidare utgår ersättning om fartygsägare/fartygsdelägare helt upphört med yrkesfiske på grund av försäljning eller skrotning av fartyg, konkurs eller om fiskeföretaget lagts vilande (vilande endast en gång). Om en lottfiskare sägs upp från sin plats i fiskelaget på grund av försäljning eller skrotning av fartyg, konkurs, om fiskefö- retaget lagts vilande eller beroende på arbetsbrist utgår också ar- betslöshetsersättning. Det bör i sammanhanget framhållas att enligt lagen (1976:447) om rätt för erkänd arbetslöshetskassa att pröva frågor om statsbi- drag till fiskeföretag ges Fiskares arbetslöshetskassa rätt att pröva frågor om fartygsbidrag till sådana fiskeföretag som har haft fiskefartyg stillaliggande till följd av fångstbegränsning. Fis- kestopp, som förenats med rätt till fartygsbidrag, har dock inte fö- rekommit . Ersättningar har däremot betalats ut till vissa yrkesfiskare i till följd av vissa av be- slutade begränsningar i laxfisket med fasta redskap. För att erhålla arbetslöshetsersättning vid tillfälliga och ofrivilli- ga avbrott i ett pågående fiske skall fiskaren uppfylla ett arbetsvill- kor grundat på fisketid. Det s.k. fiskevillkoret skall styrkas med uppgifter ur fiskeloggbok inlämnad i vederbörlig ordning till Fiske- riverket. Den som inte har möjlighet att styrka ett arbetsvillkor med fiskedagar på grund av sådana fiskestopp som beslutats av EU eller , får även tillgodoräkna annat arbete vid prövningen. Den som helt slutat med yrkesfiske och ansöker om arbetslöshet- sersättning enligt normalreglerna kan styrka ett normalt arbets- villkor, vilket innebär att även annat än fisketid kan inräknas. Yrkesfiskarenas arbetstider är oregelbundna. Arbetspassen inom fisket varierar från veckolånga fiskeresor till några få timmars fiske Eftersom inkomsterna inte kan ställas i förhållande till antalet arbetstimmar utan styrs av andra faktorer, i synnerhet av fiskeribiologisk och meteorologisk art, har fiskarenas a-kassa i stället för att beräkna ersättningsberättigad tid enligt om- räkningstabell en schablonberäkning. Enligt denna betraktas varje arbetad dag som en full arbetsdag oavsett hur lång eller kort arbets- dagen har varit. Påbörjat fiske innebär att inte någon arbetslöshet- sersättning kan beviljas för den aktuella dagen. Vid beräkning av ersättningen ingår även tid för landbaserad fortsättning på fiskere- san och landbaserad sidoverksamhet som ingår i yrkesfisket. Vid arbetslöshet skall medlem anmäla sig till arbetsförmedlingen och vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete. Fiskares dagpen- ning grundas på det avgiftsunderlag för egenavgifter som hämtats ur den senaste inlämnade. Dagpenningen är av den dagsför- tjänst som fiskaren haft. Högsta och lägsta dagpenningbelopp fast- ställs av regeringen. Den som helt skilt sig från företagarverksamhet som fiskare och senare återupptar sådan verksamhet kan inte ansöka om ersättning förrän tidigast efter det att verksamheten återupptagits. En anställd fiskare kan söka ersättning endast då anställningen upp- hört. Arbetslöshetsersättning grundad på ishinder är begränsad till och därutöver till maximalt . Den genomsnittliga dagpenningen för fiskare var jämfört med för hela a-kassekollektivet. Genomsnitt- ligt antal ersättningsdagar var 29,5 för fiskare.