sou · GNB365 · 2000-01-01 00:00:00 — Bland de frågor för vilka det inte angivits ett tydligt myndig- hetsansvar finns frågan om barns lek- och utemiljö. BO har till uppgift att bevaka frågor som angår barns och ungdomars rättigheter och intressen. BO:s uppdrag utgår från FN:s konvention om barnets rättigheter () och BO skall särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning överensstämmer med åtaganden enligt konventionen. BO skall inom sitt verksamhetsområde ta initiativ till åtgärder som syftar till att hävda barns och ungdomars rättigheter och intressen samt företräda och stödja barn och ungdomar i den allmänna debatten. BO skall vidare hos regeringen föreslå de författningsändringar eller andra åtgärder som behövs för att barns och ungdomars rättigheter skall tillgodoses och ta initiativ till samordning och utveckling av samhällets förebyggande insatser inom området barn och ungas säkerhet. BO skall ägna särskild uppmärksamhet åt frågor som rör utsatta barn och ungdomar. BO har vidare i uppdrag att informera om , upp- rätthålla kontakter med barn och ungdomar, ideella organisationer och med myndigheter m.fl. BO skall också följa forsknings- och utveck- lingsarbete som rör barn och ungdomar. Som ett led i sitt arbete publi- cerar BO skriften , som redovisar fakta om barn- och ungdomsgrupperna. Däremot skall BO inte utöva tillsyn över andra myndigheter eller ta upp ärenden som berör myndigheters behandling av enskilda personer. Denna funktion fullgörs framför allt av ombudsmän (), som har möjlighet att agera även i barnfrågor. BO skall lämna en rapport till regeringen. Konventionen om barnets rättigheter antogs av . Beslutet hade föregåtts av ett omfattande förberedelsearbete, påbörjat efter ett polskt förslag . tillhörde de pådrivande krafterna i detta arbete. Konventionen trädde i kraft sedan 20 stater, däribland , ratificerat den. I det närmaste samtliga av världens stater (ca 190) har anslutit sig till konventionen. innehåller 13 inledande paragrafer och 54 artiklar. Den är indelad i tre delar som behandlar materiella frågor, över- vakningssystem samt slutbestämmelser. är inriktad på individen, det enskilda barnet, och de materiella artiklarna handlar om barnets rätt att få sina grundläggande rättigheter och behov tillgo- dosedda. () har funnits . Det innebär att det nu finns erfarenheter av hur myndigheten har fungerat i praktiken och underlag för hur den skulle kunna förändras för att få ökad styrka i sitt arbete. Den utredning som haft i uppdrag att pröva svensk lagstiftnings för- enlighet med - - tar i sitt slutbetän- kande "Barnets bästa i främsta rummet" (SOU 1997:116) upp frågor om hur implementeringen av kan förbättras i . Kommittén anser att BO har en nyckelroll i detta arbete. Mot denna bakgrund bör nu en översyn göras av BO:s arbetsupp- gifter och organisation. Översynen skall ske med utgångspunkt i barn- konventionen som även i fortsättningen skall vara basen för BO:s ar- bete. Syftet med översynen är att belysa vilken roll BO har spelat för ut- vecklingen inom barnområdet. Det inbegriper att redovisa vilken bety- delse BO har haft för att göra känd och få den att fungera som ett vardagligt instrument i arbetet med barn och unga. Översynen skall också innehålla en genomgång av vad som kan göras för att effektivisera och stärka BO:s verksamhet, allt för att i slutändan barnens situation i skall bli bättre. Eventuella förslag till ökade kostnader förutsätter motsvarande förslag till finansiering. BO:s myndighetsfunktion och ställning i förhållande till andra myndigheter Enligt lagen (1993:335) om har denne till uppgift att bevaka frågor som rör barns och ungdomars rättigheter och intressen. BO skall därvid särskilt uppmärksamma att lagar och andra författ- ningar samt tillämpningen av dessa stämmer överens med åta- ganden enligt . Enligt sin instruktion (förordningen 1993:710 med instruktion för ) skall BO i sin verksamhet också ta initiativ till samordning och utveckling av samhällets förebyggande insatser inom området barns och ungas säkerhet. BO skall däremot inte handlägga enskilda ärenden som avser klagomål på myndigheter och liknande. Detta är en arbetsuppgift för JO. gäller alla barn . Det innebär att BO har att arbeta också med ungdomar, vilket medför att BO och Ung- domsstyrelsen delvis arbetar mot samma målgrupp. Utredaren skall därför förtydliga arbetsfördelningen mellan dessa myndigheter. BO:s arbete med att följa upp hur tillämpas inne- bär ingen inskränkning i andra myndigheters, kommuners eller landstings ansvar för barns förhållanden inom sina respektive områden. Det innebär att BO kan ta initiativ till diskussioner och samverkan i skilda sammanhang. Däremot kan BO inte ålägga andra myndigheter arbets- uppgifter av olika slag. Översynen skall inbegripa frågan om nuvarande system fungerar tillfredsställande, eller om BO:s roll behöver stärkas för att barns säkerhet och intressen skall kunna tillvaratas bättre och för att utvärderingsprocessen skall ge ett fullgott beslutsunderlag för regering och riksdag och berörda myndigheter. Genomgången skall också belysa hur den speciella karaktären av ombudsmannamyndighet påverkat BO:s arbete. Av särskild betydelse är därvid BO.s förmåga att agera självständigt i förhållande till regeringen. BO skall i första hand verka utifrån barnens intressen. BO är en myndighet underställd regeringen, som har att följa sin instruktion, sitt regleringsbrev och de uppdrag regeringen ger den. Utredaren skall belysa de konflikter som denna situation skulle kunna innebära för myndigheten, och om det finns några problem, hur dessa i så fall skulle kunna lösas. Fler och fler medborgargrupper har fått sin egen ombudsman. Far- hågor har framförts att detta riskerar att tunna ut ombudsmannafunktio- nen och göra den mindre verkningsfull. Den särskilde utredaren skall därför beskriva likheter och olikheter mellan BO:s roll och arbetssätt och andra statliga ombudsmäns. Om det finns överlappningar mellan BO:s och andra ombudsmäns roller och ansvarsområden skall utredaren beskriva dessa. BO:s roll i kunskapsinsamling och utvärdering pekar i sitt slutbetänkande på vikten av att statistik och annan kunskap om barn och ungdomar samlas in och analyseras så att barnens situation fortlöpande kan beskrivas. Det är regeringen som är ansvarig för åtaganden enligt konventionen och regeringen har därför ett krav på sig att samhällelig verksamhet som rör barn följs och beskrivs bl.a. i form av statistik. Denna bör vara så utformad att man med hjälp av den snabbt kan identifiera uppkommande problem i barns och ungdomars livssituation. Statistiken bör också ha en sådan bredd att utvecklingen kan fångas upp lokalt. Regeringen har givit () i uppdrag att ut- arbeta ett förslag till årlig basstatistik om barn och deras familjer. Ar- betet skall framförallt inriktas på att kunna beskriva barns familjeför- hållanden. Uppdraget kommer att redovisas . BO sammanställer rapporten som är en faktasamling om barn och ungdomar vilket ger en överblick över statistikläget. Utre- daren skall, bl.a. mot bakgrund av den kommande pröva BO:s framtida roll vid utformningen av statistiken om barn och ungdom upp till . Det är också viktigt att forskning om barn och unga tas till vara. Detta förutsätter att BO har möjligheter att orientera sig om pågående forskning och att ta till sig resultaten från den. Det är angeläget att BO även följer den internationella utvecklingen både när det gäller kunska- per om barn och när det gäller hur olika problem kan lösas. I översynen av och verksamhet är BO:s uppfölj- ning och utvärdering av hur tillämpas i en central faktor. Utredaren skall pröva om är lämplig för uppgiften eller om den bör ändras och ytterligare resurser tillföras verksamheten. Enligt sin instruktion skall BO informera om . En betydande del av BO:s resurser används för detta ändamål. Regeringen har avsatt särskilda medel från All- männa arvsfonden för att möjliggöra för frivilligorganisationer att in- formera om . torde tillhöra de allra mest kända konventionerna som anslutit sig till. Trots detta har kritik riktats mot hur infor- mationsarbetet skett. Kritiken har framför allt riktat sig mot att de per- sonalgrupper som arbetar med barn inte i sin ordinarie fortbildning fått tillräckliga kunskaper om . Varken BO:s eller de ide- ella organisationernas arbete har kunnat motverka denna brist. Vid översynen skall frågan om hur grupper som professionellt ar- betar med barn skall nås av kunskap om behandlas. Också frågan om hur barnen själva skall nås av kunskap om sina rättig- heter skall tas upp i översynsarbetet. Dessutom skall utredaren göra en allmän genomgång av BO:s informationsverksamhet och lämna förslag till hur den kan förbättras. BO:s rapporter och förslag till regeringen En viktig del av BO:s arbete utgörs av årsrapporterna till regeringen som hitintills innehållit en stor mängd förslag. Även i andra fall har BO lämnat förslag till lagändringar och dylikt till regeringen. I samband med översynsarbetet skall utredaren granska hur dessa rapporter utformats och BO:s insatser bakom dem. Granskningen skall också innefatta hur de tagits emot i och vilka konkreta resultat de har givit. Förslag skall lämnas till hur denna verksamhet kan utformas i fortsättningen. Myndighetsansvar för barns lek- och utemiljö Sedan förändrades till den nya myndigheten – Barnom- budsmannen – finns något tydligt myndighetsansvar för frå- gor som rör barns lek- och utemiljö. Oroande signaler hörs om nedrust- ning av vissa delar av barnens miljö. Det är mot den bakgrunden ange- läget att frågan om ansvaret på myndighetsnivå för barns lek- och ute- miljö klarläggs. Ett sådant ansvar kan läggas på BO eller någon annan myndighet. Utredaren skall inom sitt uppdrag pröva denna fråga. En särskild fråga är hur barnens synpunkter och idéer skall inhämtas och tas tillvara. Utredaren skall belysa olika modeller för hur detta kan ske, samt vilken roll BO kan spela i detta sammanhang. I detta sam- manhang är det viktigt att ha ett tydligt genderperspektiv så att både pojkar och flickor får möjlighet att göra sina röster hörda. Ytterligare en fråga som utredaren skall ta upp är BO:s internatio- nella engagemang. Det finns ett svenskt intresse av att BO deltar i in- ternationellt arbete och att BO-institutionen blir känd. arbetet får dock inte bli så omfattande att det negativt påverkar BO:s arbete i . I översynen skall dessa frågor belysas. Vissa preciseringar av uppdraget Utredaren skall även i övrigt belysa och lämna förslag till hur BO skall kunna medverka till att blir känd och använd och att barns villkor förbättras i . Utredaren skall i sitt arbete ha kontakter med . Utredaren bör i sitt arbete samarbeta med den utredare som på motsva- rande sätt ser över . I övrigt bör utredaren ha kontakt med andra berörda myndigheter och med frivilligorganisationer inom området. Utredaren skall beakta regeringens samtliga generella direktiv till kommittéer och särskilda utredare (dir. 1992:50, dir. 1994:23, dir. 1994:124, och dir. 1996:49). Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Enkät till myndigheter/organisationer 1.Vilken betydelse har haft för Er myndig- hets/organisations ansvarsområde? 2.Är gränsdragningen mellan Er myndighet/organisation och Barn- ombudsmannen tydlig eller finns det oklarheter? Om det finns oklarheter, i så fall i vilka avseenden? 3.Har Er myndighet/organisation haft användning av Barnombuds- mannens informations- och opinionsbildande arbete? Om ja, i så fall på vilket sätt? 4.Har Er myndighet/organisation haft användning av Barnombuds- mannens årliga rapporter till regeringen? Om ja, i så fall på vilket sätt? 5.Samverkar Er myndighet/organisation med ? Om ja, vilken betydelse har denna samverkan haft för Er verksam- het? 6.Finns det behov av ökad samverkan mellan Er myndighet/orga- nisation och ? Om ja, i så fall på vilket sätt? 7.Finns det formella eller informella hinder för samverkan? Om ja, var vänlig ge exempel. 8.Har Er myndighet/organisation i övrigt några synpunkter på Barn- ombudsmannen och vilka dennes uppgifter ska vara? Svaret på denna enkät skickas till: kommittélokaler 103 33 Finns det någon barnombudsman eller liknande i Er kommun Har Er kommun haft användning av informationsmaterial? Årsrapporten , Liten blir stor Årsrapporten , Barndomen sätter spår På spaning efter – en kommunstudie, 1995 Spaning efter går vidare – en kommunstudie, 1997 Anser Ni att verksamhet bidragit till att påverka kommunens beslut i någon fråga? Har Er kommun haft någon kontakt med ? Ja, vid ett flertal tillfällen Har Er kommun haft någon samverkan/samarbete med ? Ja vid ett flertal tillfällen Har samverkat någon enstaka gång Finns behov av samverkan med i kommunens arbete med Har Er kommun i övrigt några synpunkter på och vilka dennes uppgifter ska vara? Tack för Er medverkan Sammananställning gjord av SCB baserad på utredningens kommunenkät Finns endast i den tryckta versionen Deltagare vid utredningens hearingar , Barns rätt till lek, IPA , (Idéer för livet Skriftliga synpunkter har inkommit från följande organisationer Barns rätt till lek, IPA FARR, Flyktinggruppernas och Asylkommittéernas Riksråd NOBAB, Nordisk forening for syke barns behov RBU, och Ungdomar ROKS, för Kvinnojourer i (Idéer för livet) Synpunkter från utredningens referensgrupp Till utredningen har en referensgrupp, bestående av ungdomar i 15–, varit knuten. Tre elever från utanför , , Soheil och har ingått i gruppen. Vidare har och från Kiörningskolan i samt och från Läredaskolan i ingått. Referensgruppen hade sitt första möte med utredningens sekretariat och fick då information om Barnombudsman- nen och om utredningens uppdrag att göra en översyn av Barnom- budsmannen. Gruppen gick igenom en del av det informationsmaterial som gett ut, bland annat broschyren "Barnom- udsannen" i vilken uppdrag och verksamhet pre- senteras. Därefter gjordes ett besök hos då grup- pen fick mera information om på internet och om telefonlinjen BO Direkt. Gruppen fick också tillfälle att ställa frågor direkt till handläggare på . Referensgruppen har framför allt arbetat med frågor som rör barns och ungdomars kännedom om samt Barnom- budsmannens möjlighet att nå ut med information till och inhämta syn- punkter direkt från barn och ungdomar. Gruppen diskuterade dessa frå- gor i sina klasser, i elevråden, med elevstödjare och några av ungdo- marna genomförde enkät- och intervjuundersökningar i sina respektive skolor. Resultaten redovisades vid utredningens sammanträde . Här följer en sammanfattning av referensgruppens re- sultat. För att ha något att säga när ska tala å barns och ungdomars vägnar måste veta vad barn och ung- domar själva tycker. Det innebär att måste prata med barn och ungdomar och lyssna på vad de har att säga för att sedan kunna föra ut deras synpunkter. Referensgruppen var enig om att Barn- ombudsmannen behöver mera kontakter med barn och ungdomar och för att få det måste bli mera känd bland barn och ungdomar. I stort sett inga elever på vare sig , Kiör- ningskolan eller Läredaskolan, enligt de undersökningar som ungdo- marna själva hade gjort, visste vilka uppgifter har eller vem som är . Referensgruppen ansåg att bör gå ut mer med information om sig själv. Så här skriver eleverna från Kiörningskolan i sin sammanställning av de diskussioner som förts i ett antal klasser: "Många elever tycker att bör gå ut mer offentligt, om möjligt besöka skolor runtom i . Detta för att förklara vad hon arbetar med och hur vi ungdomar kan använda oss av henne". informationskanaler till barn och ungdomar, telefonlinjen BO Direkt och hemsidan på internet utvärderades också av referensgruppen. Eftersom telefonlinjen endast är öppen hade ungdomarna inte haft möjlighet att ringa. De flesta ungdomar i den åldern går i skolan och har därför svårt att komma ifrån. borde därför, menade referens- gruppen, ändra öppettiderna för telefonlinjen så att barn och ungdomar verkligen har möjlighet att ringa. De allra flesta var positiva till på in- ternet. Den bedömning som eleverna på Kiörningsskolan hade gjort kan sammanfatta hela referensgruppens synpunkter: "En mycket bra hemsida. Intressant text, bra layout, lätt att använda sig av och ett stort plus är att barn och ungdomar har varit med och tyckt till och utformat sajten. En mindre bra egenskap med Barnkanalen är att den är ganska avancerad att söka information här för ungdomar som är under ". Hemsidans ungdomsdel är däremot, enligt referensgruppen, en klar kontrast till Barnkanalen: "Tråkig text, dålig layout, en hemsida som man inte besöker mer än en gång om man inte blir tvingad. Här finns dock mycket information för den som endast söker fakta. Tävlingen som utlystes kom inte för sent". Det stora problemet med både telefonlinjen och Barnombudsman- nens hemsida på internet är dock, enligt referensgruppen, att så få barn och ungdomar känner till dessas existens. Ingen som referensgruppens medlemmar hade talat med på sina respektive skolor kände till BO Di- rekt, Barnkanalen eller Unga Kanalen. Information om telefonnumret liksom adressen till hemsidan har ännu inte nått ut till barn och ungdo- mar. måste alltså bli mera känd, sprida information om sig själv så att barn och ungdomar förstår vad har för uppgifter. Om når ut med sitt budskap, menade referensgruppen, så kommer barn och ungdomar att kontakta . Referensgruppen framförde en rad förslag till hur skulle nå ut med information och vilka metoder skulle kunna använda för att få reda på vad barn och ungdomar tycker i olika frågor. Det måste finnas informationsmaterial om Barn- ombudsmannen som riktas till barn och ungdomar. Referensgruppen menade att broschyren där presenterar sin verksamhet inte kan användas som informationsmaterial till barn och ungdomar. Texten är alltför krånglig, för långa meningar och många svåra ord. En ny broschyr där förklarar vad faktiskt gör för barn och ungdomar efterlystes. måste också informera om adressen till sin hemsida, hur ska barn och ungdomar annars veta att den finns? Information om telefonnumret till BO Direkt och varför barn och ungdomar ska ringa dit sågs också som angeläget. Om vill nå barn och ungdomar med information om sig själv eller om barnkonven- tionen borde samarbeta med . I stort sett alla barn och ungdomar upp till kommer förr eller se- nare till eller Clock. På varje bricka finns en pappers- duk och på denna skulle kunna förmedla in- formation om till exempel adressen till hemsidan, föreslog referens- gruppen. Kontakt med föräldrar och lärare. Om man vill nå alla barn och ung- domar i hela måste man fråga sig var dessa finns. Mindre barn är antingen hemma eller på dagis. Barn från sex eller finns i skolan. Det betyder, menade referensgruppen, att om man vill veta hur barn i har det så ska man fråga antingen föräldrar eller lärare. Genom lärare skulle också kunna få ut information om . En lärarhandledning om efterlystes därför. Referensgruppen var, som nämnts, positiv till Barn- ombudsmannens hemsida på internet. De flesta både barn och ung- domar tycker att det är spännande och kul med internet. Barnom- budsmannen bör därför bygga vidare på sin internetkontakt med barn och ungdomar. Ett sätt att göra internetkontakten mera personlig skulle vara att också chattar på internet. även om barn och ungdomar skulle kunna chatta med Barnom- budsmannen så är internet ändå ett opersonligt sätt att hålla kontakt på. Det räcker alltså inte med internet. Personliga kontakter behövs också. Mer personlig kontakt med barn och ungdomar. I broschyren "" står det att anordnar konferenser och seminarier. Vid besöket hos frågade referensgruppen om barn och ungdomar brukade vara med på dessa konferenser och fick till svar att detta inte brukade förekomma. Referensgruppen ansåg generellt att Barnombuds- mannen borde utveckla olika former av direkt, personlig kontakt och att bjuda in barn och ungdomar till konferenser och seminarier kunde vara ett sätt att få sådan kontakt. Ett annat sätt är att Barnombuds- mannen knyter en eller flera referensgrupper med barn och ungdomar till sig. Sådana referensgrupper bör bestå av cirka sex medlemmar, inte färre men heller inte särskilt många fler. Det är viktigt att noga överväga åldersfördelningen i sådana grupper. En elvaåring bör till exempel, menade referensgruppen, inte placeras i samma grupp som en 14-åring. Däremot kan sjuåringar fungera i samma grupp som ungdomar i 14–. Enkäter via elevråd till barn och ungdomar. Ett sätt att inhämta syn- punkter från barn och ungdomar kan vara att bygger upp ett nätverk av elevråd runt om i landet. Via elevråden skulle kunna gå ut med enkäter till barn och ungdomar. Det skulle inte behöva kosta så mycket, eftersom elevråden skulle göra merparten av arbetet. Barn- ombudsmannen kunde skicka en enkät vardera till varje elevråd som i sin tur skulle ansvara för att kopiera enkäten, distribuera den till alla elever, samla in och sammanställa enkäten för att sedan skicka tillbaka svaren till . Affischer, temadagar och reklam i TV är informationskanaler som , enligt referensgruppen, skulle kunna an- vända för att nå ut med information till barn och ungdomar. Barn- ombudsmannen skulle också kunna ha en egen spalt i någon eller några ungdomstidningar där ombudsmannen kan besvara frågor från barn och ungdomar. Tidningen som delas ut gratis på posten, JC och andra ställen dit ungdomar går, nämndes som exempel. Spal- ten skulle kunna benämnas "". Ytterligare ett förslag från referensgruppen var att själv skulle kunna ge ut en tidning eller ett nyhetsblad, producerad av barn och ung- domar. Så här skriver eleverna från Kiörningsskolan: "Ett mycket populärt förslag var någon form av tidning. bestå av ungdomar, den ekonomiska delen skötas av vuxna, och skolorna skulle prenumerera på tidningen eftersom temat är SO- relaterat". En del av utredningsuppdraget är att granska hur årsrapporter har tagits emot i och vilka konkreta re- sultat de har givit. Ramen för BO:s årsrapporter finns i BO:s instruktion (1993:710) och i förarbetena till inrättandet av (prop. 1992/93:173). Instruktionens 3 § stadgar att BO skall lämna en berättelse till regeringen om sin verksamhet under det närmast före- gående kalenderåret. I propositionen (s. 13) uttalas det att "Ombuds- mannen bör avge en rapport över sin verksamhet till regeringen. I rapporten bör lyftas fram frågor som ombudsmannen anser regeringen behöver överväga. Det kan vara förslag i lagstiftningsfrågor eller andra åtgärder. I rapporten bör finnas en sammanställning över de mer princi- uttalanden som ombudsmannen gjort under verksamhetsåret. Sär- skilt bör sådana uttalanden tas upp som behandlar författningars över- ensstämmelse med och vilka åtgärder som kan behöva övervägas i fall det brister i överensstämmelsen." har lämnat fyra årsrapporter till regeringen; Hallå där! (1994), Tänk om... (1996), Barndom sätter spår (1997) och Liten blir stor (1998), med en mängd olika förslag. sker överlämnandet av årsrapporten ge- nom ett personligt sammanträffande mellan och ansvarigt statsråd i . Därefter behandlas rapporten i sedvanlig ordning, dvs. förslag som hör till ett eller flera departements sakområde överlämnas till respektive departement eller till ansvarig handläggare inom för vidare åtgärd. I löpande arbete används årsrapporternas all- männa beskrivning av barns och ungdomars situation och livsvillkor som ett värdefullt komplement till andra beskrivningar av barns och ungdomars situation, t.ex. från och länsstyrelserna, i budgettexter, bakgrundsmaterial till direktiv etc. BO:s förslag samt vidtagna åtgärder Nedan följer en sammanställning av de förslag som BO har lämnat till regeringen i sina årsrapporter. I den mån det har varit möjligt att utröna i diariet redovisas även de åtgärder som har vidtagits med anled- ning av förslagen. "Medveten barnsyn i kommunerna" art. 2, 3 och 4