sou · GNB355d1 · 2000-01-01 00:00:00 — presenterade en arbetsgrupp sammansatt bl.a. av representanter från kommissionen, industrin och reglerande myndigheter i medlemsländerna en rapport med rekommendationer för utvecklingen av den audiovisuella industrin i den digitala tidsåldern.32 När det gäller konvergensen mellan tele-, media, och IT-sektorerna och regleringen av sektorerna, framför gruppen att det kommer att finnas ett fortsatt behov av specifik reglering för audiovisuellt innehåll på grund av skillnaden mellan publik och privat kommunikation. Regelverket skall främja innovation och konkurrenskraft och vara klart och konsekvent eftersom det är viktigt att samma tjänst inte regleras av två regelverk med olika målsättningar. Dessutom skall regelverket främja konkurrens, mångfald, öppet och icke-diskriminerande tillträde samt främja utvecklingen av digitala tjänster och en smidig övergång till en helt digital miljö. I det följande behandlas direktivet 89/552/EEG om TV utan grän- ser, direktivet 95/47/EG om TV-standarder och rekommendationen om skydd för minderåriga och den mänskliga värdigheten. 31 Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av om radio och TV i allmänhetens tjänst, EGT nr C 30, , s. 1. 32 The Digital Policy, Report from the on Audiovisual Policy, October 1998. Rådets direktiv /552/EEG om TV utan gränser syftar till att garantera fri rörlighet av TV-sändningar och att harmonisera regler om innehållet TV-sändningar inom gemenskapen.33 Direktivet är tillämpligt på TV-sändningar, dvs. den ursprungliga överföringen av TV-program avsedda för mottagning av allmänheten, per tråd eller genom luften inklusive överföring via satellit, i okodad eller kodad form. Även överföring av program mellan företag för vidaresändning till allmänheten ingår i begreppet TV-sändning. Däremot innefattas inte kommu- nikationstjänster som efterfrågas individuellt såsom t.ex. telefax eller databaser. Direktivet ålägger medlemsstaterna att säkerställa fri mottagning av TV-sändningar från en annan medlemsstat och förbjuder medlemsstater att begränsa återutsändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater. Den fria rörligheten garanteras genom att det land från vilket sändningar sker skall kontrollera att sändningen står i över- ensstämmelse med reglerna i direktivet (sändarlandsprincipen). I sär- skilda fall, om sändningen uppenbarligen, allvarligt och djupt överträder direktivets bestämmelser om skydd för barn och ungdom (artikel 22), kan emellertid en TV-sändning från en annan medlemsstat hindras. Direktivet medför harmonisering av regler för TV-sändningarnas innehåll. Medlemsstaterna åläggs enligt direktivet att garantera att en viss del av sändningarna skall bestå av europeiska program. Direktivet innehåller regler om hur stor andel av sändningstiden som får bestå av reklam, hur reklamen får sändas samt restriktioner och förbud för sändning av viss reklam. Direktivet förbjuder även vissa program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, i synnerhet program som innehåller pornografi eller meningslöst våld. Dessutom skall medlemsstaterna säkerställa att pro- gram inte innehåller något som kan framkalla hat grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. Slutligen finns även regler om genmäle som möjliggör för individer och juridiska personer att få upprättelse om de misskrediteras i en sändning. Direktivet om TV utan gränser är ett minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna får ha mer restriktiva regler än som anges i direktivet. 33 Rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT nr L 298, 17.10.1989, s. 23. Det ursprungliga direktivet om TV utan gränser är ändrat genom direktiv /36/EG34. Det nya direktivet medför inga förändringar av direktivets ursprungliga syfte, utan innehåller tillägg till och förtydligande av de redan gällande reglerna. Genom ändringsdirektivet införs en definition av programföretag, regler för bestämmande av ansvarigt land enligt den s.k. sändarland- sprincipen, regler om allmänhetens tillgång till viktiga evenemang t.ex. sportevenemang och regler om varningssignaler för program som bedöms kunna skada underåriga. Direktivet genomförs i svensk rätt genom radio- och TV-lag (1996:844), lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknads- föring av alkoholdrycker, tobakslagen (1993:581) och marknads- föringslagen (1995:450). Tekniska frågor på TV-området regleras i direktiv /47/EG om till- lämpning av standarder för sändning och televisionssignaler.35 Direktivet syftar till att fastställa en gemensam standard för TV-sändningar inom gemenskapen och främja utvecklingen av avancerade televi- sionstjänster, televisionstjänster för bredbildsformat, högupplös- ningstjänster och televisionstjänster som använder digitala sändnings- system. Vidare ålägger direktivet medlemsstaterna att underlätta anslutningen av tillbehör till TV-mottagare, bl.a. avkodare, genom fast- ställande av ett standardiserat gränssnitt mellan TV-mottagaren och avkodaren. Direktivet skall även skapa ett enhetligt regelverk för operatörer av digitala betal-TV-tjänster. Direktivet innehåller även bestämmelser om vilka sändningssystem som skall användas vid digital och inte helt digital utsändning av TV. Direktivet ställer krav på utrustning för vissa TV- mottagare för att underlätta anslutning av kringutrustning. Avseende villkorad tillgång till digitala televisionstjänster ställs krav på kon- sumentutrustning som kan avkoda program och på att utövare av tjäns- ter för villkorad tillgång skall erbjuda alla programföretag tjänster på lika, 34 och rådets direktiv /36/EG av om ändring av rådets direktiv /552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT nr L 202, 30.7.1997, s. 60. 35 och rådets direktiv nr 95/47/EG av om tillämpning av standarder för sändning av televisionssignaler, EGT nr L 281, 23.11.1995, s. 51. rimliga och icke-diskriminerande villkor. Räkenskaperna för tjänster för villkorad tillgång skall redovisas separat. Direktivet genomförs i svensk rätt genom lag (1998:31) om standar- der för sändning av TV-signaler, förordningen (1998:32) om standarder för sändning av TV-signaler, förordning (1994:729) med instruktion för Radio- och och Radio- och förskrifter (1998:1) om användning av vissa sändningsstandarder för sändning av TV-sig- naler. 3.3.4Skydd för minderåriga och den mänskliga värdigheten Rådets rekommendation om skydd för minderåriga och den mänskliga värdigheten36 riktar sig till medlemsstaterna, till berörda branscher och parter samt till kommissionen. Medlemsstaterna rekommenderas att främja utvecklingen av indust- rin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom att främja frivilligt inrättande av nationella system för att skydda minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och infor- mationstjänsterna och genom att inrätta nationella system med själv- reglering, men även genom samarbete på gemenskapsnivå eller andra åtgärder. De rekommenderas även att stimulera programföretag inom medlemsstaterna att på frivillig grund bedriva forskning m.m. för att skydda minderåriga och informera tittarna. Berörda branscher och parter rekommenderas att samarbeta med myndigheter för att skapa strukturer som representerar samtliga berörda parter, att samarbeta vid utarbetande av uppförandekoder för skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten, att på frivillig grund utveckla och prova ut nya sätt att skydda minderåriga och informera tittarna samt att delta i regelbunden uppföljning och utvärdering av de initiativ som genomförs på nationell nivå. Kommissionen uppmanas att underlätta skapandet av nätverk mellan organ på gemenskapsnivå, medlemsstater och berörda parter som omfattas av rekommendationen, att främja samarbete mellan strukturer för bl.a. självreglering, att tillsammans med medlemsstaterna främja internationellt samarbete på området samt att tillsammans med behöriga 36 Rådets rekommendation av om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten, EGT nr L 270, 7.10.1998, s. 48. nationella myndigheter utveckla en metod för utvärdering av de åtgärder som vidtagits med anledning av rekommendationen. Rådet för skadliga våldsskildringar () har genom tilläggsdirektiv fått regeringens uppdrag att informera berörda branscher om rekommendationens innehåll, följa branschernas själv-reglerande arbete med de frågor som rekommendationen omfattar samt, om branscherna så önskar, fungera som stöd och samtalspartner i frågor som rör skydd av barn och den mänskliga värdigheten (dir. 1998:110). rapporter till regeringen skall sedan användas som underlag för en jämförande utvärdering på EU-nivå av nationella åtgärder på de områden som omfattas av rekommendationen. EG:s reglering på telekommunikations- och medieområdet kompletteras av arbete med att främja utvecklingen av informationssamhället. Det mer konkreta arbetet med informationssamhället inom EU inleddes genom utfärdandet av en vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning37 i vilken informationssamhällets betydelse för utveckling betonades. I vitboken lades förslag om att det skulle tillsättas en grupp för att utarbeta konkreta förslag för införande av informations- samhället. Gruppens arbete resulterade i den s.k. Bangemann- rapporten38 som visade på områden för utveckling och användning av informationsteknologi. Rapporten lade grunden till den första handlings- planen för informationssamhället som kommissionen presenterade år 1994.39 I handlingsplanen konstaterades att informationssamhället bäst kan främjas genom avregleringen av telekommunikationsmarknaden och främjande av privata investeringar. Ytterligare en handlingsplan för informationssamhället presenterades år 1996.40 Den bygger på fyra huvudmål för utveckling av infor- mationssamhället: 37White Paper on Growth, Competitiveness, and Employment - and Ways Forward into the 21st Century, COM(93) 700 final, 5.12.93. 38Europe and the , Recommendations to Council, 26.5.1994. 39Europes to the , An Action Plan, COM(94) 347 final, . 40Europa i ledningen för det globala informationssamhället: Löpande åtgärdsplan, KOM(96) 607 slutlig, 27.11.1996. ·att förbättra villkoren för näringslivet genom att avreglera telekom- munikationsmarknaden och genom att tillämpa principerna om den inre marknaden på informationssamhället ·att investera , bl.a. genom att satsa på utveckling av in- formationssamhället i skolorna ·att sätta människan i centrum, både avseende arbetsmarknadsfrågor och frågor om grundläggande rättigheter som yttrandefrihet och integritet ·att möta globaliseringen genom att arbeta för att skapa gemensamma regler för marknadstillträde, upphovsrätt, integritet, skadligt innehåll, beskattning, standarder m.m. Kommissionen utfärdade en grönbok om informationssamhäl- let41 som resulterade i en debatt om sociala och arbetsmarknadspolitiska frågor i informationssamhället. Därefter utfärdade kommissionen ett meddelande om informationssamhällets sociala och arbetsmark- nadspolitiska dimension42 i vilket framförs de åtgärder som vidtagits och behöver vidtas samt målsättningarna med arbetet att integrera den sociala dimensionen i utvecklingen av riktlinjer för informations- samhället. Detta meddelande utgör en del av den handlingsplan som redogjorts för ovan och har tre huvudsyften: ·att göra individer mer medvetna om de sociala följderna av infor- mationssamhället ·att integrera informationssamhället i de socialpolitiska riktlinjerna och åtgärderna ·att fastställa särskilda åtgärder avsedda att maximera informations- samhällets bidrag till att främja sysselsättningen och integrationen. 41Europeiska kommissionens grönbok, Leva och arbeta i informationssamhället - Människan i centrum, KOM(96) 389 slutlig, 23.7.1996. 42Europeiska kommissionens meddelande om informationssamhällets sociala och arbetsmarknadspolitiska dimension, KOM(97) 397 slutlig, . I syfte att öka konsumentskyddet har rådet utfärdat en resolution om konsumenten i informationssamhället.43 Rådet framför i resolutionen bl.a. att det är nödvändigt att tillhandahålla samma skyddsnivå i fråga om ny teknik som i fråga om traditionella konsumenttransaktioner. Rådet uppmanar kommissionen att när det gäller informationssamhället granska gemenskapslagstiftningen för att identifiera kryphål, vidta åtgärder för att säkerställa att konsumenternas intressen beaktas fullt ut och vidta åtgärder för att säkerställa konsumenternas rättigheter till nationell rättskipning m.m. I det följande behandlas ett urval av de rättsakter som reglerar informationssamhället. 3.4.2Tekniska standarder och föreskrifter Direktiv /34/EG44 om ett informationsförfarande för tekniska stan- darder och tekniska föreskrifter syftar till att undanröja handelshinder som orsakas av brist på enhetliga tekniska föreskrifter mellan med- lemsstaterna. Direktivet ålägger medlemsstaterna att informera kom- missionen och europeiska och nationella standardiseringsorgan bl.a. om de nationella standardiseringsorganen beslutat att utarbeta eller ändra en standard genom att införa den i sina standardiseringsprogram. Direktivet har ändrats genom direktiv /48/EG45. Syftet med änd- ringen är att direktivets regler skall vara tillämpliga även på informa- tionssamhällets tjänster och säkerställa öppenhet i de nationella regel- verken för standardisering av dessa tjänster. Informationssamhällets tjänster definieras i förslaget som alla tjänster som vanligtvis utförs mot ersättning på distans på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänstemottagare. Ändringsdirektivet skall genomföras i nationell rätt . Direktivet genomförs i svensk rätt genom förordningen (1994:2029) om tekniska regler och föreskrifter (1995:5) om tekniska regler. 43Rådets resolution om konsumenten i informationssamhället. 44Europaparlamentets och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, EGT L nr 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet upphäver rådets direktiv /189/EEG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. 45Europaparlamentets och rådets direktiv /48/EG av om ändring av direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, EGT nr L 217, , s. 18. Det s.k. databasdirektivet 96/9/EG46 syftar till att skapa ett harmoniserat rättsligt skydd för databaser inom gemenskapen. I direktivets mening avses med en databas en samling av verk, data eller andra självständiga element som sammanställts på ett systematiskt och metodiskt sätt och som var för sig är tillgängliga genom elektroniska medier eller på något annat sätt. Huvudsyftet med direktivet är att upprätta ett skydd för digitala databaser, men även databaser som upprättats med annan tek- nik skyddas. Direktivet ålägger medlemsstaterna att genom upphovsrätt skydda strukturen för databaser som har upprättas genom en intellektuell pres- tation. Upphovsrätten tillkommer den fysiska person eller den grupp av fysiska personer som skapat databasen. Upphovsmannen har ensamrätt till förfogande över databasen. Om det däremot inte krävts en intellek- tuell prestation för upprättandet av databasen, men sammanställningen är resultatet av en väsentlig investering, inträder enligt direktivet ett immateriellt skydd. Skyddet innebär bl.a. att upphovsmannens samtycke krävs för att använda utdrag eller återanvända innehållet i databasen. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk och lagen (1980:612) om medling i vissa upphovsrättstvister. Dataskyddsdirektivet 95/46/EG 47 syftar till att skapa harmoniserade regler och en hög skyddsnivå för personuppgifter inom EU och främja fri rörlighet av sådana uppgifter inom gemenskapen. Direktivet är ett minimidirektiv som ger medlemsstaterna möjlighet att inom direktivets ramar närmare precisera villkor för när behandling av personuppgifter får förekomma under förutsättning att dessa preciseringar inte hindrar den fria rörligheten av personuppgifter inom gemenskapen. Direktivet är tillämpligt på all behandling av personuppgifter oavsett form. Upprättande av ett register måste motiveras av särskilda, uttryck- ligt angivna och berättigade ändamål. Om tillstånd givits till behandling av uppgifter för ett visst ändamål, får dessa uppgifter inte senare användas för andra ändamål. 46 och rådets direktiv /9/EG av om rättsligt skydd för databaser, nr L 77, 27.3.1996, s. 20. 47 och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, EGT nr L 281, 23.11.1995, s. 31. Enligt direktivet tillåts behandling av personuppgifter bl.a. om: ·den registrerade lämnat sitt samtycke ·det är nödvändigt för att fullgöra ett avtal i vilket den registrerade är part ·det finns bestämmelser om att behandling av personuppgifter skall ske ·det är nödvändigt för att skydda den registrerades intressen ·det är nödvändigt för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller för myndighetsutövning Det finns i direktivet bestämmelser om behandling av särskilt känsliga uppgifter som rör t.ex. ras, politisk åskådning och religion. Behandling av personuppgifter måste anmälas till en tillsynsmyn- dighet. Denna tillsynsmyndighet skall vara oberoende och ha rätt att undersöka och ingripa mot otillåten behandling av personuppgifter. Direktivet genomförs i svensk rätt genom personuppgiftslagen (1998:204), (1962:700) och sekretesslagen (1980:100). Datainspektionen är tillsynsmyndighet. Direktiv /84/EG om villkorad tillgång48 syftar till att skapa skydd och garantier för betalning av tjänster som är föremål för villkorad tillgång t.ex. genom kryptering. Medlemsstaterna åläggs därför att vidta åtgär- der mot olaglig utrustning som ger obehörig tillgång till skyddade tjänster. Med olaglig utrustning avses utrustning eller programvara som utformats eller anpassats för att göra en skyddad tjänst tillgänglig i tolkningsbar form utan tjänsteleverantörens godkännande. De tjänster som skyddas är radio- och TV-tjänster samt informationssamhällets tjänster. I direktivet åläggs medlemsstaterna bl.a. att förbjuda tillverkning, import, distribution, försäljning, uthyrning, och innehav eller installa-tion, underhåll eller byte av olaglig utrustning i kommersiellt syfte. Dessutom skall marknadsföring av illegal utrustning förbjudas. Medlemsstaterna åläggs att införa sanktioner och möjligheter till rättelse, t.ex. att väcka skadeståndstalan vid brott mot de förbud som anges ovan. Direktivet skall genomföras i nationell rätt . 48 och rådets direktiv /84/EG av om det rättsliga skyddet för tjänster som bygger på eller utgörs av villkorad tillgång, EGT nr L 320, 28.11.1998, s. 54. 3.4.6Säkrare användning av Internet Beslut 276/1999/EG om en handlingsplan för säkrare användning av Internet49 syftar till att främja en säkrare användning av Internet och verka för en gynnsam utveckling av Internetbranschen. Åtgärder skall enligt handlingsplanen vidtas för att : ·främja självreglering inom branschen och system för övervakning ·verka för att branschen tillhandahåller filtreringsverktyg och klassi- ficeringssystem som ger föräldrar och lärare möjlighet att välja ut lämpligt innehåll för barn ·öka medvetenheten om branschens tjänster bland användarna ·införa stödåtgärder såsom bedömning av rättsliga konsekvenser ·främja det internationella samarbetet på området ·på annat sätt främja en säkrare användning av Internet Handlingsplanen skall genomföras , mellan och . Kommissionen utfärdade ett förslag till direktiv om elektro- niska signaturer.50 Direktivförslaget syftar till att främja elektronisk kommunikation och handel genom att skapa ett harmoniserat regelverk för elektroniska signaturer inom gemenskapen. Med en elektronisk sig- natur avses i förslaget en signatur i digital form, fogad till, eller logiskt knuten till uppgifter och som används av en undertecknare för att ange att undertecknaren godkänner innehållet i uppgifterna, och som uppfyller följande krav: a) den är endast knuten till undertecknaren, b) den kan identifiera undertecknaren, c) den är skapad med medel som undertecknare kan kontrollera fullständigt, d) den är kopplad till de uppgifter som den har avseende på, på ett sådant sätt att varje efterföl- jande ändring av uppgifterna upptäcks. Enligt förslaget förbjuds medlemsstaterna att kräva tillstånd för till- handahållande av certifieringstjänster och att hindra tillhandahållande av certifieringstjänster som härrör från andra medlemsstater. Medlems- staterna skall vidare säkerställa juridiskt erkännande av elektroniska 49Europaparlamentets och rådets beslut nr 276/1999/EG av om antagande av en flerårig handlingsplan på gemenskapsnivå för att främja en säkrare användning av Internet genom att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på globala nät, EGT nr L 33, , s. 1. 50Förslag till och rådets direktiv om en gemensam ram för elektroniska signaturer, KOM (1998) 297 slutlig, EGT nr C 325, 23.10.1998, s. 5. Förslaget ålägger även medlemsstaterna att bl.a. införa bestämmelser om de väsentliga krav som skall gälla för elektroniska signaturer och regler för ansvar för tjänstetillhandahållare (CSP, Certi- fication Service Provider). Enligt förslaget skall direktivet genomföras i nationell rätt månader efter antagandet. Under beslutsproceduren har föreslagits ändringar till direktivför- slaget. Rådet förväntas anta en s.k. gemensam ståndpunkt . Kommissionen utfärdade ett förslag till direktiv om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättig- heter i informationssamhället.51 Direktivförslaget syftar till att främja samhandeln inom gemenskapen genom att förenkla och harmonisera skyddet för upphovsrätt. Kommissionen har i direktivförslaget upp- märksammat fyra områden där åtgärder bör vidtas. Medlemsstaterna skall säkerställa att upphovs- män och närstående rättighetsinnehavare, dvs. utövande konstnärer, fonogramproducenter, filmproducenter, radio/TV-företag, har ensamrätt till direkt eller indirekt mångfaldigande av sina verk, oav- sett metod och form samt om det sker helt eller delvis. ·Överföring till allmänheten. Medlemsstaterna skall ge upphovs- männen ensamrätt att godkänna och förbjuda all överföring till all- mänheten av deras verk oavsett om distributionen sker på trådbun- den eller trådlös väg samt även om allmänheten kan få tillgång till verken på tid och plats som bestäms individuellt. Denna rätt kvarstår även efter det att verket har gjorts tillgängligt för allmänheten. Medlemsstaterna skall säkerställa att upphovs- männen får ensamrätt till sina verk vid varje form av spridning till allmänheten genom försäljning eller på annat sätt. Denna rätt kon- sumeras inte inom gemenskapen om inte rättighetsinnehavaren gjort den första försäljningen eller någon annan form av överföring av äganderätten. ·Skydd av tekniska åtgärder och information om förvaltning av rät- tigheter. Medlemsstaterna skall ge skydd mot verksamheter vilka har till syfte att kringgå tekniska åtgärder som är utformade för att skydda upphovsrätt eller närstående rättigheter. lemsstaterna upprätta skydd mot den som avlägsnar eller ändrar 51 Förslag till och rådets direktiv om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informations-samhället, KOM (97) 628 slutlig, 10.12.1997. elektronisk information om förvaltning av rättigheter eller den som på något sätt distribuerar ändrad information.