sou · GNB388d1 · 2000-01-01 00:00:00 — I samband med att kommissionen framställde önskemål att få del av säkerhetspolisens material rörande mordutredningen åtog sig säker- hetspolisen att upprätta en sammanställning över de person- och sak- akter som på något sätt rör utredningen av mordet på . Enligt senare besked har en sådan sammanställning i och för sig upprättats, men det uppgavs att den var mycket översiktlig och inte innehöll något av värde, varför den inte inkluderades i det material som ställdes till kommissionens förfogande. Det material den tidigare ordförande och sekretariat fick ta del av har enligt säkerhetspolisen dokumenterats. Detta material har ställts till vårt förfogande. Det består huvudsakligen av akten Mordet på statsminister , men även av en del andra handlingar, som vi bedömt vara av mer perifer betydelse. Akten Mordet på statsminister . Akten innehåller totalt ca 2 500 sidor. I huvudsak rör det sig om ett från granskningssynpunkt ointressant material. Delar av innehållet i materialet är sådant som även återfinns hos PU. Till stor del är det emellertid fråga om till synes lös- ryckta handlingar, som förefallit oss vara av mindre värde. Åtskilligt är uppenbart ointressant från utredningssynpunkt, t.ex. innehåller materia- 12 Vi har inte kunnat få en klar bild av detta. Samme handläggare har, enligt vad som antecknats i minnesanteckningar från den tidigare Palmekommissio- nens arbete, vid ett sammanträffande , uppgett att alla handlingar rörande kommunikationen med PU kopierats och sparats hos säker- hetspolisen, dvs. såväl PU:s förfrågan som säkerhetspolisens svar skulle finnas samlat arkiverat hos säkerhetspolisen (PK-minnesanteckningar nr 21). Enligt de besked vi fått är detta inte riktigt. Förfrågningar från PU har visserligen sparats, men ligger då i den person- eller sakakt ur vilken information för be- svarande av den aktuella frågan hämtats. Någon dokumentation över vilka akter som på det sättet kommit till användning finns inte och det är således inte möjligt att granska denna hantering utan genomgång av alla hos säkerhets- polisen förekommande person- och sakakter. Någon sådan genomgång har vi (av naturliga skäl) inte kunnat göra. Brottsutredningen i översikt 139 let inbjudningar till de av de s.k. privatspanarna arrangerade årliga mötena på årsdagen av mordet. Kommissionen har gått igenom materialet, men eftersom innehållet bedömts sakna relevans för vårt uppdrag redovisas det inte här. Med tanke på att kommissionen skall fästa särskild vikt vid frågor som rör polisspåret finns det emellertid skäl att något beröra vad akten inne- håller i det hänseendet. Den innehåller två boxar benämnda Polis- spåret. Volym 1 består enbart av kopior av artiklar ur tidningar och tidskrifter. Även volym 2 innehåller till övervägande del sådana kopior. Här återfinns också två tunna mappar innehållande utredning av Buss 43 (se kapitel 4, Polisman ). Akten innehåller också 94 registerkort och en PM upprättad av den utredningsman vid , som handlade polisärendena . Om detta material, se kapitel 4, Polisspårets hantering inom PU . Kommissionen har även gått igenom det material i övrigt som enligt säkerhetspolisen hade ställts till den tidigare ord- förandes och sekretariats förfogande. Även detta material är, med några undantag, av begränsat intresse att redovisa. I de delar vi funnit det relevant för mordutredningen och vårt uppdrag har vi tagit upp det i de avsnitt av vår redovisning där det sakligt sett hör hemma. Anmärkningar om kommissionens möjlighet att granska säkerhetspolisens material Vid det sammanträde som kommissionen hade med säkerhetspolisens generaldirektör erhöll kommissionen i vart fall inledningsvis felaktiga uppgifter angående säkerhetspolisens material rörande mordutred- ningen. Det första beskedet var att det överhuvudtaget inte fanns något samlat material i ärendet. Det andra var att det skulle finnas två om- fattande akter. När vi senare skulle granska dessa gavs beskedet att det i själva verket bara fanns en akt. Vissa uppgifter som säkerhetspolisen enligt minnesanteckningar från den tidigare läm- nat angående hanteringen av materialet överensstämmer inte med de uppgifter som vi fått. Vi har vidare utlovats vissa sammanställningar och senare fått beskedet att sammanställningar visserligen gjorts, men att de är ointressanta och ingenting att se. Då vi begärt att få del av säkerhetspolisens material angående namngivna polismän har vi i vissa fall fått beskedet att dessa inte förekommer, annat än via dokumenta- tion av den säkerhetsklassning som görs av alla polismän. har vi fått del av annat material, som innehållit sakuppgifter – i flera fall omfattande utredning – rörande samma polismän. 140 Brottsutredningen i översikt Vi har erbjudits att granska omfattande registerutdrag. Dessa är emellertid i praktiken inte fullt uttydbara för en utomstående granskare. Som exempel kan nämnas att vi närmast händelsevis kom att erfara att tecknen %, = och + i en textmassa betyder att det i ärendet finns en hängmapp, tunnare akt respektive box med material. Utan kun- skap om dessa och andra teckens innebörd kan läsaren inte se att det finns ett material att studera. Vi anser att registerutdrag, som i likhet med dessa är kryptiskt utformade, är problematiska från gransknings- synpunkt. Det kan hävdas att den som tagit del av dem fått tillfälle att granska det material registerutdraget avser, trots att utdragets sakliga innehåll mycket väl kan ha undgått den som tagit del av det. Vi har inför vårt uppdrag i denna del studerat vad dåvarande ambassadören anfört om granskningen av säkerhets- polisen i det delvis hemliga betänkande angående säkerhetspolisens arbetsmetoder som han avgav (SOU 1989:18). Ett åter- kommande tema i betänkandet är att säkerhetspolisens verksamhet i många känsliga fall inte dokumenteras och att den därför är svår att granska. Utredaren redovisade – trots att han biträddes av en byråchef hos – stora svårigheter när det gällde att få en bild av de arbetsmetoder som användes. I den inledande sammanfattningen anfördes bl.a.: 13 Till bilden av den gråzon där arbetar hör en beslutsordning som gör det svårt att i efterhand veta vilka beslut som har fattats inom säker- hetspolisen. Beslut i känsliga, tveksamma eller kontroversiella frågor fattas ofta utan någon som helst dokumentation. I efterhand finns ingen annan möjlighet att rekonstruera beslutet än genom vad de inblandade befatt- ningshavarna minns eller vill minnas. Enligt vad som sagts mig kan det också förekomma att beslut fattas genom ett tyst samtycke från en chef som får ett ärende föredraget för sig. Bland de exempel utredaren nämnde på diffust beslutsfattande var den olagliga avlyssning som förekom och sedermera lagfördes i utred- ningen av mordet på . Den hade skett utan att lämna några spår i form av beslutsdokumentation. 14 Ett annat exempel var an- vändandet av källa A, som avslöjades i samband med den s.k. ; utredaren hade inte funnit ett enda papper hos säker- hetspolisen rörande denna operation. Det skulle kunna hävdas att utredarens granskning ligger och att de skildrade förhållanden numera har mindre relevans. Uppdraget utfördes emellertid som vi 13SOU 1989:18 s. 8. Brottsutredningen i översikt 141 granskar, varför vi anser att de erfarenheter som redovisas bör beaktas av oss, när vi bedömer förutsättningarna för vårt granskningsuppdrag i denna del. Slutligen har vi studerat förundersöknings- och domsmaterialet i det s.k. buggningsmålet, där tjänstemän vid säkerhetspolisen dömdes för olovlig avlyssning. Av materialet framgår att tjänstemän vid säker- hetspolisen inte alltid anser det förenligt med sitt tjänsteansvar att för granskningsorgan av skilda slag – i det aktuella fallet den åklagare som utredde ärendet – korrekt redovisa verksamheten. Mot den angivna bakgrunden har vi utfört vårt granskningsarbete i denna del så, att vi presenterat de frågeställningar vi är intresserade av för säkerhetspolisen och bett att få del av det material i saken som säkerhetspolisen förfogar över. Vi har därutöver ställt vissa specifika frågor – t.ex. har vi bett att få ta del av det eventuella material som kan finnas beträffande vissa polismän. De svar vi därvid fått redovisar vi, när de varit av intresse, liksom vi redovisar innehållet i de handlingar vi på detta sätt stött på, när vi bedömt detta vara av intresse. Några efter- forskningar därutöver har vi inte gjort. Vi är fullt medvetna om att vi därmed inte kan vara säkra på att vi har granskat säkerhetspolisens material rörande mordutredningen. Vi har endast granskat det material som på beskrivet sätt ställts till vårt förfogande. Vi anser emellertid inte att våra resurser och de rättsliga befogenheter15 en kommission av vårt slag förfogar över är tillräckliga för en mer förutsättningslös genomlysning av säkerhetspolisens roll i mordutredningen. Det har uppenbarligen inte heller varit vår upp- dragsgivares, dvs. regeringens, tanke att vårt uppdrag skulle inkludera en mer ingående granskning av säkerhetspolisens sätt att arbeta och registrera material. Ett sådant uppdrag kräver andra överväganden än de som gjorts inför tillsättandet av denna kommission. Vi vill också tillägga, att om det skulle förhålla sig så att ett visst material hos säkerhetspolisen rörande mordet inte kommit att företes för oss, behöver detta inte bero på en önskan från säkerhetspolisen att undgå granskning. Det kan även förhålla sig så, att organisationen inte själv har full kontroll över vilka handlingar den har och var de finns. Vår erfarenhet rörande de polismän, om vilka det dels sagts att ingen information finns, dels företetts omfattande information, pekar på att den ena handen inte alltid vetat vad den andra gjort.16 15Vi syftar här främst på att kommissionen inte haft möjlighet att höra upp- giftslämnare under ed. 16Vi har stött på fler exempel på detta. I ett ärende med vag anknytning till mordet, där säkerhetspolisen bedrev utredning och långtgående övervakning mot en statstjänsteman, visade sig den övervakade vara informatör åt 142 Brottsutredningen i översikt 2.1.3Kontakter mellan förundersöknings- ledningen och regeringen Regeringens förhållningssätt till brottsutredningen under det första ut- redningsåret framgår av redogörelsen i kapitel 1. I kapitel 5 relateras vissa delar av den s.k. , som inbegrep kontakter av olika slag mellan regeringen och brottsutredningen. Ämnet behand- las slutligen i kapitel 8. Utredningsmaterialet är oerhört stort. Det finns dock ingen statistik över hur många handlingar, sidor eller pärmar det omfattar. En över- slagsberäkning visar att ett exemplar av utredningen mellan tummen och pekfingret består av ungefär 600 pärmar. RRV-experterna har vid sin genomgång uppskattat att materialet innehåller 300 000 till 500 000 A4-sidor. Utifrån den uppgiften kan man göra ett tankeexperiment. Materialet kan jämföras med vanliga förundersökningshandlingar, dvs. det är blandat av lättillgängligt material, typ registeruppgifter, och tyngre läs- ning, t.ex. dialogförhör. En erfaren jurist kan vid inläsning översiktligt tillgodogöra sig kanske 300 sidor sådant material på en arbetsdag. Det skulle med andra ord ta att läsa in 300 000 sidor och bortåt att ta sig igenom ytterligare 200 000 sidor. Räknat innebär det att det skulle gå åt fem till drygt åtta manår att översiktligt läsa in materialet. Tankeexperimentet kan ut- vecklas och problematiseras, t.ex. utifrån kommissionens uppdrag, men även från PU:s synpunkt – vilka möjligheter har nytillkommande utredningsmän att skaffa sig inblick i och överblick över materialet? består av ca 18 500 uppslag. Ett uppslag (spa- ningsuppslag) kan vara allt från en enstaka notering om en viss före- teelse till en omfattande utredning med ett stort antal underuppslag, det är alltså kvantitativt sett ett mycket grovt mått. säkerhetspolisen, varvid de åtgärder som tilldragit sig säkerhetspolisens upp- märksamhet visade sig ha skett på säkerhetspolisens egen tillskyndan. Även andra förhållanden i det ärendet inger betänkligheter, t.ex. att den övervakade benämndes objekt (jfr det i kapitel 4 berörda Projekt ). Brottsutredningen i översikt 143 Materialets registrering, indelning etc. Registrering av materialet i har under hela ut- redningstiden skett enligt ett visst system som byggts ut efter hand som utredningen vuxit. Det har i den meningen en organisk struktur. Registersystemet är databaserat. Själva registreringssystemet är det- samma som använts och fortfarande används i brotts- utredningar vid grövre våldsbrott. Registreringens ändamål är att främja spaningsarbetet och göra det möjligt för spaningsledningen att överblicka materialet samt att kombinera och sammanställa olika delar. Registreringen skall utgöra en garanti för att visst spaningsmaterial inte förblir obeaktat eller försvinner i mängden av annat material. Vid utredningar av grövre våldsbrott görs normalt en avsnitts- indelning för att sammanföra uppslag av i huvudsak samma sakinne- håll. En sådan avsnittsindelning har även gjorts i . Varje avsnitt är döpt med en bokstav från A till Ö (se vidare nedan). Många av avsnitten är uppdelade i ett flertal underavsnitt. Redan morgonen efter mordet gjorde registerföraren vid avsnittsindelningen från A till L. Men delar av utredningen lades som bekant på , som gjorde en egen arbetsregistrering och egen avsnittsindelning. Den började på bokstaven S. Samma uppslag kunde där- för vara registrerat under olika avsnitt, hos respek- tive , vilket ledde till att olika utredningsmän kunde utreda samma uppslag ovetande om varandra. Denna oordning ledde till insikten att de båda registren måste föras samman. Häri ligger t.ex. förklaringen till att avsnittet C är vakant. Där låg från början utredning av offrets person. Det materialet hade registrerat under bokstaven T. När registren fördes samman fick avsnittet behålla bokstaven T från registrering. Från har endast nuvarande register förts. Man kan dock hitta spår från den tidigare ordningen, dvs. dokument som är dubbelregistrerade. PU-materialet förs numera i fyra exemplar, vilket är det normala för brottsutredningar angående grövre våldsbrottslighet. efter mordet fördes utredningen i tolv exemplar vilket gjorde att det var svårt att hålla ihop den. 144 Brottsutredningen i översikt Utredningsmaterialet innehåller numera följande huvudavsnitt. AAnmälan, polisiära åtgärder, larm etc BTekniskt avsnitt, rättsmedicin KKlubben Oxen, personer med anknytning LBiografen , besökare, närområde MTips i samband med publicerade fantom-bilder N(N-avsnittet avser och bär dennes namn) PVapenärende Täbyanstalten, inledning av PKK-spåret RPress-informationstjänst, radio-tv, foton, valturné SRymlingar – psykfall – självmord – försvunna TKartläggning av offrets personliga förhållanden UTysk terrorism, RAF VJugoslavien, se även avsnitt Å ÅMiro Baresic/HDP ÄArkiverade brev, ej registrerade i förundersökningen, sorterade länsvis ÖViss utredning om leasingbilar Exempel på sökning i materialet och hur resultatet tolkas Ett exempel kan illustrera hur det går till att söka i materialet. Antag att vi vill kontrollera om ett tips, som en person uppger sig ha lämnat, har blivit utrett. Personen heter i detta fall och hon sägs ha gjort iakttagelser rörande ett galleri på i , dvs. i närheten av makarna bostad. Vi börjar då söka på namn visade sig finnas registrerat under uppslaget Z 8123. Bokstaven Z står för . Under huvuduppslaget framgår att per telefon tipsat polisen om att hon varit inne i en högst gammal Brottsutredningen i översikt 145 konstaffär mittemot makarna bostad. Innehavarna var, enligt , utlänningar som verkade slipade men dåliga på konst. Under underuppslaget Z 8123-A framgår att polisen , , hållit ett förhör med lämnade då mer utförliga uppgifter. Hon berättade att galleriet på hade öppnats och att hon när hon besökte det träffade tre mellaneuropeiska män . Männen pratade svenska med lätt brytning. Ingen av dem var in- tresserad av att visa konsten eller att sälja den. Hon fick ett intryck av att de inte var konstkännare och att det de visade bara var skräp. Hon berättade vidare att konsthandeln var i två plan och att man från det övre planet kunde se in i makarna bostad. Dagen efter mordet hade hon gått förbi galleriet. Hon såg då att det var grå papper klistrade för fönstren och att galleriet var stängt. Under Z 8123-1 finns ett brev från Per W, från , registrerat. På brevet finns anteckningar med hänvisningar till en rad andra uppslag: N 3070-A, N 3397, Z 8048, Z 8027, Z 6426-A och HB 11303. Dessa uppslag innehåller följande ytterligare uppgifter. Avsnitt N är utredningen om . I N 3070-A, som är ett underuppslag, återges ett telefonförhör med , ägaren till galleriet. berättade att han köpt lokalen . Han uppgav vidare att han inte kände någon . Den enda fotograf han kände var . I huvuduppslaget N 3070 framgår att , ägare till , hördes av polisen med anledning av att ägaren till uppgett att förmedlat kontakt med en fotograf som kände. ägare hade fått uppfattningen att kände . förevisades ett fotografi på men kände inte igen honom. Den enda fotograf uppgav sig känna var . Uppslaget N 3397 innehåller en anteckning från om ett telefonsamtal från en anonym svensk man, som uppgav sig ha sett 33-åringen tillsammans med de polacker som innehade galleriet på . Han hade sett dem på gatan ca före mordet. Enligt mannen var polackerna på minnesgudstjänst i på mordkvällen. I detta uppslag finns hänvisningar till N 3070, Z 8048 och Z 8027. Uppslaget Z 8027 innehåller dokumentation av en dörrknackning runt , påbörjad . I Z 8027:2 finns namn på tre personer som fanns på det aktuella galleriet: , som renoverat galleriet, samt och E, vilka båda hade knyt- ning till galleriet. I Z 8027-6 finns en uppgift om att PU pratat med 146 Brottsutredningen i översikt Enligt henne pågick renoveringar i galleriet varför hantverkare vistades där . I uppslaget Z 6426 finns uppgifter som lämnats per telefon av . Hon hade tillsammans med en , , be- sökt en konsthandel på kort före mordet. Det var glest med tavlor och innehavarna verkade inte intresserade av att sälja eller visa tavlorna. I samband med mordet var det brunt papper för fönstren. I upp- slaget finns en hänvisning till Z 8048. Uppslaget Z 8048 består av ett av borgarrådet skrivet brev, där han vidarebefordrar uppgifter från . hade uppgivit att bl.a. innehade galleriet Art Atrium mitt emot Palmes bostad och att han även drev annan verksamhet, som skulle vara av tvivelaktigt slag, m.m. Uppslaget innehåller också tips om att galleriet bara hade kludd på väggarna och att det varit spring på vinden, varifrån man såg in i Palmes bostad, under före mordet. Han berättade bl.a. att han studerade data och att han ibland hjälpte sin bror i dennes galleri. Galleriet flyttades från till Väster- långgatan . Han be- rättade vilka rörelser han drev, hur och varför han förvärvat ifråga- varande lokal, att han förhandlat med värden om att få hyra enbart övervåningen eftersom hyran var för hög, att lokalen därefter delats och undervåningen hyrts ut till en annan person, som drev damklädesaffär, samt att lokalerna därför renoverats och framåt. uppgav att den som utfört renoveringsarbetet var . Polisen hörde därefter , företrädare för fastighetsägaren, . Denne bekräftade uppgifter. Tillsammans med besökte polisen vinden. berättade att inte hade nyckel till vindskontoret, vilket var det utrymme som hade utsikt mot Palmes bostad. Inte heller hade det rapporterats något spring på vinden. Polisen hörde även som berättade att han påbörjat renoveringen , att hans bror och en annan person som han namngav brukat göra honom sällskap under renoverings- arbetet och att dessa personer ibland stått och väntat på honom i en smyg vid Harres Damkläder. Polisen hörde även en av dessa personer, Mauriusz W, som bekräftade uppgifterna. Uppslaget innehåller också fotografier av såväl som Mauriusz W. Av dessa handlingar kan man dra vissa slutsatser, framför allt att det sakliga innehållet i tips utreddes . Det framgår att galleriägaren är relativt utförligt hörd och att polisen gått vidare och kontrollerat hans uppgifter om de män som skulle ha uppehållit sig i kvarteren. Som framgår av redovisningen tar det ett tag att leta sig fram Brottsutredningen i översikt 147 till det uppslag där den mest centrala informationen finns, det var i detta fall i det sista uppslaget, Z 8048. Den samlade informationen är inte alltid lättolkad. Ofta förekommer enskilda uppgifter som inte stämmer. Här uppges t.ex. galleriets ägare i uppslaget Z 8027-6 heta , vilket inte stämmer med andra uppgifter i uppslaget, enligt vilka var ägaren. Det torde också framgå att allt material måste läsas och analyseras från början. Det finns ingenstans någon sammanfattning av vilka miss- tankar som föranlett utredning och vilket resultat man kommit fram till. En sådan sammanfattning skulle lätt ha kunnat upprättas av den som utrett förhållandena och som vet vad utredningen syftade till att klar- lägga. Sammanfattningar och analyser av det slaget förekommer emellertid inte i materialet, eftersom de anses låsa tänkandet och styra senare utredare, som bör göra sin egen bedömning. De gör emellertid också det samlade materialet mer svårtillgängligt, vilket haft sin be- tydelse för vår granskningsuppgift. (Jfr diskussionen i kapitel 8.) Det kan tilläggas att detta är ett litet och jämförelsevis enkelt upp- slag. De flesta av de uppslag vi granskat innehåller betydligt mer in- formation, förgrenar sig i nya ämnesområden och innefattar, med tilltagande omfång, fler uppgifter som inte stämmer. Att statsminister mördades på i är vida känt, liksom att ingen lagförts för brottet. Men den bedömning av brottsutredningen som vi är satta att utföra förutsätter en mer fyllig referensram än bara dessa basfakta. Visserligen är det kanske mer vi saknar visshet om än vi med säkerhet vet kring mordet, men utredningen har likväl lett fram till en del kunskap, som man måste ta till sig och bära med sig för att kunna värdera det som hänt och det som gjorts. I det här avsnittet skall vi försöka belysa vad som är känt om mordet samt till viss del också diskutera somliga grundläggande antaganden om skeendet. , efter en såvitt känt normal arbetsdag, anlände till sitt hem på i ungefär , eller strax . 148 Brottsutredningen i översikt inte varit i tjänst sedan förmiddagen, då han förklarat att han inte skulle behöva dem mer . Under de närmaste timmarna efter hemkomsten talade han i telefon med sonen , partisekreteraren och före detta statsrådet samt åt middag med sin fru. lämnade paret bostaden. De gick till fots till tunnelbanestationen . Därifrån tog de ett tåg mot city. De steg av vid station , gick upp på och promenerade den korta vägen till biografen . Där mötte de sonen och dennes fästmö. Klockan var då . köpte åt sin hustru och sig själv biljetter till , som började . Efter filmens slut strax efter (23.05-23.10), dröjde sig och samt sonen och dennes fästmö kvar något utanför biografen. Ungefär 23.15 gick de bägge paren åt varsitt håll. och gick mot centrum (söderut), utan att korsa gatan. De passerade en öppen korvkiosk mellan och . Vid korsade de och fortsatte på gatans andra sida. De stannade för att titta i ett skyltfönster och gick sedan vidare i samma riktning som de gått tidigare, dvs. När de passerade kom en man upp bakom och sköt denne från nära håll i ryggen. föll till marken; skottet var dödande. Den som skjutit avlossade ännu ett skott, som gick in och ut genom ryggen på kappa och orsakade en längsgående skråma på hennes rygg. Gärningsmannen avvek in på , förbi de baracker som stod uppställda där och vidare uppför trappan mot Malm- skillnadsgatan. Skotten, dödsorsak m.m. Det skott som dödade avlossades . Kulan gick in genom rockens ryggsöm, ungefär i skulderbladshöjd, krossade ryggraden, slet sönder kroppspulsådern och luftstrupen samt gick ut genom bröstet. Skador av denna typ är inte förenliga med livets fortbestånd. De medför att benen viker sig och kroppen rasar till marken.