sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — I det utdömda be- loppet ingick även ersättning för felaktig behandling och intagning på insti- tution. Skadeståndsersättningen för själva steriliseringen uppgick till . I provinsen har därefter träffats överenskommelse mellan och 540 personer som steriliserats under liknande förhållanden om ekonomisk ersättning. De har var och en erhållit och får ytterligare om de inte längre bor på institution eller sjuk- hus. Härutöver väntar alltjämt cirka 250 fall på prövning. En något mer fyllig redovisning av dessa internationella utblickar finns i Utredningen har vidare studerat PRAXIS I 3VERIGE ANG¥ENDE SKADEST¥NDS R¤TTSLIG ERS¤TTNING VID PERSONSKADA. Av särskilt intresse är den ersättning som betalas vid fullständig sterilitet. Som redovisats i avsnitt 3 och 4 b ygger de skadeståndsrättsliga ersättningsprinciperna på trafiksskadenämndens praxis. Enligt den motsvarar fullständig sterilitet invaliditet vilket enligt nämndens tabellverk gav en ekonomisk ersättning med för en 16 - 25 åring i invaliditetsersättning inom ramen för er- sättningen för lyte och men. För den som är är beloppet 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 145 Ersättningen minskar sedan något med stigande ålder, vid , vid och vid . För kvinnor utgår ingen ersättning medan ersättningen för män i ål- dern 50-65 uppgår till motsvarande invaliditet för att därefter minska till motsvarande invaliditet över Utredningen har också undersökt ERS¤TTNING TILL BROTTSOFFER F¶R S K KR¤NK NING ENLIGT KAP g SKADEST¥NDSLAGEN Som framgått av avsnitt 4 ges kränkningsersättning vid vissa grova brott. De högsta belopp som tillerkänns någon ligger på . Vid våldtäkt ges i "normalfallet" en ersätt- ning på . 8.3.2Schablonersättning eller individuellt prövad ersättning En ersättning till steriliserade kan beräknas individuellt eller utgöra ett scha- blonbelopp lika för alla. För individuella belopp talar att det lidande enskilda personer genomgått på grund av sterilisering kan ha varit mycket olika. Som ett fiktivt exempel (men med inslag från studerade fall) kan nämnas en kvinna utan barn som 1950 blev gravid och begärde att få abort. Som förutsättning för abort har myndigheter och läkare uttryckligen angett att hon måste sam- tycka till sterilisering på eugeniska skäl för att få abort. Hon samtycker un- der något som hon uppfattar som tvångsliknande former. Mot detta fall kan ställas en kvinna med tre egna barn som likaledes på 1950- talet begärde abort p.g.a. sociala problem - hennes make var gravt alkoholi- serad och hon hade mycket begränsade inkomster. Efter övertalning och påtryckningar från olika myndighetspersoner vilka är dokumenterade sam- tycker hon till sterilisering utan att det i och för sig ställs upp som ett for- mellt krav. Hon upplevde påtryckningarna som ett tvång och ångrade sig och säger i efterhand att hon önskade fler barn. För en utomstående betraktare kan de två kvinnornas lidande synas skilja sig åt betydligt. Den första kvinnan berövas genom ingreppet möjlighet att överhuvudtaget få barn. Hon har tvingats ta ett beslut om sterilisering trots att hon ännu inte var myndig. Mycket talar för att hon på grund av sin ringa ålder påverkas psykiskt av steriliseringen av sitt liv. Kränk- ningen mot hennes integritet och liv kan därför synas mer djupgående och allvarlig än för den andra kvinnan. Hon har redan flera barn och befann sig i en socialt svår situation där en sterilisering vid en första anblick kan ha framstått som den minst dåliga lösningen. Kränkningen av hennes integritet kan synas mindre allvarlig. 146 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING Det är svårt att sätta sig in i och bedöma dessa enskilda människors lidan- de och gradera detta lidande beroende på omständigheterna i det enskilda fallet. Av nödvändighet blir en sådan bedömning mycket subjektiv. Visserli- gen görs sådana bedömningar då och då av domstolar och myndigheter i olika ersättningsfall. Men gäller det nu händelser som inträffade för kanske . Bedömningen blir då mycket beroende av den enskildes förmåga att uttrycka sina känslor och upplevelser och vad som antecknats i ansökningshandlingar och journaler. Det finns därför en stor risk för att de som steriliserats kommer känna sig orättvist behandla- de om en myndighet skall göra en individuell bedömning av deras li- dande. Detta talar, enligt utredningens uppfattning, med styrka mot en indi- vidualiserad ersättning och för en schablonersättning. Enligt utredningens mening bör det således vara lättare för den enskilde att acceptera ett schabloniserat belopp. Man kan heller inte bortse från att ett sådant förslag betydligt skulle underlätta handläggningen av ersättningsfrå- gorna så att ersättning kan betalas ut snabbare. Som nämnts tidigare är storleken av dagens invaliditetsersättning för ste- rilitet i någon mån beroende av vid vilken ålder den enskilde steriliserades. Det finns också skillnader i belopp mellan män och kvinnor. Invaliditeten i procent är kopplad till fertiliteten genom att beloppsstorleken är kopplad till ålder; ersättningen är som högst vid unga år och minskar därefter något med stigande ålder. Kvinnor erhåller ingen ersättning och mäns möj- lighet till ersättning halveras och begränsas ytterligare . Utredningen har övervägt att på samma sätt som gäller den skadestånds- rättsliga invaliditetsersättningen koppla storleken av ersättningen till åldern vid ingreppet. Det skulle medföra en viss åldersdifferentiering av ersättning- en. Men även med en sådan differentiering med hänsyn till ålder vid sterili- seringen kan det uppkomma gränsfall då det kan uppfattas som orättvist att lägre ersättning utgår. Härtill skall läggas att de som steriliserades mot sin vilja generellt sett var unga (i åldern ) när åtgärden vidtogs. Huvud- delen av dem som steriliserades skulle således i alla fall, även med en indi- viduell ersättning med hänsyn till ålder, erhålla i stort sett samma belopp. Utredningen har därför inte funnit anledning att differentiera ersättning be- roende på ålder. Det saknas också skäl att differentiera ersättningen med hänsyn till kön. Sammanfattningsvis anser utredningen således att det belopp som skall utgå bör vara ett schablonbelopp, lika för alla. Som redovisats inledningsvis i avsnitt 8.3.1 har ersättning i liknande sam- manhang betalats ut med olika belopp. När det gäller frågan om ersättning- 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 147 ens storlek till dem som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans ini- tiativ gör utredningen följande bedömning. Redan det förhållandet att staten erkänner att utformningen av 1934 och steriliseringslagar och deras tillämpning i praktiken präglades av ett synsätt som vi tar starkt avstånd från är givetvis ägnat att ge en upprät- telse till dem som drabbades av lagstiftningen. Detta förhållande kan dock endast till viss del lindra det lidande som många människor utsatts för. Det är därför naturligt att de som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ också får en ekonomisk gottgörelse även om en sådan ersättning aldrig till fullo kan ersätta den enskildes lidande. Ersättningen får därför framför allt en symbolisk funktion. har utredningen funnit det naturligt att knyta en sådan ersätt- ning till de ersättningssystem som tillämpas i vårt land avseende för- säkringersättningar och skadestånd. En ersättning b yggd på dessa utgångs- punkter och i den storleksordningen överensstämmer också med den praxis som finns i andra nordiska länder. Att betala ersättningar i den storleksordning som förekommer i nordame- rikanska skadeståndsmål är däremot främmande för skandinavisk rättstradi- tion. De skadeståndsbeloppen grundar sig på andra rättsliga principer och helt andra ekonomiska utgångspunkter. Utredningens slutsats är att den ersättning som de tvångssteriliserade bör erhålla i vart fall skall motsvara vad en person som drabbas av sterilitet genom brott eller olyckshändelse erhåller i invaliditetsersättning inom ramen för den skadeståndsrättsliga ersättningen för lyte och men. Som tidigare angetts uppgår denna ersättning till . I skadeståndsrättslig praxis tillkommer ofta, utöver invaliditetsersättning, ersättning för främst förlorad arbetsinkomst. I de fall det nu är fråga om har det inte varit möjligt att så här långt efteråt närmare uppskatta om och i så fall i vilken mån en sterilisering påverkat den drabbades möjligheter i ar- betslivet. Det är dock utredningens uppfattning att en sterilisering - generellt sett - inte på något väsentligt sätt påverkat enskildas möjligheter i arbetslivet. Med hänsyn härtill och till utredningens ställningstagande om ett schablon- belopp lika för alla anser utredningen att något ytterligare belopp som skulle kunna anses motsvara förlust av arbetsinkomster inte skall utgå. Utredningen har däremot kunnat konstatera att tillämpningen av lagstift- ningen i flera fall gått utöver gränsen för vad som rymdes inom lagarnas ramar. Som tidigare redovisats har JO anmärkt på förfarandet vad gäller sterilisering som villkor för utskrivning från anstalter m.m. . JO konstaterade då att praxisen inte hade stöd i lagtexten och inte syntes ha haft stöd ens i lagstiftningens förarbeten. Även om det inte exakt går att avgöra hur många steriliseringar som skett i direkt strid med lagstiftningen kan utredningen i vart fall konstatera att tillämpningen i flera fall stått i strid med såväl lagtext som förarbeten. 148 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING digheter och enskilda myndighetspersoner har också genom bl.a. påtryck- ning, övertalning och andra former av indirekt tvång fått den enskilde att skriva på en ansökan eller ett samtycke till sterilisering. I sådana ärenden synes förfarandet även om det inte stred mot lagstiftningen och synes haft visst stöd i medicinalstyrelsens anvisningar, i vart fall ha brustit i den hänsyn och försiktighet som borde ha präglat det, såsom JO då uttryckte det. Även om hanteringen av steriliseringsärenden inte stod i direkt strid med lagstiftningen har många av steriliseringsbesluten fattats på grunder som klart strider mot den rättsuppfattning angående individens rättigheter som vi har . I detta sammanhang kan nämnas att regeringen redan i direktiven till den utredning som fick i uppgift att se sterilise- ringslag angav att den gällande lagen var baserad på andra värderingar och förhållanden än dem som rådde . Regeringen angav då också att till- lämpningen förändrats vilket bl.a. innebar att de eugeniska och sociala indi- kationerna fortlöpande avtagit och att deras praktiska betydelse numer (, utr. anm.) måste betecknas som tämligen marginell. Regeringen tillade att av betydelse för denna utveckling har säkerligen varit en ökad medveten- het om värdet av att upprätthålla och stärka respekten och skyddet för den enskildes integritet och en i takt därmed stegrad motvilja hos myndigheter och enskilda att ta initiativ till eller på annat sätt medverka till beslut om ingrepp som i hög grad rör individens person och familjeförhållanden. Utredningen anser att vad som sagts utgör tillräckliga skäl för att staten utöver en invaliditetsersättning även bör utge ett belopp som kan sägas mot- svara en ersättning för det lidande eller kränkning som den enskilde utsatts för. Det beloppet bör till sin storlek i vart fall jämföras med en "normal" kränkningsersättning i brottmål för våldtäkt dvs. men bör sättas något högre. Utredningen vill i detta sammanhang dock understryka att det av allt att döma inte finns laglig grund för att utkräva något rättsligt ansvar av någon enskild person eller staten som skulle ge rätt till sådan er- sättning. Sammantaget föreslår utredningen att en ersättning till var och en som steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ skall utgå med . I detta sammanhang bör också nämnas att beloppet enligt all- männa principer är skattefritt. Många av dem som skrivit till regeringen eller utredningen i anledning av debatten och steriliseringarna har i sina brev inte uttryckligen angett något ersättningsbelopp. Av dem som gjort detta uppgår beloppet i huvudsak till mellan och . Några enstaka personer har begärt högre ersättning, i något fall upp till ett par miljoner kr. Utredningen är medveten om att inte ens en ersättning i den storleksord- ning som utredningen nu föreslår av alla kommer att uppfattas som en rimlig kompensation för den kränkning och det lidande som många utsatts för. Men vid en avvägning mellan det enskilda lidandet och de ersättningsprinciper 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING 149 som tillämpas i bl.a. skadeståndsfall i såväl som andra nordiska län- der hoppas och tror utredningen att det föreslagna ersättningsbeloppet - ge- nerellt sett - ter sig acceptabelt. Det är viktigt att nämna att i många av de brev som kommit utredningen till del, brevskrivarna framför allt uttrycker en önskan om upp- rättelse och krav på en ursäkt från statens sida. Enligt utredningens uppfatt- ning är det nu föreslagna beloppet så högt att det visar på viljan att gottgöra dem som drabbats. Många har genom det ingrepp de blev utsatta för också upplevt sig som åsidosatta och förlorat mycket mänsklig gemenskap. Deras människovärde har kränkts. De har berövats både rätten att bestämma över och besluta om sitt eget liv och rätten till ett skyddat område kring den egna personen. I en del fall har detta lett till ett socialt främlingsskap. Det är därför angeläget att det kommer att finnas möjlighet för de drabbade att få personlig hjälp. De som kommer att arbeta med ersättningsfrågorna måste ha beredskap för in- satser av detta slag men det måste också finnas tillgång till erfarna kuratorer eller andra verksamma inom vården. Sådana insatser kan också ge uttryck åt den empati som behövs för att hjälpa till att b ygga upp en förnyad mänsklig och social gemenskap. I detta syfte kan det också vara lämpligt att uppmuntra dem som har be- gärt ersättning att skriva och utförligt berätta om sina liv, sina erfarenheter och sina känslor kring steriliseringarna. Detta kan vara ett sätt att bearbeta de svåra upplevelserna i det förflutna som genom de nu aktualiserade ersätt- ningsfrågorna åter gör sig påminda. Detta kan även vara ett led i upplys- ningsarbetet och en diskussion kring frågor om människovärdet. 8.4Särskilt om kastreringslagen (1944:133) Som utredningen redovisat i avsnitt 2.7 har sedan kastreringslagen började tillämpas cirka 400 personer kastrerats, så gott som uteslutande män. tillämpas lagen på personer som önskar byta kön. Utredningen vill i detta sammanhang framföra att utredningen delar tidi- gare framförda uppfattningar att kastreringslagen inte längre fyller någon funktion utan bör upphävas. Utredningen kan i det sammanhanget inte undvika att peka på att det i kastreringslagens 2 § alltjämt finns en bestämmelse om möjlighet att kastre- ra en person UTAN SAMTYCKE om denne på grund av rubbad själsverksamhet saknar förmåga att lämna samtycke, dvs. samma typ av tvångs"- bestämmelse som fanns i 1934 och steriliseringslagar. Vad gäller dem som kastrerades under de år lagen tillämpades i sin ur- sprungliga lydelse (dvs. innan frågan om könsbyte var aktuell) är det utred- 150 0RINCIPER F¶R ERS¤TTNING ningens erfarenhet att endast ytterst få om ens några är i livet . Det beror främst på de medicinska problem som var en oundviklig följd av kastreringen och som ledde till en tidig död hos de kastrerade. Utredningen vill ändå uppmärksamma regeringen på att arkivmaterial utredningen studerat tyder på att kastreringar ibland genomförts som ett al- ternativ till sterilisering på nästan uteslutande män som varit tvångsintagna på vissa anstalter. Kastrering har ställts som villkor för att de skulle få bli utskrivna från anstalten. ännu gällande kastreringslag företer således flera likheter med den avskaffade steriliseringslagen. Påtryckningar och indirekt tvång tycks ha förekommit som liknar tillämpningen i vissa fall av sterili- seringslagen. Detta motiverar att överväganden görs om kastrerade skulle kunna komma ifråga för någon form av ekonomisk ersättning motsvarande den som utredningen nu föreslår för de steriliserade. Utredningen har i uppdrag att lägga fram förslag om hur handläggningen och beslut i ersättningsärendena skall organiseras. Ett avgörande underlag för bedömningen av organisations- och handläggningsfrågorna är en uppskatt- ning av hur många ärenden om ersättning som kommer att bli föremål för prövning. Det har till utredningen kommit in cirka 150 ansökningar om ersättning, varav fyra tidigare erhållit ersättning av regeringen och en avslag på ersättningskrav. Härutöver har regeringen tidigare ersatt ytterligare 13 personer samt avslagit begäran om ersättning från 20 personer. Härtill har utredningen haft telefonkontakt med ett 20-tal personer som inte vill skriva till utredningen på grund av rädsla att deras situation blir offentlig. De skall återkomma när handläggningen av ersättningsfrågan omfattas av en betryg- gande sekretess. Totalt föreligger således uppemot 200 ärenden som med all säkerhet skall bedömas. Utredningen har i avsnitt 7 redovisat hur kartläggningen är upplagd. Där finns också några preliminära resultat. Utredningen har ännu inte bearbetat det statistiska materialet i den utsträckning att det med någon större säkerhet går att ange t.ex. hur många av de steriliserade som alltjämt är i livet eller hur många som steriliserats enligt bl.a. de typsituationer utredningen satt upp som villkor för ersättning. Hur många som kommer att begära ersättning av dem som enligt utred- ningens kriterier har steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ är därför mycket svårt - för att inte säga nästintill omöjligt - att uppskatta . Den aktuella debatten om steriliseringarna startade . därefter kom in cirka 70 brev till rege- ringskansliet och ett trettiotal brev. Sedan utredningens arbete uppmärksammats särskilt i media erhöll regerings- kansliet ytterligare ett 30-tal brev. Utredningen har sedan arbetet påbörjades fått cirka 40 brev. En indikation på hur många ytterligare som kommer att begära ersätt- ning får utredningen när detta betänkande presenteras. med att i slutbetänkandet som beräknas komma kunna lämna mer exakta uppgifter om detta och om utfallet av bearbet- ningen av det statistiska materialet. Dessa uppgifter har stor betydelse för hur stora de totala kostnaderna blir för ersättningarna, se närmare härom avsnitt 10. Utredningens ledstjärna har varit att de som drabbats av steriliseringar skall kunna få ersättning möjligt och på ett rättssäkert sätt utifrån de krite- rier som utredningen angett som grund för ersättning. Att ersättning kan beslutas snabbt är särskilt angeläget eftersom en myck- et stor del av dem som kan vara berättigade till ersättning har hög ålder. Ge- nerellt sett lever flertalet också under knappa ekonomiska förhållanden. Om de skall få möjlighet att kunna tillgodogöra sig det ekonomiska bidrag som ersättningen kan innebära bör den också betalas ut . Redan när regeringen beslutade om att tillsätta en utredning och förut- skickade ersättning väcktes förhoppningar hos många. Presentationen av utredningens förslag kommer att medföra att förhoppningarna ökar och att det väcks berättigade krav på snabb handläggning. Såväl regeringen som utredningen har till alla dem som skrivit brev redovisat tidsplanen för utred- ningsarbetet. Förhoppningar och krav måste mötas med ett enkelt och tydligt regelsystem och en väl förberedd och effektiv organisation. Som utredningen tidigare angett är storleken av den ersättning som skall betalas ut och grunderna för när den skall beviljas inte beroende av något existerande regelsystem i och för sig. Enligt utredningens direktiv är en för- utsättning för ersättning dock att någon steriliserats mot sin vilja eller på någon annans initiativ dvs i princip tvångsvis. Utredningen har kunnat konstatera att det inte utan vidare går att ur ansökningshandlingarna om sterilisering utläsa om steriliseringen skett frivilligt eller med tvång. Med den utgångspunkten behövs tydliga regler för vad som menas med "tvång" och vad som skall krävas av den enskilde i bevishänseende för att ersättning skall beviljas. Utredningens förhoppning är att de kriterier eller typsituationer som finns i lagförslaget är tillräckligt enkla och tydliga för att fånga upp huvuddelen av ersättningsfallen och därigenom göra handlägg- ningen enkel och snabb med ett positivt resultat för den enskilde. Eftersom det gäller ingrepp som skedde kommer det som tidigare nämnts inte att kunna undvikas att enskilda personer som påstår att de steri- liserats tvångsvis kommer att ha svårt att visa detta på grund av brister i det skriftliga materialet. Utredningen har därför ansett det nödvändigt att be- gränsa beviskravet och även införa regler som ger utrymme för skälighets- bedömningar. Dessa bedömningar rymmer såväl juridiska som medicinska överväganden. För att handläggningen av ärendena skall bli såväl snabb och effektiv som rättssäker krävs en organisation med erfarenhet av och kunskap om såväl juridiska som medicinska frågor. Organisationen måste därför ha personal med kompetens i dessa frågor. Den måste ha erfarenhet av att göra medi- cinska bedömningar ur äldre, ofta handskrivet journalmaterial. Den bör även ha kunskap om ersättningsfrågor. Inom organisationen måste också finnas erfarenhet av rättssäkerhetsfrågor och förvaltningsrättsliga frågor samt sek- retessfrågor. Enligt utredningens uppfattning är det inte meningsfullt att b ygga upp en ny, särskild organisation med eget kansli för den begränsade tid ersättnings- frågan skall hanteras och med det - med all reservation - förhållandevis be- gränsade antal prövningar som förmodligen kommer att ske. Organisations- frågorna bör istället lösas inom ramen för en existerade verksamhet. När enskilda personer riktar krav på ersättning mot staten handläggs så- dana ärenden vanligtvis av Justitiekanslern. Som utredningen tidigare redo- visat har frågan om ersättning till steriliserade av billighetsskäl också hand- lagts direkt av på . I de fallen har be- slut om ersättning tagits efter att regeringen remitterat ärendena till Social- styrelsen för yttrande. Att i de nu aktuella fallen låta regeringen direkt besluta om ersättning efter utredning inom eller efter inhämtande av yttranden från andra myndigheter är en lösning som utredningen anser inte vara lämp- lig. Redan antalet ärenden, f.n. närmare 200 stycken, talar mot detta. Härtill kommer att utredningens lagförslag leder till att någon form av domstol- sprövning kommer att vara nödvändig. En sådan prövning kan inte ske inom . Av samma skäl är inte heller Justitiekanslern en lämplig lösning. Utredningen anser därför att en mer fristående organisation bör ta hand om handläggningen av ersättningsfrågorna. Vad gäller patientskador finns en organisation för hand- läggning av ersättningsfrågor. Som utredningen kortfattat redovisat i avsnitt 3 ersattes dessa skador fram genom en särskild frivillig patient- försäkring som administrerades av ett konsortium av försäkringsbolag. Ge- nom införandet av patientskadelagen lagreglerades rätten till och omfatt- ningen av patientskadeersättningen. I lagen anges också att en vårdgivare är skyldig att ha en försäkring som uppfyller de krav som lagen anger. Hur ersättningsfrågorna rent praktiskt skall hanteras är däremot upp till respekti- ve vårdgivare och dess försäkringsbolag. Landstingen och de landstingsfria kommunerna bildade ett eget försäkringsbolag som tillsammans med några andra försäkringsbolag skapade som numer handlägger deras ersättningsärenden enligt patientskadelagen. Antalet ärenden där uppgår till närmare 7.000. PSR har efterträtt den organi- sation som det tidigare nämnda försäkringskonsortiet hade under de som den frivilliga patientförsäkringen gällde. I patientskadelagen anges att de försäkringsbolag som erbjuder en pati- entskadeförsäkring tillsammans skall ingå i en patientförsäkringsförening vars uppgift bl.a. är att upprätthålla och bekosta en patientskadenämnd. Nämndens uppgift är att yttra sig i ersättningsfall.