sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — Beträffande dagens information om allergener så är det flera av dem som anser att den är otillräcklig och att den bör kompletteras med ett särskilt märkningssystem. De anser att det alltid bör framgå av förpack- ningen om en produkt innehåller ämnen som kan orsaka överkänslighet. Det råder samstämmighet mellan de inom daglivaruhandeln som utredningen samtalat med om att dagens märkningen inte bör ersättas. Dock kan den kompletteras med andra typer av konsumentinformation som information genom databaser och information via kundtelefoner med 020-nummer. De representanter från producent- och leverantörsleden som utredningen varit i kontakt med anser att konsumentinformation om dagligvaror bör ge konsumenterna den information de behöver för att kunna göra med- vetna val. Enligt dessa representanter bör dock obligatorisk märkning endast avse sådan märkning som är av betydelse för hela konsumentkollektivet. Uppgifter som endast är av intresse för vissa grupper av konsumenter bör kunna tillhandahållas på annat sätt t.ex. genom direktkontakt med producenter eller importörer, produktfakta, Internet eller via streckkods- läsaren i butiken, med undantag för information om allergener som av säkerhetsskäl alltid bör finnas på förpackningarna. Härutöver anser de att det är svårt för konsumenterna att skilja sådan märkning som avser förpackningen från den märkning som avser själva livsmedlet. För att göra detta tydligare för konsumenten anser de att symboler vad beträffar själva förpackningen även bör kompletteras med förklarande text. Några av dem som utredningen varit i kontakt med anser att det skulle behövas någon typ av symbol eller annan märkning för fettfria och fettsnåla livsmedel. Helst skulle de vilja att den sk. nyckelhåls- märkningen utvecklas så att den omfattar ännu fler produktgrupper än . Vad beträffar obligatorisk märkning så är det en återkommande synpunkt från dessa representanter att den inte bör bli mer omfattande än vad den är . De menar att nya krav ofta medför ökade kostnader för företagen, vilket påverkar det pris konsumenterna får betala för produkten. I stället borde man tillsammans hantera de regler som finns och arbeta för att förenkla regelsystemet vilket, enligt den, torde vara till nytta för alla. Dessutom borde konsumenterna ges mer information om vad märkningen – såväl den obligatoriska som den frivilliga – betyder. Som inledningsvis nämnts har utredningen i enlighet med uppdraget varit i kontakt med berörda myndigheter. Representanter från dessa myndigheter har även deltagit i de seminarier som utredningen anordnade . I detta avsnitt redogörs för de synpunkter som lämnades av vissa myndigheter i samband med dessa seminarier. har såväl skriftligen som muntligen fram- fört att det vore önskvärt om varningstexter/symboler – såsom faro- symboler, farobeteckningar och riskfraser – blev mer synliga än vad de är . Bland annat bör, enligt myndigheten, större fontstorlek kunna användas. Härutöver har myndigheten i sina kontakter med utredningen påvisat att märkningen ibland är svår att finna eftersom den konkurrerar om utrymmet med information på andra språk. Vad gäller explosiva och/eller brandfarliga produkter är, enligt myndigheten, dessutom informationen på förpackningarna om vem som tillhandahåller varan inom EES dessvärre ofta ofullständig. framhåller i sin skrivelse att miljöinformation till konsumenter är en mycket viktig fråga ur miljösynpunkt. Således bör konsumenterna, enligt verket, ha rätt att få veta vilka miljöegenskaper en produkt har. Miljöinformationen måste utformas med utgångspunkt från olika gruppers behov och möjligheter att ta till sig information. Enligt verket bör man prioritera information om de produkter som har störst miljöpåverkan och som ur miljösynpunkt är svårast att bedöma. Verket anser att även ursprungsmärkning kan ha ett visst intresse ur miljöskyddssynpunkt fast det inte är det egentliga syftet med sådan märkning. Genom att ursprungsland framgår kan vissa antaganden om transporter m.m. göras. anser att det stora antal märken som finns på marknaden riskerar att förvirra konsumenten. Internationell samordning av olika förslag till insatser är därför nödvändig i det fortsatta arbetet. Härutöver anser verket att märkningen bör kompletteras med annan information såsom information genom databaser. har såväl muntligen som skriftligen framfört att de anser att det behövs en särskild märkning för magra livsmedel som t.ex. fisk, skaldjur och frukt eftersom folk har dålig kunskap om dessa produkter. De anser att det bör undersökas om s.k. nyckelhåls- märkningen kan utvidgas så att den även kan omfatta sådana produkter. Konsumentinformation för synskadade 95 Genom tilläggsdirektiv har utredningen fått i uppdrag att även studera och analysera situationen på dagligvarumarknaden för personer med svårare synnedsättning. Härutöver skall utredningen föreslå principer för hur märkning och annan information skall utformas för att man på bästa sätt skall nå de synskadade samt undersöka hur den moderna informationstekniken bäst kan utnyttjas i kommunikationen med denna grupp. Enligt kommittédirektiven finns det uppskattningsvis ca 15 000 – 20 000 personer i som har så grav synnedsättning att de har svårigheter att tillgodogöra sig den skriftliga information som finns på den svenska dagligvarumarknaden. Därutöver finns det många personer, t.ex. äldre, som i varierande grad har likartade problem. Utredningen har tolkat uppdraget så att det även omfattar dessa personer. Således kommer även situationen på dagligvaruområdet för andra synskadade än de med svårare synnedsättning att belysas. I denna del av betänkandet redogörs för synskadade personers möjligheter att tillgodogöra sig dagens konsumentinformation samt för de tekniska hjälpmedel som finns inom området. I kapitel åtta redovisas dialogen med berörda departement, myndigheter och organisationer. I kapitel nio beskrivs olika tekniska hjälpmedel. 96 Konsumentinformation för synskadade Konsumentinformation för synskadade 97 8Synskadade personers möjligheter att tillgodogöra sig dagens konsumentinformation 8.1Dialog med berörda myndigheter och organisationer Utredningen har inom ramen för uppdraget varit i kontakt med (f.d. ). Institutet är en ideell förening som bildades av , . Enligt institutet så finns det i mellan 100 000 – 200 000 personer som har rätt till hjälpmedel p.g.a. att de är synskadade. Som synskadad avses i detta sammanhang sådan person som inte kan läsa vanlig text ens med glasögon från optiker eller som inte kan orientera sig i okänd miljö utan hjälp. En stor del av dessa personer är äldre som p.g.a. sin ålder har nedsatt syn. I den tidigare redovisade kartläggningen av vilka typer av konsumentinformation som finns framgår att en stor del av informationen lämnas i form av märkning. Detta innebär att synskadade personer kan behöva kompletterande information. Enligt skulle dock en del av dessa personer kunna tillgodogöra sig märkningen om den var tydligare, mer lättläst och skrevs med större stil än vad som görs . Personer med svårare synnedsättning kan dock inte tillgodogöra sig traditionell märkning utan måste få information på annat sätt. Ett tänkbart komplement till den traditionella märkningen är taktil märkning (kännbar märkning) såsom de lagreglerade taktila varningssymbolerna som bl.a. återfinns på vissa hushållskemikalier samt information skrivet med punktskrift. Enligt institutet är det dock endast ett mindre antal personer (ca. 5 000 st.) som kan läsa punktskrift. Den stora gruppen av synskadade måste erhålla information på ett annat sätt, t.ex. i form av syntetiskt tal. Institutet menar att det är fullt möjligt att utveckla de tekniska hjälpmedel som finns så att den synskadade konsumenten – med hjälp av datorer med talsynteser – skall kunna få förpackningsmärkningen omvandlad till tal sk. syntetiskt tal (se kap 9). 98 Konsumentinformation för synskadade Inom dagligvaruhandeln har man allt mer börjat använda sig av teknikstyrd service, dvs. en service där konsumenten genom att manövrera en teknisk utrustning erhåller viss vara eller tjänst, utan någon personlig betjäning. Av en rapport från (Service på lika villkor, utgiven ) framgår att viss teknikstyrd service – så som det ovan nämnda syntetiska talet – kan vara till gagn för synskadade personer, men att teknik aldrig kan ersätta personlig service. Enligt rapporten föredrar äldre och funktionshindrade personlig service framför teknikstyrd eftersom man dels har större svårigheter än andra att klara den teknikstyrda servicen, dels har behov av den flexibilitet en människa kan bistå med. Härutöver påpekar verket i sin rapport att teknikstyrd service dessutom ofta utformas så att det krävs god syn att hantera den. Den snabba tekniska utvecklingen på området kräver, enligt Konsument- verket, att ett samlat grepp tas vad beträffar konsekvenserna av att allt fler teknikstyrda system införs i samhället. skriver i en rapport till regeringen () att svenskt näringsliv och dess produkter generellt sett inte är tillgängliga för flertalet av de funktionshindrade. Enligt handlar tillgänglighet också om att kunna ta del av information och ha möjlighet att kommunicera. Ombudsmannen anser att det saknas lagstiftning som garanterar att information skall finnas tillgänglig för personer med funktionshinder i för dem anpassad form. De representanter från () som utredningen har varit i kontakt med anser att det krävs en utveckling av dagligvaru- marknaden så att den blir tillgänglig även för synskadade personer. Med tillgänglighet avses även tillgång till anpassad information om själva produkterna. Förbundet anser således att all förpackningsmärkning inom dagligvaruhandeln skall uppfylla god läsbarhet, dvs. skrivas med tydlig stil (14 punkters typsnitt) och med god kontrast. Basvaror, såsom mejerivaror, bör dessutom vara taktilt märkta t.ex. med punktskrift. Förpackningsmärkningen bör även kompletteras med information från sådana tekniska hjälpmedel som är utrustade med talsvarsfunktioner. Därtill bör butikernas informationsskyltar utformas på så sätt så att en synskadad konsumenten kan ta en sådan skylt i handen och läsa informationen. Konsumentinformation för synskadade 99 SFR menar att den personliga servicen i en butik är väldigt väsentlig för de synskadade. I många dagligvarubutiker har den personliga servicen dess värre ersatts av teknikservice. Detta har medfört en hel del problem för deras medlemmar särskilt för personer med svårare synnedsättning. Således anser SFR att handeln bör ta fram riktlinjer för en god personlig service i butikerna. Förbundet anser att det är viktigt att den nya informationstekniken med bl.a. den elektroniska handeln utvecklas så att även synskadade kan användas sig av den. Ett anpassad tekniksystem skulle ge bättre möjligheter för synskadade personer att erhålla konsumentinformation, än vad som ges . Utredningen har inom ramen för sitt uppdrag varit i kontakt med representanter från () och (). Dessa representanter anser att dagens förpackningsmärkning görs med alldeles för liten stil samt att färgerna kombineras på så sätt så att läsandet försvåras för äldre personer. Därtill anser de att man i förpackningsmärkningen ibland använder sig av mer eller mindre obegripliga produktbeteckningar och utländska ord, vilket också försvårar för äldre att ta till sig informationen. I dialogen med dessa organisationer har det framkommit att deras medlemmar särskilt efterfrågar information om allergener och ursprungsland. Många av deras medlemmar har också påpekat att det finns stora brister vad gäller just ursprungsmärkning av frukt och grönt. Vad gäller hyllkantsmärkningen så anser dessa organisationer att även sådan märkning ofta är otydlig och svår att läsa. Dessutom är det vanligt att den är placerad så att en äldre person inte kan komma åt att läsa den. Därtill är hyllkantsmärkningen ofta placerad så att det är svårt att identifiera vilken märkning som tillhör vilken vara. Många äldre – som inte längre ser att läsa informationen på förpackningen – gör sina val med utgångspunkt av förpackningens design så som dess färg och form. Detta kan, enligt organisationerna, ibland ställa till problem för äldre personer eftersom vissa kedjor använder sig av samma typ av förpackning till hela sortimentet i en viss serie. För att underlätta för de äldre anser dessa organisationer att man skulle kunna variera färgsättningen av förpackningarna så att varje produkttyp ges en bestämd färg, t.ex. specerier förpackas i gula emballage och hygieniska artiklar i blåa. Härutöver anser de att man 100 Konsumentinformation för synskadade borde märka hushållskemikalier taktilt i större utsträckning än vad som görs . Vad beträffar användandet av den moderna informationstekniken så har allt fler äldre börjat att använda sig av den. Enligt pensionärsorganisationerna kan detta öppna nya möjligheter vad gäller att tillgodose äldre konsumenters behov av information. antogs i en lag mot diskriminering av funktionshindrade, Americans with Disabilities Act (). Lagen innebär ett generellt förbud att diskriminera personer med funktionshinder såväl inom offentlig som inom privat verksamhet. Diskrimineringsförbudet innebär ett krav på tillträde till arbetsmarknaden, allmänservice, kommunikation, utbildning m.m. på samma villkor som den övriga befolkningen. Liknade lagar har även antagits i och . I flera av lagar är standarder ett centralt inslag. Modellen med standards går ut på att man först fastställer en norm för t.ex. tillgång till information och sedan anger en tidsplan för när skall vara uppnådd. föreslår i en rapport till regeringen att en liknande modell bör kunna användas i . Rapporten bereds inom den statssekreterargrupp som ansvarar för beredning och samordning av handikappfrågor i . Inom bereds dessutom frågan om en översyn av diskrimineringsförbudet i näringsverksamhet. Konsumentinformation för synskadade 101 102 Konsumentinformation för synskadade Vid kontakt med har det framkommit att det finns olika hjälpmedel som rätt använda skulle underlätta för synskadade vad beträffar deras möjligheter att få tillgång till konsumentinformation. Exempelvis så använder många synskadade personer sig av läs-TV-system. I ett sådant system avbildas texten av en TV-kamera och återges på en skärm med den förstoring som så önskas. Om ett sådant system installerades i dagligvarubutikerna så skulle situationen, enligt institutet, kunna förbättras avsevärt för en stor grupp av de synskadade vad gäller deras möjligheter att få information. Med hjälp av ett sådant system i butikerna skulle de bl.a. kunna läsa förpackningsmärkningen. Personer med svårare synnedsättning måste dock få information på ett annat sätt. Som tidigare nämnts anser att information via syntetiskt tal skulle fungera för de flesta. Institutet menar att man i detta avseende bör kunna använda sig av EAN-koderna (streckkoderna). Dessa koder används i huvudsak för identifiering av själva produkten. Varje produkt ges ett unikt nummer. Via detta nummer kan man kopplas upp mot butikens databas där bl.a. information om varans pris återfinns. Enligt institutet är det tekniskt möjligt att genom numret även kopplas upp mot andra databaser t.ex. på Internet. I en sådan databas skulle producenterna kunna lägga in information om produkterna såsom ingrediensförteckning, ursprungsland m.m. För att synskadade konsumenter skall kunna tillgodogöra sig informationen redan i butiken bör datastationer kunna upprättas med kunddatorer med talsyntes samt punktskrifts-skrivare så att konsumenterna kan ta med sig informationen hem. Som nämnts i kartläggningen pågår inom handeln ett utveck- lingsarbete avseende databaser med produktinformation. Inom ramen för detta arbete har en databas med information om de produkter som används i storhushåll tagits fram och ett liknade mer konsument- orienterat system är under utveckling. Med hjälp av EAN-koden och butikens EAN-avläsare kan konsumenterna numera få information om produktens pris från en skärm. Om det till en sådan avläsare kopplas en talsyntes kan prisuppgifterna även lämnas som tal. Men påpekar att det kan vara svårt för en synskadad att finna streckkoden på Konsumentinformation för synskadade 103 En möjlig lösning skulle kunna vara att markera streckkodens läge taktilt. Härutöver måste själva placeringen av EAN- avläsaren anpassas så att en synskadad person lätt kan finna avläsaren samt kunna ta sig till den. Enligt institutet finns det en läspenna på marknaden som i första hand är tänkt som ett tillbehör till en persondator. Pennan fungerar så att man stryker med den över de textstycken som man vill ha sparade och sedan lagras texten i pennans minne. När materialet så skall bearbetas, förs texten trådlöst via IR-länk (infraröd strålning) till en persondator. En synskadad person kan sedan från en dator erhålla informationen i den form som önskas t.ex. via syntetiskt tal eller i punktskrift. Eventuellt kommer syntetiskt tal att integreras i läspennan. Men för att man skall kunna använda en sådan läspenna krävs att man med synens hjälp kan lokalisera texten samt föra pennan över texten och härvid följa raderna. Således är läspennan inget alternativ för personer med svårare synnedsättning. påpekar att det är viktigt att vid användandet av syntetiskt tal i offentliga miljöer värna om de synskadades integritet. Således är det enligt institutet angeläget att möjlighet ges för dem som så önskar att få sådan information t.ex. via en hörselsnäcka. 104 Konsumentinformation för synskadade Överväganden och förslag 105 V Överväganden och förslag 10Utredningens överväganden och förslag De nuvarande målen för konsumentpolitiken lades fast av . -att konsumenterna skall ha en stark ställning på marknaden, -att hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, -att konsumenternas hälsa och säkerhet skyddas, samt -att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling. Enligt kommittédirektiven skall de två förstnämnda konsumentpolitiska målen vara utgångspunkten för utredningsuppdraget. En förutsättning för att dessa mål skall kunna uppnås är att konsumenterna är välinformerade och kunniga. Således måste varje enskild konsument ha tillgång till erforderlig information. Genom tillgång till sådan information får konsumenterna ökade möjligheter att göra väl övervägda val. De kan härigenom bättre tillfredsställa sina behov samt undvika ekonomiska och andra risker. I enlighet med kommittédirektiven skall utredningen bl.a. undersöka konsumenternas behov av information om dagligvaror samt beskriva de ev. problem som de ser kring olika informationsmedel. Såsom tidigare påpekats är konsumentkollektivet inte en homogen grupp utan består av enskilda individer med unika behov. Således varierar behoven av konsumentinformation om dagligvaror beroende på vilken individ som efterfrågar den. Utredningen anser att den framtida konsumentinformationen bör utformas på så sätt så att den är tillgänglig för flertalet konsumenter. Således bör särskilda hänsyn tas till utsatta grupper såsom funktionshindrade, dyslektiker, allergiker, invandrare. Informationen bör även utformas efter behov som följer av begåvningsnedsättning. 106 Överväganden och förslag Genom tilläggsdirektiv fick utredningen i uppdrag att studera och analysera situationen på dagligvarumarknaden för personer med svårare synnedsättning. Utredningen ha dessutom valt att studera och analysera situationen för andra sådana utsatta grupper vad beträffar deras möjligheter att ha tillgång till erforderlig information. Enligt kommittédirektiven skall utredaren analysera existerande problem och omfattning av dessa när det gäller märkning och annan konsumentinformation på dagligvaruområdet. Utredaren skall också föreslå vilka principer som bör beaktas vid utformning av information om och märkning av dagligvaror. Av den tidigare redovisade kartläggningen framgår att den konsumentinformation som återfinns på dagligvaruområdet kan klassificeras i tre huvudgrupper, märkning, marknadsföring och övrig konsumentinformation. Enligt marknadsföringslagen (MFL) avses med marknadsföring, reklam och andra åtgärder i näringsverksamheten som är ägnade att främja avsättning av och tillgång till produkter. Vad beträffar definition av uttrycket andra åtgärder så betraktas t.ex. viss form av märkning som en sådan åtgärd. Märkning kan vara såväl obligatorisk som frivillig. Den obligatoriska märkningen är lagreglerad och den frivilliga regleras delvis genom överenskommelser och åtaganden samt i vissa fall även genom lagstiftning. Det finns olika typer av reklam såsom direktreklam, reklam i mass- media, utomhusreklam och reklam i butikerna. Såsom redogjorts för regleras dessa av MFL samt olika andra bestämmelser och åtagan- den. I butikerna lämnas även information på andra sätt än genom märkning och reklam. Exempelvis kan informationen lämnas via pristerminaler, skyltar, foldrar m.m. Härutöver står butikspersonalen personligen för en del av informationslämnandet såväl på plats som via olika typer av servicetelefoner. Information om dagligvaror är väsentligt för att konsumenterna skall kunna göra väl övervägda val och på så sätt bl.a. undvika ekonomiska och andra risker. Därtill är det av intresse för samhällsutvecklingen att konsumenterna erbjuds erforderlig hälso- och miljöinformation så att de vid sina val kan ta hänsyn till hälso- och miljöaspekter. Således är det särskilt väsentligt att konsumenterna vid själva köptillfället har tillgång Överväganden och förslag 107 till erforderlig information. Utredningsarbetet har därför fokuserats på den konsumentinformation som återfinns i dagligvarubutikerna. I butikerna finns även reklam. Eftersom området som skall undersökas är så brett har utredningen varit tvungen att begränsa det. Således har utredningen valt att inte behandla frågor om reklam. Dock har i ett tidigare kapitel en redogörelse för lagstiftningen på området lämnats. Mot bakgrund av vad som framkommit under utredningsarbetet presenteras i det följande de principer som utredningen bedömt bör beaktas vid utformningen av den framtida konsumentinformationen. Med utgångspunkt från nämnda principer lämnas även förslag i några angelägna frågor. 108 Överväganden och förslag 10.3Principer beträffande utformningen av den framtida informationen om dagligvaror Utredningens bedömning: En förutsättning för att de konsument- politiska målen skall kunna uppnås är att konsumenterna har tillgång till erforderlig information. Vad beträffar utformningen av den framtida konsumentinformationen om dagligvaror så bör principen således vara att konsumenterna garanteras viss obligatorisk basinformation om dagligvaror. Denna basinformation bör lämnas i form av förpacknings- märkning och innehålla uppgifter om ·vad det är för slags vara/användningsområde, ·vilka ingredienser som ingår, ·namn eller firmanamn och adress till tillverkare, förpackare eller säljare, ·hanterings- och användningsanvisning, Ovanstående uppgifter skall lämnas för samtliga dagligvaror. Dock behöver uppgifterna endast lämnas i de fall de är relevanta för varan i fråga. Uppgifterna bör presenteras samlade samt placeras på förpackningen så att de är fullt synliga vid köp. Den samlade basinformationen bör vara lättläst samt lämnas på svenska och på ett sådant sätt så att den även är tillgänglig för utsatta grupper. Informationen kan med fördel dessutom kompletteras med sådan frivillig märkning som efterfrågas av konsumenterna, såsom miljömärkning som är certifierad av tredje part. Härutöver bör såväl den obligatoriska som den frivilliga märkningen kompletteras med information genom andra informationsmedel. Överväganden och förslag 109 10.3.1Den framtida konsumentinformationen om dagligvaror Konsumentinformation om dagligvaror regleras dels genom Marknadsföringslagen (1995:450), dels genom viss speciallagstiftning.