sou · GNB378 · 2000-01-01 00:00:00 — Ersättning betalas inte heller ut för uttagen areal inom EU:s pro- gram för arealersättning. Villkoren för stödet måste dock följas på utta- gen areal, med vissa specifika undantag. Miljöersättning för resurshushållande konventionellt jordbruk kan kombineras med miljöersättning för natur- och kulturmiljöer, miljöer- sättning för öppet odlingslandskap (), miljöersättning för fler- årig vallodling, miljöersättning för bruna bönor eller miljöersättning för fånggrödor på samma skifte. Däremot kan ersättningen inte kombineras med miljöersättning för ekologisk odling, miljöersättning för extensiv vall och skyddszoner eller miljöersättning för våtmarker och småvatten på samma skifte. Miljöersättning för resurshushållande sockerbetsodling kan kombine- ras med miljöersättning för natur- och kulturmiljöer på samma skifte. 2.2.1.14Värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet introducerades en ny miljöersättning för värdefulla natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet. Målet med ersättningen är att värdefulla natur- och kulturmiljöer, uppkomna genom äldre tiders ren- skötsel, skall skötas på ett sådant sätt att dess skötselbetingade växt- och djursamhällen med sina tillhörande arter bevaras och förstärks, att dess kulturhistoriska innehåll tydliggörs samt att renskötsellandskapets lokala och regionala särdrag bevaras i områden där ersättning utgår. Målet är att bevara ca 1 700 ha värdefulla natur- och kulturmiljöer inom den er- sättningsberättigade zonen. 58 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 2.2.1.15Utbildning, information och demonstrationsprojekt inom jordbruket Programmet omfattar utbildning, information och demonstrationsprojekt (UID) inom miljöprogrammets tre delprogram. och är ansvariga myndigheter för stödet till UID. Länsstyrel- serna har det regionala ansvaret för genomförandet och svarar för hu- vuddelen av den del av verksamheten som riktar sig direkt till jordbruka- re och markägare. svarar för den regionala kunskapsför- sörjningen samt för att övriga regionala och lokala intressenter engage- ras i utbildnings- och informationsverksamheten. Medverkande aktörer kan exempelvis vara jordbrukets branschorganisationer, ideella natur- och kulturvårdsorganisationer, bildningsförbund, kommuner och skolor. UID-verksamheten inom miljöprogrammet är för budgeterad till ca , varav ca disponeras av för åtgärder inom jordbruket och av för åtgärder inom skogsbruket. Budgeten fördelas på miljöprogrammets tre delprogram enligt följande: ·Biologisk mångfald, (inklusive åtgärder inom skogsbruket). ·Miljökänsliga områden, . ·Ekologisk produktion, . Verksamheten kan bestå av t.ex. informationsträffar, kurser och stu- diecirklar för jordbrukare eller demonstrationsodlingar och demonstra- tion av skötselåtgärder. Aktiviteterna riktar sig till jordbrukare i hela och deltagandet är kostnadsfritt. Ingen ersättning utgår till jord- brukarna. Länsstyrelserna upprättar ett länsprogram i samarbete med övriga aktörer i länet. Inför programarbetet ger ut vissa riktlinjer för UID, om t.ex. verksamhetens inriktning, särskilda problem eller annat som bör beaktas i programmet. Länsprogrammen innehåller aktivitetsförslag och ansökan om medel för den regionala verksamheten. granskar ansökningarna och fördelar medel. bedriver också viss central verksamhet som t.ex. samordning, produktion av informationsmaterial, rådgivningsunderlag och fortbildning av personal som medverkar i UID-programmen. UID skall inte finansiera t.ex. genomgång av ansökningsblanketter, ifyllande av blanketter eller motsvarande eller bedömning av enskilda jordbrukarskiften. Detta klassas som stödinformation. Däremot får grundläggande information, som är av betydelse för lantbrukarens möj- lighet att hantera ansökan om miljöersättning på ett riktigt sätt, rymmas inom ramen för UID, då denna inte hänförs till begreppet stöd- information. Detta innebär bl.a. att inventeringar av gårdarnas miljö- och SOU 1999:78 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 59 kulturvärden kan göras i samband med individuell rådgivning och upp- rättande av skötselplaner. Skötselplanerna får dock inte knytas till ett vid inventeringstillfället rådande klassificeringssystem utan skall göras i så- dana termer att de kan vara till hjälp vid eventuella ansökningar om er- sättningar oavsett hur dessa system utformas. 60 och det nuvarande svenska miljöprogrammet 3Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling 3.1Fortsatt jordbruksreform genom Agenda 2000 Agenda 2000 är kommissionens plan för en förstärkt och utvidgad uni- on. Den lades fram för . Syftet med planen är enligt kommissionen att fullfölja jordbruksreformen och reformera strukturpolitiken som hänsyn tas till östutvidgningen och de ekonomiska begränsningarna. Det slutliga överenskommelsen om att genomföra Agenda 2000 togs vid i den 24–. När det gäller den fortsatta reformeringen av den gemensamma jord- brukspolitiken vilar den på samma grund som reformen . Detta innebär en omfördelning av jordbruksstödet från prisstöd till direktstöd. Dessutom införs en ny förordning för landsbygdens utveckling (rådets förordning om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket till utveckling av landsbygden), LBU-förordningen, som blir en ram för alla åtgärder för landsbygdsutveckling, inklusive miljöåtgär- der. Genom den får medlemsstaterna möjlighet att själva definiera sina egna prioriteringar och göra sina egna val bland de åtgärder som ingår i förordningen. Dessa val kommer att genomföras inom ramen för en samlad programplanering. Det är dock obligatoriskt för samtliga med- lemsstater att tillämpa förordningens miljöåtgärder. 3.1.1Agenda 2000-beslutet i sammandrag Jämfört med kommissionens ursprungliga förslag blev den slutliga över- enskommelsen om Agenda 2000 inte lika långtgående på jordbruksom- rådet. Prissänkningarna blev mindre och dessa skall för vissa produkter genomföras . Även kompensationen för prissänkningarna har höjts jämfört med förslaget. För mjölksektorn be- slutades om att helt skjuta reformen /06. 62 Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling I detta avsnitt ges en kort sammanfattning av de beslut som fattats rörande jordbrukspolitiken som träder i kraft . Reformbeslutet innebär att interventionspriset på spannmål sänks , från dagens nivå på /ton till /ton. Arealersätt- ningen för spannmål höjs från /ton till /ton. Reformen genomförs med start . Obligatorisk träda gäller vid normala marknadsförutsättningar, vilket kan jämfö- ras . För oljeväxter och oljelin sänks arealstödet till samma nivå som för spannmål men . I samt i norra ges en extra ersättning på /ton för spannmål och oljeväxter för att kompensera för höga vattenhalter. Enligt Agenda 2000-beslutet blir det möjligt att ansöka om arealstöd för vallodling som används för ensilage i de länder där majs traditionellt inte odlas. Möjligheten att för vallensilaget erhålla samma stöd som för spannmål begränsas dock av att den totala basarealen inte får utökas. Om samtliga grödor inklusive vallensilaget skall konkurrera om samma basareal kommer det med all sannolikhet att leda till att alla grödor kommer att få reducerat stöd. Det är dock möjligt att ge vallensilaget en särskild del av basarealen, en s.k. underbasareal. Utrymmet är dock endast 150 000 ha, vilket torde leda till ett stort överskridande av denna areal (se även avsnitt 11.3.6). Reformbeslutet innebär att interventionspriset på nötkött sänks . Kompensa- tionen i form av handjursbidrag, stutbidrag och amkobidrag höjs jämfört med nuläget. Större delen av de medel som i det ursprungliga förslaget avsattes för s.k. nationella kuvert har omvandlats till slaktpremier i syfte att stimulera till tidigare slakt. Antalet djurbidrag i bibehålls på den nivå som gäller enligt anslutningsfördraget. På mjölkområdet sker inte några reformer /06 vilket innebär en framflyttning i tiden /01 enligt kommissionens förslag. /06 skall det genomföras en stödprissänkning och pro- ducenterna skall kompenseras med ett direktstöd som betalas ut i för- hållande till mjölkkvoten. SOU 1999:78 Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling 63 3.1.2Agenda 2000-beslutets effekter för miljön De sammantagna konsekvenserna för miljön av Agenda 2000-beslutet är svåra att entydigt bedöma. Analyser av miljöeffekterna av kommissio- nens ursprungliga förslag har gjorts i rapporten – några konsekvenser för svenskt jordbruk (Ds 1998:69). har i promemorian Konsekvenser av EU:s reform av jordbrukspolitiken (SJV 1999) bl.a. pekat på tänkbara miljöeffekter av Agenda 2000- beslutet. Den slutliga överenskommelsen innebar att miljöfrågorna ham- nade något mera i bakgrunden jämfört med kommissionens förslag. Prissänkningarna på vegetabilieområdet fortsätter (även om de blir mindre jämfört med det ursprungliga förslaget) vilket kan ge jordbrukar- na incitament att ytterligare minska användningen av gödning och be- kämpningsmedel. Extensivare brukningsformer, som t.ex. ekologisk od- ling, ges därmed en relativt bättre konkurrenskraft. Införandet av ett are- alstöd för vallensilage bör leda till en förbättrad konkurrenskraft för jämfört med annan växtodling, vilket också är positivt ur mil- jösynpunkt. För att bevara den biologiska mångfalden i landet krävs ett tillräckligt stort antal betande djur. Underlaget för detta beror på lönsamheten i främst nötkötts- och mjölkproduktionen. Genom Agenda 2000-beslutet ökar mjölkproduktionens lönsamhet initialt genom sänkta foderpriser och införandet av stöd för vallensilage. Lönsamheten för den nötköttspro- duktion som baseras på betesdrift påverkas också, bl.a. genom höjda extensifieringsbidrag. Genom förordningen om horisontella åtgärder inom Agenda 2000 har en möjlighet införts för medlemsländerna att förena utbetalning av di- rektstöd med uppfyllandet av miljövillkor (cross-compliance). Enligt kommissionen skall den nya LBU-förordningen vara ett effektivt komplement till reformerna av marknads- och prispolitiken. Den nya förordningen ersätter strukturfondsförordningen om jordbruksfondens utvecklingssektion, fyra förordningar om mål 5a, de tre förordningarna om kompletterande åtgärder (inkl. förordning 2078/92) och förordningen om strukturstöd till skogsbruket. Åtgärderna för landsbygdsutveckling avser ·stöd till strukturanpassning av jordbrukssektorn, t.ex. investeringar i jordbruksföretag, startstöd till unga jordbrukare, kompetensutveck- ling och förtidspensionering, 64 Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling ·stöd till jordbruket i mindre gynnade områden och områden med mil- jöbetingade restriktioner, ·ersättning för miljöåtgärder inom jordbruket, ·stöd till förbättrad bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter, ·stöd till åtgärder i skogsbruk samt ·stöd för att främja anpassning och utveckling av landsbygden. Ersättningar för miljöåtgärder i jordbruket regleras av artiklarna 22–24 i LBU-förordningen. Målen för miljöåtgärderna är i princip desamma som i förordning 2078/92, men reglerna är mer allmänt hållna. Enligt LBU- förordningen skall ersättning för miljövänligt jordbruk bidra till att må- len i gemenskapens politik på jordbruks- och miljöområdet uppnås. Er- sättningen skall bidra till ·att jordbruksmark används på ett sätt som är förenligt med skydd och förbättringar av miljön, landskapet med dess särdrag, naturresurser- na, jorden och den genetiska mångfalden, ·att miljövänligt gynnsamma metoder för extensifiering av jordbruk och fortsatt användning av lågintensiva betessystem säkerställs, ·att stora hotade naturvärden i olika jordbruksmiljöer kan bevaras, ·att typiska och historiska drag i jordbrukslandskapet kan bevaras, ·att det finns en miljöplanering i jordbruksverksamheterna. Jämfört med förordning 2078/92 innebär det en viss breddning av tillämpningsområdet, t.ex. när det gäller den fortsatta användningen av lågintensiva betessystem och möjligheten att hålla historiska drag i jord- brukslandskapet intakta. Ersättning skall beviljas till jordbrukare som åtar sig att under bedriva ett miljövänligt jordbruk. Ett åtagande att bedriva mil- jövänligt jordbruk skall innebära mer än att använda sig av vad som normalt avses med god jordbrukarsed. Ersättning till åtagande att bedriva miljövänligt jordbruk skall bevil- jas och skall beräknas på grundval av ·extra kostnader till följd av åtagandet, ·behovet av stimulansåtgärder. Ersättningen kommer även fortsättningsvis att medfinansieras av EU. Det högsta belopp som är berättigande för finansiering från ge- menskapen är för ettåriga grödor /ha, för specialiserade fleråri- ga grödor /ha och för övrig markanvändning /ha. SOU 1999:78 Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling 65 loppen skall beräknas på grundval av den areal inom jordbruksföretaget som åtagandena gäller. Vissa åtgärder som tidigare omfattades av förordning 2078/92, t.ex. kompetensutveckling och tillträde för allmänheten, behandlas nu på and- ra ställen i LBU-förordningen. för detta betänkandes tryckning har kommissionen delgi- vit medlemsstaterna ett första utkast rörande tillämpningsföreskrifter till LBU-förordningen. Enligt vad MPU erfarit kommer tillämpningsföre- skrifterna att tydliggöra tolkningar av förordningen samt klargöra vissa definitioner, i linje med vad som tidigare reglerats genom den nuvarande tillämpningsförordningen 746/96. 66 Agenda 2000 och rådets förordning om landsbygdens utveckling 4 Svenska miljömål för jordbruket Det svenska miljöprogrammet för jordbruket skall medverka till att de aktuella miljömålen för jordbruket uppfylls. Regering och riksdag har beslutat om ett förhållandevis stort antal miljömål. Miljömålen inom jordbrukspolitiken omfattar i huvudsak odlingsland- skapets biologiska mångfald och kulturhistoriska värden, jordbrukets miljöbelastning samt omfattningen av den ekologiska produktionen. Vis- sa av målen är ursprungligen föreslagna i handlingsprogram och ak- tionsplaner från olika myndigheter och därefter antagna av . Ett arbete med att förändra miljömålen har inletts, innebärande att en ny struktur för miljömålen skall tillämpas och att ett begränsat antal na- miljökvalitetsmål skall fastställas. har i enlighet med propositionen Svenska miljömål beslutat om 15 nya miljökvalitetsmål för skyddet av hälsan och miljön (prop. 1997/98:145, bet. 1998/99:MJU6). Genom att fastställa miljökvalitetsmål anges de miljö- tillstånd som skall uppnås i ett generationsperspektiv. En parlamentarisk kommitté, , har tillsatts med uppgift att i samverkan med berörda myndigheter göra en samlad översyn av vilka strategier och delmål som erfordras för att miljökvalitetsmålen skall nås inom en gene- ration. Vidare skall regeringen återkomma till med redovisning och förslag beträffande de delmål som behövs för det fortsatta arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Flera av de fastställda miljökvalitetsmålen berör jordbrukssektorn. Ett rikt odlingslandskap och Ingen övergödning är miljökvalitetsmål som i hög grad är relaterade till jordbrukets miljöpåverkan. Giftfri miljö, Levande sjöar och vattendrag samt Storslagen fjällmiljö är ytterligare exempel på miljökvalitetsmål som i varierande omfattning har anknyt- ning till jordbruket. I följande avsnitt görs en genomgång av tidigare beslutade miljömål för jordbruket och hur de förhåller sig till de nya miljökvalitetsmålen. 68 Svenska miljömål för jordbruket 4.2Natur- och kulturmiljöer i odlingslandskapet Det svenska odlingslandskapet är en produkt av mänsklig påverkan ge- nom uppodling och jordbruksaktivitet. Olika brukningsmetoder i kombi- nation med skilda naturförhållanden har lett till ett variationsrikt land- skap. Förekomsten av varierande livsmiljöer i odlingslandskapet är en viktig förutsättning för rikedomen bland växter och djur. Det äldre od- lingslandskapet präglades ofta av en mycket varierande markanvändning och av olika brukningssätt på åker-, slåtter- och betesmarker, vilket ska- pade både kulturvärden och lämpliga livsmiljöer för växter och djur. Genom bl.a. mekaniseringen och rationaliseringen i jordbruket, nedlägg- ningen av mark och en ändrad markanvändning har variationen i od- lingslandskapet successivt minskat. Naturliga betesmarker, som inte gödslas eller plöjs, har minskat kraftigt i omfattning och ängsbruket har i princip upphört. Detta har lett till minskad artrikedom bland växter och djur samt glesare förekomst av många arter, som vissa andra arter har gynnats. Antalet hotade, sällsynta och hänsynskrävande växt- och djurarter som har sin huvudutbredning i odlingslandskapet uppskat- tas till ca 1 700. Inom gruppen kärlväxter finns av arterna i odlingslandskapet (t.ex. SNV 1998). Vidare medför igenväxning och brist på underhåll att kulturspår från olika tidsepoker, såsom fornlämningar och kulturhistoriskt värdefulla landskapselement, bryts ner och med tiden försvinner. Målen för odlingslandskapets natur- och kulturvärden blir därför i hög grad en fråga om att bevara den biolo- giska mångfald och de värdefulla kulturmiljöer som skapats genom tidi- gare markanvändning. I beslut om en strategi för biologisk mångfald (prop. 1993/94:30, bet. 1993/94:JoU9, rskr. 1993/94:87) anges som övergri- pande mål att den biologiska mångfalden och den genetiska variationen skall säkerställas. Växt- och djursamhällen skall bevaras så att i landet naturligt förekommande arter ges förutsättningar att fortleva under na- turliga betingelser och i livskraftiga bestånd. Vidare framgår att jord- bruket skall bedrivas så att det bidrar till att bevara värdefulla delar av flora och fauna i odlingslandskapet. Kulturpolitiken är viktig för samhällets miljöpolitiska åtaganden. De övergripande målen för kulturmiljöområdet är att bevara, bruka och Svenska miljömål för jordbruket 69 förmedla kulturarvet, stärka den lokala och regionala kulturella identite- ten, syfta till kontinuitet i utvecklingen av den yttre miljön, möta hoten mot kulturmiljön samt bidra till att öka medvetenheten om estetiska vär- den och historiska sammanhang. 1987/88:104, bet. 1987/88:KrU21, rskr. 1987/88:390, prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129). miljömål för odlingslandskapets natur- och kulturmiljövär- den framgår av riksdagsbeslutet om en ny livsmedelspolitik (prop. 1989/90:146, bet. 1989/90:JoU25 rskr. 1989/90:327). ställde sig då bakom ett miljömål för livsmedelspolitiken som innebar att slå vakt om ett rikt och varierat odlingslandskap och dess kulturvärden, be- vara den biologiska mångfalden och minimera jordbrukets miljöbelast- ning. Det är viktigt att odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden bevaras. Ett rikt och varierat odlingslandskap är av central betydelse för flora, fauna och genetisk mångfald. Jordbruket skall således beakta be- hovet av en god miljö och långsiktig hushållning med naturresurserna (prop. 1989/90:146, bet. 1989/90:JoU25 rskr. 1989/90:327, prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338, prop. 1993/94:111, bet. 1993/94:JoU19, rskr. 1993/94:256). Det tidigare miljömålet för livsmedelspolitiken omfattas i huvudsak av det nya miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Miljökvalitetsmålet innebär för natur- och kulturmiljöområdet bl.a. att: ·Odlingslandskapet brukas på ett sådant sätt att negativa miljöeffekter minimeras och den biologiska mångfalden gynnas. ·Den genetiska variationen hos domesticerade djur och växter bevaras. ·Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. ·Biologiska och kulturhistoriska värden i odlingslandskapet som upp- kommit genom lång, traditionsenlig skötsel bevaras eller förbättras. ·Hotade arter och naturtyper samt kulturmiljöer skyddas och bevaras. 4.2.4Preciserade mål och delmål I det livsmedelspolitiska beslutet och i beslut om nya miljökvalitetsmål har miljömålen för biologisk mångfald och kul- turmiljövärden i odlingslandskapet inte preciserats närmare. Mer ut- vecklade mål för miljöåtgärderna inom jordbruket har emellertid bl.a. formulerats i och aktionsplaner för 70 Svenska miljömål för jordbruket biologisk mångfald (SJV 1995, SNV 1995a) och inom det av EG- kommissionen godkända svenska miljöprogrammet för jordbruket (se avsnitt 2.2.1). I dessa dokument har areal- och kvalitetsmål preciserats för ett antal områden; bl.a. för betesmarker, slåtterängar, småbiotoper, kulturmiljöer och våtmarker samt mål för bevarande av den genetiska variationen hos domesticerade djur. har vid behandlingen av propositionen Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet. 1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116) också ställt sig bakom en höjd ambi- tionsnivå avseende målsättningarna för hävd av ängs- och betesmarker samt anläggning av våtmarker och småvatten inom ramen för ett utökat miljöprogram (för arealmål se avsnitt 2.2.1). Enligt beslut i enlighet med propositionen Svenska miljö- mål bör också miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap kompletteras med delmål avseende skötsel av ängs- och hagmarker, återskapande av våtmarker, bevarande av kulturmiljövärden och hotade arter samt stär- kande av jordbrukets positiva och minimering av dess negativa miljöef- fekter. Därutöver kan ytterligare delmål behöva utvecklas. Jordbruket har en multifunktionell roll som ger både positiva och negati- va effekter på miljön och landskapet. Positiva effekter är bl.a. att lant- bruket håller landskapet öppet, medverkar till att bevara den biologiska mångfalden och värdefulla kulturmiljöer samt att återförsel av växtnä- ring möjliggörs, vilket bidrar till en utveckling mot ett slutet kretslopp. Jordbruket ger å andra sidan bl.a. upphov till växtnäringsförluster till luft och vatten samt hälso- och miljörisker vid användning av bekämp- ningsmedel. En ökad tillförsel av kväve och fosfor i form av handelsgöd- sel och stallgödsel samt minskad vallodling har medfört negativa miljöef- fekter i form av näringsläckage, vilket bidragit till övergödning av havs- och kustområden samt sötvatten. Användningen av kemiska bekämp- ningsmedel innebär risker för den yttre miljön, arbetsmiljörisker vid hanteringen av preparaten samt risker för rester av bekämpningsmedel i livsmedel. Miljömålen för jordbrukets miljöbelastning innebär att od- lingslandskapet skall brukas på sådant sätt att negativa miljöeffekter minimeras. Svenska miljömål för jordbruket 71 De vattenburna utsläppen av kväve från mänskliga verksamheter skulle halveras mellan åren 1985–1995 (prop. 1990/1991:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). Målets tidsgräns är passerad och har konstaterat att målet inte är uppnått varken totalt för alla sektorer eller för jordbruket. Det tidigare målet har ersatts med ett nytt delmål under miljökvali- tetsmålet Ingen övergödning som innebär att de svenska vattenburna utsläppen av kväve från mänsklig verksamhet till haven söder om skall minska jämfört med nivå. Den parlamenta- riska kommittén skall överväga i vilken takt målet kan uppnås. Rege- ringen har gett i uppdrag att utveckla sektorsmål för jordbruket. Enligt beslut i enlighet med propositionen Svens- ka miljömål kvarstår det tidigare målet om en halvering av kväveutlak- ningen från jordbruket fram (prop. 1987/88:128, bet. 1987/88:JoU24, rskr. 1987/88:374). Vidare framgår att det tidigare må- let för minskning av kväve i handelsgödsel också bör kvarstå, vilket in- nebär att kväveförbrukningen bör minska . Ammoniakutsläppen från jordbruket skall minska i södra och (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). Tidsgränsen för målet är passerad och målet är inte uppfyllt. Området där åtgärder skall vidtas för att minska ammoniakav- gången bör utökas till att omfatta hela samt slätt- bygder för att ytterligare reduktion av ammoniakavgången skall kunna uppnås (prop. 1994/95:119, bet. 1994/95:JoU22, rskr. 1994/95:423). Åtgärder är därefter genomförda inom det utpekade området. Utsläppen av ammoniak behandlas under miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning. Där framgår att en utgångspunkt för det fortsatta arbetet bör vara att utsläppen av ammoniak i bör fortsätta att minska års nivå.