sou · GNB3130d5 · 2000-01-01 00:00:00 — kap08.fm 171 Friday, , 1999 8:00 AM 8 Uppbrott och förnyelse M Å S T E! Som en skör liten fågel Lärarinna, , Författarinna ... –Hur hann du med allt? Förvånat betraktar hon mig: –Det som behöver göras det måste ju någon göra! (: Bokförlaget , 1988).1 Denna studie har huvudsakligen handlat om hur de politiska parti- erna hanterat förändrade villkor för det partipolitiska arbetet under . Med hjälp av tidigare genomförda fråge- undersökningar () samt den nu aktuella undersök- ningen till ett urval av partiernas kommunövergripande organisationer, har det varit möjligt att empiriskt kartlägga och pro- blematisera partikrisens olika dimensioner och konsekvenser. Till detta har fogats djupintervjuer med partipolitiskt aktiva – demokratins trotjänare – men även passiva medlemmar, och personer med alternativt politiskt engagemang. Detta kvalitativa angreppssätt har använts för att få ökad förståelse av hur enskilda politiskt intres- serade människor ser på den representativa demokratin och på partiernas roll och vidare vilken uppfattning som finns om hur det politiska engagemanget bäst bör kanaliseras. Dessa två skilda, men kompletterande perspektiv, ger en mångsi- dig bild av partiernas problem och möjligheter. I detta avslutande kapitel skall vi kort sammanfatta några av de viktigaste empiriska resultaten och diskutera partiernas kapacitet till förnyelse. kap08.fm 172 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE En första iakttagelse är att den s.k. kanalfunktionen har hamnat i kris. Ty det finns utan tvivel dystra resultat från denna studie som ger belägg för existensen av en sådan kris; en kris som med ökat allvar diskuterats i samhällsdebatten och bland forskare. Partierna fungerar kort och gott allt sämre som vitala demokratiska mötesplatser. Tendenserna i fråga om medlems- och mötesutvecklingen är genomgående negativa. har ett betydande antal medlemmar lämnat partierna. Den största avtappningen skedde i bör- jan av då socialdemokraterna upphörde med den kollektiva anslutningen av medlemmar från LO. Sammantaget har partierna för- lorat drygt en miljon medlemmar , varav nästan en kvarts miljon försvann . Minskningen har drabbat alla partier, men särskilt de partier som brukar kallas etablerade har förlorat många medlemmar – detta oavsett hur bra eller dåligt dessa partier lyckats i de allmänna valen. Partierna har även fått tilltagande rekryteringsproblem, dvs. ökade svårigheter att finna lämpliga personer som är villiga att kandidera till olika förtroendeposter. och är de partier som rent generellt har de största problemen i detta avseende. Inom samtliga partier utom finns problem att rekrytera kvinnor (särskilt invandrarkvinnor), ungdomar, personer som bor i glesbygd samt (i viss mån) högutbildade. Rekryteringsproblemen har ökat , trots att utbu- det av förtroendeposter minskat i kommunerna – och fortsätter att minska, vilken borde innebära att den reella efterfrågan på kandidater sjunkit på ett markant sätt. Även mötesutvecklingen har varit bekymmersam för partierna lokalt, vilket ger belägg för partiernas stigande problem att hävda sig i konkurrensen om människors tid och uppmärksamhet. Om detta vittnar också de kvalitativa intervjuerna. Det är tidsbrist som förkla- rar varför passiva medlemmar inte deltar aktivt i verksamheten. Den longitudinella jämförelsen av samma partienheter 1979 och 1998 visade en minskning av antalet mötesdeltagare på -. Minskningen har ägt rum i samtliga partier men den har drabbat soci- aldemokraterna hårdast (-). En jämförelse mellan de lokala partisystemen i de 50 urvalskommunerna gav vid handen att antalet besökare minskat från i genomsnitt 42 mötesbesökare , till 31 studie till 21 mötesbesökare i den aktuella studien . Det är alltså fråga om kap08.fm 173 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE en halvering under de två decennier som vi haft möjlighet att följa utvecklingen. Lokalt har partierna alltsedan det kommunala partistödet infördes haft en hög beroendegrad av dessa offentliga medel. Detta bero- ende har successivt förstärkts och det tycks numera vara svårare att finna kompletterande resurser – alternativt har partierna minskat sina ansträngningar att finna sådana – till valrörelserna än . I genomsnitt täcktes av partierna verksamhets- kostnader lokalt av offentliga medel . , väns- terpartiet, och låg samtliga i finansieringsgrad. Det har vidare skett en viss nedrustning i partiernas administrativa kapacitet i form av kansliresurser och anställd personal . En resurs som partierna i hög grad kunde bygga upp genom det kommunala partistödets tillkomst. Partikrisen är en realitet för många aktiva i partierna, men det finns även de som tar avstånd från en sådan beskrivning. I djupinter- vjuerna framkommer uppfattningar som går ut på att krisbilden är överdriven. Krisen beskrivs av en kvinna med erfaren- het av partiarbete på basplanet som en Stockholmsprodukt. Före- ställningen om partikrisen bottnar enligt henne i en sorts förakt för den verksamhet som politikens fotfolk bedriver lokalt. Partiarbete uppfattas som någonting gammalmodigt av opinionsbildare i och utanför partierna, menar hon. De flesta intervjupersonerna anser dock att läget i partierna är oroande. När de ombeds att analysera partikrisen anger de framför allt orsaker som ligger utanför den egna möjligheten att påverka (externa orsaker): internationaliseringen, mediasamhället, sociala förändringar i samhället, nya värderingar, partiernas minskade bero- ende av medlemmarna finansiellt och kampanjmässigt etc. Men det saknas inte självkritik. Man pekar på att formbundenheten är för stark i det lokala partiarbetet och att detta kan verka frånstötande, särskilt på unga människor med politiskt intresse. I någon mån tror man också att det är fel sorts människor som dras till partierna; människor som är roade av långa sammanträden och som attraheras av maktutövning. Man pekar också på den tendens till social sluten- het som finns i den egna föreningen. kap08.fm 174 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE Nya förutsättningar – men samma partikoncept , när den kommunaldemokratiska forsknings- gruppen studerade partiverksamheten i de svenska kommunerna, pågick en omfattande strukturomvandling av samhället och i dess spår hade kommunsammanslagningar skett som fick genomgripande konsekvenser för den kommunala demokratin och för partiernas vill- kor. En viktig iakttagelse i dessa studier var den partipolitisering som ägde rum i de nya kommunerna och som hade den rikspolitiska ord- ningen som förebild (riksmodellen i miniatyr). För partiernas vid- kommande innebar förändringarna även en organisatorisk centralise- ring och byråkratisering – effekter som förstärktes genom de resur- ser som tillfördes genom det kommunala partistödet. Under de som gått har samhällsförändringarna fortskridit och vissa nya inslag har utvecklats. Till de mer påtagliga hör internationalisering, den europeiska integrationen och det ökade omvärldsberoendet som i hög utsträckning förändrat den eko- nomiska och politiska kartan. har även blivit medlem i EU. Konturerna av informationssamhället har blivit tydligare genom ökad medialisering, snabbare kommunikationer och ökad IT-användning. De partier som vi studerar i samma kommuner vistas i allt mindre grad i miljöer som politiskt kan betraktas som en riksmodell i miniatyr. Den lokala variationen har ökat och politiskt syns detta bland annat i ökningen av antalet lokala partier och uppluckringen av blockpolitiken på nivå. Partierna verkar i miljöer som blivit allt mindre styrbara och förutsägbara. Medierna har flyttat fram sina positioner i politi- ken. De förändringar som skett har otvivelaktigt komplicerat arbets- villkoren för partierna. Konkurrensen har hårdnat och nya partier har trätt in på de lokala politiska arenorna. Partierna möter alltfler män- niskor med individualistiska värderingar som inte längre har partien- gagemang och röstande som medborgerlig norm; synsätt som kom- mer till uttryck i minskad partilojalitet, ökad rörlighet bland väljarna och ett ökat intresse av att engagera sig utanför partiväsendet. Denna utveckling och uppbrott till trots lever gamla masspartimodell kvar som en mall för hur dagens partier bör vara uppbyggda – i debatten om partikrisen och i påfallande stor utsträckning även inom partierna. Det är ett koncept där det folkrörelsepräglade idealet (med tonvikt på idealet) fungerar som norm för diskussionen. I detta ideal tar man fasta på behovet av en stor medlemskår, hög aktivitetsnivå under valår likväl som under mellanvalsår, och på en omfattande medlemsfinansiering av verksam- kap08.fm 175 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE Åtskilliga partiforskare har dock visat att verkligheten stäm- mer allt sämre överens med idealet. De utvecklingstendenser som kunnat påvisas i denna studie ger ytterligare belägg för att de svenska partierna alltmer fjärmat sig från detta klassiska ideal och successivt fått andra egenskaper. Utifrån den normativa av det klassiska folkrörelsepartiet måste tillståndet i de svenska partierna betraktas som synnerligen all- varligt. Vår utgångspunkt är emellertid att partierna – liksom andra institutioner som bär upp demokratin i stort – inte kan överleva om de konserveras i en för alla tider given form eller modell. Vi har i denna undersökning försökt ta fasta på det dynamiska perspektiv som alla livskraftiga och vitala organisationer bör genomsyras av. I ett sådant perspektiv kan resultaten tolkas annorlunda än i termer av kris och deklination. Således kan minskningen av medlemmar och mötesbesökare tol- kas såväl i termer av kris och bristande engagemang från medborgar- nas sida som i termer av förändring och förnyelse. De resultat som framkommit ger stöd för hypotesen att de svenska folkrörelsepräg- lade partierna som haft höga ambitioner i fråga om medlemsantal, mötesaktivitet och mobiliseringsförmåga nu skiftar om till en mer väljarorienterad modell där den regelbundna mötesverksamheten och en stor medlemskår inte har samma centrala position. Av djupinter- vjuerna att döma är det inte ovanligt att de partiaktiva – demokratins trotjänare – tycker att det var bättre förr, men när historiens hjul vän- der föreligger ingen möjlighet att anpassa världen till de förutsätt- ningar som Duvergers partimodell förutsatte. Detta inses, i några fall dock mer eller mindre motvilligt, av de partiaktiva som intervjuats inom ramen för denna undersökning. Att det gamla partikonceptet inte ger någon vägledning hur partierna skall förhålla sig till de nya politiska villkoren vittnar det alternativa politiska engagemang som studerats i vår undersökning. Kanske inte heller andra, mer moderna koncept om hur partier skall fungera kan lösa den frustration och – i några fall – utanförskapskänsla som här ger sig till känna. Hos dessa starkt engagerade individer är det i regel en främmande tanke att aktivera sig i ett politiskt parti. Partierna upplevs vara för- stelnade, tröga och byråkratiska. En stark handlingsorientering är vad som utmärker dem. Att engagera sig partipolitiskt upplevs mot den kap08.fm 176 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE bakgrunden som kontraproduktivt. I partierna är det mycket snack men lite verkstad, säger en av de intervjuade som är verksam inom miljörörelsen. Hos flera av de individer som är verksamma i alternativa samman- slutningar finns ett starkt avståndstagande från den nuvarande for- men av demokrati. Det gäller de som är engagerade i de sammanslut- ningar som här klassificerats som sociala proteströrelser. Den parla- mentariska demokratin uppfattas inte vara demokratisk; det är fråga om en skendemokratisk ordning vars syfte det är att legitimera ett korrupt förtryckarsamhälle. Det förhållandet att den övervägande andelen medborgare inte genomskådat detta faktum beklagas. En nedlåtande och delvis föraktfull inställning finns mot den apatiske och politiskt omedvetne genomsnittsmedborgaren. Att vara medve- ten om de olika förtryckarstrukturer som finns i samhället beskrivs som ett privilegium. Det existerande samhällets legala system accepteras inte. Lagarna är till för dem som tjänar på exploatering. Detta anses legitimera lagöverträdelser. Spännvidden mellan dessa sammanslutningar och andra som är representerade i urvalet är dock betydande i detta avseende. Traditio- nella folkrörelser och olika former av lokala aktionsgrupper har i motsats till dem som är verksamma i sociala proteströrelser en grundläggande tilltro till de politiska institutionerna och ser det som någonting självklart att verka inom lagens råmärken. En viktig ambition med frågeundersökningen 1998 var att granska huruvida det existerade någon innovationsförmåga i partierna lokalt. Vi kan konstatera att det på basplanet fanns tecken på omprövning och förnyelse. av respondenterna uppgav att de i sina par- tiorganisationer prövat att internt arbeta på ett annorlunda sätt än vad som kan betraktas som traditionellt i partisammanhang. Nästan lika många säger sig ha övervägt eller prövat nya anslutningsformer än det traditionella medlemskapet. De kommunvisa skillnaderna är betydande. Det är inte oväntat i kunskapskommunerna som innovationsbenägenheten är som allra störst (). En trend är olika försök att öppna upp de poli- tiska diskussionerna och den traditionella, mer interna, mötesverk- samheten så att den når ut även till icke-medlemmar. Det finns en viljeinriktning att finna nya och mer attraktiva mötesplatser för att få kontakt med människor. kap08.fm 177 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE kommer ofta i såväl de öppna enkätsvaren som i de djupintervjuer som genomförts. Ingen tvekan råder om att det åtminstone tentativt finns en strävan efter en mer samtalsliknande politisk kultur. Nätverk tycks på motsvarande sätt ha fått ett ordentligt genom- slag i partiarbetet; här finns exempelvis nätverk för kvinnor, närings- liv, regionala nätverk eller nätverk där man ingår samarbete med opo- litiska byalag eller med andra partier. I flera fall har fullmäktigegrupperna tagit på sig mer av utåtriktad verksamhet visavi väljarna, dvs. den typ av aktivitet som traditionellt legat på partiorganisationen. Den formbundenhet som varit ett i fråga om partiernas mötes- och styrelseordning tycks över huvud taget (även om det här finns en betydande variation) fått ge vika för en ökad flexibilitet i styrelsearbetet. Olika sätt att rotera ordförandeskap eller andra uppdrag i partiorganisationen, fullmäkti- gegruppen eller på kommunala politiska poster tycks bli allt vanli- gare. Även i fråga om det formella medlemskapet finns som sagt inslag av nytänkade. av kommunorganisationera har övervägt eller prövat en friare anslutningsform för att knyta till sig personer utan att kräva att vederbörande köper hela åsiktspaketet. Det kan gälla lokalt medlemskap, vilket kan vara ett sätt att motverka konkur- rensen från de allt fler lokala partierna vars framgångar blivit möjliga just genom att de etablerade partierna i alltför hög utsträckning upp- levs vara styrda av en nationellt utformad politik; det kan vidare handla om att länka in intresserade till befintliga nätverk, införa någon form av stödmedlemskap eller erbjuda personer som inte är medlemmar – men politiskt intresserade – att inneha förtroendeupp- drag för partiet. Innovationsbenägenheten är även i detta fall gene- rellt störst i kunskapskommunerna och mindre i mellan- och basnä- ringskommunerna. Partierna lokalt har även påbörjat en anpassning till ny informa- tionsteknik, men även här finns en skillnad mellan situationen i kun- skapskommunerna och i basnäringskommunerna. IT-användning är mindre förekommande i partier som hör hemma i den senare typen av kommuner. Bedömningarna av tekniken för partiverksamheten i kommunerna var försiktigt positiva från respondenternas sida. Generellt visar resultaten från frågeundersökningen 1998 att det är i de befolkningsrika och informationstäta miljöerna (kunskaps- kommunerna) som partiverksamheten är livligare och mer varierad än i både mellan- och basnäringskommunerna. Det är följdriktigt i dessa kunskapskommuner som partierna i någon usträckning prövat ny politisk marknadsföring, inte minst i sammanhang där det samlas kap08.fm 178 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE mycket folk, t.ex. på mässor, köpcentrum och stormarknader. Direkt exponering i medierna i form av debatter i radio och TV, reklam i radio/TV lokalt är även detta mer förekommande i de befolknings- rika kommunerna. Kunskapskommunernas partier tycks således ha ett försteg i inno- vationsförmåga; ett förhållande som naturligtvis kan ses som positivt men som ställer frågor om kapaciteten för partiorganisatio- nerna i mellan- och basnäringskommunerna. Det är inte enbart i fråga om partiverksamhet och innovationsförmåga som kunskaps- kommunerna ligger högre än de båda andra kommuntyperna utan även i fråga om valdeltagande. Våra data möjliggör inte någon pröv- ning av huruvida det föreligger något samband mellan innovations- förmåga och nytänkande å ena sidan och politiskt intresse och valdel- tagande å den andra sidan, men detta är en hypotes som knappast ter sig alldeles orimlig. Kunskapskommunerna utgör således dynamiska politiska miljöer som har särskilt goda förutsättningar för partipolitiskt innovativt arbete. Även om resultaten inger vissa förhoppningar om att partierna har förmåga att anpassa sig till de nya villkoren för politiskt arbete och klara påfrestningarna finns oroande inslag i partiernas nuvarande till- stånd. Ett sviktande medlemsantal skapar exempelvis problem om partierna strävar efter att behålla sin rekryteringsfunktion. Risken ökar för att partiorganisationerna befolkas av personer som inte är representativa för olika grupper och då avtar förmågan att spegla de opinioner som finns i samhället i de politiska församlingarna. Till detta kommer en föreställning som vissa av såväl de partiaktiva som passiva och politiskt engagerade medborgarna utanför partiernas hägn ger uttryck för i intervjuerna: att de personer som väljer att delta i partipolitiskt arbete är av en alldeles speciell (och fel) sort, dvs. alltför karriärinriktade personer, ofta medelålders män, som i alltför hög grad uppskattar långa möten och sammanträden och som över huvud taget fascineras av det formmässiga. En situation där endast de förtroendevalda – dvs. personer som har betalt för att vara med – deltar i partiernas mötesverksamhet, innebär självfallet en utarmning av partierna. Men med den höga beroendegraden av offentliga bidrag som utvecklats i dagens partier minskar beroendet av medlemmar och sympatisörer vilket ytterligare ökar risken för utarmning och konservering av partierna. Hur dagens partier – som i de flesta fall växte fram i övergången mellan det gamla bondesamhället och det tidiga industrisamhället – skall kunna återfå den demokratiska kraft de en gång haft är svårt att kap08.fm 179 Friday, , 1999 8:00 AM 8 UPPBROTT OCH FÖRNYELSE Ja, rentav omöjligt – om man som utgångspunkt för en sådan bedömning har det gamla medlemsbaserade folkrörelseidealet. Om par- tierna i stället betraktas i ljuset av de omfattande omställningar som vårt samhälle utsatts för under den förhållandevis korta tidsperiod som här studerats blir läget ett annat. Partierna kommer knappast att på samma sätt som tidigare kunna behålla sin nyckelroll i den fram- tida demokratin. Politiken blir allt mer gränsöverskridande och glo- bal till sin natur. Det innebär att partierna står inför en mycket upp- fordrande politisk utmaning som endast kan bemästras med såväl en vilja som en förmåga till politiska innovationer. 1 Tack till som gjorde oss uppmärksamma på denna dikt. kap08.fm 180 Friday, , 1999 8:00 AM kaplitt.fm 181 Friday, , 1999 8:01 AM (red.) (1989) in the 1980s. , H & Shiratori, R (reds.) (1994) Among the Democracies.Oxford: Westview Press Bartolini, S. (1983) The membership of massparties: The social democratic experience, 1989–1978, i Daalder, H. & , P. (eds.) Western European party systems: Continuity and Change. (1997) Partier i forandring. En analyse av danske partiorgani- sations udvikling 1960–1995. (1990) Folkrörelserna och folket. Blondel, J. (1978) Political Parties: A Genuine Case for Discontent? Borgs, M. & Rankka, M.H. (1996) Politikens entreprenörer. & , A. (red.) (1994) Väljare i kommunalvalet. Om missnöje, misstroende och politisk kultur. : SNS För- lag & , T. (1997) Partier och organisationer. (Publicerad första gången ) (1999) Political Support in Advanced Industrial Democracies, i , P. ), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance. Damgard, E. (1990) Hvilka konsekvenser har de politiske partiers organisatoriske problemer for folkstyrelse? i Elklit, J. (red.) De politiske partier – nu og i fremtiden. (1992) The Concept of Social Movement, , vol. Duverger, M. (1954) Political Parties. kaplitt.fm 182 Friday, , 1999 8:01 AM (1984) Hur mäter man vackert ? i kvalitativ metod. Epstein, L. (1967) Political Parties in Western Democracies. (1990) Svenska valkampanjer 1966– 1988. Gidlund, G. (1983) Partistöd. Gidlund, G. (1985) Det kommunala partistödet. En studie av kommu- nernas och landstingens stöd till de politiska partierna. Gidlund, G. (1989) Folkrörelsepartiet och den politiska styrelsen. SAP:s organisationsutveckling, i Misgeld, K., , K. & , K. (red). Gidlund, G. (1991) Vinna eller försvinna, i Kommunalt stöd till de politiska partierna. Gidlund, G. (1992) Partiernas . Gidlund, G. (1999a) IT och demokrati – de europeiska partinäten, i , U., , S. & Oxelheim, L. ), Europaperspek- tiv. : Nerenius & Santerus Förlag Gidlund, G. (1999b) Att sätta gränser för pengars makt, i. Holm- berg, S. & , T. ), Premiär för personval. Gidlund, J. (1978) Aktionsgrupper och lokala partier. Temporära poli- tiska organisationer i – 1975. Gidlund, J. & Gidlund, G. (1981) Ty riket är Ditt och makten. De politiska partiernas roll i svenska kommuner. Gidlund, G. & , T. (1999) Finansiering av personvalskampan- jer i riksdagsvalet , i , S. & , T. ), Pre- miär för personval. Forskningsrapporter utgivna av Rådet för utvärdering av val. & , S. (1995) Väljarnas val. : Nor- stedts Juridik & , T. (1996) Från medlemspartier till väljarpar- tier. I På medborgarnas villkor – En demokratisk infrastruktur. Betänkande från , SOU 1996:162 & , A. (1980) The Discovery of Grounded Theory: Strategies for . (Publicerad första gången ) kaplitt.fm 183 Friday, , 1999 8:01 AM (1994) , EG och politikens internationalise- ring, i Suveränitet och demokrati. Bilagedel med expertuppsatser. (1997) Lokalpolitikens möjligheter. Historisk policyana- lys av problemnärhet och effektivitet i policy och dess betydelse för politisk legitimitet. , Statsvetenskap- liga institutionen (1990) I skuggan av de stora. De mindre partiernas villkor i kommunalpolitiken. & , K. (1999) Olydiga medborgare? (1994) The polymorphic nature of party membership. & Svåsand, L. (red.) (1997) Partier uten grenser? (1999) Bygdens organisering. I Amnå, E. ), Civil- samhället. (1999) Representativ demokrati. (1992) Konsten att vinna ett val. En studie av fram- och tillbakagångar för socialdemokraterna i kommunalvalet . , F. (1999) Vem personröster och varför?, i , S. & , T. (red.) Premiär för personval. (1952) Folkrörelserna och det demokratiska statsskicket i . & , T. (1998) Personval och fri nominerings- rätt. Tänkbara effekter av det nya valsystemet, i Förvaltnings- rättslig nr 2 Ilshammar, L. (1997) Demokr@ti. Det elektroniska folkstyrets möjligheter och problem. I Folkomröstningar och demokrati. Bilaga till betänkande. (red.) (1997) Territoriets gränser. Karvonen, L. & , P. (eds.) (1995) Women in Nordic Politics. – Closing the Gap. (1990) Party as Linkage: A vestigial function. & , P. (1994) How Parties Organize. Change and Adap- tion in in Western Democracies. kaplitt.fm 184 Friday, , 1999 8:01 AM Kirschheimer, O. (1966) The Transformation of the Western Euro- pean . I La Palombara & (eds. ), Political Parties and Political Development.