sou · GNB330 · 2000-01-01 00:00:00 — Förvärvet bör enligt kommitténs mening i denna situation kunna prövas och detta oberoende av om det förvärvande företaget har etablerat sig som ett medieföretag eller inte. Det betyder att en prövning också bör kunna ske om förvärvet förändrar kontrollen över en dominerande ställning eller en ställning innefattande ett väsentligt flermedieägande. Förvärvet kan då i sista hand förbjudas även om det inte skulle innebära någon ökad koncentration på den svenska marknaden. Slutligen bör i lagen uttryckligen anges att prövningen av om före- tagsförvärvet kan befaras vara ägnat att hämma ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall ske mot bakgrund av koncentrationens art, marknadsförhållandena och berörda företags förväntade agerande i den nya situationen. Företagens förväntade agerande är naturligtvis ofta lättare att förutse när det gäller svenska medieföretag vars tidigare handlande inom det svenska medielandskapet kan tjäna till ledning för bedömningen. Det försteg som svenska företag därmed ibland kan få kan dock inte ses som någon diskriminering av utländska företag. Sammanfattningsvis anser kommittén att lagen bör utformas så att en koncentration skall kunna förbjudas, om den 1.skapar, förstärker eller förändrar kontrollen över en dominerande ställning, som väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma före- komsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens i fråga om en sådan verksamhet som enligt det föregående har särskild betydelse för opinionsbildningen - dagspress, radio och TV - eller en ställning som innefattar ett väsentligt inflytande inom flera sådana verk- samheter, och 2.i betraktande av koncentrationens art, marknadsförhållandena och berörda företags förväntade agerande kan befaras vara ägnad att hämma ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Kommitténs förslag innebär att prövningsorganet inte tilläggs behö- righet att föreskriva några åtgärder som är alternativa till förbud. Alla omständigheter i samband med förvärvet skall beaktas och därvid även sådana arrangemang som syftar till att bevara självständigheten för de i koncentrationen ingående enheterna. Några förhandlingar i frågor av detta slag på samma sätt som vid tillämpningen av konkurrenslagen bör dock inte förekomma. Sådana produkter och tjänster som omfattas av den särskilda lagen bör undantas från konkurrenslagens tillämpningsområde. Frågor om ingripande mot en koncentration skall enligt den nya lagen prövas av domstol. Uppgifterna att följa utvecklingen, ta emot anmälningar eventuellt infordra uppgifter från de berörda företagen och i sista hand svara för prövningen av om ett ärende skall föras till domstol bör enligt den nya lagen ankomma på . En nämnd med särskild expertis i bl.a. yttrandefrihetsrättsliga frågor knyts till verket för dessa uppgifter. Kommittén understryker den stora allmänna betydelsen av att pröv- ningen när det gäller koncentrationsfrågor på medieområdet görs med stor skyndsamhet. Ett utdraget prövningsförfarande kan leda till bety- dande problem för berörda företag. har också flera lagändringar antagits med syfte att avlasta rutinären- den och på detta sätt öka förutsättningarna för en skyndsam behandling. De regler som kommittén föreslår när det gäller prövningen på medie- området bör kunna bidra till en snabb handläggning. Särskilt om kabel-TV-företagens ställning Kabel-TV-företagen har i många fall en monopolliknande ställning. I förening med det starka skydd som yttrandefrihetsgrundlagen ger trådsändningar medför detta svårigheter när det gäller att tillförsäkra abonnenterna tillräckligt inflytande över programutbudet, en fråga som har uppmärksammats i många sammanhang. Möjligheterna att på frivillighetens väg komma till rätta med dessa problem är delvis beroende av den tekniska utvecklingen men ter sig osäkra. Kommittén anser att det bör övervägas om inte en ändring bör göras i YGL som möjliggör lagstiftning med syfte att ge abonnenterna infly- tande över vilka program som distribueras i kabelnät. Kommittén före- slår dessutom att det i radio- och TV-lagen införs en bestämmelse som riktar sig mot villkor i anslutningsavtal som innebär begränsning av rätten att installera eller använda annan kabel-TV-anläggning eller att installera parabolantenn. I enlighet med det anförda lägger kommittén fram förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen samt förslag till en mediekoncentrationslag och till ändringar i konkurrenslagen. Dessutom föreslås ändringar i radio- och TV-lagen, lagen om mark- nadsdomstol och instruktionen för . Reservationer och särskilda yttranden Kommittén är inte enhällig. En reservation har avgetts av ledamöterna . I reservationen anförs ett flertal olika argument mot kommitténs förslag: Trots de be- som finns inom svenska medier - att kvalitetsmedierna har svårt att hävda sig, att det finns en konformism bland journalister och medier och en betydande ägarkoncentration - är det lätt att konstatera att den tekniska utvecklingen och politiska beslut har gjort att medie- koncentrationen har minskat . Kommittén har inte lyckats visa att en lagstiftning om mediekoncentration är nödvändig. Den har inte heller lyckats lägga fram ett förslag som på något väsentligt sätt skulle förändra verkligheten och minska mediekoncentrationen. Den föreslagna mediekoncentrationslagen riktar sig enbart mot åtgärder inom dagstidnings- och etermedieområdet och undantar dessutom public service-företagen. Den konflikt som föreligger i och med att hävdar att konkurrenslagen är tillämplig på medie- området bör lösas genom en vanlig rättslig prövning. Att föreskriva att konkurrenslagen skall gälla framför grundlagarna inom medieområdet kommer inte att påverka de verkliga problemen inom medieområdet utan enbart att skapa andra. Om grundlagarna ger möjlighet för Konkurrens- verket att agera öppnar man också för underhandskontakter mellan verket och medierna - såsom sker i andra typer av konkurrensärenden - vilket skulle vara mycket olyckligt när det gäller frågor som berör etablering av medier. Det är väsentligt att rågången mellan fria medier och statsmakten upprätthålls. Förslaget innebär betydande ingrepp i de grundlagar som skall garantera tryck- och yttrandefriheten. Den grund- lagsöppning som föreslås är mycket vid. Vanliga lagar kan ändras genom ett enkelt riksdagsbeslut och detta kan i ett annat politiskt klimat missbrukas. Någon ändring av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen bör inte ske. Ett särskilt yttrande har avgetts av experten . 1Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen Härigenom föreskrivs att det i tryckfrihetsförordningen skall införas en ny paragraf, 1 kap. 11 §, av följande lydelse. 1 kap. 11 § Utan hinder av denna förordning gäller vad som är föreskrivet i lag om förbud mot 1.sådant samarbete mellan företag som har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på ett märkbart sätt eller ger ett sådant resultat, 2.missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning, 3.sådan sammanslagning, förvärv eller liknande utvidgning av kontroll av företag som kan befaras hämma ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning eller som, på ett sätt som är sakligt från allmän synpunkt, skapar eller förstärker en dominerande ställning, vilken vä- sentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utveck- lingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess helhet eller en avse- värd del av det. Första stycket ger ej stöd för myndighet eller annat allmänt organ att på grund av skrifts innehåll hindra tryckning eller utgivning av skriften eller dess spridning bland allmänheten och inskränker ej heller den befogenhet som enligt 5 kap. 3 § tillkommer utgivare av periodisk skrift. Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen Härigenom föreskrivs att det i yttrandefrihetsgrundlagen skall införas en ny paragraf, 1 kap. 14 §, av följande lydelse. 1 kap. 14 § Utan hinder av denna grundlag gäller vad som är föreskrivet i lag om förbud mot 1.sådant samarbete mellan företag som har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på ett märkbart sätt eller ger ett sådant resultat, 2.missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning, 3.sådan sammanslagning, förvärv eller liknande utvidgning av kontroll av företag som kan befaras hämma ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning eller som, på ett sätt som är skadligt från allmän synpunkt, skapar eller förstärker en dominerande ställning, vilken vä- sentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utveck- lingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess helhet eller en avse- värd del av det. Första stycket ger ej stöd för myndighet eller annat allmänt organ att på grund av det kända eller väntade innehållet i ett radioprogram eller en teknisk upptagning förbjuda eller hindra dess offentliggörande eller spridning bland allmänheten och inskränker ej heller den befo- genhet som enligt 3 kap. 4 § och 4 kap. 3 § tillkommer den som sänder radioprogram och utgivare av radioprogram och tekniska upptag- ningar. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till mediekoncentrationslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag är tillämplig på verksamhet av ekonomisk eller kom- mersiell natur som består i 1.utgivning av dagstidningar, 2.sändningar av radio- eller televisionsprogram som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Första stycket gäller inte, om verksamheten bedrivs av ett företag i vilket samtliga aktier eller andelar ägs av en stiftelse som har bildats av staten och vars styrelse enligt stiftelseförordnandet skall utses av rege- ringen på förslag av de politiska partier som är företrädda i . 2 § Lagen skall tillämpas under beaktande av det grundläggande in- tresset av att säkerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upp- lysning och ett fritt konstnärligt skapande. 3 § I denna lag förstås med : En allmän nyhetstidning av dagspresskaraktär med re- guljär nyhetsförmedling eller allmänpolitisk opinionsbildning som ut- kommer med normalt minst fem nummer , Företag och koncentration: Detsamma som i konkurrenslagen (1993:20). 4 § I fråga om anmälningsskyldighet beträffande koncentrationer finns regler i 37 § konkurrenslagen (1993:20). Även om anmälningsskyldighet enligt nämnda lagrum inte föreligger, får i ett enskilt fall ålägga en part i en koncentration att anmäla koncentrationen, om något av de berörda företagen bedriver verksamhet som avses i 1 § och det är påkallat av särskilda skäl. En part och andra medverkande i en koncentration har alltid rätt att frivilligt anmäla koncentrationen. 5 § får på talan av förbjuda en koncentration som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 § kon- kurrenslagen (1993:20) eller 4 § denna lag eller som anmälts frivilligt enligt vad som anges i sistnämnda paragraf. Koncentrationen skall förbjudas, om den 1.skapar, förstärker eller förändrar kontrollen över en dominerande ställning, som väsentligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens i fråga om en verksamhet som omfattas av 1 §, eller en ställning som innefattar ett väsentligt in- flytande inom flera sådana verksamheter, och 2.i betraktande av koncentrationens art, marknadsförhållandena och berörda företags förväntade agerande kan befaras vara ägnad att hämma ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Förbud får dock inte meddelas i fråga om en koncentration som har ägt rum genom förvärv på en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad eller genom inrop på exekutiv auktion. I stället får förvärvaren åläggas att avyttra det som har förvärvats. 6 § Ett förbud mot en koncentration innebär att en rättshandling som utgör ett led i koncentrationen därefter blir ogiltig. 7 § Frågor som enligt denna lag ankommer på prövas inom verket av en särskild nämnd, . I nämnden skall ingå personer med särskilda insikter i frågor som avses i 1 och 2 §§. Ledamöter i nämnden och ersättare för dessa utses av rege- ringen. Tillämpning av konkurrenslagen (1993:20) 8 § I fall som avses i denna lag tillämpas 38- 46 §§, 54- 56 §§, 57 § första stycket, 58 §, 59 §, 60 § första stycket och 62- 69 §§ konkur- renslagen (1993:20) på motsvarande sätt. I stället för vad som föreskrivs i 64 a § första stycket konkurrenslagen skall dock gälla att, vid huvudförhandling i mål enligt 5 § denna lag, en av de ej lagfarna ledamöterna av rätten skall ha särskilda insikter i frågor som avses i denna lag och den andre vara ekonomisk expert. Detta gäller även om förhandlingen också avser mål enligt konkurrenslagen. Denna lag träder i kraft . 4Förslag till lag om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs i fråga om konkurrenslagen (1993:20) dels att 7 och 34 a §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 5 § av följande lydelse. Avtal eller avtalsvillkor som är förbjudna enligt 6 § är ogil- tiga. Har verksamhet som skall prövas enligt denna lag bety- delse för utövande av rättighet som avses i 1 kap. 1 §, 4 kap. 1 §, 6 kap. 1 § eller 13 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen eller 1 kap. 1 §, 3 kap. 1, 2 eller 8 § eller 10 kap. 1 § yttrandefrihets- grundlagen, skall vid pröv- ningen särskilt beaktas det grundläggande intresset att sä- kerställa ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt ska- pande. Avtal eller avtalsvillkor som är förbjudna enligt 6 § är ogil- tiga. Detta gäller dock ej i den mån en tillämpning av avtalet eller avtalsvillkoret enligt 1 kap. 11 § tryckfrihetsförordningen eller 1 kap. 14 § yttrandefrihets- grundlagen ej får hindras av myndighet eller annat allmänt organ. 1 Förutvarande 5 § upphävd genom 1994:1846. får på talan av förbjuda en koncentration som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 § eller som har anmälts frivilligt enligt vad som anges där. Koncentrationen skall förbjudas, om 1.den skapar eller förstärker en dominerande ställning som väsent- ligt hämmar eller är ägnad att hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess helhet eller en avsevärd del av det, och 2.detta sker på ett sätt som är skadligt från allmän synpunkt. Förbud får dock inte meddelas i fråga om en koncentration som har ägt rum genom förvärv som har skett på en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad eller genom inrop på exekutiv auktion. I stället får förvärvaren åläggas att avyttra det som har förvärvats. I den utsträckning bildandet av ett gemensamt företag som utgör en koncentration enligt 34 § har till syfte eller resultat att samordna kon- kurrensbeteendet hos företag som förblir självständiga, skall samord- ningen bedömas enligt kriterierna i 6 och 8 §§. Andra stycket gäller inte marknaden för sådana produk- ter eller tjänster som avses i 1 § mediekoncentrationslagen (0000:000). Denna lag träder i kraft i fråga om 5 § och i övrigt . 2 Med nuvarande lydelse avses lydelsen enligt förslag i betänkandet SOU 1998:98. 5Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1970:417) om mark- nadsdomstol m.m. skall ha följande lydelse. hand- lägger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (1993:20), (1995:450), 3.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhål- landen, 4.lagen (1984:292) om av- talsvillkor mellan näringsidkare, (1988:1604), 6.lagen (1994:615) om in- gripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling. Bestämmelserna i 14, 15 och 16- 22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkur- renslagen (1993:20) eller mark- nadsföringslagen (1995:450). I mål enligt marknadsföringslagen tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller vad som föreskrivits i dessa lagar. 3 Senaste lydelse 1998:649. hand- lägger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (1993:20), (1995:450), 3.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhål- landen, 4.lagen (1984:292) om av- talsvillkor mellan näringsidkare, (1988:1604), 6.lagen (1994:615) om in- gripande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling, samt 7.mediekoncentrationslagen (0000:000). Bestämmelserna i 14, 15 och 16- 22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkur- renslagen (1993:20) eller mark- nadsföringslagen (1995:450) eller mediekoncentrationslagen (0000:000). I mål enligt mark- nadsföringslagen tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller vad som föreskrivits i dessa lagar. Ordföranden, vice ordföran- den och en av de särskilda leda- möterna skall vara jurister och ha erfarenhet som domare. De andra särskilda ledamöterna skall vara ekonomiska experter. Ordföranden, vice ordföran- den och en av de särskilda leda- möterna skall vara jurister och ha erfarenhet som domare. De andra särskilda ledamöterna skall vara ekonomiska experter. Om det i målet skall prövas en fråga som avses i mediekoncent- rationslagen (0000:000) skall dock minst en av de särskilda ledamöterna ha särskilda insik- ter i sådan verksamhet som av- ses i nämnda lag. För vice ordföranden och var och en av de särskilda ledamöterna finns en eller flera ersättare. Bestämmelserna om vice ordförande och särskild ledamot gäller även ersättare. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 1993:22. 6Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Härigenom föreskrivs att det i radio- och TV-lagen (1996:844) skall införas en ny paragraf, 8 kap. 7 §, av följande lydelse. 8 kap. 7 § Om det i ett avtal om anslut- ning till en anläggning för trådsändning, varifrån TV-pro- gram sänds vidare till allmän- heten och sändningarna når fler än tio bostäder, uppställs villkor som innebär begränsning av rätten att installera eller an- vända annan anläggning för trådsändning eller andra tek- niska hjälpmedel för att ta emot TV-program, är villkoret utan verkan. Denna lag träder i kraft men gäller även avtal som träffats . 7Förslag till förordning om ändring i förordningen (1996:353) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:353) med in- struktion för dels att 3 § skall ha följande lydelse, dels att det i förordningen skall införas en ny paragraf, 12 a §, och närmast före denna en ny rubrik av följande lydelse. skall full- göra de uppgifter som följer av konkurrenslagen (1993:20) och lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende av- seende offentlig upphandling. är sådan be- hörig myndighet som avses i 2 § lagen (1994:1845) om tillämp- ning av Europeiska gemenska- pernas konkurrens- och stats- stödsregler. skall full- göra de uppgifter som följer av (1993:20), lagen (1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende avseen- (0000:000). är sådan behörig myndighet som avses i 2 § lagen (1994:1845) om tillämpning av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler. I enlighet med 7 § medie- koncentrationslagen (0000:000) prövas frågor som avses i nämnda lag av . Generaldirektören får hänskjuta även andra frågor till nämnden. Mediekoncentrationsnämn- den består av generaldirektören, som är ordförande, och högst tio andra ledamöter. Andra leda- möter än ordföranden utses av regeringen för bestämd tid. Nämnden är beslutför när ord- föranden och minst hälften av de andra ledamöterna är närvaran- de. Denna förordning träder i kraft . 1 Utredningens uppdrag och arbete Enligt direktiven skall kommittén lägga fram förslag till lagstiftning för att slå vakt om mångfalden i svenska medier och motverka sådan ägar- och maktkoncentration inom massmedierna som kan skada ett fritt och brett meningsutbyte och en fri och allsidig upplysning. Kommitténs förslag bör samlas i en särskild lag. I kommitténs uppdrag ingår att behandla frågan om konkurrenslagens tillämplighet på medieområdet. Uppgiften innefattar att göra en analys dels av hur de förslag kommittén lägger fram förhåller sig till konkurrenslagen, dels om det finns behov av att komplettera konkur- renslagen vad gäller företagsförvärv inom medieområdet. Kommittén skall också föreslå lämpliga sanktionsformer samt hur och av vilken myndighet ärenden enligt de föreslagna bestämmelserna skall handläggas. Det ingår i kommitténs uppdrag att pröva behovet av grundlagsänd- ringar. Direktiven i sin helhet framgår av bilaga 1. Kommittén har i utredningsarbetet haft tillgång till det material som Rådet för mångfald inom massmedierna tog fram (dir. 1995:13). Mate- rialet har efter uppdatering och kompletteringar använts t.ex. i de delar 38 Utredningens uppdrag och arbete som behandlar mediestrukturen i och den internationella jäm- förelsen. I olika faser av utredningsarbetet har kommittén haft kontakter och sammanträffanden med företrädare för Tidningsutgivarna och för Bon- niergruppen, och . Kommittén har också haft kontakter med och det till verket knutna Rådet för konkurrensforskning. Chefen för , den norska myndighet som inrättades i samband med att den nya medieförvärvskontrollagen antogs i , har besökt kommittén. Sekretariatet har även sammanträffat med företrädare för konkurrensenheten vid det tyska . I enlighet med direktiven har samråd skett med Utredningen om folkstyret i inför 2000-talet (dir. 1997:101). Samråd har också skett löpande med Utredningen om den framtida kommersiella lokal- radion (dir. 1997:13) och (dir. 1997:95). Uppgifter som ligger till grund för kommitténs redovisning om konver- gensen mellan telekom, medier och IT har bl.a. hämtats från Konver- gensutredningen. Vidare har samråd skett med Utredningen om stöd till svensk filmproduktion (dir. 1998:36). Under utredningsarbetet har kommittén hållit sig fortlöpande under- rättad om pågående arbete inom Europeiska kommissionen med att utarbeta förslag om begränsning av ägande och inflytande inom mass- medierna. Kommittén har besvarat en remiss över betänkande Konkurrenslagens regler om företagskoncentration (SOU 1998:98). Kapitel 2 i betänkandet har författats huvudsakligen av experten . Föreliggande avsnitt bygger på det delbetänkande Medieföretag i Sve- rige (SOU 1997:92) som Rådet för mångfald inom medierna lämnade . Tabellmaterialet i betänkandet har uppdaterats och utvecklingen inom mediebranscherna har följts . För en utförligare genomgång av utvecklingen hänvisas till SOU 1997:92 och artikel i en rapport från Press - utredningen -94 Ägarkoncentration i dagspress och radio/TV (SOU 1994:145). 2.1Utveckling av ägandet i dagspressen 2.1.1Ägarförändringar i dagspressen – Familjen omstrukturerade 1998 sitt medieägande genom att det helägda AB Bonnierföretagen helt övertog , i vilket bolag familjen tidigare kontrollerade av rös - terna och av kapitalet. Bonnierföretagens och medieverksamhet har förts över till ett nybildat bolag, , helägt av Bonnierföretagen, som i sin tur är helägt av , som ägs av ättlingar till bröderna . Antalet delägare i uppgår till 64, varav 13 omyn - diga. Sex delägare har tillsammans med sina barn vardera en andel på , varav den största uppgår till . I den nya organisationen har blivit ett vilande bolag, medan dess största dotterbolag, AB , och AB, liksom lagts som dotterbolag till . Trots att mycket länge kontrollerat både Bonnierföretagen och (respektive 1924) har familjens inflytande haft olika karaktär. I Bonnierföretagen och dess föregångare har med - lemmar i familjen alltid suttit i den exekutiva ledningen, medan famil - jen i (tidigare ) endast har varit aktiv på sty - relsenivå. har tre släktgrenar ingått i ägarkretsen för mot två i Bonnierföretagen. Vid omstruktureringen har det nya moderbolagets, , ägarkrets utvidgats med ett par medlemmar av den tredje släktgrenen. Familjen formella ägarposition i dagstid - ningar, , , GT, , , och , har stärkts genom förvärvet av .