sou · GNB32 · 2000-01-01 00:00:00 — Har särskilt beslut om vårdnadens överflyttning icke meddelats, återfår alltså vårdnadshava- ren den fulla vårdnaden i den mån de av de faktiska förhållandena be- tingade inskränkningarna däri bortfalla». Sådan indikation föreligger som nämnts, då det på grund av sjukdom, kroppsfel eller svaghet HOS KVINNA är påkallat, att hon steriliseras för att förebygga havandeskap, som skulle medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Denna indikation ansluter sig till bestämmelserna om abort på medicinsk indikation enligt 1 § första stycket 1) i nu gällande abortlag. Liksom motsvarande bestämmelse i abortlagen omfattar ifrå- gavarande bestämmelse i steriliseringslagen icke blott rent medicinska indikationer (sjukdom och kroppsfel) utan även blandad medicinskt- social (svaghet), varmed avses även »utsläpade mödrar» och liknande fall. Det torde emellertid böra framhållas, att skälen åtminstone beträf- fande sjukdom och svaghet oftast måste vara starkare vid sterilisering än vid abort, detta särskilt i fråga om yngre kvinnor. Sålunda kan det väl inträffa, att en sjukdom under ett pågående havandeskap utgör en allvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa men att den vid ett havande- skap längre fram i tiden icke behöver innebära någon allvarlig risk. Detsamma gäller naturligtvis även beträffande svaghet. På grund av missförstånd, som yppat sig, må här särskilt framhållas, att DEN MEDICINSKA INDIKATIONEN endast avser kvinnor. En man kan så- lunda icke lagligen steriliseras av medicinska skäl, såvitt det icke. sig om terapeutiskt ingrepp i könsorganen på grund av sjukdom i dessa, vilket ingrepp icke är i lag reglerat men givetvis tillåtet. Framhållas må också, att lagen icke medger sterilisering av ena ma- ken i stället för den andra, om det är hos denne senare indikationen fö- religger. "EH¶RIGHET ATT L¤MNA TILLST¥ND TILL STERILISERING M M 3¥DAN BEH¶RIGHET TILLKOMMER MED TV¥ UNDANTAG ENDAST MEDICINALSTY RELSEN 3TERILISERING UTAN TILLST¥ND AV MEDICINALSTYRELSEN är medgiven: 1)P¥ SJUKDOM ELLER KROPPSDEL HOS R¤TTSKAPABEL KVINNA, 2)P¥ ELLER KROPPSDEL HOS KVINNA (rättskapabel eller icke) VID SAMTIDIGT AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP ENLIGT ABORTLAGENS S K N¶DFALLSPARAGRAF. I det förra fallet stadgar lagen, att steriliseringen får företagas, därest den läkare, som utför ingreppet, samt annan läkare i den tjänsteställ- ning, Konungen föreskrivet (se härom 6 § tillämpningskungörelsen till steriliseringslagen), i skriftligt utlåtande med angivande av grunden för åtgärden förklarat förutsättningarna för densamma vara för handen. Att märka är, att den sjukdom, som åberopas, måste vara KROPPSLIG och att kvinnan måste vara R¤TTSKAPABEL. Observeras må också, att tvenne läka- re icke äro behöriga att lämna tillstånd till sterilisering P¥ hos kvinnan. I sådant fall skall tillståndet inhämtas hos medici- nalstyrelsen och ansökan därom göras i härför föreskriven ordning. Är det sålunda fråga om fall, då såväl abort som sterilisering anses böra företagas på grund av svaghet, kan tillstånd till aborten meddelas an- tingen av tvenne läkare eller av medicinalstyrelsen under det att till- stånd till steriliseringen endast kan meddelas av medicinalstyrelsen. Hänskjutas båda frågorna till medicinalstyrelsen, skola fullständiga an- sökningshandlingar beträffande vartdera ingreppet insändas till styrel- sen. Beträffande S K N¶DFALL stadgas i steriliseringslagens 5 §, att om det vid avbrytande, av havandeskap enligt 7 § abortlagen (den s.k. nöd- fallsparagrafen) finnes grundad anledning till antagande, att sjukdom eller kroppsfel, som föranleder ingreppet, kommer att vid nytt havande- skap medföra allvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa, den läkare, som utför ingreppet, må företaga sterilisering av kvinnan utan hinder av eljest föreskrivet prövningsförfarande och utan hinder av be- stämmelsen om var och av vem ingreppet skall utföras. Saknar kvinnan på grund av rubbad själsverksamhet förmåga att Jämna giltigt sam- tycke, skall läkaren emellertid, om så kan ske utan menligt dröjsmål, inhämta samtycke av anhörig till henne. Det bör uppmärksammas, att sådan sterilisering i samband med abort, utan vare sig medicinalstyrel- sens tillstånd eller prövning av två läkare (vid kroppslig sjukdom etc., se ovan! ), får företagas endast, när aborten verkställes enligt nödfall- sparagrafen, däremot ej när havandeskapet avbrytes efter prövning av två läkare. - Det har i en del fall förekommit, att sådan sterilisering verkställts icke i samband med abort utan i samband med partus. Mot detta förfarande kan, såvida i övrigt de ovan angivna förutsättningarna (allvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa vid nytt havandeskap) äro för handen, i sak knappast någon anmärkning riktas. -EDICINALSTYRELSENS BESLUT att meddela TILLST¥ND TILL STERILISERING KAN ICKE ¶VERKLAGAS $¤REMOT KUNNA BESV¤R ANF¶RAS hos Konungen över ett medicinalstyrelsens BESLUT VARIGENOM TILLST¥ND till sterilisering V¤G Besvärstiden är , räknat från den dag, då beslutet med- I tillämpningskungörelsen stadgas, att TILLST¥ND TILL STERILISERING ¤R F¶RFALLET OM ¥TG¤RDEN ICKE VERKST¤LLTS INOM ETT ¥R FR¥N DEN DAG D¥ BE SLUTET MEDDELATS (d. v. s. då skrivelsen om beslutet expedierats). ingreppet böra utföras, efter det tillståndets giltighetstid förflutit, måste nytt tillstånd inhämtas och för ändamålet nya fullständiga ansöknings- handlingar insändas till medicinalstyrelsen. Beträffande sterilisering, som skall verkställas med stöd av utlåtande av två läkare (se ovan! ), må ingreppet icke verkställas, förflutit från den dag, då hand- lingen är dagtecknad. "EH¶RIGHET ATT HOS MEDICINALSTYRELSEN G¶RA ANS¶KAN OM STERILISE RING Enligt 1 § tillämpningskungörelsen äro följande behöriga att hos medi- cinalstyrelsen göra ansökan om tillstånd till sterilisering: 1.den som avses med ansökningen; 2.för underårig den som har vårdnaden om honom; 3.för omyndigförklarad förmyndaren; 4.för den, som åtnjuter fattigvård eller vars make eller minderåriga barn åtnjuta sådan vård, fattigvårdsstyrelsen; 5.för den, som är föremål för åtgärd enligt barnavårdslagen eller vars barn äro föremål för sådan åtgärd, barnavårdsnämnden; 6.för den, som behandlas vid en av det allmänna anordnad öppen lä- karmottagning, av den för behandlingen ansvarige läkaren; 7.för den som är intagen å lasarett eller därmed jämförliga sjukhus, å sjukstuga eller å sinnessjukhus, av lasarettsläkaren, sjukstuguläkaren, sjukvårdsläkaren eller motsvarande läkare; 8.för den, som är intagen å annan allmän anstalt än som under 7 avses, av anstaltens läkare eller föreståndare; 9.vissa tjänsteläkare, nämligen: förste provinsialläkare, provinsialläka- re, extra provinsialläkare, stadsläkare, stadsdistriktsläkare, kö- pingsläkare, municipalläkare samt hjälpverksamhetsläkare vid sin- nessjukhus ävensom läkare, som innehar tjänsteställning jämförlig med de nu nämndas. Härtill må följande korta kommentarer göras: Det bör beaktas, att den som avses med ansökningen alltid är behörig att själv göra sådan, detta oberoende av såväl ålder som rätt- skapacitet. Detta förfaringssätt bör också av både praktiska och psyko- logiska skäl komma i fråga i första hand. Göres ansökan sålunda av den som avses med densamma, kan det aldrig uppstå tvekan om behörig- heten. Om någon skall göra ansökan i egenskap av vårdnadshavare, måste det naturligtvis tillses, att vederbörande verkligen är den lagbe- stämde vårdnadshavaren. Till undvikande av upprepning hänvisas här till vad som anförts om vårdnad under rubriken »social indikation» (sid. 6). Är det fråga om barn i äktenskap och båda föräldrarna ha vårdnaden, böra de båda göra ansökningen. Kan detta av praktiska skäl ej ske, är fadern den som skall göra ansökningen, då denne icke blott i förening med modern har vårdnaden utan jämväl är barnets legale för- myndare. Till förekommande av misstag, som ej sällan inträffat, må framhållas, att fader till barn, som fyllt , icke är behörig alt göra ansökan om sterilisering av barnet, såvitt han icke av domstol förord- nats till dess förmyndare. Bestämmelsen avser förmyndare för den, som fyllt . För- myndare för underårig är också behörig att göra ansökan om sterilise- ring av myndlingen men då i egenskap av vårdnadshavare. Som uttryckligen säges i bestämmelsen är fattigvårdsstyrelsens behörighet begränsad till sådan person, som åtnjuter fattigvård eller vars make eller minderåriga barn åtnjuta sådan vård. Då fattigvårdssty- relse gör ansökan, bör det sålunda styrkas eller klart framgå av hand- lingarna, att den för behörigheten givna förutsättningen föreligger. Det har nämligen förekommit, att fattigvårdsstyrelse gjort ansökan om ste- rilisering utan att vara behörig. Även behörighet är begränsad till vissa fall, nämligen sådana personer, som äro föremål för åtgärd enligt barna- vårdslagen eller vars barn äro föremål för sådan åtgärd. På sätt som sagts beträffande fattigvårdsstyrelse bör behö- righet styrkas, då den gör ansökan. Även i fråga om behörighet ha misstag förekommit. SOU 1999:2 "ILAGA 277 För att här stadgad behörighet skall föreligga, förutsättes gi- vetvis, att den som avses med ansökningen är intagen på sjukvårdsin- rättningen, då ansökningen inkommer till medicinalstyrelsen. På grund av de upprepade misstag, som förekommit, må här framhållas, att bestämmelsen avser dem, som äro intagna å ALLM¤N AN STALT, d. v. s. statlig eller . Läkare eller föreståndare vid en- skilda anstalter (ex. enskilda sinnesslöanstalter och enskilda vårdhem) äro sålunda icke behöriga att i denna sin egenskap göra ansökan. Det må här endast anmärkas, att behörigheten konstitueras av den tjänst vederbörande innehar eller uppehåller. En f. d. innehavare av tjänst är sålunda icke behörig. Enär det upprepade gånger förekommit, att en man gjort ansökan om tillstånd till sterilisering av sin hustru, må här understrykas, att ENDERA MAKEN ICKE ¤R BEH¶RIG ATT G¶RA ANS¶KAN OM STERILISERING AV ANDRA MA , såvitt den som gör ansökningen icke av domstol förordnats till förmyndare för den andre. En ur praktisk synpunkt synnerligen viktig bestämmelse är den, att S¤RSKILD ANS¶KAN OM STERILISERING ICKE ERFORDRAS D¥ MEDICINALSTYRELSEN ENLIGT g TREDJE STYCKET LAGEN OM AVBRYTANDE AV HAVANDESKAP D V S P¥ HOS KVINNAN MEDDELAT TILLST¥ND TILL S¥DAN ¥T G¤RD UNDER VILLKOR ATT ¥ KVINNAN J¤MV¤L F¶RETAGAS STERILISERING. dikationen för abort sålunda uteslutande eller övervägande eugenisk, är det tillfyllest med enbart fullständiga abortansökningshandlingar. Om det icke är fullt klart, att tillräcklig eugenisk indikation finnes, men ste- rilisering under alla omständigheter förefaller önskvärd, bör särskild ansökan därom göras. Däremot är det oriktigt att, som emellanåt före- kommit, insända endast ansökningshandlingar om sterilisering, då kvinnan är havande och jämväl abort avses. Gör man på sådant sätt, måste fullständiga aborthandlingar sedan införskaffas. Den tidsutdräkt, detta medför, kan äventyra abortingreppet, om havandeskapet befinner sig i närheten av den för ingreppet lagstadgade gränsen. Antalet ansökningar hos medicinalstyrelsen om tillstånd till sterilise- ring har år ökat och är betydande. Som av vad redan anförts framgår ha ansökningshandlingarna ofta inkommit i ofullstän- digt skick. Detta har medfört dels ökad tidsutdräkt av ärendenas be- handling, dels extra kostnader för statsverket. Medicinalstyrelsen vill därför framhålla ANGEL¤GENHETEN AV ATT ANS¶KNINGSHANDLINGARNA IN S¤NDAS I FULLST¤NDIGT SKICK. Vid ansökning om sterilisering äro följande handlingar obligatoris- ka: 2.¥LDERSBETYG F¶R DEN SOM AVSES MED ANS¶KNINGEN 3.YTTRANDE AV DE PERSONER SOM ENLIGT g STERILISERINGSLAGEN SKOLA BE REDAS TILLF¤LLE ATT YTTRA SIG R¶RANDE ANS¶KNINGEN "IL ) 4.INTYG AV ANF¶RVANTER MAKE ELLER ANDRA R¶RANDE DE OMST¤NDIGHETER SOM ¤RO AV BETYDELSE F¶R SAKENS BED¶MANDE "IL )) samt 5.INTYG AV LEGITIMERAD L¤KARE ANG¥ENDE VERKST¤LLD UNDERS¶KNING "IL Maj:ts föreskrift böra dessa handlingar vara avfattade enligt fastställda formulär. Dessa formulär fastställdes av medicinalsty- relsen den 27/6 1941. Kungörelsen härom jämte formulären är intagen som bilaga i denna publikation. Tryckta blanketter finnas tillgängliga genom bokhandeln. De tryckas hos , , , och Landskommunernas Blankett- & Bokförlag, . Ehuru ansökningsformuläret är så uppställt, att felaktigheter icke skulle behöva förekomma, inträffar det likväl icke så sällan -- bortsett från att den sökande icke är behörig - att ansökningen är behäftad med sådana brister, att den icke har rättslig relevans. Det är därför angeläget, att de läkare och socialfunktionärer, som biträda den sökande allmänheten, även lämna handledning beträffande ansökningsblankettens ifyllande. Enligt föreskrift skall ansökan vara av den sökande egenhändigt un- dertecknad. Ansökan kan sålunda ICKE göras genom fullmakt. Den egenhändiga underskriften bör givetvis vara av vittnen styrkt. Vidare bör adressuppgiften vara riktig och avse den adress, under vilken sty- relsens beslut kan nå sökanden. Det har av och till inträffat, att skrivel- ser återkommit såsom obeställbara på grund av felaktiga eller ofull- ständiga adressuppgifter. Om ansökningen avser annan än sökanden, bör, där det kan ske, skriftligt samtycke av honom till sterilisering bifogas. På ansöknings- blanketten finnes en härför avsedd plats. Ett sådant samtycke har i lik- het med behörigheten för honom själv att göra ansökan intet att göra med vare sig ålder eller rättskapacitet. Det har emellertid stor psykolo- gisk betydelse, att vederbörande får tillfälle att lämna sitt samtycke. I anslutning till vad förut sagts om rättskapacitet, där bland annat påpe- kats, att det numera ofta ej behöver avgöras, om sådan föreligger eller ej, må här framhållas, att det i sådana fall, där tveksamhet härutinnan kan tänkas, är betydelsefullt, att vederbörande - såvida han ej själv an- sökt om sterilisering - lämnar skriftligt samtycke därtill. skall givetvis ansökan om sterilisering av en rättsinkapabel person icke underlåtas av det skälet, att han vägrat lämna samtycke. Slutligen en uppmaning, som avser samtliga ansökningshandlingar: Då namnteckning är svårtolkad eller oläslig, skriv namnet med block- eller maskinskrift under namnteckningen! Det är ett vanligt förbiseende, att åldersbetyg icke bifogas, då ansök- ningshandlingar insändas. Betyget är emellertid som redan framhållits obligatoriskt och måste, då det saknas, efterskrivas, vilket sålunda med- för tidsutdräkt av ärendets behandling. I 3 § steriliseringslagen föreskrives, att tillstånd till sterilisering icke må lämnas för någon, med mindre TILLF¤LLE att yttra sig, där så kan ske, beretts, om han är underårig den som har vårdnaden om honom, om han är omyndigförklarad hans förmyndare, om han är gift hans make samt om han är intagen å allmän anstalt dennas läkare och föreståndare. Föreskriften om yttranden är sålunda kategorisk och kan icke ge anled- ning till någon tvekan. Saknas det ena eller andra av de föreskrivna ytt- randena, måste uppgift föreligga om anledningen härtill. Har vederbö- rande, som skall beredas tillfälle att inkomma med yttrande, icke fått detta tillfälle måste det i efterhand beredas honom, vilket alltid medför tidsutdräkt. Har någon av dem, som enligt bestämmelsen skola yttra sig, gjort ansökan eller avgivit bil. II eller bil. III till densamma, är sär- skilt yttrande av denne dock icke erforderligt. Det synes vara en vida spridd missuppfattning, att de, som skola be- redas tillfälle ATT YTTRA SIG, skola lämna sitt medgivande till ingreppet. Detta är alls icke fallet. Vad som uttryckligen stadgas är blott, att de skola beredas tillfälle att yttra sig. Medicinalstyrelsen är därför vid sin prövning icke bunden av en eventuell avstyrkan. Initiativ till sterilise- ring behöver sålunda icke stoppas, därför att en make eller en fader vägrat sitt samtycke till åtgärden hos hustru respektive underårigt barn. Då det gäller YTTRANDE AV DEN SOM HAR V¥RDNADEN OM UNDER¥RIG, är det givetvis även här den lagbestämde vårdnadshavaren, som avses. För avgörande av frågan, vem som i ett givet fall har vårdnaden, hänvisas till det under rubriken »social indikation» (,sid. 6) anförda om vårdnad och vårdnadshavare. Beträffande underårig, om vilken båda föräldrarna ha vårdnaden, böra båda yttra sig. Under alla förhållanden skall fadern beredas tillfälle att yttra sig. Endast vid förfall för fadern kan modern träda i hans ställe. Sådant förfall får anses föreligga, om vederbörande exempelvis vistas på okänd ort, är stadd på långväga resa utomlands eller av annan jämförbar anledning är hindrad avge yttrande. Förfallet bör styrkas av trovärdig person. Beträffande YTTRANDE AV F¶RMYNDARE avses de fall, då myndlingen är av domstol förklarad omyndig efter fyllda . Förmyndare för un- derårig skall givetvis också yttra sig men då i sin egenskap av vård- I fråga om YTTRANDE AV MAKE må här särskilt framhållas, att jämväl hemskild make, där så kan ske, skall beredas tillfälle att yttra sig, detta enär makarna i lagens mening alltjämt äro gifta och hemskillnaden när som helst kan återgå. Den omständigheten, att den, som avses med an- sökningen, icke vill, att andra maken skall få kännedom om saken, är icke giltigt skäl för underlåtelse att bereda denne tillfälle till yttrande. 9TTRANDE AV L¤KARE OCH F¶REST¥NDARE VID ALLM¤N ANSTALT saknas ofta, då handlingarna inkomma till medicinalstyrelsen, detta ehuru de äro li- ka oeftergivliga som övriga yttranden. Då tveksamhet synes råda om vad som menas med allmän anstalt får styrelsen meddela, att med sådan i detta sammanhang avses endast statlig eller samt I detta sammanhang må särskilt framhållas, att S¥V¤L ALLM¤NNA SJUKV¥RDSINR¤TTNINGAR som alla de anstalter, vilka kunna betecknas som FATTIGV¥RDSANSTALTER M¥STE ANSES SOM ALLM¤NNA ANSTALTER i lagens mening. )NTYG AV ANF¶RVANTER MAKE ELLER ANDRA "IL Det inträffar tyvärr icke så sällan, att uppgifterna i bil. II äro alltför knappa, detta särskilt om den avgivits av mindre skrivkunniga intygsgi- vare. Önskvärt är därför, att kuratorer och andra socialfunktionärer bi- träda vid avfattandet av detta intyg. Särskilt må understrykas vikten av att namn, födelsedata, uppgift om civilstånd etc. äro korrekta. Vidare är det för den formella granskningen av handlingarna i medicinalstyrelsen synnerligen viktigt, att i förekommande fall fullständiga namn å make, lagbestämd vårdnadshavare och förmyndare lämnas på den härför av- sedda platsen i formuläret. Detsamma gäller uppgift om anstalt, när ve- derbörande är intagen på sådan. Dessa uppgifter saknas mycket ofta. Uppgifterna om den avseddes släktförhållanden äro också synnerli- gen viktiga som komplement till vad läkaren härutinnan skall meddela i sitt intyg (Bil. Detsamma kan sägas om uppgifterna under övriga rubriker i formuläret. Beträffande frågan, huruvida den med ansökan avsedde är för framtiden uppenbart olämplig att handhava vårdnaden 4 Underårig, för vilken särskild förmyndare förordnas, är omyndig på grund av sin ålder och icke genom rättens beslut. om barn, bör uppmärksammas vad som anförts under rubriken »social indikation». ,¤KARINTYGET "IL ))) Denna bilaga är otvivelaktigt den för realprövningen av ansökningen viktigaste handlingen och i de allra flesta fall avgörande. Det är därför av vikt, att en tillräcklig utredning lämnas. Formuläret jämte anvisning- arna däri torde vara tillräckligt för att en sådan skall kunna förebringas. Då det emellertid synes som om åtminstone anvisningarna på formulä- rets 4:e sida ofta icke beaktades, får styrelsen framhålla angelägenheten av att intygsgivarna följa dessa anvisningar. En anteckning under ru- briken hereditet om t. ex. sinnessjukdom hos någon eller några av den undersöktes släktingar har ofta ett mycket begränsat värde; om närmare uppgifter lämnas, där så är möjligt, kunna de ha stor betydelse. Det må även erinras därom, att uppgifter om friska medlemmar av släkten (antal friska barn, antal friska syskon till sjuka personer o. s. v.) äro värdefulla och kunna vara nödvändiga. Även uppgifter om värdefulla egenskaper i en släkt böra meddelas. I en del fall av sinnesslöhet m. m., där det är uppenbart, att starka skäl för sterilisering finnas och att de sociala skälen ensamma äro till- räckliga, äro dylika uppgifter om hereditet icke lika nödvändiga för ärendenas avgörande. De uppgifter, som utan svårighet kunna erhållas, böra dock alltid meddelas. De ha stort värde både för bedömandet av de enskilda fallen och för bearbetningen av materialet. Det är givetvis önskvärt att i möjligaste mån kunna avgöra, i vilken utsträckning de- fekter, som föranleda sterilisering, äro ärftliga. Härutöver må följande meddelas angående ¶VRIG UNDERS¶KNING AV PSYKISKT EFTERBLIVNA För bedömande av graden av psykisk efterblivenhet och därigenom för fastställande av rättsinkapacitet är intelligensprövning ett praktiskt viktigt hjälpmedel. I formuläret till bilaga III säges uttryckligen, att, om nedsättning av intelligensen föreligger, systematisk bestämning av in- telligensåldern skall verkställas och protokoll över undersökningen bi- fogas. De i oftast använda metoderna äro metod, Po- int seale-metoden och Wåhléns metod. I formuläret föreskrives, att om någon av de båda sistnämnda metoderna givit ett resultat av eller däröver, kontroll med eller därmed jämförlig metod erfordras. Det må framhållas, att intygsgivaren skall vara legitimerad läkare. Medicine kandidat, som har förordnande som extra läkare eller vikarie, är icke behörig att utfärda intyget. Denna föreskrift har visat sig behövlig av det skälet, att Point seale och Wåhléns metod i allmänhet lämna ett tillräckligt pålitligt resultat vid mer eller mindre djup sinnesslöhet men vid lindrigare efterblivenhet ofta ej ge en så säker bedömningsgrund, som måste krävas, när det gäller en så allvarlig åtgärd som ett beslut om sterilisering. Även i vissa fall med en uppmätt intelligensålder av kan, om de av någon anledning ej synas vara fullt klara, kontroll med metod vara av stort värde. Intelligensmätningens betydelse får emellertid ej överskattas. Som redan framhållits vid diskussionen av rättsinkapacitet, måste hänsyn ta- gas till känslo- och viljelivets yttringar även i många fall av intellektu- ell efterblivenhet. Härtill kommer, att även den omsorgsfullaste intelli- gensmätning kan ge ett något missvisande resultat eller i varje fall en ensidig bild av den intellektuella utvecklingen. Läkarens allmänna un- dersökning av patientens psykiska funktioner kan ge upplysningar av minst lika stort värde som intelligensprövningen, särskilt i fall av mind- re höggradig efterblivenhet och vid blandformer av efterblivenhet och psykopati. En sådan undersökning bör därför alltid verkställas och dess resultat i korthet meddelas (fall av djup undermålighet kunna naturligt- vis vara så enkla, att någon undersökning i egentlig mening ej är be- hövlig). En naken uppgift om intelligensålder är, även om fallet är så- dant, att steriliseringens berättigande för den intygsgivande läkaren ter sig som självklart, sällan fullt övertygande för den, som skall bedöma fallet efter studium av handlingarna, och bör därför ej förekomma. Vid bedömande såväl av rättsinkapacitet som av särskilt de sociala skälen för en föreslagen sterilisering bör över huvud hänsyn tagas icke blott till den genom intelligensmätning erhållna intelligensåldern utan också till den undersöktes förmåga att reda sig i livet och fylla de soci- ala krav, som ställas på honom. I fall, som ur psykiatrisk synpunkt äro svårbedömda, är det önskvärt, att den intygsgivande läkaren, då han icke är psykiatriskt skolad, sam- råder med en psykiater, exempelvis vederbörande hjälpverksamhetslä- kare. Avslutningsvis må under denna huvudrubrik framhållas, att ansök- ningsförfarandet ingalunda är så komplicerat, som ovanstående fram- ställning möjligen ger intryck av, och att formaliteterna icke kunna sä- gas vara över hövan betungande. I den mån de, som skola yttra sig i ärendet, icke redan gjort det genom att göra ansökan eller avgiva bil.