sou · GNB316d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Straffbestämmelsen tas bort i 10 kap. 2 § 1 UtlL för en utlänning som i annat avseende än när det gäller skyldighet att ha pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd överträder bestämmelser i utlän- ningslagen eller vad som föreskrivits med stöd av lagen. I stället införs en särskild straffbestämmelse för en utlänning som på ett otillåtet sätt passerar en yttre gräns. Straffbestämmelsen tas bort i 10 kap. 3 § 2 för en utlänning som överträder föreskrifter som innebär skyldighet att endast vistas inom en del av landet. Med de förslag som kommittén lägger fram i övriga delar kommer det inte längre att finnas möjlighet att meddela föreskrifter som innebär skyldighet för en utlänning att endast vistas inom en del av landet. Beslut om avvisning när inga politiska skäl åberopas möjlighet att besluta om avvisning när inga poli- tiska skäl åberopas behålls. Möjlighet införs även för Statens invand- rarverk att besluta om avvisning i sådana fall. Tiden inom vilken beslut om avvisning skall fattas Beslut om avvisning måste i samtliga fall fattas från den första ansökan om uppehållstillstånd som görs efter ankomsten till . Beslut som fattas senare än från ansökan kallas utvisning. Uppsikt i form av skyldighet att uppehålla sig inom visst geografiskt område Möjligheten att låta uppsikt ta formen av ett åläggande för utlänningen att vistas inom ett visst geografiskt område tas bort. Uppsikt kan däref- ter endast användas antingen genom att utlänningen åläggs att anmäla sig hos polisen på vissa tider eller genom att utlänningens pass tas om hand. Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll och tillämpning 1 § I denna lag finns föreskrifter om – krav för att utlänningar skall få resa in i och vistas i (2 kap.), –visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd (3 och 4 kap.), –skyddsbehövande (5 kap.), –avvisning och utvisning (6 kap.), –kontroll- och tvångsåtgärder (7 kap.), –förvar och uppsikt (8 kap.), –verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (9 kap.), –verkställighet av beslut om förvar (10 kap.), –överklagande (11 kap.), –domstolar i utlänningsmål (12 kap.), –handläggningen av ärenden (13 kap.), –skyldighet att lämna uppgifter (14 kap.), –offentligt biträde (15 kap.), –kostnadsansvar (16 kap.), –straffbestämmelser (17 kap.), –särskilda bemyndiganden (18 kap.). 2 § Lagen skall tillämpas så, att utlänningars frihet inte begränsas mer än vad som är nödvändigt i varje enskilt fall. 3 § Med barn avses i denna lag utlänningar som är , om inte annat sägs. 4 § I fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till bar- nets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. När frågor om tillstånd enligt denna lag skall bedömas och ett barn berörs av ett beslut i ärendet skall det, om det inte är olämpligt, först klarläggas vad barnet har att säga. Det skall tas den hänsyn till det bar- net har sagt som barnets ålder och mognad motiverar. 5 § I fråga om följande personer tillämpas denna lag endast i den ut- sträckning som regeringen föreskriver: –diplomatiska tjänstemän och avlönade konsulära tjänstemän som är anställda i av främmande stater samt deras familjer och deras anställda, och –främmande staters kurirer. I fråga om andra utlänningar som är berättigade till förmåner enligt lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall skall de inskränkningar iakttas som följer av den lagen. 6 § Med inresa avses i denna lag att en utlänning passerar in över grän- sen för svenskt landterritorium. 7 § Regeringen får meddela föreskrifter om, när utlänningar som passerar in över gränsen för svenskt sjöterritorium eller luftrum skall anses ha rest in i landet. 8 § Med utresa avses i denna lag att en utlänning passerar ut över grän- sen för svenskt landterritorium. 9 § Regeringen får meddela föreskrifter om, när utlänningar som lämnar svenskt sjöterritorium eller luftrum skall anses ha rest ut ur landet. Kraven för att utlänningar skall fåresa in i och vistas i 1 § Utlänningar som reser in i eller vistas i skall ha gällande pass. 2 § Regeringen får föreskriva undantag från kravet på innehav av pass. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens invand- rarverk får föreskriva vilka handlingar som får godtas som pass. Rege- ringen får vidare föreskriva i vilka fall svenska myndigheter får utfärda pass för utlänningar. 3 § Utlänningar som reser in i eller vistas i skall ha visering, om de inte har uppehållstillstånd. 4 § Utlänningar som vistas i mer än skall ha uppehållstillstånd, om de inte har gällande visering. 5 § Regeringen får föreskriva krav på uppehållstillstånd i redan efter en kortare vistelsetid i än . 6 § Utlänningar skall ha tillstånd för att arbeta i (arbetstillstånd), om de inte har permanent uppehållstillstånd. Undantag från kraven påvisering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd 7 § Kraven på visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd enligt 3, 4 och 6 §§ för inresa, vistelse och arbete gäller inte medborgare i Dan- mark, , eller . Medborgare i dessa länder har rätt att utan särskilt tillstånd resa in i och att vistas och arbeta här. För medborgare i ett land som ingår i Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet gäller särskilda bestämmelser för rätten till inresa, vis- telse och arbete. 8 § Regeringen får föreskriva att även andra utlänningar än medbor- gare i , , och utan särskilt tillstånd får resa in i och vistas och arbeta här. Regeringen får också meddela föreskrifter om rätten till inresa, vis- telse och arbete för medborgare i ett land som ingår i Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet. 3 kap. Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd 1 § Visering innebär tillstånd att resa in i och vistas i under viss . Visering får förenas med de villkor och begränsningar som kan behövas. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om visering. 3 § Uppehållstillstånd innebär tillstånd att resa in i och vistas i (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegräns- ning (permanent uppehållstillstånd). 4 § Uppehållstillstånd i skall enligt bestämmelserna i 5 kap. 4 § i vissa fall ges till flyktingar och till skyddsbehövande utlänningar i övrigt. Uppehållstillstånd får utöver vad som följer av 5 kap. 4 § ges till utlänningar som tas emot i inom ramen för ett beslut som rege- ringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (flyktingkvot). 5 § Uppehållstillstånd får också ges till 1.utlänningar som är make, maka eller sambo till någon som är bosatt i eller har fått uppehållstillstånd för bosättning här, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, 2.barn som är ogifta samt är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 3.utlänningar som på något annat sätt än som avses under 1 och 2 är nära anhöriga till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om de har ingått i samma hushåll som den personen, 4.utlänningar som annars har särskild anknytning till , 5.utlänningar som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , 6.utlänningar som har fått arbetstillstånd eller som har sin försörj- ning ordnad på något annat sätt, och 7.utlänningar som önskar vistas här i landet för st udier eller besök. 6 § Uppehållstillstånd får också ges till utlänningar som 1.är make, maka eller sambo till någon som är bosatt i eller som har fått uppehållstillstånd för bosättning här utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, eller 2.har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt i eller som har fått uppehållstill- stånd för bosättning här, om det bedöms som sannolikt att förhållandet är seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. 7 § Om inte synnerliga skäl talar mot det, skall uppehållstillstånd be- viljas, om det följer av ett internationellt avtal som anslutit sig till, eller om ett internationellt organ som har rätt att pröva klagomål från enskilda bifaller ett klagomål som har riktats mot . 8 § Regeringen får meddela föreskrifter om –uppehållstillstånd av humanitära skäl, och –uppehållstillstånd för studier och besök. Regeringen får också meddela föreskrifter om att en ansökan om uppehållstillstånd får beviljas, om det följer av en överenskommelse med främmande stat. 9 § När en ansökan om ett uppehållstillstånd enligt 5–7 §§ prövas skall det beaktas, om det finns skäl att inte bevilja uppehållstillstånd på grund av utlänningens brottslighet eller brottslighet i förening med någon annan omständighet som hänger samman med utlänningen. Om det finns sådana skäl skall de vägas mot de skäl utlänningen anger som grund för uppehållstillstånd. När tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges 10 § Om det på grund av en utlännings förväntade levnadssätt råder tveksamhet om uppehållstillstånd bör beviljas, får utlänningen ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. 11 § Utlänningar som med stöd av 6 § beviljas uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning skall vid första beslutstillfället ges ett tids- begränsat uppehållstillstånd. 12 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett barn som behöver vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 13 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett barn eller en man, om barnets eller mannens närvaro i är nödvändig för att en faderskapsutredning skall kunna genomföras. 14 § Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd getts ett barn enligt 12 eller 13 §, får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges också till barnets vårdnadshavare. 15 § En utlänning som med stöd av 6 § har fått ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd på grund av familjeanknytning får ges ett nytt tidsbegrän- sat eller permanent uppehållstillstånd endast om förhållandet består. Utlänningar med familjeanknytning enligt 6 § som har haft tids- begränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstill- stånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent uppehållstillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Har ett förhållande upphört får uppehållstillstånd ändå ges, om 1.utlänningen har särskild anknytning till , 2.förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan all- varlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3.andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppe- hållstillstånd. När uppehållstillstånd skall ha beviljats 16 § Utlänningar får inte beviljas uppehållstillstånd i efter inresan i landet. Detta gäller dock inte om 1.en utlänning som flykting eller skyddsbehövande i övrigt har rätt till uppehållstillstånd enligt 5 kap., 2.en utlänning av humanitära skäl bör få bosätta sig hä r i landet, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tids- begränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familjeanknyt- ning med stöd av 6 §, eller 4. det annars finns synnerliga skäl. Utlänningar får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket –om de enligt 5 § 1, 2, 3 eller 4 har stark anknytning till en person som är bosatt i , och –om det skäligen inte kan krävas att de återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. 17 § En ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av ett besök eller någon annan tidsbegränsad vistelse här i landet får beviljas trots vad som föreskrivs i 16 § första stycket, om utlänningen kan ange vägande skäl för förlängningen. 18 § Om en utlänning skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som vunnit laga kraft, får en ansökan om uppehållstillstånd från utlänningen beviljas endast om beslutet om avvisning eller utvisning har upphävts enligt 9 kap. 18 eller 19 §. En ansökan om uppehållstillstånd får beviljas trots vad som före- skrivs i första stycket, –om det följer av föreskrifter som regeringen meddelat enligt 8 § andra stycket, –om det följer av anslutning till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, eller –om ett internationellt organ som har rätt att pröva klagomål från enskilda har tagit upp ett klagomål riktat mot . Beviljas uppehållstillstånd enligt andra stycket, upphör beslutet om avvisning eller utvisning att gälla. 19 § Arbetstillstånd skall ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Det som föreskrivs i 16 och 17 §§ om att uppehållstillstånd skall ha beviljats före inresan i landet och om när uppehållstillstånd ändå får beviljas gäller också för arbetstillstånd. 20 § Vid prövning av frågor om arbetstillstånd som har principiell betydelse eller som i övrigt är av större vikt skall berörda arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer få tillfälle att yttra sig. 21 § Regeringen får meddela föreskrifter om arbetstillstånd. 22 § Beslut om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd medde- las av . Beslut om visering och uppehållstillstånd får meddelas också av . 23 § Regeringen och, i den utsträckning regeringen föreskriver, Sta- tens invandrarverk får ge andra myndigheter rätt att besluta om vise- ring, uppehållstillstånd och arbetstillstånd. Regeringen får ge ett organ som är knutet till exportråd rätt att besluta om visering. Att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning får besluta om uppehållstillstånd och arbetstillstånd framgår av 11 kap. 7 §. 4 kap. Återkallelse av tillstånd 1 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas för utlänningar som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter. Detta gäller om uppgifterna eller omstän- digheterna varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen har vistats här i landet med uppe- hållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse av uppehållstillstånd enligt första stycket fattas endast om det finns synnerliga skäl för det. 2 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får också återkallas, om det finns andra särskilda skäl för det än som anges i 1 §. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för utlänningar som ännu inte har rest in i . 3 § Uppehållstillstånd får återkallas för utlänningar som rest in i landet 1.om de utan arbetstillstånd bedriver verksamhet som kräver ett sådant tillstånd, eller 2.om det på grund av deras tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att de kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig under- rättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Beslut om återkallelse av uppehållstillstånd enligt första stycket får dock inte fattas om utlänningen har vistats här i landet med uppehållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myn- dighet som först beslutar i saken. 4 § Permanent uppehållstillstånd skall återkallas för utlänningar som är bosatta i . För utlänningar som har vistats här som skyddsbehövande får dock uppehållstillstånd återkallas tidigast när har förflutit efter det att deras bosättning här i landet upphörde. Detta gäller om de har återvänt till ett land där de har varit bosatta därför att de politiska för- hållandena i landet har ändrats. 5 § Vid bedömning av om uppehållstillståndet bör återkallas enligt 1 eller 3 § för en utlänning som har rest in i landet skall hänsyn tas till den anknytning som utlänningen har till det svenska samhället och till om andra humanitära skäl talar mot att tillståndet återkallas. Därvid skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familje- förhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . 6 § Återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myn- dighet som har beviljat viseringen eller av . Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av Utrikesdepar- tementet får återkallas endast av departementet. 7 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd får återkallas även i andra fall än de som anges i 1 och 3 §§ för de utlän- ningar som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbets- området. 1 § Med asyl avses i denna lag uppehållstillstånd som beviljas utlän- ningar därför att de är flyktingar. Med asylansökan avses en ansökan om uppehållstillstånd som grun- das på skäl som avses i 2 eller 3 §. 2 § Med flyktingar avses i denna lag utlänningar som –befinner sig utanför det land som de är medborgare i, därför att de känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationa- litet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin reli- giösa eller politiska uppfattning, och –inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att flyktingen utsatts för förföljelse eller om de inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från enskilda. Som flyktingar skall även anses utlänningar som är statslösa och som –av samma skäl befinner sig utanför det land där de har haft sin vanliga vistelseort, och –inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, återvända dit. 3 § Med skyddsbehövande utlänningar i övrigt avses i denna lag utlän- ningar som i andra fall än som avses i 2 § befinner sig utanför det land som de är medborgare i, därför att de 1.känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, 2.behöver skydd på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt eller inte kan återvända till sitt hemland på grund av en miljökatastrof, eller 3.känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet. Som skyddsbehövande skall även anses utlänningar som är statslösa och som – av samma skäl lämnat det land där de har haft sin vanliga vistelseort, och – på grunder enligt första styck et 1, 2 eller 3 inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill återvända dit. 4 § Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som befinner sig i Sveri- ge har rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd får dock vägras 1.flyktingar enligt 2 § och skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2 och 3, om det finns synnerliga skäl att inte bevilja dem uppe- hållstillstånd på grund av vad som är känt om deras tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det på grund av brottslighet finns särskilda skäl att inte bevilja dem uppehållstillstånd, 3.utlänningar som har rest in från , , eller och kan sändas tillbaka till något av dessa länder i enlighet med en överenskommelse mellan och det landet, om det inte är uppenbart att de inte kommer att beviljas uppehållstillstånd där, 4.utlänningar som kan sändas till ett land som tillträtt konventionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlems- staterna i de europeiska gemenskaperna () och som idet landet är skyddade mot förföljelse och mot att sändas till hemlan- det eller ett annat land där de inte har motsvarande skydd, 5.utlänningar som i andra fall än som avses i 3 och 4 före ankoms- ten till har uppehållit sig i ett annat land än hemlandet och där är skyddade på det sätt som anges i 4, och 6.utlänningar som har särskild anknytning till ett annat land och där är skyddade på det sätt som anges i 4. 5 § Flyktingar upphör att vara flyktingar om de 1.av fri vilja på nytt använder sig av det lands skydd där de är med- borgare, 2.av fri vilja på nytt skaffar sig det medborgarskap som de tidigare hade förlorat, 3.förvärvar medborgarskap i ett nytt land och får det landets skydd, 4.av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land där de är med- borgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort, eller 5.inte längre befinner sig i en sådan situation att de kan anses som flyktingar och därför inte kan fortsätta att vägra använda sig av det lands skydd där de är medborgare eller där de som statslösa tidigare hade sin vistelseort. 6 § Om en flykting begär det, skall antingen i samband med att uppehållstillstånd beviljas eller därefter förklara att utlänningen är flykting (flyktingförklaring). En flyktingförklaring skall återkallas av , om det kommer fram att utlänningen kan anses som flykting. 7 § För flyktingar och statslösa får utfärda en särskild passhandling för resor utanför (resedokument) enligt de föreskrifter som regeringen meddelar. 8 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om att den som söker uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. och bedöms ha ett tillfälligt behov av skydd här i landet får ges ett tids- begränsat uppehållstillstånd. Ett sådant tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas för en sam- manlagd tid av högst . Om ett program för återvändande har inletts inom , får uppehållstillståndet förlängas . Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har getts en utlänning med stöd av första stycket får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges också till en utlänning som är make, maka, sambo eller barn till den person som först beviljats tillstånd. Detsamma gäller en förälder, om barnet getts tillstånd enligt första stycket. 9 § Regeringen skall anmäla föreskrifter om tidsbegränsat uppehålls- tillstånd enligt 8 § till genom en särskild skrivelse . 10 § Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar meddela föreskrifter om permanent uppehållstillstånd därför att de är skydds- behövande enligt 3 § första stycket 2 på grund av en väpnad konflikt eller en miljökatastrof. 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehövande enligt 3 § första stycket 2, om det behövs därför att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begränsade. Regeringen skall anmäla sådana föreskrifter till genom en särskild skrivelse . 12 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från 4 § andra stycket 5, om utlänningens anknytning till är av sådan art att utlänningen inte bör nekas att få sin ansökan om asyl prövad här i landet. 6 kap. Avvisning och utvisning 1 § Utlänningar får avvisas 1.om de saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om de saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat till- stånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3.om det vid ankomsten till kommer fram att de tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för inresa där, eller 4.om de vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för den rätten. 2 § Utlänningar får vidare avvisas 1.om det kan antas att de kommer att sakna tillräckliga medel antingen för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som de tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att de under vistelsen i eller i något annat nordiskt land antingen inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att de har ett sådant tillstånd, 3.om de på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4.om de på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverk- samhet i eller i något annat nordiskt land, eller 5.om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att de får avvisas. Utlänningar får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att de annars beger sig till det landet. 3 § skall pröva ärenden om avvisning om 1.utlänningen söker asyl här, 2.utlänningen har en nära familjemedlem som söker asyl här, eller 3.utlänningen kan komma att avvisas med stöd av 2 § andra stycket. I andra fall får även polismyndigheten pröva frågan om avvisning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvi-