sou · GNB392d2 · 2000-01-01 00:00:00 — För att ytterligare demonstrera förklaringskraften i listplaceringarna kan jag nämna att de framgångsrika förkryssade kandidaterna i sju fall av tio återfinns på de tre översta placeringarna på listan. Det råder knappast någon tvekan om att möjligheterna att bli invald i är mycket goda om man innehar en topplacering partiernas listor. Kandidatens könstillhörighet visar sig ha en liten men signifikant effekt på väljarnas personröstning. Våra möjligheter att gissa rätt på väljarnas kandidatval blir således något bättre om vi tar hänsyn till kunskaper om kandidaternas kön. Här gynnas alltså män i förhållande Ålder och personröstning 345 Motsvarande svaga effekt återfinns också för kandidatålder: Kandidater som är har en större sannolikhet att bli valda jämfört med kandidater som är . Här har vi alltså en mycket liten men säkerställd ålderseffekt. Tabell 11 Andelen valda kandidater i väljarnas beslutsprocesser, uppdelat efter kandidategenskaper och överensstämmelser mellan väljare och kandidater, 1998 (procent). kandidaten står som förstanamn Ja (p=.001) kandidaten är en man Ja (p=.001) Ja (p=.001) Ja (p=.001) väljare och kandidat har samma ålder (+/- 10 väljare och kandidat har samma ålder (+/- 5 Ja (p=.001) väljare och kandidat har samma kön Nej (p=.569) Kommentar: Siffrorna i tabellen är procenttal och visar hur stor andel av kandidaterna som blev valda i olika grupper. De av väljarnas beslutsprocesser som inbegrep en topplacerad kandidat slutade i fyra fall av tio med att kandidaten blev vald (39,). Av de beslutsprocesser där kandidater som inte var topplacerade värderades slutade med att väljaren kryssade för kandidaten. Signifikanstesterna som redovisas i tabellen härrör från 2–tester för oberoende. Vår föreställning är att väljare har lätt att identifiera sig med och känna förtroende till kandidater som befinner sig ungefär i samma ålder och som har liknande livserfarenheter som hon själv. Men finns det egentligen något bevis för att en sådan åldersmatchningseffekt exi- sterar att väljarna i stor utsträckning personröstar på kandidater som har ungefär samma ålder som de själva? Svaret är ja. Sannolikheten för att en väljare röstar på en viss kan- didat är något litet större om kandidaten befinner sig åldersmässigt nära väljaren. Motsvarande effekt för könsmatchning d v s att väljare väljer kandidater som har samma kön som de själva är emellertid inte lika stark: Analysen visar att det svaga positiva sambandet mellan könsmatchning och kandidatval inte är statistiskt signifikant. Fördelarna med att använda statistiska analysmetoder är att vi kan pröva prediktionskraften i många förklaringar . För att undersöka om de olika kandidategenskaperna och överensstämmelserna hade någon oberoende effekt oavsett alla övriga förklaringar genomfördes en så kallad logistisk regressionsanalys. 346 Ålder och personröstning sion är särskilt lämpligt att använda om man har en dikotom beroende variabel (icke-kryssad/kryssad) som dessutom är mycket skev (97/3) (deMaris 1992). Regressionsanalysen visar att sambandet mellan kandidaternas topplacering och kandidatval kvarstår som den i särklass mest betydelsefulla. Kandidaternas kön har en egen oberoende direkteffekt på väljarnas beslutsprocesser även under kontroll för listplacering, kandidatålder och åldersmatchning gäller att svenska väljare i större utsträckning kryssar för manliga än för kvinnliga riksdagskandidater. Tabell 12 Multivariat analys av effekterna av listplacering, kandidat- kön, kandidatålder och åldersmatchning på väljarnas beslutsprocesser i samband med riksdagsval. -4,86 kandidaten står som förstanamn kandidaten är en man väljare och kandidat har samma ålder (+/- ) andel korrekta prediktioner totalt andel förklarad (R2) Kommentar: Resultaten är hämtade från en logistisk regressionsanalys av väljarnas beslutsprocesser i samband med kandidatvalet. Analysenhet är varje par av väljare- kandidat. Den beroende variabeln är dikotom och har två värden (0=kandidaten ej kryssad; 1=kandidaten kryssad). Samtliga oberoende variabler är också dikotoma. Ostandardiserade logistiska regressionskoefficienter är svårtolkade men avslöjar ändå viktig information om de relativa effekterna av de olika förklaringsvariablerna. Oddskvoterna i kolumnen längst till höger är i så fall mer lättolkade de visar hur oddsen eller sannolikheten att finna en lyckad beslutsprocess (dvs en beslutsprocess där kandidaten blev kryssad) förändras om beslutsprocessen har en viss egenskap. Exempelvis är oddsen för lyckad beslutsprocess 43,7 gånger större för topp- nominerade.kandidater än för icke-toppnoterade kandidater. Enligt regressionsmodellen ovan lyckas vi öka vår andel korrekta gissningar av väljarnas kandidatval från till om vi har kännedom om kandidaternas listplacering, kön och ålder samt kännedom om huruvida åldersmatchning mellan väljare och kandidater föreligger. Andelen förklarad är ett slags pseudomått på modellpassning som rapporteras av SAS-proceduren LOGISTIC. Samtliga regressionskoefficienter i modellen är signifikant större än noll. När det gäller åldersvariablerna gäller att såväl kandidatålder som åldersmatchning hade en liten men signifikant oberoende effekt på Ålder och personröstning 347 väljarnas kandidatval i samband med val. Det betyder att det existerar en liten ålderseffekt även under kontroll för effekter av kandidaternas listplacering och kandidatkön. Allt annat lika valde sven- ska väljare i större utsträckning kandidater som är och kandidater som var ungefär lika gamla som de själva. Ytterligare elaboreringar visar att det finns ett tydlig könsskillnad när det gäller i vilken utsträckning väljarna röstar på kandidater i deras egen ålder. Åldersmatchning är helt och hållet ett manligt fenomen. Bland kvinnliga väljare återfinns inget samband mellan åldersöverenstämmelse och personröstning. Ett försök att analysera också andra tänkbara matchningseffekter mellan väljare och kandidater, såsom exempelvis klass-, region-, yrkesgrupp- eller religionsmatchning, har genomförts. För sådana analyser är nödvändigt att använda information års riksdagskandidatundersökning. Den undersökningen innehåller dessutom uppgifter om kandidaternas kampanjaktiviteter som definitivt vore relevant att undersöka effekterna av. Men eftersom den undersökningen bygger på ett urval av kandidater minskar tyvärr vårt redan lilla datamaterial ytterligare (från 271 till 173). Jag har därför avstått att genomföra många av de analyser jag från början tänkt att genomföra. De yngsta väljarna var något mer positivt inställda till personröstning än äldre väljargrupper i samband med riksdagsval. Bland förstagångsväljarna ansåg att det nya systemet för personval var mycket eller ganska bra. Motsvarande andel för väljare var . , då personvalsreformen gått från idé till verklighet, har de äldre blivit något mindre positiva till personröstning som de yngres attityder till personröstning varit stabila. Det har fört med sig att ett positivt ålderssamband har förbytts i ett negativt . Möjliga förklaringar till attitydförskjutningarna är att de yngre kan ha haft lättare att anpassa sitt röstningsbeteende till det nya valsystemet än vad de äldre har. Många äldre väljare uppfattade också personvals- systemet som krångligt när det sjösattes i full skala i samband med val. När det gäller att utnyttja rätten att rösta på person återfanns endast mycket små åldersskillnader bland väljarna. I samtliga åldersgrupper var andelen personröstande riksdagsval . 348 Ålder och personröstning Undantaget är den äldsta åldersgruppen, där personröstarna var klart färre (). Yngre väljare refererar i högre utsträckning än äldre till social grupptillhörighet såsom yrke/klass och ålder när de motiverar sitt kandidatval. Bland äldre väljarna är det istället något vanligare att hänvisa till kandidaternas åsikter i specifika sakfrågor, samt köns- och regionstillhörighet. Bland väljare som valde att inte personrösta hänvisar yngre framför allt till bristande kunskaper om kandidaterna. Det är vanligare bland äldre åldersgrupper att förklara sitt icke-person- röstande med att man inte gillar personvalet och att man uppfattar det som krångligt. Det finns en del tydliga åldersskillnader när det gäller den politiska kommunikationen mellan väljare och riksdagskandidater under kampanjen. Yngre väljare exponeras t ex i större utsträckning för partiers hemsidor och valbroschyrer och blir oftare uppringda av de politiska partierna än äldre väljare. Äldre personer exponeras oftare för partiinformation genom arbetsplatsbesök och valmöten. Informationsteknologin spelade liten roll som kampanjkanal när det gäller kommunikationen mellan enskilda riksdagskandidater och medborgarna. En mycket liten del av de svenska väljarna, , angav att de besökt en enskild riksdagskandidats hemsida på Internet för att inhämta politisk information. Motsvarande andel för de olika partierna var mellan . Ytterligare jämförelser visar att kvälls- och morgontidningarnas hemsidor fick besök av en dryg fjärdedel av väljarna i samband med riksdagsval. Det finns inga åldersskillnader i riksdagskandidaternas användning av Internet för sina personliga valkampanjer. De äldsta kandidaterna uppger att de kommunicerat minst lika flitigt med sina väljare via Internet () som de yngre kandidaterna (). Att ha en personlig hemsida på Internet var ett nästan lika använt kampanjmedel som att ha en valbroschyr eller att sätta in personliga annonser i tidningarna. Huvudresultatet från den avslutande multivariata analysen visar flera viktiga resultat som i allt väsentligt bekräftar vad andra forskare har kommit fram till i andra analyser av personröstning. Kandidaternas listplacering är den i särklass starkaste förklaringsfaktorn för att förklara väljarnas kandidatval. Effekten av att inneha topplaceringen på kandidatlistorna är helt enkelt förkrossande stor (med kunskaper om vilka kandidater som innehar topplaceringen på listorna ökar våra möjligheter att korrekt predicera väljarnas kandidatval 47 gånger!). Kandidaternas kön har också en liten men signifikant oberoende effekt på kandidatvalet allt annat lika tenderade svenska väljare att i större Ålder och personröstning 349 utsträckning välja manliga kandidater framför kvinnliga kandidater. Några statistiskt signifikanta effekter av könsmatchning, det vill säga att män röstar på manliga kandidater och kvinnor på kvinnliga kandidater, kunde dock inte uppmätas. Utöver listplacering och kön visar analysen att två typer av ålders- effekter utövade en liten men dock signifikant självständig påverkan på väljarnas beslutsprocesser inför kandidatvalet. Den första ålderseffek- ten gäller kandidaternas ålder. Kandidater som är valdes i större utsträckning än kandidater som är oavsett listplacering eller kön. Den andra typen av ålderseffekt är en ålders- matchningseffekt även under kontroll för andra förklaringsfaktorers påverkan på kandidatvalet visar det sig att svenska väljare oftare röstar på kandidater som befinner sig åldersmässigt nära den egna åldern (+/- ) än på kandidater som inte är i samma ålder. Denna åldersmatchningseffekt återfinns dock endast bland manliga väljare. 350 Ålder och personröstning van der Eijk, Cees & . Electorate and National Politics in the Face of Union. Det första valet till . Från medlemspartier till väljarpartier. I SOU 1996:162. På medborgarnas villkor. En demokratisk infrastruktur. Bilaga till betänkande av demokratiutvecklingskommittén. : Inrikesdepartemen- tet. Quantitative Applications in the Social Sciences 82. De unga väljarna 1968- 1991 dunungar eller stormsvalor? I Ungdomars välfärd och värderingar. SOU 1994:73. s. . : Juridik. Betänkande av nomineringsrätts- och valkretskommittén. Person och parti. Studier i anslutning till personvalskommitténs betänkande Ökat personval., SOU 1993:63. Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika om personvalet Alla har på ett eller annat sätt haft anledning att ställa sig frågan vad de tycker om det personvalssystem som utnyttjades val. Kanske har de också funderat över hur ett framtida personvalssystem skulle kunna vara utformat. Frågan skulle kunna formuleras på följande sätt: Var det utnyttjade systemet omtyckt eller inte och önskas ett valsytem med minskat, ökat eller oförändrat personvalsinslag? Väljarna, kandidaterna och de valda riksdagsledamöterna bildar tillsammans tre viktiga nivåer i den representativa demokratin. Syftet med detta kapitel är att undersöka opinionsstödet på dessa nivåer dels för det system som utnyttjades val, dels för det allmänna inslaget av personval i framtida riksdagsval. Enligt diffusionsteorier får samhällsreformer och nya idéer en allmän spridning först . I början är uppslutningen oftast begränsad till en mindre grupp.1 Sociologiskt inriktad diffusionsforsk- ning har tidigare studerat skillnader mellan de grupper som först anammar en samhällsreform eller ny idé och de grupper som inte gör det (Karvonen 1981).2 Statsvetaren har i boken Pionjärer, efterföljare och avvaktare gjort gällande att innovationer särskilt under de inledande stadierna sprids efter en socio-ekonomiskt hierarkisk spridningsmodell (1986:39). 1Diffusion kan definieras som en process varigenom innovationer sprider sig till medlemmar av ett socialt system eller från ett system till ett annat (Karvonen 1981:7). En innovation kan vara en produkt, ett föremål, ett beteendemönster, en samhällsreform, en idé eller ett agerande. Den genomförda personvalsreformen kan betraktas som en sådan innovation. 2Därmed har diffusionsforskningen haft som syfte att "identity the characteris- tics, if any, that distinguish adopter groups from others. Earlier adopters differ from later adopters in personal characteristics, communications behaviour, and social structural position" (1973:396; citerat i Karvonen 1981:14). 352 Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika ... förutsäger således att vi på elitnivå kan förvänta oss ett starkare stöd för personvalsidén och den genomförda reformen än på massnivå. Det är också möjligt att betrakta opinionsstödet för personvals- reformen som ett fall av åsiktsöverensstämmelse mellan väljare, kandidater och valda. vet vi att åsiktsöverensstämmelsen inte alltid är den allra bästa i politiska sakfrågor (1999:47 ff.). I det följande ges tillfälle att studera åsiktskongruensen mellan olika nivåer i det representativa systemet i en författningsfråga. Den unika möjligheten att kunna jämföra vad väljare, kandidater och riksdagsledamöter har för uppfattningar om något så centralt som en författningsreform erbjuds genom en rad undersökningar genom- förda i samband med riksdagsval. Den följande analysen av väljarnas och politikernas uppfattning om det personvalssystem som användes val samt om personval i riksdagsvalen bygger på tre jämförbara undersökningar som genomförts vid i . I dessa undersökningar har dels ett representativt urval av väljare, dels ett representativt urval av samtliga kandidater i riksdagsvalet, dels samtliga valda riksdagsledamöter intervjuats.3 3 Valundersökningen genomförs med ett representativt urval av väljare av i i samarbete med och finansieras av genom anslaget för valstatistik. Urvalets storlek uppgick till 3000 personer. har varit ansvarig valundersökning. I den undersökning som genomfördes med riksdagskandidater och valda ledamöter – Riksdagskandidat 1998 – efter riksdagsvalet ingick dels ett representativt urval av valda och icke valda kandidater riksdagsval, dels ett totalturval av samtliga valda riksdagsledamöter. I det första urvalet ingick 677 personer, vilka i det följande omtalas som riksdagskandidater (eller kandidater). Av urvalets 677 slump- mässigt utvalda riksdagskandidater var det 53 kandidater som blivit invalda i i samband med valet; således är det 624 av kandidaterna i undersökningen som inte blev invalda. I totalurvalet ingick samtliga 349 riksdagsledamöter som invaldes i samband med riksdagsval; de omtalas i det följande som riksdagsledamöter (eller ledamöter). 53 av undersökningspersonerna i denna kategori ingår således även i kategorin riksdagskandidater. Ansvarig för frågeundersökningen Riksdagskandidat 1998 var . Undersökningen genomfördes på uppdrag av, och genom finansiering av, Rådet för utvärdering av val. Samtliga tre undersökningar har haft en för samhällsvetenskapliga undersökningar tillfreds- ställande svarsfrekvens. I valundersökningen var svarsfrekvensen . Bland riksdagskandidaterna uppnåddes en svarsfrekvens på . Undersökningen bland ledamöter var den mest framgångsrika av de tre; svarsfrekvensen var mycket hög (). För en dokumentation av Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika... Till väljare, kandidater och riksdagsledamöter har likalydande frågor ställts om bedömningen av det utnyttjade personvalssystemet och om den allmänna inställningen till personval i riksdagsvalen. Med dessa frågor ger vi väljarna, riksdagskandidaterna och riksdagsleda- möterna samma villkor att tycka till om den personvalsreform som introducerades i samband med val. På gott och ont låter vi tre nivåer i den representativa demokratin använda samma uttrycksformer för att precisera sin uppfattning om den demokratireform som de i olika skepnader kommit i kontakt med års valrörelse och efterföljande val.4 Låt oss börja med att se hur väljare, riksdagskandidater och riksdagsledamöter betygsatte det nya personvalssystemet. Väljare och politiker fick besvara en fråga med följande formulering: Vad tycker Du om det nya systemet för personval som användes i årets val?. Svarsalternativen var mycket bra, ganska bra, varken bra eller dåligt, ganska dåligt och mycket dåligt. har på annat håll i denna antologi redovisat väljarnas bedömning av person- valssystemet. I det följande är det jämförelsen mellan å ena sidan väljarnas bedömning och å andra sidan politikernas bedömning som står i förgrunden. I vilken utsträckning var det använda systemet för personval omtyckt bland väljare och politiker? Är – såsom diffusions- teorin förutsäger – opinionsstödet och uppslutningen bakom systemet större hos kandidater och valda riksdagsledamöter än hos väljarna? Tabell 1 redovisar andelen svarspersoner i respektive grupp som tyckte att systemet var bra, varken bra eller dåligt samt andelen personer som tyckte att systemet var dåligt. undersökningen bland riksdagskandidater och riksdagsledamöter, se (1999). 4 En skillnad i förutsättningarna att bedöma personvalet gäller tidpunkten och tillvägagångssättet när svarspersonerna fått besvara frågorna. Undersökningen med riksdagskandidater och valda riksdagsledamöter har genomförts som en postenkät och efter riksdagsvalet. Valundersökningen genomförs i form av besöksintervjuer med ett urval av väljare både före och efter valdagen. visar på annat håll i denna antologi att tidpunkten för när väljarna har svarat på undersökningen inte har någon större betydelse för utvärderingen av reformen. Därför görs i de följande analyserna ingen skillnad på när väljarna besvarat valundersökningen. Att olika intervjumetoder har utnyttjats (besöksintervju/postenkät) har i andra undersökningar inte hindrat jämförelser mellan svarande i olika grupper (1988; 1996; 1996). 354 Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika ... Tabell 1 Bedömning av personvalssystemet bland väljare, kandidater och riksdagsledamöter (procent) Kommentar: Vet ej-svar är inte medtagna i analysen. Källa: och Riksdagskandidat 1998. Resultaten stämmer dåligt överens med diffusionsteorins förutsägelser. Det är inte så att personvalsreformen fått sina främsta anhängare inom den politiska eliten och att stödet för reformen fått en sämre spridning på massnivå. Väljare och politiker gör uppenbart olika bedömningar av personvalssystemet, men det är väljarna som varit de första att sluta upp bakom personvalet och ge det sitt opinionsmässiga stöd (jfr. 1995:143 ff.). Andelen väljare och riksdagskandi- dater som ställer sig positiva till systemet är dock lika stor, men bland kandidaterna finns en något större andel kritiker jämfört med väljarna. var det bland väljarna en större grupp som inte tog klar ställning till om systemet var bra eller dåligt.5 Opinionsövervikten för dem som tyckte bra om systemet blir därmed större bland väljarna (+32) jämfört med kandidaterna (+21). Med andra ord var väljarna något mer positiva till systemet än de kandidater som ställde upp i valet.6 5 Skillnaderna i andelen svarande som markerat "varken eller" återspeglar troligen skillnader i politiskt intresse hos väljare ("varken eller"- svar), riksdagskandidater ("varken eller"-svar) och riksdagsleda- möter ("varken eller"-svar). Förekomsten av ett samband mellan åsiktsförekomst och politiskt intresse har i väljarforskningen påvisats (Larzarsfeld et. 1944:41 f.; 1988:128 ff.). Personer som är mycket eller ganska intresserade av politik har genomgående fler åsikter än personer med ett mindre intresse. 6 Också när ett personvalssystem utnyttjades svenska Europa- parlamentsval gjorde väljare och kandidater till olika bedöm- ningar av införandet av ett personvalssystem. Frågan som ställdes till ett representativt urval av väljare och till samtliga EU-kandidater handlade om förslaget att "öka möjligheten att välja inte bara parti utan också personer i svenska val". Svarsalternativen var: "mycket bra förslag", "ganska bra förslag", "varken bra eller dåligt förslag", "ganska dåligt förslag" och "mycket dåligt Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika... Bland de kandidater i valet som var framgångsrika nog att bli invalda i gjordes de mest negativa bedömningarna av personvalssystemet. En majoritet av ledamöter uppger sig tycka att systemet var dåligt. Bara omkring var tredje ledamot uppgav sig tycka bra om den reform som röstat igenom. Att väljare, riksdagskandidater och invalda ledamöter gör olika bedömningar av det personvalssystem som utnyttjades val är ett resultat som återkommer i samtliga riksdagspartier. Men – och det är viktigt – väljarnas, kandidaternas och riksdagsledamöternas olika bedömningar av reformen ger inte samma mönster i alla partier. I tabell 2 har opinionsbalansen, dvs. andelen positiva till systemet minus andelen negativa, redovisats uppdelat på de sju riksdagspartierna. Hos väljare i samtliga sju riksdagspartier fanns en opinionsövervikt för dem som var positiva till ett ökat personvalsinslag. Bland kandidaterna var resultatet detsamma, med undantag för kandidater. Hos kandidater i EU-parlamentsvalet var det en större andel som var kritisk till ett ökat personvalsinslag än som var positiv. En jämförelse mellan vad kandidater och väljare tyckte om ett ökat personvalsinslag i allmänhet i svenska val utvisar att väljarna i , socialdemokraterna och var mer positiva till ett ökat person- valsinslag än EU-kandidaterna för samma partier. I övriga fyra partier – m, fp, kd och mp – var bilden den motsatta och kandidaterna de som var mest positiva till ett ökat personvalsinslag i svenska val. Kandidaternas uppfattningar om att öka personvalsinslaget i svenska val finns redovisade i , (1997:13). Resultaten för väljarna är hämtade från EU- parlamentsvalundersökning 1995 som genomfördes av i samarbete med (1998). För en jämförelse mellan väljarnas och kandidaternas syn på personvalet i samband med försöksverksamheten i samband med val, se 1996:154 och 187. 356 Väljare, kandidater och riksdagsledamöter tycker olika ... Tabell 2 Partitillhörighet och bedömning av personvalssystemet bland väljare, kandidater och riksdagsledamöter (andel bra minus andel dåligt) Kommentar: Vet ej-svar är inte medtagna i analysen. Resultaten visar andelen som tyckte att det utnyttjade personvalssystemet var bra minus andelen som tyckte att det var dåligt. Positiva värden visar en övervikt för bra, negativa värden visar en övervikt för dåligt. Resultaten för samtliga väljare inkluderar svarande som inte uppgivit partitillhörighet. Källa: och Riksdagskandidat 1998.