sou · GNB397d3 · 2000-01-01 00:00:00 — Kassan bör ha möjlighet att helt eller delvis efterge återbetalnings- skyldigheten om det finns anledning till det. Vid prövningen bör för- säkringskassan överväga om det belopp som ska återbetalas kan avräk- nas vid senare utbetalning. Eftersom det är fråga om ett grundläggande försörjningsstöd kan inte avräkning komma ifråga om det innebär ett den enskilde blir ur stånd att klara sin försörjning. Utredningen bedömer att någon tidsgräns för rätten för kassan att återkräva oriktigt utbetalt stöd inte behövs. I sammanhanget måste också nämnas att i de fall den enskilde obehörigen uppbär stöd med angivande av falska uppgifter är det mö jligt att väcka åtal mot den misstänkte Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. enligt bestämmelser och yrka återbetalning av obehörigen uppburet stöd 14.6.4Omprövning och överklagande m.m. Mitt förslag: Motsvarande bestämmelser som i AFL om omprövning, ändring och överklagande ska införas i äldreförsörjningsstödslagen. Bestämmelser om omprövning, ändring och överklagande av en försäk- ringskassas beslut finns i 20 kap 10–13 a §§ AFL. När det gäller regle- ringen av den inkomstgrundade ålderspensionen och garantipensionen finns motsvarande bestämmelser i med delvis annan innebörd. Även om förutsättningarna för bedömningen av rätten till äldreförsörjningsstöd i stora delar är beroende av den fastställda ålderspensionen och dess regler anser utredningen att det inte finns skäl att tillämpa andra regler än de i AFL. Resultatet av de utredningar som pågår inom området får närmare utvisa vilket som är det mest ändamålsenliga förfarandet när det gäller äldreförsörjningsstödet. Mitt förslag: Följande bestämmelser i ska äga motsvarande tillämpningen på äldreförsörjningsstödet enligt denna lag: samman- träffande av förmåner, 17 kap.1 §, tillsyn 18 kap. 46 och 47 §§, pro- visoriskt beslut, 20 kap. 2 a §, indragning eller nedsättning av ersätt- ning, 20 kap. 3 § tredje stycket, preskription av bidrag, 20 kap. 5 §, förbud mot utmätning och om överlåtelse av ersättning, 20 kap 6 §, utredningsåtgärder, 20 kap 8 § fjärde stycket och uppgiftsskyldighet för statliga och kommunala myndigheter, arbetsgivare m.fl., 20 kap. 9 §. Äldreförsörjningsstödets handläggning ska i så stor utsträckning som möjligt samordnas med de bestämmelser som försäkringskassorna tillämpar enligt AFL och andra författningar. Endast i de fall det funnits någon anledning att särskilt reglera förutsättningarna för äldreförsörjningsstödet har så skett vilket kommenterats i avsnittet här ovan. De övriga bestämmelser som är nödvändiga för stödets hand- läggning kan sammanfattas i en bestämmelse med hänvisning till rele- vanta lagrum i AFL. Även med de nackdelar som det medför att i lagen endast hänvisa till annan lagstiftnings bestämmelser i vissa frågor har 394 Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. SOU 1999:97 utredningen gjort så för att markera tydligheten av att samma regler gäller. Nedan redogörs för de aktuella hänvisningarna. I vissa fall betalas kan lämna äldreförsörjningsstöd varefter det framkommer att samma person hade rätt till en annan förmån enligt AFL vilken kommer att betalas ut retroak- tivt. Minskning ska då ske av den retroaktiva förmånen på så sätt att den enskilde inte får mer än han eller hon skulle fått om båda besluten förelegat ( 17 kap. 1 § AFL). tillsynsansvar ska även omfatta försäkrings- kassornas tillämpning av äldreförsörjningsstödlagen. Vid handläggning och prövning av den enskildes ansökan ska för- säkringskassan utreda om behovet kan tillgodoses på något annat sätt. En sådan utredning kan t.ex på grund av eventuell rätt till utländsk pen- sion, komma bli tidskrävande. I ett sådant fall, men även i andra situa- tioner, kan behovet av stöd vara så angeläget att måste fatta ett provisoriskt beslut om rätt till stöd på grundval av sö- kandens uppgifter. Hänvisning bör därför ske till 20 kap. 2 a § i AFL som reglerar möjligheterna för kassan att fatta sådant beslut. Genom kravet på att i ansökan ange alla relevanta omständigheter kompletterat med anmälningsskyldighet för den berättigade vid ändrade förhållanden förutsätts att får del av alla relevanta uppgifter. Även sedan beslut om stöd fattats kan det på gru ndval av den information som kassan normalt har tillgång till uppstå behov av ytter- ligare information som enbart den stödberättigade har tillgång till. För- säkringskassan ska därför ha möjlighet att göra en förfrågan hos den enskilde och om denne underlåtar att lämna de efterfrågade uppgifterna har kassan möjlighet att sätta ned eller dra in stödet om det anses moti- verat. har även möjlighet enligt 20 kap. 9 § AFL att be- gära uppgifter från statliga och kommunala m yndigheter samt arbetsgi- vare och försäkringsinrättningar Motsvarande bestämmelse ska även gälla enligt lagen om äldreförsörjningsstöd. Slutligen ska under övriga bestämmelser hänvisas till de bestämmel- ser i AFL som gäller preskription av bidrag och förbud mot utmätning och om överlåtelse av ersättning äga motsvarande tillämpning ifråga om äldreförsörjningsstödet. Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. Mitt förslag: Lagen om äldreförsörjningsstöd bör träda i kraft och tillämpas första gången i fråga om rätt till äldre- försörjningsstöd som avser tid efter . Riksför- säkringsverket får meddela verkställighetsföreskrifter avseende an- sökningsförfarandet och utbetalning av stödet. kommer garantipensionssystemet att träda i kraft. avses, enligt förslaget, även bestämmelserna om den övergångsvisa garantipensionen träda i kraft. De föreslagna änd- ringarna i BTP-lagen avses träda i kraft och t illäm- pas i fråga om beslut som avser tid efter . Utred- ningens förslag vad gäller ikraftträdandebestämmelser ansluter till för- slaget som lagt fram. Utredningen finner ingen anled- ning att föreslå någon annan tid utan anser att förslaget om stöd till vissa äldre som i många fall förutsätter en prövning enligt BTP-lagen måste samordnas vad gäller ikraftträdandefrågor. På detta sätt underlättas den administrativa handläggningen på kassorna och även anpassningen till det nya pensionssystemet. När det gäller övergångsbestämmelser föreslår en förlängd bidragsperiod i samband med ikraftträdandet. Utredningen lämnar inget förslag till övergångsbe- stämmelser när det gäller lagen om äldreförsörjningsstöd eftersom för- slaget skiljer sig från förslag vad gäller tidsperioden för äldreförsörjningsstödet, se avsnitt 13.6.1. Samordning bör dock ske av de båda systemen vad gäller såväl ikraftträdandebestämmelser som övergångsbestämmelser. När det gäller ansökningsförfarandet för och utbetalningen av äldre- försörjningsstödet behövs det verkställighetsföreskrifter. Förordningen (1998:562) med vissa bemyndiganden för att meddela föreskrifter föreslås därför kompletteras med bestämmelse om befogenhet att meddela föreskrifter i detta hän- seende. 396 Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. Mitt förslag: 7 kap 7 § sekretesslagen (1980:100) kompletteras så att den utryckligen omfattar även ärenden enligt lagen om äldreförsörj- ningsstöd. Vid biståndsprövning gäller ett omvänt skaderekvisit dvs. presumtion för sekretess enligt 7 kap 4 § sekretesslagen (1980:100). Sekretess för huvudparten av ärenden gäller enligt 7 kap 7 § sek- retesslagen men där är presumtionen för offentlighet. Med nuvarande sekretessbestämmelser innebär det att sekretesskyddet i ärenden om ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen blir starkare än den likartade handläggningen på gällande äldreförsörjningsstöd. Utredningen anser emellertid att behovet av sekretesskydd i ärenden om äldreförsörjningsstöd kan likställas med behovet av sekretess i pensions- ärenden. Därmed behöver endast i 7 ka p 7 § sekretesslagen kompletteras med tillägget att bestämmelsen även omfattar ärenden enligt lagen om äldreförsörjningsstöd. Mitt förslag: Anvisningarna till 19 § kommunalskattelagen (1928:370) kompletteras vilket innebär att äldreförsörjningsstödet inte är en skatte- pliktig inkomst. Socialbidraget liksom bostadstillägget till pensionärer är icke skat- tepliktiga inkomster. Detta ska gälla även för äldreförsörjningsstödet. Min bedömning: Kostnaderna på kort sikt, exempelvis vid ett infö- rande inom något av beräknas till . På , ytterligare ett, decennium räknar jag med ytterligare kostnader på . I ut- gångsläget hade kommunerna kostnader motsvarande drygt 500 mil- joner kronor för den aktuella personkretsen. Drygt 400 miljoner kro- nor bör kunna finansieras genom minskat riktat statsbidrag till kom- munerna och ytterligare 100 miljoner genom minskade generella stats- bidrag. Den resterande kostnaden på kan finansieras genom omfördelning av anslag inom utgiftsområde 9. Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. Kostnadskonsekvenserna av förslaget om äldreförsörjningsstödet har analyserats såväl ur ett kortsiktigt som ur ett långsiktigt perspektiv 12. För den kortsiktiga analysen har vi helt enkelt beräknat kostnader på individ- och hushållsnivå i den tänkta situationen att äldereförsörjnings- systemet hade införts . Effekterna för staten i form av ökade kost- nader med antagandet att alla som är berättigade också skulle söka äldreförsörjningsstöd. De långsiktiga bedömningar som har gjorts, bygger på resultaten från beräkningarna och demografiska prognoser. För beräkningarna på kort sikt har en s.k. mikrosimuleringsmodell an- vänts. Därmed har det varit möjligt att göra beräkningarna på individ- och hushållsnivå. En svaghet med beräkningarna är att antalet personer som berörs av systemet är få i det statistiska urval som har använts. Detta faktum medför att resultaten är osäkra. De statliga bruttokostnaderna vid ett införande 1998 har således be- räknats till . Det året gick betalades ut till individer i den aktuella personkretsen. Eftersom det är rimligt att den gällande finansieringsprincipen till- lämpas bör de minskade kostnaderna på växlas i form av minskade statsbidrag till kommunerna. Därmed återstår det en nettokostnadsökning för staten på ca . Nedan gör utredningen bedömningen att på lång sikt, när systemet är väl etablerat, har försäkringskassa administationskostnader på 7 mil- joner . Allt talar för att kostnaderna för administrationen på kortsiktigt är betydligt högre. Det kan röra sig om två kanske högre kostnader. 12 Underlaget för beräkningarna redovisas i bilaga 5. 398 Ekonomisk trygghet för vissa äldre invandrare m.fl. För att få en uppfattning om vilka de e konomiska effekterna är på lång sikt, har vi med olika scenarios gjort bedömningar av vad äldreförsörj- ningsstödet skulle kosta . De scenarios som har gjorts b ygger på en demografisk prognos från SCB. Resultaten av dessa beräkningar är att utöver kostnaden på 700 miljoner vid ett tänkt införande , så ökar kostnaderna ytterligare någonstans beroende på vilka anta- gandet som gjorts om utvecklingen av sysselsättningen och de disponibla inkomsterna för de personer som kan komma att beröras av äldre- försörjningsstödet . Eftersom förslaget innebär minskade uppgifter för kommunerna och att detta beräknats innebära sänkta kostnader med , bör en ekonomisk reglering mellan stat och kommuner göras på motsvarande belopp. Regleringen bör kunna ske genom en minskning av såväl ett riktat statsbidrag som minskning av det generella statsbidraget. Inom utgiftsområde 8 anslag B4 "Kommunersättning vid flykting- mottagande", finns det en utgiftspost som avser ersättning till kommu- nerna för äldre och handikappade. Om utredningens förslag om äldre- försörjningsstöd införs bör en stor del av denna ersättning kunna tas bort. I budgetpropositionen för gjorde regeringen bedömningen att ersättningarna skulle bli . Enligt bedömningar som gjorts av går av ersättningen till socialbidrag till personer . Det innebär att anslaget borde kunna minskas med . Ytterligare bör kunna finansieras genom mins- kade generella statsbidrag till kommunerna. Nedan lämnar utredningen förslag till finansiering av det resterande beloppet på . Anslaget B1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken inom utgiftsområde 9 beräknas till sammanlagt för . Utredningen föreslår att man och framöver an- vänder av anslaget för finansiering av utredningens förslag. Enligt direktiven till (dir. 1997:109) ska utred- ningen beakta de generella kommittédirektiv som regeringen utfärdat till samtliga kommittéer och särskilda utredare om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), att redovisa regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser (dir. 1994:124) och att redovisa konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyg- gande arbetet (dir. 1996:49). I detta kapitel redovisas hur de olika generella direktiven har beaktats i utredningens överväganden och förslag. 15.1Direktiv om att pröva offentliga åtaganden Bakgrunden till direktiven om att pröva offentliga åtaganden (dir 1994:23) finns i den ekonomiska utvecklingen, med stora underskott i de offentliga finanserna , men också i den förändrade styrningen av den offentliga verksamheten. Utredningen ska enligt direktiven förutsättningslöst pröva om det offentliga åtagandet, som jag är satt att utreda, bör vara en offentlig angelägenhet. Om så bedöms vara fallet ska lämplig nivå, t.ex. stat eller kommun, anges. Om det är ett statligt åtagande ska en analys göras av vilka styrmedel som bör tillämpas för att uppnå målen för det offentliga åtagandet. När det gäller genuint kollektiva nyttigheter kan prövningen av det offentliga åtagandet göras översiktligt eller slopas helt. Varje kommitté eller utredning ska också analysera de resultat som uppnåtts genom det offentliga åtagandet på utredningsområdet och – om det inte är orimligt – analysera möjligheterna till och bedöma effekterna av besparingar, effektiviseringar och inkomstökningar på utredningsområdet. 400 Generella kommittédirektiv SOU 1999:97 Om utredningens förslag medför ökade utgifter eller minskade in- komster ska det av utredningen framgå hur dessa ska finansieras genom konkreta förslag om effektiviseringar eller omprövningar. Om utredningens förslag påverkar den kommunala sektorn ska även de kommunalekonomiska effekterna bedömas. Dessutom ska frågan om den s.k. finansieringsprincipen är tillämplig belysas när det inte är fråga om för kommunerna frivilliga verksamheter. Slutligen ska konsekvenserna av utredningens förslag redovisas. Både utgångsläge och förslag till förändringar ska beskrivas i finansiella och – om så är möjligt – samhällsekonomiska termer. Uppdraget för utredningen har varit att se över vissa frågor som rör socialtjänstlagen (SoL) och uppgifter. Det gäller bl.a. lagens konstruktion och struktur, finansiering, social- tjänstens uppgift att bistå främst vid t illfälliga sociala eller ekonomiska problem och formerna för tillsyn. De uppgifter som regleras i socialtjänstlagen måste anses vara sådana genuint kollektiva nyttigheter att det offentliga åtagandet inte behöver prövas. I kapitel 2 redovisas utveckling . Denna redovisning bygger i allt väsentligt på de uppföljningar och ut- värderingar som gjorts inom respektive verksamhetsområde. Här åter- finns också uppgifter om kostnadsutvecklingen för och hur verksamheterna finansierats. Dessa uppgifter bygger på det arbete som Statskontoret gjort på uppdrag från Socialtjänstutred- ningen. Direktivens krav på att redovisa hur ekonomiska konsekvenser av de förslag som presenteras samt hur de ska finansieras har varit centrala i utredningsarbetet. I betänkandets kapitel del III (kapitel 7–16) re dovisas utredningens överväganden och förslag. I varje kapitel som innehåller förslag ingår ett avsnitt om ekonomiska konsekvenser. I dessa avsnitt redovisas bedömningar av hur förslagen påverkar kostnader och intäkter för staten och kommuner, samt överväganden rörande förslagens finansiering (se kapitel 7, 9, 10, 13 och 14). Detta innebär att jag i samband med förslagen om äldreförsörjningsstödet, socialbidragslagen, socialtjänstlagen och tillsynen har belyst frågorna om finansiering. I kapitel 7 om försörjning. görs bedömningar om vilken inriktning ett framtida utrednings- och beredningsarbete, med koppling till försörjning, bör ha. Här gör utredningen bedömningar som om de genomförs initialt skulle leda till kraftigt ökade kostnader även om underlaget är osäkert då några fullständiga konsekvensanalyser inte har kunnat göras. Utredningen avstår ifrån att anvisa någon finansiering för den korta sikten. Alldeles uppenbart innebär förändringarna sänkta kostnader för socialbidragen. Den fråga som måste ställas är om förändringarna endast leder till att staten så att säga tar över försörjningen av de personer som tidigare hade socialbidrag. Enligt utredningens mening skulle förändringarna på leda till sänkta kostnader för såväl socialbidrag som för andra transfereringar till hushållen. Detta beror på att de bedömningar som gjorts förbättrar incitament och möjligheter till egenförsörjning för personer som har socialbidrag. Ett problem är att många av de hushåll som har långvarigt soci- albidrag inte helt skulle bli fria från denna situation även om mina be- dömningar skulle förverkligas. Dessa hushåll skulle behöva mindre socialbidrag men det skulle finnas ett kvarstående behov av sådant. Detta förhållande innebär att denna grupp hushåll också efter föränd- ringarna kommer att ha hundraprocentiga marginaleffekter. Skillnaden är dock den att man så att säga har en kortare väg att gå innan social- bidragen helt försvinner och mariginaleffekterna minskar. är det personer med långvarigt socialbidrag som medför de största kost- naderna för socialbidragssystemet. I många fall handlar det om personer som under en följd av år fått sin huvudsakliga försörjning genom socialbidrag. I delbetänkandet Ökade socialbidrag (SOU 1999:46) fast- ställdes det att över 75 000 hushåll vid mitten hade social- bidrag under en följd av år. Även om dessa personer skulle möta nya förutsättningar får man räkna med en längre tids omställning. Däremot innebär utredningens bedömningar att hushåll med i dags- läget lägre socialbidragsberoende helt slipper socialbidrag. Det kan handla om unga hushåll eller vissa ensamstående föräldrar. Detta mot- verkar spridningen av en beroende- och bidragskultur. Socialbidrag innebär en långtgående prövning av den enskildes eko- nomi. Exempelvis inkomstmöjligheter och eventuella tillgångar lyfts fram i handläggningen på ett sätt som, åtminstone om det pågår , knappast ger den enskilde goda incitament att ta ett betydande ansvar för den egna ekonomin. Ambitionen med utredningens överväganden på försörjningsområdet har varit att peka på möjligheter så att färre människor ska vara hänvisade till enbart för sin försörjning. En kommitté eller särskild utredare ska belysa de regionalpolitiska kon- sekvenserna (dir. 1992:50) av sina förslag och då särskilt beakta hur förslagen påverkar sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet. Hur planerade förändringar av taxor, avgifter, skatter och bidrag påverkar de ekonomiska förutsättningarna för kommuner, 402 Generella kommittédirektiv SOU 1999:97 näringsliv och privatpersoner i olika delar av landet skall också belysas. Om förslag om större omorganisationer eller bildandet av nya myndig- heter lämnas ska överväganden om decentralisering och lokalisering utanför redovisas. överväganden och förslag med anknytning till lagens konstruktion och struktur är i princip regionalpolitiskt neu- trala. Frågan har bäring på två punkter i betänkandet, dels frågan om begreppet skälig levnadsnivå, dels frågan om tillsynen över social- tjänsten. I frågan om begreppet skälig levnadsnivå vill utredningen hänvisa till redovisningen i kapitel 11, liksom övervägandena om lagen om socialbidrag i kapitel 9 och om socialtjänstlagen i kapitel 10. Att behovet av och kostnaderna för socialbidraget är olika i olika delar av landet är välkänt och framgår även om utredningens redovisning av regionala kostnadsskillnader i bilaga 3. Utredningens förslag kan dock inte bedö- mas i sig skapa större kostnadsskillnader. Snarare borde ett genomfö- rande av utredningens bedömning om finansieringen av socialbidraget kunna ge förutsättningar för minskade regionala spänningar. Vad gäller frågan om hur tillsynen över kan effektivi- seras innebär utredningens förslag ingen förändring i nuvarande regional organisation. Utredningen har dock – främst i syfte att förstärka tillsynen över äldreomsorgen – som en modell övervägt en form av samordnad tillsyn för och hälso- och sjukvården (kapitel 13). Här diskuteras om alternativa organisatoriska modeller för detta. Ett av alternativen innebär att en särskild tillsynsmyndighet inrättas. En sådan myndighet kan naturligtvis lokaliseras utanför , men bör i så fall ha en lokalisering med goda kommunikationer. Utredningens bedömning är att de regionalpolitiska effekterna av en sådan förläggning skulle vara små. Detta beror på att en sådan myndighet skulle behöva en regional organisation, men finns regionala tillsynsorganisationer genom länsstyrelsernas sociala enheter respektive regionala tillsynsenheter. De förslag som en utredning eller utredare presenterar ska föregås av en analys och innehålla en redovisning av hur förslagen kan förväntas påverka, direkt eller indirekt, kvinnors respektive mäns villkor och därmed förutsättningarna för jämställdhet mellan könen (dir. 1994:124). Det gäller bl.a. frågor som rör sysselsättningen, förhållandena inom arbetslivet, den sociala välfärden inklusive hälso- och sjukvården och utbildningen. De brister som finns i jämställdhet mellan kvinnor och män SOU 1999:97 Generella kommittédirektiv på det aktuella området ska redovisas liksom en bedömning av hur eventuella hinder kan undanröjas. Förslag om en ny eller ändrad lagstiftning ska också analyseras och redovisas ur ett jämställdhetsperspektiv liksom förväntade effekter av olika budgetförslag för kvinnors och mäns levnadsförhållanden. Utredningens bedömning är att en närmare analys och redovisning av de jämställdhetspolitiska konsekvenserna av förslagen inte kan göras på ett meningsfullt sätt. Det finns flera skäl till detta. Främst gäller det karaktären på uppdraget. Jämställdhetspolitiska aspekter kan visserligen läggas på och ha betydelse för i det närmaste alla områden. Men det finns trots det vissa uppgifter eller områden, som är av så allmän- mänsklig natur eller har så principiell och övergripande karaktär att skillnaderna mellan könen inte har nämnvärd betydelse. Utredningens uppdrag är att se över socialtjänstlagens struktur och konstruktion, finansiering och tillsyn. I detta ingår bl.a. att analysera sambandet mellan socialbidraget och övriga trygghetssystem. Här har utgångspunkten varit att dessa olika system borde vara neutrala ur ett genderperspektiv. Utredningen har dock haft anledning uppmärksamma problem i detta avseende. I delbetänkandet Ökade socialbidrag (SOU 1999:46) noteras t.ex. att en hög andel ensamstående kvinnor med barn är social- bidragsberoende. I utredningens överväganden i kapitel 7 redovisas be- hov av förändringar i reglerna för bostadsbidrag, för att minska behovet av socialbidrag för dessa hushåll. I utredningens överväganden om socialtjänstlagen i kapitel 10 ingår ett avsnitt om det sociala arbetet. I detta förordas en metodutveckling, med inriktning på tidiga insatser i form av social rådgivning och per- sonligt stöd. Genom ett mera serviceinriktat arbetssätt bör det vara möjligt att minska behovet av myndighetsutövning. I denna metod- utveckling är det viktigt att hitta former för möten med människor som söker stöd som är anpassade till olika personers olika familje- och arbetssituation, m.m. Härvid bör olika förutsättningar ur ett genderpers- pektiv uppmärksammas. Det finns ändå ett par områden där de förslag som läggs kan för- väntas ha en positiv effekt för att utjämna vissa skillnader mellan kvin- nor och män.