sou · GNB315 · 2000-01-01 00:00:00 — Enligt utredningens förslag bör därvid hyresnämndernas uppgifter, med några undantag, läggas på tingsrätterna och arrendenämndernas uppgifter, likaså med vissa undantag, läggas på fastighetsdomstolarna. Utredningens förslag innebär att hyres- och arrendenämnderna skall avvecklas. En rad organisatoriska och personella frågor uppstår vid en avveckling. Enligt direktiven kommer att få i uppdrag att utreda dessa frågor. I utredningens uppdrag ingår däremot att ta ställning till övergångsbestämmelser för de ärenden som handläggs vid nämnderna. Någon bestämd tidpunkt för när de föreslagna ändringarna kan träda i kraft kan inte anges förrän utredning är klar. Det finns emellertid skäl som talar för att hyresnämndernas uppgifter kan föras över till tingsrätterna tidigast (utredningen föreslår att de flesta ändringarna skall träda i kraft ). Fråga uppstår hur de ärenden som hyresnämnderna inte har avgjort när de nya bestämmelserna träder i kraft skall hanteras. Ett alternativ är att hyres- nämnderna ges möjlighet att avsluta ärendena. Ett annat alternativ är att de överlämnas till tingsrätterna. Utredningen har funnit att det första alternativet bör tillämpas på vissa ärenden och det senare på andra. Utredningen föreslår att tingsrätten skall handlägga hyresärendena - med några få undantag - enligt ärendelagen och som redovisas i före- gående avsnitt (avsnitt 2 och 3.2.1) är det i praktiken inte någon större skillnad mellan reglerna i nämndlagen och i ärendelagen. av ärenden som tingsrätten handlägger enligt ärendelagen har innan de kom under tingsrättens prövning handlagts av en förvalt- ningsmyndighet enligt någon annan lag. Det gäller t.ex. överklagade utsöknings- och skuldsaneringsärenden, som handläggs enligt särskilda regler vid kronofogdemyndigheten. Något hinder mot att låta ärenden som inletts vid hyresnämnden handläggas enligt ärendelagen och enligt de kompletterande förfaranderegler som meddelas torde inte finnas. Utredningen anser därför att samtliga ärenden som föreslagits handläg- gas enligt ärendelagen och som hyresnämnderna inte har avgjort när de nya bestämmelserna träder i kraft, skall lämnas över till tingsrätt för fortsatt handläggning. För att samma bestämmelser om fördelning av rättegångskostnader skall gälla i tingsrätt som i hyresnämnd föreslås att vardera parten skall i samtliga ärenden som överlämnas svara för sin kostnad i tingsrätten. Skillnaderna mellan nämndlagen och är större än mellan nämndlagen och ärendelagen. Även de pågående tvister som efter en integrering föreslås handläggas enligt bestämmelser bör dock överlämnas till tingsrätten. Det kan i detta sammanhang noteras att mål angående betalningsföreläggande och vanlig handräckning, som handläggs av kronofogdemyndigheten enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning, efter överlämnande till tingsrätten handläggs enligt regler. I dessa mål anses de av sökanden till kronofogdemyndigheten ingivna handlingarna som stämningsansökan (jfr 60 § lagen om betalnings- föreläggande och handräckning). För de hyrestvister som påbörjats vid hyresnämnd och som vid den fortsatta handläggningen efter överläm- nandet skall handläggas enligt föreslås, liksom för de som skall handläggas enligt ärendelagen, att vardera parten skall svara för sin kostnad i tingsrätten. Ärenden enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. föreslås handläggas vid . Något hinder mot att överlämna ärenden enligt denna lag till finns inte. Utredningens förslag innebär, utöver att prövningen av ett stort antal ärendekategorier flyttas till tingsrätten eller , att vissa ärendekategorier avskaffas. Det gäller medling vid uppsägning av lokalhyresavtal (58 och 58 a §§ hyreslagen), s.k. fristående medling (69 § hyreslagen och 4 § första stycket 1 nämndlagen) och skiljeförfarande (69 § hyreslagen och 4 § första stycket 5 nämndlagen). Eftersom de nämnda ärendekategorierna föreslås avskaffas måste utgångspunkten vara att dessa ärenden inte överlämnas till någon annan myndighet. De bör i stället avvecklas vid respektive hyresnämnd. De bestämmelser som föreslås vid uppsägning av ett lokalhyresavtal (58 och 58 a §§ hyreslagen) kan inte tillämpas på avtal som har sagts upp innan lagen har trätt i kraft. Utredningen föreslår att hyres- nämnderna efter ikraftträdandet övergångsvis skall finnas kvar för att handlägga lokalmedlingsärendena. Även skiljeförfaranden bör nämn- derna övergångsvis få handlägga. Pågående ärenden rörande fristående medling bör däremot skrivas av med hänvisning till den nya lagen. Tvister rörande uppsagda lokalhyresavtal kommer som längst efter ett ikraftträdande att hänskjutas till ling. Medlingsärendena bör handläggas på normalt sätt. Nämnderna bör sålunda på begäran avge yttrande om marknadshyran eller om huruvida en anvisad ersättningslokal är godtagbar. Frågan om uppskov med avflyttning måste dock efter ikraftträdandet prövas vid tingsrätten. På motsvarande skäl som redovisas ovan anser utredningen att de ärenden som arrendenämnden inte har avgjort när de nya bestämmel- serna träder i kraft, och som skall handläggas enligt ärendelagen eller , skall överlämnas till fastighetsdomstol respektive tingsrätt. Vardera parten bör i fastighetsdomstolen respektive i tings- rätten svara för sin kostnad i ärenden som har överlämnats från arren- denämnd. Slutligen skall ärenden angående dispenser överlämnas till . De ärendekategorier som föreslås avskaffas bör inte överlämnas. Dessa ärenden bör i stället på samma sätt som motsvarande ärenden vid hyresnämnden, avvecklas vid respektive nämnd. Pågående ärenden rörande fristående medling (8 kap. 30 § jordabalken och 1 § första stycket § 1 nämndlagen) bör sålunda skrivas av . Ärenden angående medling vid uppsägning av avtal om anläggnings- arrende (11 kap. 6 och 6 a §§ jordabalken) och skiljeförfaranden (8 kap. 30 § jordabalken och 1 § första stycket 4 nämndlagen) bör nämnderna efter ikraftträdandet övergångsvis handlägga. 18.4Överklagade hyrestvister och klandrade arrendetvister Enligt utredningens uppfattning bör de nuvarande fullföljdsreglerna - inte minst av praktiska skäl - behållas för samtliga ärenden som avgörs vid hyresnämnden. De överklagade ärenden som inte har avgjort när de nya bestämmelserna träder i kraft bör sålunda inte över- lämnas till någon annan hovrätt. Däremot bör de ärenden som överlämnas från hyresnämnd till tingsrätt, liksom de som efter ikraft- trädandet inleds vid någon tingsrätt, överklagas enligt de nya bestäm- melserna till den hovrätt inom vars domkrets tingsrätten är belägen i. Dessa ärenden och mål skall följa de nya bestämmelserna och även kunna överklagas till . Liksom hyresnämndernas avgöranden bör samtliga avgöranden som arrendenämnderna meddelar följa de nuvarande bestämmelserna om och överklagan. Det innebär att dessa får klandras vid fastig- hetsdomstol och därefter överklagas till hovrätt. Klandrade arrende- nämndsbeslut som inte har avgjorts när de nya bestämmelserna träder i kraft skall inte överlämnas till hovrätt av fastighetsdomstol. De skall inte heller kunna överklagas till . Enligt direktiven gäller för utredningsarbetet regeringens direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående redovisning av regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50), om att pröva offentliga åtaganden (dir. 1994:23), om att redovisa jämställdhetspolitiska kon- sekvenser (dir. 1994:124) samt att redovisa konsekvenser för brottslig- heten och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). 19.2Regionalpolitiska konsekvenser (dir. 1992:50) 1991/92:100 bil. 11 konstateras bl.a. att regionalpolitiken enligt de av fastlagda målen skall inriktas på att ge människor till- gång till arbete, service och god miljö oavsett var de bor i landet och att politiken skall främja en rättvis fördelning av välfärden mellan människor i olika delar av landet så att betydande valfrihet i boendet kan åstadkommas. Mot bakgrund av dessa uttalanden skall utredningen enligt dir. 1992:50 belysa de regionalpolitiska konsekvenserna av sina förslag. Vad först gäller de ärendekategorier som utredningen föreslår skall avskaffas (obligatorisk medling vid lokalhyra och anläggningsarrende, vissa avståendeärenden vid bostads- och lokalhyra, fristående medling och skiljeförfarande) gör utredningen bedömningen att ett avskaffande inte medför några påvisbara regionalpolitiska effekter. Den ordning som föreslås för prövningen av hyres- och arrendetvister medför däremot vissa regionalpolitiska effekter. åvilar prövningen av ett stort antal hyres-, bostadsrätts- och arrendetvister tolv hyres- och arrendenämnder. Med förslaget kommer hyres- och bostadsrättstvisterna att prövas av samtliga tingsrätter (96 stycken), medan arrendetvisterna kommer att prövas av samtliga fastighetsdomstolar (25 stycken). Även om de tolv hyres- och arrendenämnderna håller förhandlingar också på andra orter än kansliorterna kommer förslaget i detta avseende att leda till att den offentliga servicen i olika delar av landet förbättras. För tvisterna införs dessutom en ny instansordning. För hyrestvisterna medför det att sex hovrätter - i stället för som en () - kommer att överpröva de aktuella målen och ärendena. Även i detta avseende ökar tillgängligheten till offentlig service. 19.3Prövning av offentliga åtaganden (dir. 1994:23) Enligt dir. 1994:23 skall utredaren bl.a. ange de bakomliggande, egentliga målen för den verksamhet som utretts och förutsättningslöst pröva om det offentliga åtagandet bör vara en offentlig angelägenhet och i så fall vilka styrmedel som skall tillämpas för att uppnå målen för detta åtagande. Vad gäller genuint kollektiva nyttigheter kan prövningen av det offentliga åtagandet göras översiktligt eller slopas helt. Utredaren skall också visa hur förslag som innebär utgiftsökningar eller inkomstminskningar skall finansieras. Utredaren skall även redovisa konsekvenserna av sina förslag. Utredningens förslag innebär bl.a. att hyresnämnderna och arrende- nämnderna skall avvecklas. Enligt direktiven skall få i uppdrag att utreda de organisatoriska och personella frågor som blir följden av utredningens förslag. Utredningen kan därmed inte göra någon fullständig analys av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Nedan presenteras en bedömning av följderna av förslagen. Först anges utredningens bedömning beträffande antalet ärenden som kommer att prövas . Därefter presenteras en bedömning av statens kostnader för handläggningen av ärendena. Som framgår av bilaga 4 handläggs vid nämnderna ett stort antal ärenden. avgjordes 26 930 ärenden vid hyres- nämnderna och 1 509 vid arrendenämnderna. Utredningens förslag innebär att några ärendekategorier avskaffas helt och att några kategorier kommer att begränsas. Sålunda kommer ärenden angående obligatorisk medling vid lokalhyra och anläggnings- arrende samt fristående medling och skiljeförfarande vid hyres-, bostadsrätts- och arrendetvist inte att finnas kvar. Ärenden angående avstående från besittningsskydd till bostad kommer enligt utredningens bedömning att minska och ärenden angående avstående från besittningsskydd till lokal (se tabell nedan). Avskaffandet av ärenden kommer sannolikt att leda till att vissa typer av mål och ärenden ökar. Avskaffandet av den obligatoriska medlingen kan leda till ett ökat antal ärenden angående uppskov med avflyttning och ett ökat antal tvistemål angående ersättning enligt 58 b § hyreslagen. Med hänsyn till att förhandling hålls i av medlingsärendena och yttrande enligt 12 a § nämndlagen endast avges i av ärendena finns det dock inte anledning att anta att ökningen av de aktuella ärendena eller målen blir särskilt påtaglig. Ett avskaffande av fristående medling och skiljeförfarande kommer förmodligen att leda till ett ökat antal tvistemål. Ökningen bör dock inte komma att motsvara det nuvarande antalet ärenden angående medling och skiljeförfarande. Vissa frågor som prövas vid medling kommer antagligen inte att underkastas någon prövning alls. Vidare kommer vissa ärenden att även fortsättningsvis avgöras i den för skiljeförfarande stadgade ordningen. Andra omständigheter som kan påverka det framtida antalet ärenden är förslaget att införa ansökningsavgift och de nya reglerna om fördelning av rättegångskostnader. Förmodligen kommer dessa åtgärder dock endast att leda till en marginell minskning. Sammanfattningsvis gör utredningen den bedömningen att det antal ärenden som skall prövas kommer med utredningen förslag att minska i inte oväsentlig mån jämfört med det nuvarande antalet. Ärendekategorier som försvinner eller begränsas med utredningens förslag Obligatorisk medling vid lokalhyra eller anlägg- Avstående från besittningsskydd till bostad Avstående från besittningsskydd till lokal Fristående medling eller skiljeförfarande vid hyres-, bostadsrätts- eller arrendetvist Kostnaderna för prövningen i första instans Inledningsvis vill utredningen framhålla att de beräkningar som Dom- stolsverket gör av styckkostnaden per mål eller ärende som handläggs vid domstol inte kan läggas till grund för beräkningen av kostnaderna för handläggningen av hyres- och arrendeärendena. Det beror bl.a. på att de mål och ärenden som innefattas i dessa beräkningar inte är jämförbara med de ärenden som handläggs vid hyres- eller arrendenämnderna. Hyres- och arrendeärendena skall med utredningens förslag prövas vid domstol eller länsstyrelse som hyres- och arrendenämn- derna skall avskaffas. De ökade kostnaderna för domstolsväsendet och länsstyrelserna som de nya uppgifterna medför bör finansieras med resurser som frigörs genom att nämnderna avskaffas. Kostnaderna för personalen vid nämnderna uppgick till , medan lokal- kostnaderna uppgick till och övriga förvaltningskostnader till (uppgifter enligt årsredovisning 1997 för domstolarna m.m., och ). Domstolarna kommer att handlägga hyres- och arrendeärendena med samma sammansättning som nämnderna har gjort. Lönekostnaderna för en lagfaren domare vid domstol motsvarar kostnaderna för ett hyresråd i nämnd. Vidare bör beaktas att vissa av ärendena vid domstol bör handläggas av icke-ordinarie domare eller av annan personal med lägre lönekostnader. Genomsnittskostnaden för att handlägga ärendena bör mot denna bakgrund inte öka. Vid domstolarna och länsstyrelserna kommer, som redovisats ovan, betydligt färre ärenden att prövas jämfört med vid nämnderna. Vidare kommer inte samma omfattande upplysningsverksamhet som vid nämnderna att upprätthållas. Till följd härav bör de offentliga utgifterna för verksamheten minska. Vidare förhåller det sig på det sättet att ärendeantalen vid de nio enmansnämnderna varierar mycket kraftigt - vissa enmansnämnder handlägger mindre än hälften så många ärenden som andra av dessa nämnder gör. Sedan ärendena förts över till en större organisation som domstolarna utgör bör resurserna som läggs ned på verksamheten kunna utnyttjas på ett mer effektivt sätt, vilket också kan begränsa kostnaderna för verksamheten. Sedan nämnderna avvecklats kommer kostnaderna för att admini- strera dem att försvinna. Av nämndernas lönekostnader avsåg administration och vidare var vissa s.k. samkostnader hänförliga till administration. Vid domstolarna och länsstyrelserna bör nämndärendena i stort sett kunna administreras inom den befintliga administrativa organisationen. Även lokalkostnaderna bör minska. Det gäller särskilt för de ärenden som är hänförliga till hyresnämndernas i , , och verksamhetsområden eftersom dessa nämnder har egna hyreskontrakt (uppgick dessa fyra nämnders lokalkostnader till ). Vid domstolarna och länsstyrelserna kommer en ansökningsavgift att tas ut i samband med att målet eller ärendet inleds. Intäkterna av ansökningsavgifterna kan med dagens ärendeantal (exklusive de ärenden som bör försvinna, jfr tabell ovan) samt en ansökningsavgift på för avståendeärendena, för övriga ärenden och för tvistemål beräknas till . En avveckling av nämndernas verksamhet medför omställnings- kostnader av olika slag. Bl.a. kommer kostnader för avveckling av nämnderna och för utbildning av personalen vid domstolarna och läns- styrelserna att uppstå. Med beaktande av att antalet ärenden antas kraf- tigt minska, vilket medför minskade kostnader för prövningen, lägre kostnader för administration och för lokaler samt att ansökningsavgift införs, gör utredningen bedömningen att statens kostnader för pröv- ningen i första instans av de aktuella ärendena kommer att minska i inte obetydlig omfattning. Kostnaderna för prövningen vid överklagande Utredningen föreslår att en ny instanskedja införs för de hyres- och arrendetvister som handläggs vid nämnderna. För hyres- och bostadsrättstvisternas del blir instanskedjan längre. kan dessa ärenden endast överklagas till . Med utredningens förslag blir det möjligt att överklaga avgörandena till både hovrätt och . En längre instanskedja kan medföra ökade kostnader. Med hänsyn till de regler om prövningstillstånd som föreslås för såväl ledet tingsrätt- hovrätt som hovrätt-Högsta domstolen torde dock kostnaderna för överprövningen sannolikt inte öka (jfr Ett reformerat hovrättsförfarande, SOU 1995:124 s. 329 f.). Instanskedjan för de ärenden som arrendenämnden handlägger blir inte längre. Med regler om prövningstillstånd bör kostnaderna för överprövningen av dessa ärenden minska. Vissa typer av beslut som nämnderna fattar, däribland godkännande av avstående från besittningsskydd till bostad eller lokal, får inte överklagas. Dessa avgöranden föreslås kunna överklagas. Regler om prövningstillstånd medför att kostnaderna för överprövningen blir begränsade. Utredningen har att beakta vilka konsekvenser utarbetade förslag kan få för jämställdhetspolitiken (dir. 1994:124) och det brottsförebyggande arbetet (dir. 1996:49). Enligt utredningens mening får de förslag som läggs fram inte någon inverkan på dessa områden. 20.1Förslaget till lag om ändring i jordabalken Som framgår av avsnitt 2, 3 och 11 har utredningen kommit fram till att de flesta ärenden som arrendenämnden handlägger skall föras över till fastighetsdomstol och att de flesta ärenden som hyresnämnden handlägger skall föras över till tingsrätt. Till följd härav har i ett stort antal paragrafer i 8-11 kap. ordet arrendenämnd bytts ut mot fastig- hetsdomstol och i 12 kap. ordet hyresnämnd bytts ut mot tingsrätt. Av avsnitt 14 framgår att utredningen anser att prövningen av s.k. dispenser inom arrendeområdet skall utföras av . I 8 kap. 2 §, 9 kap. 2, 3, 7 och 17 §§, 10 kap. 2, 3, 4 och 7 §§ samt 11 kap. 2 § har följaktligen ordet arrendenämnd bytts ut mot länsstyrelse. I samband med att sakliga ändringar gjorts har även vissa språkliga ändringar utförts. Utredningen har i övrigt följande att anföra till de föreslagna ändringarna. 8 kap. 28 § I paragrafen finns bestämmelser om skiljeavtal. Ändringen i paragrafen är en följd av utredningens förslag att det skiljeförfarande som förekommer vid arrendenämnden inte skall bestå. Motiven till förslaget är presenterade i avsnitt 17. 8 kap. 29 § Eftersom arrendenämnden enligt utredningens förslag skall avskaffas måste bestämmelserna om arrendenämnd tas bort. I stället införs en forumbestämmelse. Enligt första stycket skall mål eller ärende angående arrende handläggas av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen. . . angående arrende avses sådan tvist om arrende som inte omfattas av bestämmelserna om fastighetsforum i 10 kap. 10 § första stycket . En bestämmelse med motsvarande innehåll finns i nuvarande 32 §. Ärende angående arrende avser de ärenden som enligt 30 § handläggs enligt ärendelagen. I andra stycket intas en upplysning om att det finns särskilda bestämmelser i 10 kap. 10 § andra stycket om behörig domstol i tvist med anledning av tillfällig upplåtelse av mark för upp- ställning av fordon. En sådan tvist skall inte anses som ett mål angå- ende arrende utan skall prövas vid tingsrätt. En upplysning med mot- svarande innehåll finns i nuvarande 32 § andra stycket. 8 kap. 30 § Paragrafen innehåller bestämmelser om arrendenämndens uppgifter. Bestämmelserna tas bort. I paragrafen införs en bestämmelse om vilka frågor angående arrende enligt jordabalken som skall handläggas enligt ärendelagen. Skälen för valet av förfarandelag framgår av avsnitt 11.2.1. Vidare föreskrivs att 31-40 §§ skall tillämpas vid handläggningen av ärendena. 8 kap. 31 § Paragrafens bestämmelser om av arrendenämnds beslut tas bort. I paragrafen införs i stället bestämmelser om inhämtande av yttrande från i vissa ärenden. Innehållet i paragrafen över- ensstämmer med 17 § andra stycket nämndlagen i den del den avser ärenden enligt jordabalken. 8 kap. 32 § I paragrafen finns en bestämmelse om forum vid arrendetvist. Som nämnts föreslås en forumregel införd i 29 §. I förevarande paragraf införs en bestämmelse om när sammanträde skall hållas i ett ärende. skall enligt nämndlagen som huvudregel kalla parterna till ett sammanträde. Enligt 13 § första stycket ärendelagen är förfarandet däremot som huvudregel skriftligt. Av andra stycket framgår dock att det i förfarandet bör ingå sammanträde när det kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande. Eftersom behovet av muntlig förhandling är framträdande i många ärenden som handläggs vid arrendenämnden och de positiva inslagen i nämndförfarandet bör bestå, föreslås att fastighetsdomstolen skall hålla sammanträde i ärende angående arrende. Sammanträde behöver dock inte hållas i varje ärende. Ett av undantagen gäller det fallet att ärendet inte skall prövas i sak, t.ex. därför att det rör sig om en ansökan som skall avvisas eller ett ärende som skall avskrivas. Sammanträde behöver inte heller hållas om det med hänsyn till ärendets beskaffenhet inte behövs. Om motparten har medgett sökandens talan kan ärendet avgöras utan sammanträde. Vidare behöver sammanträde inte hållas för det fall ett sammanträde uppenbart inte kan förväntas tillföra ärendet något som är av betydelse för utgången. Tvistiga ärenden bör dock inte annat än i undantagsfall avgöras utan sammanträde. I 14 § ärendelagen föreskrivs att domstolen skall hålla sammanträde, om det begärs av en enskild part. Sammanträde behöver dock inte hållas om ärendet inte skall prövas i sak, om avgörandet inte går parten emot eller om ett sammanträde på grund av någon annan omständighet inte behövs. Regeln har tillkommit bl.a. mot bakgrund av Europa- konventionens krav på muntlig handläggning. Skulle part i ett arrendeärende begära muntlig förhandling bör hans rätt till det enligt den föreslagna regeln inte vara mindre än som följer av 14 § ärendelagen. 8 kap. 33 § Den nuvarande bestämmelsen som anger när fastighetsdomstols eller hovrätts dom inte får överklagas tas bort. I stället införs bestämmelser om att förhör med part under sanningsförsäkran får hållas. Enligt ärendelagen får förhör med part inte hållas under sannings- försäkran. Som framgår av avsnitt 11.2.6 och 3.2.6.3 anser utredningen att det finns behov av att kunna hålla sådana förhör. Den som åberopar ett partsförhör får avgöra om det skall hållas under sanningsförsäkran eller som ett s.k. fritt partsförhör. 8 kap. 34 § Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om domstolens förlik- ningsverksamhet, motsvarande bestämmelserna härom i 12 § nämnd- lagen. Även enligt skall rätten verka för förlikning om omständigheterna i målet är sådana att förlikningsförsök är lämpliga (42 kap. 17 § , jfr prop. 1986/87:89 s. 110-114). Den omständigheten att det ofta är fråga om tvister i avtalsrelationer som skall bestå även sedan tvisten har avgjorts medför att det är särskilt angeläget att frivilliga uppgörelser träffas. ningsskyldighet som åligger nämnderna skall sålunda bestå när arren- deärendena handläggs vid fastighetsdomstol. 8 kap. 35 § Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om fördelningen av rättegångskostnaderna. Bestämmelsen utgör ett undantag från de all- männa bestämmelserna i 32 § ärendelagen (angående motivet till för- slaget, se avsnitt 11.2.7). 8 kap 36 §