sou · GNB3105d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Det är alltså den ansvariga skattemyndigheten som skall lämna underrättelse om innehållet i ett visst röst längdsregister. Som nämnts ovan får ett röstlängdsregister föras endast för vissa an- givna ändamål, nämligen för framställning a v röstlängder och röstkort samt för tillsyn, planering och uppföljning av val eller folkomröst ningar. Dessutom anges särskilt i lagen att registret får användas för framställning av statistik. I ett röstlängdsregister får finnas endast uppgifter om personer som kan ha rösträtt vid olika val eller omröstningar i . Personkretsen ut- görs av svenska medborgare som är på valdagen och som är eller har varit folkbokförda i . Därutöver förekommer uppgifter om EU-medborgare som fyller senast på valdagen och som är folkbokförda i samt andra utlänningar som samman hängande har varit folkbokförda i i följd före valdagen eller dagen för omröstningen. De uppgifter som får finnas om de nämnda personerna är namn och adress, för samling enligt folkbokföringen samt tillhörighet till eller medlemskap i en icke-territoriell församling. För personer som inte är folkbokförda i landet får även datum för utvandring an- tecknas. Uppgifterna hämtas från aviseringsregistret (se avsnitt 3.2.4). Utöver nämnda personuppgifter innehåller ett röstlängdsregister även uppgifter av mer teknisk eller administrativ karaktär, såsom uppgifter om valdistrikt, vallokaler och deras öppettider, adress till valnämnden samt andra sådana uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålet med registret. Direktåtkomst och utlämnande av uppgifter på medium för automatisk databehandling Direktåtkomst till röstlängdsregistren är begränsad till de myndigheter som är direkt inblandade i arbetet med val och folkomröstningar, näm li- gen som är central valmyndighet, skattemyndigheterna som ansvarar för framställning av röst längder m.m. samt länsstyrelserna 168 Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och SOU 1999:105 som är regionala valmyndigheter. För dessa myndigheter är di- rektåtkomsten dock inte begränsad till sin omfattning, utan gäller samt- liga röstlängdsregister. Uppgifter i registren får lämnas ut på medium för automatisk data- behandling endast om det är föreskrivet i lag eller förordning eller om regeringen eller annan myndighet som regeringen bestämmer har medgett detta samt om uppgiften skall användas för fram ställning av statistik. Flertalet av de uppgifter som får finnas i registret får användas även som sökbegrepp. Det gäller namn eller personnummer, tillhörighet i och medlemskap i en icke-territoriell församling. Upp gifter om medborgarskap tillåts som sökbegrepp endast avseende en persons med- borgarskap i ett nordiskt land samt uppgift om en person är medborgare i ett EU-land eller inte (unionsmedborgarskap eller icke unions- medborgarskap). och samtliga länsstyrelser i landet har Datainspektio- nens tillstånd (dnr 3416-74, 1177--1201-94, 1164--85-98) att föra kan- didatregister. Ett kandidatregister får användas för anmälan av kan di- dater till val, för kontroll av valbarhet och valsedelsbeställning samt för den slutliga röst sammanräkningen (valresultat) vid länsstyrelserna och . Dessutom anges i tillståndsbeslutet att registret får an- vändas som underlag för statistikuppgifter till Statistiska central byråns valstatistik. Registeransvariga är och samtliga läns - styrelser i landet. I kandidatregistren får det finnas vissa uppgifter om de kandidater som har anmälts av partier, såsom personnummer, namn, adress, parti- tillhörighet och andra upp gifter om kandidaterna som finns på valsedlar. Därutöver får registren innehålla uppgifter om valkrets, val nämnd, vallokaler och partiombud m.m. För kontroll av kandidaternas valbarhet får till kandidatregistren dessutom hämtas in vissa uppgifter från lokala folkbokföringsregister, nämligen uppgifter om folk bokföringsort, svenskt eller icke svenskt medborgarskap samt medlemskap i icke-territoriell församling. har och länsstyrelserna tillstånd att lämna ut uppgifter i kandidatregistren över Internet. Avsikten med detta är att såväl innehåll i valsedlar som uppgifter om valresultat – bl.a. valda ledamöter och ersättare – skall kunna tas fram via Internet. SOU 1999:105Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och 169 3.4Register i exekutionsväsendets verk- samhet Exekutionsväsendet består av som chefsmyndighet samt tio regionala kronofogdemyndigheter. De ämnesområden som för- valtningen har att hantera är frågor om verkställighet enligt utsöknings- balken och andra författningar, indrivning, betalningsföreläggande och handräckning samt skuldsanering. Kronofogdemyndigheterna är dess- utom regionala myndigheter för frågor om tillsyn i konkurs. Grund- läggande bestämmelser om verksamheterna finns i förordningen (1988:784) med instruktion för exekutionsväsendet. 3.4.1Allmänt om exekutionsväsendets verksamhet Exekutionsväsendets verksamheter kan delas in på olika sätt. Riks- skatteverkets indelning utgörs av sex verksamhetsgrenar: förebyggande verksamhet, summarisk process, indrivning och annan verkställighet, exekutiv försäljning av fastigheter m.m., tillsyn i konkurs samt skuld- sanering. Kronofogdemyndigheterna har även uppgifter som inte själv- klart går att inordna i de nämnda verksamhetsgrenarna. Nedan följer en kort beskrivning av de olika verksamheterna, dock med en något annor- lunda utgångspunkt i fråga om indelningen. Exekutiv verksamhet (utsökning och indrivning) Kronofogdemyndigheternas uppgift i den exekutiva verksamheten är att handlägga mål enligt utsökningsbalken om verkställighet av domar eller andra exekutionstitlar som innefattar betalningsskyldighet eller annan förpliktelse (utsök ningsmål). Utsök ningsmålen indelas i allmänna och enskilda mål. De allmänna må len avser uttagande av bl.a. böter, viten, skatt, tull och vissa andra belopp som tillkommer staten eller kommu- nerna. För allmänna mål finns särskilda bestämmelser om hand- läggningen i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Sökanden i allmänna mål, dvs. statliga eller kommunala myndig heter, företräds av kronofogdemyndig heten. Övriga utsökningsmål är en skilda och avser uttag av fastställda fordringar, som t.ex. obetalda underhållsbidrag eller hyror, samt bl.a. avhysningar och återtagande av avbetalningsgods. Sökande i enskilda mål kan vara privat personer, före- tag och banker, men också statliga eller kommunala myndigheter när verkställigheten inte avser fordringar som anges i lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. Om en gäldenär inte frivilligt betalar en fordran i ett utsökningsmål kan krono fogdemyndigheterna, i den mån det finns 170 Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och SOU 1999:105 tillgångar, besluta om utmätning av gäldenärens egendom eller lön. I allmänna mål kan kronofogdemyndigheterna även ansöka om att en gäldenär skall försättas i konkurs. kom ca 2,5 miljoner allmänna mål och 345 000 enskilda mål in till krono fogdemyndigheterna. Exekutiv för säljning av fast egendom, bostadsrätter, skepp och luft- fartyg anses utgöra en särskild verksamhetsgren för kronofogde myn- digheterna. Även tvångsförsäljning av bostadsrätter hör dit. såldes ca 900 fastigheter exekutivt och vid utgången av året fanns ca 4 000 oavslutade fastighetsärenden hos kronofogdemyndigheterna. handlades mål om betalningsföreläggande och hand- räckning (summarisk process) av tingsrätterna. utgör nämn- da mål en viktig arbetsuppgift för krono fogdemyndigheterna. Verksam- heten innebär ett förenklat förfarande i mål som gäller bl.a. utebliven betalning, betalningsfastställelse i pantsatt egendom, vanlig handräck- ning med eller utan avhysning samt särskild handräckning. Kronofogde- myndigheternas fastställande (utslag) utgör en exekutionstitel som gör det möjligt att bl.a. ansöka om utmätning eller avhysning hos myn- digheternas funktion för indrivning. kom till kronofogde- myndigheterna in ca 575 000 mål om betalningsföreläggande och handräckning. Skuldsaneringslagen (1994:334) trädde i kraft , vilket innebar att det infördes en möjlighet för fysiska personer att efter ansökan hos en kronofogdemyndighet få till stånd ett förfarande varigenom de helt eller delvis befrias från ansvar för betal ning av de skulder som omfattas av skuldsaneringen. Förfarandet kan närmast liknas vid en slags ack ords- uppgörelse, genom att gäldenärens skulder sätts ned och den kvar va- rande delen betalas löpande under . Syftet med skuld sanering är att den skall ha dels en rehabiliterande effekt för skuld tyngda personer, dels en preventiv och borgenärsgynnande effekt. kom till kronofogdemyndigheten in ca 3 400 ärenden om skuld- sanering. Kronofogdemyndigheterna är enligt konkurslagen (1987:672) tillsyns- myndigheter i konkurs och skall i den egenskapen övervaka att för- valtningen av konkursbon bedrivs på ett ändamålsenligt sätt och sär skilt SOU 1999:105Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och 171 se till att avvecklingen av konkursen inte fördröjs i onödan. En till- synsmyndighet får som led i tillsynen bl.a. inventera konkursboets kassa och begära redovisning av förvaltaren. Det åligger vidare till syns- myndigheten att på begäran lämna upplysningar om boet och dess förvaltning till bl.a. tingsrätt och borgenärer. Antalet konkurser varierar kraftigt med tiden, men tillkom ca 9 000 nya ärenden och vid utgången av det året fanns 16 500 oavslutade ärenden hos till- synsmyndigheterna. Förutom de verksamheter som beskrivits ovan förekommer vissa andra uppgifter som det åligger kronofogdemyndigheterna att utföra. En kro no- fogdemyndighet skall, i egenskap av tillsynsmyndighet i konkurs, föra statens talan vid tingsrätt när en ar betstagare har väckt talan mot en konkursförvaltares beslut om betalning enligt löne garantilagen (1992:497) vid konkurs utan bevakning. En tillsynsmyndighet kan även själv väcka talan mot en konkursförvaltares beslut. Kronofogdemyn- digheter handlägger enligt lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer även ansökningar om sådan kallelse i samband med boupp- teckning efter en avliden eller i samband med äktenskapsskillnad. När en arbetsgivare önskar göra av drag på en arbetstagares lön för att kvitta med en motfordran, skall han enligt lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt från kronofogdemyndigheten inhämta besked om hur stor del av lönefordringen som skall vara skyddad mot kvittning. En krono- fogdemyndighet skall vidare enligt 2 kap. 3 § utsökningsförordningen (1981:981) kontakta en målsägande som har tilldömts skadestånd i ett brottmål, för besked om denne vill ansöka om verkställighet samt hjäl pa målsäganden med en sådan ansökan. Härutöver utför kronofogdemyndigheterna vissa mindre uppgifter som närmast kan beskrivas som rena registreringsförfaranden. Till ex- empel kan protester av växlar och checkar enligt växellagen (1932:130) och checklagen (1932:131) tas upp av en kronofogdemyndighet. Vidare skall avhandlingar om köp enligt lagen (1845:50 s. 1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva, ges in till en kro- nofogdemyndighet för registrering. 172 Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och SOU 1999:105 Frågan om datorutveckling inom exekutionsväsendet började utredas och in- leddes arbetet med faktiskt datorstöd för kronofogdemyndigheternas indrivningsverksamhet genom ett centralt system. Användandet av da- torer begränsades inledningsvis till handläggningen av allmänna mål – dvs. mål som avser det allmännas fordringar på skatter m.m. – och då endast hos vissa försöksmyndigheter. Datorstödet var först ett rent re do- visningssystem och i registret fanns uppgifter om skulder och gäldenärer. har dock samtliga kronofogdemyndigheter datorstöd, som efter hand har kommit att omfatta även enskilda mål. Den datoriserade hanteringen har också utvecklats från ett rent re- dovisningssystem till att utgöra även ett handlägg ningssystem. Undan för undan har dataregister införts för all verksamhet hos krono fogde- myndigheterna. I takt med att användandet av datorer och datasystem utvidgades aktualiserades behovet av utförlig författningsreglering av exekutions- väsendets dataregister. En första sådan reglering infördes den 1 sep- tember 1986 då utsöknings registerlagen (1986:617) och utsökni ngs- registerförordningen (1986:678) trädde i kraft. Efter hand har även annan lagstiftning tillkommit för att reglera användandet av datorer inom andra verksamhetsområden. pågår inom exe kutionsväsendet arbete med ett nytt och avancerat datasystem, INIT, för utsöknings- och indriv nings- verksamheten. Enligt vad vi har erfarit förväntas systemet kunna tas i bruk . Innan utsökningsregisterlagen trädde i kraft fanns det inom exekutions- väsendet ett icke författningsreglerat centralt personregister som använ- des i främst indrivningsverksamheten. Vid lagens tillkomst konstaterade departementschefen att det även fortsättningsvis skulle finnas ett för hela landet gemensamt utsökningsregister (prop. 1985/86:155 s. 11). Det nuvarande datorsystemet bygger på det system som började konstrueras och de tekniska strukturerna är till stor del från . studerades lösningar som byggde på tanken att inrätta ett centralt och flera regionala register. För att passa in i detta planerade system ändrades utsök ningsregister- lagen 1995 – i samband med att elektronisk dokumenthantering skulle utvecklas inom exekutionsväsendet – och en möjlighet att föra regionala SOU 1999:105Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och 173 utsökningsregister vid sidan av det centrala registret infördes (SFS 1995:441). Lagtexten ger dock en missvisande bild av utsöknings- registren. Några regionala register har inte inrättats och elektronisk dokumenthantering har inte införts. arbetar nu med helt andra lösningar för indrivnings verksamheten. Det nya systemet är tänkt att innefatta endast ett centralt register samt elektroniska akter. Trots detta finns det anledning att närmare titta på hur utsök ningsregistren faktiskt regleras i lagstiftningen. För de ändamål som anges i utsökningsregisterlagen skall med hjälp av automatisk databehandling föras ett för hela landet gemensamt utsök- ningsregister – det centrala utsökningsregistret – samt ett regionalt register i varje region. I samband med lagregleringen av de regionala utsökningsregistren angavs i motiven att dessa register stegvis skall överta det centrala registrets funktion och ersätta detta, utom såvitt gäller dess funktion som referensregister (prop. 1994/95:168 s. 16). De regionala registren har dock ännu inte satts i funktion och tills vidare finns det alltså i princip endast ett centralt register. Ändamålen med det centrala registret och de regionala registren är gemensamt reglerade i utsökningsregisterlagen. I det avseendet görs alltså ingen åtskillnad mellan de olika registren, men tanken med lagstiftningen är som redan nämnts att det centrala registret framöver främst skall ha funktionen av ett referensregister. Huvudändamålet med utsökningsregistren är kronofogdemyndig- heternas exekutiva verksamhet. I utsökningsregisterlagen anges därför att registren skall användas inom exekutionsväsendet för verkställighet enligt utsökningsbalken, verkställighet eller tillsyn enligt annan för- fattning, indrivning av statliga fordringar samt för av räkning vid åter- betalning av skatter och avgifter. Registren skall dessutom användas för exekutionsväsendets planering och tillsyn av den exekutiva verksamheten och för fördelning av mål m.m. mellan kronofogde myndigheter samt för redovisning till sökande. Utsökningsregistren får användas även av vissa myndigheter utanför exekutionsväsendet. Det är främst myndigheter inom skatte förvalt ningen som behöver använda registren, men det gäller även bl.a. För dessa myndigheter finns en särskild ändamålskatalog, enligt vilken registren får användas för avräkning vid åter betalning av skatt, för planering, samordning och uppföljning av revisions - och annan kontroll- verksamhet vid beskattning och tulltaxering samt för utredningar vid be- stämmande och uppbörd av skatter, tullar och social avgifter. Myndig- heter som utövar tillsyn enligt yrkestrafiklagen (1988:263) och lagen 174 Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och SOU 1999:105 (1998:492) om biluthyrning har möjlighet att använda registren i tillsynsverksamheten. För det centrala utsökningsregistret är och kronofog- demyndigheterna gemensamt registeransvariga. Medan ansvar omfattar hela registret har en kronofogdemyndighet ansvar endast för sådana uppgifter i registret som avser mål eller ären den som handläggs hos myndigheten samt för uppgifter som myndig heten av annan anledning har fört in i registret. Ansvaret för de regionala utsökningsregistren skall helt åvila krono- fogdemyndigheterna, eftersom en myndighet är registeransvarig för det register som förs i myndighetens region. Det centrala utsökningsregistret skall innehålla uppgifter om personer – fysiska eller juridiska – som enligt utsökningsbalken är gäldenärer eller svarande i mål hos en kronofogdemyndighet. För dessa personer skall vissa i utsökningsregisterlagen an givna identifieringsuppgifter finnas i registret. För fysiska personer gäller det upp gifter om namn, adress och personnummer (eller särskilt registreringsnummer), civilstånd och datum för civilståndsändring, dagen för dödsfall om personen har av lidit samt dagen för utflyttning om personen har flyttat utomlands. För en ju ridisk person skall motsvarande uppgifter anges, nämligen firma, adress och organisationsnummer (eller särskilt redovisnings- eller registrerings- nummer). För ett dödsbo får även upp gifter om den avlidnes personnummer och dag för dödsfallet antecknas. Utöver identifieringsuppgifter får det centrala registret innehålla ett antal andra uppgifter om de ovan nämnda personerna, i den mån det fö- reskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer (av utsökningsregisterförordningen framgår att det är Riksskatte verkets upp- gift att meddela sådana föreskrifter). Enligt utsök ningsregisterlagen får i det centrala registret finnas uppgifter om bl.a. exekutionstitel, skuldens storlek, arbetsgivare, influtna medel, datum för skul dens fastställande, när den förföll till betalning, preskriptions tidpunkt samt andra förhållanden av betydelse för betalnings skyldigheten. Vidare får registret innehålla uppgifter om: den som sökt verk stäl- lighet och vilka verkställighetsåtgärder som har begärts; ställd säker het, SOU 1999:105Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och 175 uppskov och avbetalningsplan; utmätning, exekutiv försäljning, inför sel, avräkning och betalningssäkring; kvarstad och återtagande av vara; bötesförvandling; betalningsinställelse och likvi dation; skuldsanering, företagsrekon struktion, konkurs, ackord och näringsförbud; förhör eller annan åtgärd som vidtagits för efterforskning av tillgångar; förekomst av och tidpunkt för gäldenärsutredning samt redovisningen av verk- ställighetsuppdraget. Slutligen får det även finnas administrativa och tekniska uppgifter som behövs för registrets användning. Även personer som inte är gäldenärer eller svarande i mål hos kro- nofogdemyndigheten kan i begränsad omfattning förekomma i det cen- trala utsöknings registret. De uppgifter som får finnas är uppgifter om skuldsanering, företagsrekon struktion, konkurs, ackord och näringsför- bud. Ett regionalt register får – om föreskriver det – inne- hålla samma uppgifter som det centrala utsökningsregistret. Detta inne- bär att identifieringsuppgifter som är obligatoriska i det centrala re- gistret, inte nödvändigtvis måste finnas även i de regionala registren. Utöver de uppgifter som skall eller får finnas i det centrala registret, får de regionala registren även innehålla uppgifter om beteckning på hand- ling och uppgift om att en handling i ett mål eller ärende inte finns i registret. Liksom är fallet med de regionala skatteregistren, får ett utsökningsregister dessutom innehålla handlingar som kommit in eller som har upprättats i ett ärende som handläggs av den myndighet som har hand om registret, s.k. elektroniska akter (jfr avsnitt 3.1.2). Någon föreskrift om de regionala registren har inte utfärdats. Som nämnts ovan har systemet med regionala register inte förverkligats. Vid införandet av utsökningsregisterlagen hade obe- gränsad terminalåtkomst till utsökningsregistret, medan en kronofogde- myndighets åtkomst, något förenklat, var begränsad till uppgifter hän- förliga till det län vari myndigheten var verk sam. , länsstyrel- serna och skattemyndigheterna hade terminalåtkomst till uppgifter om personer som var aktuella hos myndigheterna. Bestämmelserna om terminalåtkomst är, bl.a. på grund av att det är tänkt att regio nala regis- ter skall inrättas, något annorlunda . Grundtanken är dock den- samma, nämligen att en myndighet i möjligaste mån bör ha åtkomst endast till uppgifter som hör till dess verksamhetsområde (prop. 1985/86:155 s. 23 och 1994/95:168 s. 22). Liksom tidigare får terminal- 176 Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och SOU 1999:105 åtkomst finnas endast för de i utsöknings registerlagen angivna ända- målen med registren. har obegränsad terminalåtkomst till det centrala registret och kommer – med undantag för de elektroniska akterna – att ha obegränsad åtkomst även till de regionala registren om de inrättas. Den omfattande åtkomsten hänger samman med verkets uppgifter i fråga om bl.a. styrning och uppföljning av verksamheten och med handläggning av skadeståndsärenden. Att åtkomsten enligt utsökningsregisterlagen är begränsad när det gäller de elektroniska akterna beror på att handlingarna i akterna kan innehålla i stort sett varje typ av uppgift och att det därför av inte- gritetsskäl har ansetts viktigt att så mycket som möjligt begränsa åt- komsten. Regeringen kan dock föreskriva att får ha terminalåtkomst till de elektroniska akterna och denna möjlighet har i viss mån utnyttjats. Enligt utsöknings registerförordningen får Riks- skatteverket ha sådan åtkomst för handläggning av mål eller ärenden där verket företräder staten vid domstol samt för uppföljning av krono fogde- myndigheternas verksamhet. Eftersom det ännu inte finns några elektroniska akter är detta än så länge endast på planeringsstadiet. Det nya datorsystem som är under utveckling inom exekutionsväsendet kommer dock med säkerhet att innehålla sådana akter. En kronofogdemyndighets tillgång till uppgifter i det centrala ut- sökningsregistret avser främst personer som är registrerade hos myn- digheten som gäldenärer i mål om exekutiva åtgärder eller som annars är gäldenärer eller svarande i mål eller ärende som handläggs av myndig- heten. Även uppgifter om andra personer får vara till gängliga, men det krävs då att den personen har anknytning till någon som är registrerad gäldenär hos myndigheten i ett mål om exekutiva åtgärder. De personer som berörs är makar och gemensamt betalningsansvariga samt fåmansföretag, få mansägda handelsbolag och delägare i sådana företag, om företaget eller en delägare i detta är gäldenär i ett mål hos myndigheten om exekutiva åtgärder. Härutöver har krono fogdemyn- digheterna – utan någon geografisk begränsning – terminalåtkomst till uppgifter om skuldsanering, företags rekonstruktion, konkurs och nä- ringsförbud. När det gäller de regionala utsökningsregistren skall en kronofogde- myndighet ha terminalåtkomst till det register som förs i dess region. Inom en myndighet kommer det alltså inte att finnas någon begränsning i åtkomsten till de elektroniska akterna. Dessutom har regeringen i utsökningsregisterförordningen föreskrivit att en krono fogdemyndighet får ha terminalåtkomst till en annan myndighets regionala register be- träffande en person som är registrerad som svarande i mål i båda re- SOU 1999:105Register hos skatteförvaltningen, exekutionsväsendet och 177 gionerna eller som svarar för en förpliktelse solidariskt med en gälde när i den egna regionen.