sou · GNB348d3 · 2000-01-01 00:00:00 — Efter det att den första del- rapporten överlämnades har den nybildade gruppen An- höriga för bevarad gravfrid vid Estonia deltagit i arbetet. Direktiven betonar starkt de överlevandes och anhöri- gas roll och utgår därmed från den kritik som mött tidi- gare beslut och arbete av olika myndigheter, inklusive re- geringen. Direktiven formulerar det som en fråga om för- troende: Många anhöriga anser att kontakterna med be- slutsfattare haft brister, vilket resulterat i ett minskat för- troende för myndigheterna. En viktig del av analysgruppens arbete har som tidi- gare nämnts handlat om att försöka överbrygga denna för- troendeklyfta. Denna avsikt har kommit till uttryck i strä- S L U T O R D van att låta överlevande och anhöriga komma till tals – en process som ingående beskrivs i den första delrapporten. Referensgruppens medverkan i arbetet har spelat en viktig roll i detta sammanhang. Den har bidragit med kun- skaper och erfarenheter som väsentligt har bidragit till att föra analysgruppens arbete framåt. I ett första skede påverkade referensgruppen upplägg- ningen av analysgruppens möten med anhöriga på de or- ter som särskilt drabbades av katastrofen. Vikten av att möta berörda på deras hemorter och att lyssna till dem underströks. Det betonades tidigt att respekten för anhö- riga och överlevande skulle kräva att de skulle få besked om analysgruppens ställningstaganden direkt och inte ge- nom medierna; det ledde till att videokonferenser med berörda arrangerades. I ett senare skede påverkade referensgruppen analysen av händelserna efter Estonia, framförallt genom direkta erfarenheter av det som skedde då. Arbetet med rekom- mendationen diskuterades under hös- ten 1998 då olika synpunkter i sak framfördes. Det är vik- tigt att understryka att rekommendationen inte var ett ställningstagande för eller emot grupper av anhöriga. Den var i samtliga avseenden resultatet av analysgruppens egen bedömning av vad som på lång sikt skulle kunna bidra till försoning. Referensgruppen har också kunnat fungera som en brygga mellan analysgruppen och stora grupper av anhö- riga och överlevande av löpande arbete. De gavs inblick och möjligheter att påverka. Denna inblick bidrog till att minska eller undanröja en tänkbar misstänksamhet inför analysgruppens uppdrag och arbete även vid de tillfällen när anhöriga önskade att analysgruppen skulle påskynda sitt arbete. Samarbetet mellan analysgruppen och referens- gruppen har genomgått olika skeden men präg- lats av öppenhjärtighet. Det framgår av de minnes- anteckningar som blir allmänna handlingar när arbetet är avslutat. Inledningsvis präglades relationerna av försiktig- het men undan för undan av ett växande förtroende, som inte nämnvärt rubbades ens när åsikterna i sak var ofören- liga. Dock skall nämnas att företrädaren för Den interna- stödgruppen () valde att lämna arbetet när det stod klart att analysgruppen inte skulle föreslå förnyade dykningar . Det är viktigt att understryka att förtroendet vilar på en gemensam uppfattning om ansvar och rollfördelning. Respekten för analysgruppens integritet har varit stor – det ifrågasattes aldrig att regeringens uppdrag var givet till analysgruppen och att referensgruppens främsta uppgift var att bidra med kunskaper och erfarenheter. Det är analysgruppens uppfattning att samarbetet med referensgruppen verksamt har bidragit till det nya ton- läget i frågan om Estonia. Engagemanget och den tid som lagts ner av referensgruppens medlemmar är omöjliga att mäta – analysgruppens tack för arbetet kan endast ut- tryckas med ett varmt erkännande. Erfarenheter för det framtida agerandet vid eventuella katastrofer En viktig del av analysgruppens uppdrag har varit att for- mulera erfarenheter för det framtida agerandet vid even- tuella katastrofer. Erfarenheterna kan bidra till att stärka samhällets katastrofberedskap, att förhindra olyckor och därmed mänskligt lidande. Det är analysgruppens mening att även åren efter Estonias haveri i hög grad har präglats av lärande. Åtgär- der har vidtagits för att höja säkerheten till sjöss. Myndig- heter och aktörer strävar efter att tydliggöra roller och ansvarsområden. Inom medierna pågår en självkritisk de- batt om respekten för de drabbades integritet i samband med katastrofer. Lärandet sker steg för steg – en strävan som framgår av de relativt utförliga bilagor, som analys- gruppen lämnar som underlag för vidare lärande i vårt samhälle. Regeringens medgivande av de misstag som gjordes efter förlisning bekräftar att utvecklingen förs framåt. Insikten om att anhöriga och andra berörda måste få vara delaktiga i beslut som nära berör dem framstår som fundamental. Statsledningens roll vid nationella olyckor har tydliggjorts. Vikten av kommunikation har bekräftats. Analysgruppens andra delrapport speglar dock att mycket återstår. Analysen har särskilt uppmärksammat be- S L U T O R D hovet av kunskap på katastrofområdet, vikten av ett väl fungerande informationsarbete och tydliga roller och ansvarsområden för både myndigheter och frivilliga orga- nisationer. Vidare har understrukits vikten av delaktighet för dem som är mest berörda och behovet av uthålligt stöd som särskilt uppmärksammar barnens behov. Den avslutande analysen pekar på ett antal viktiga frå- gor som politiker, beslutsfattare och andra viktiga aktörer nu bör gå vidare för att ytterligare stärka samhällets kata- strofberedskap. Den bifogade dokumentationen ger ett bidrag till det framtida lärandet. Analysgruppen för granskning av Estoniakatastrofen och dess följder inledde sitt arbete . Arbetet avslutas härmed. Presentation av analysgruppen för granskning av Estoniakatastrofen och dess sekretariat I analysgruppen har följande ledamöter ingått: , ordförande, generalsekreterare i korset, , verkställande direktör för , , förutvarande chefredaktör, gästprofessor i journalistik, , professor i allmänpsykiatri vid , hovpredikant, , förutvarande rektor för , profes- sor emeritus. I sekretariatet har ingått: , press- och informationsansvarig och utredningssekreterare, , hovrättsassessor och utredningssekreterare, , hovrättsassessor, huvudsekreterare under arbetet med den första delrapporten och därefter som ex- pert samt , produktionsans- varig och utredningssekreterare. har del- tagit som utredningens konsult med underlag för den in- ternationella jämförelsen. Analysarbetet har ställt särskilda krav på att hela sekre- tariatet varit engagerat i utredningsarbetet. Det har varit nödvändigt mot bakgrund dels av den omfattande informationsinsamlingen och de krav som ställts på att analysera materialet, dels av kravet på öppenhet och det stora intresset från anhöriga och överlevande, massmedier samt en bred allmänhet. Avslutningsvis vill analysgruppen rikta ett stort tack till alla dem som på olika sätt bidragit till analysgruppens ar- bete: anhöriga och överlevande som delat med sig av sina kunskaper och erfarenheter av Estoniakatastrofen, före- trädare för regeringen, politiska partier och myndigheter som medverkat till att tydliggöra bilden av händelseför- loppet efter förlisningen och experter inom olika ämnes- områden som bidragit med sakkunskap. Ett särskilt tack riktas till företrädare för de anhörigas och överlevandes organisationer som deltagit i referens- gruppens arbete: , , , , , , , , , , , Bengt- , .