sou · GNB394 · 2000-01-01 00:00:00 — 2. skattskyldiga med arbets- orten i som gör avdrag enligt 18 §, till av Ökade levnadskostnader skall dras av bara om den skatt- skyldige övernattar på arbets- orten och avståndet mellan bostadsorten och arbetsorten är längre än . Ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som motsvarar den faktiska utgiften. Kan den skattskyldige inte visa utgiften, skall ett belopp som motsvarar ett halvt maximi- belopp per natt dras av. Kostnadsökning för måltider och småutgifter Kostnadsökning för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av antingen med den faktiska kostnadsökningen eller med ett belopp som beräknas enligt schablon. Den schablon- mässiga kostnadsökningen beräk- nas till av maximi- beloppet per dag av vistelsen maximibeloppet per hel dag av vistelsen och till av maximibeloppet per hel dag därefter, 3. skattskyldiga med arbets- orten utomlands som gör avdrag enligt 18 §, till av normalbeloppet per hel dag av vistelsen och till av normalbeloppet per hel dag för tiden därefter, och (22 §) Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 18–21 §§ skall minskas med värdet av kostförmåner som tillhanda- hållits den skattskyldige. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. och till av maximi- beloppet per dag för tiden därefter. Avdraget skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Ökade levnadskostnader skall även dras av om den skatt- skyldige på grund av sitt arbete flyttat till en ny bostadsort, om en bostad för den skattskyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare bostads- orten och sådan dubbel bosätt- ning är skälig på grund av 1.makens eller sambons förvärvsverksamhet, 2.svårigheter att skaffa en fast bostad på arbetsorten, eller Ökade levnadskostnader skall dras av, i den utsträckning som följer av 20–22 §§, om den skattskyldige på grund av sitt arbete flyttat till en ny bostadsort och om en bostad för den skatt- skyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare bostadsorten på grund av 1.makens eller sambons förvärvsverksamhet, eller 2.någon annan särskild omständighet. 3. någon annan särskild om- ständighet. Ökade levnadskostnader en- ligt 18 och 19 §§ skall dras av bara om den skattskyldige över- på arbetsorten och av- ståndet mellan bostadsorten och arbetsorten är längre än enligt 18 § skall dras av under längst och enligt 19 § under längst för gifta och sambor och längst för övriga skattskyldiga. I den angivna tiden skall sådan tid räknas in under vilken ökade levnadskostnader dragits av enligt bestämmelserna i 6–17 §§. Ökade levnadskostnader skall dock dras av om anställningens natur eller andra särskilda skäl talar för det. (21 § första stycket första meningen) Ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som mot- svarar den faktiska utgiften. Ökade levnadskostnader skall dras av bara om den skatt- skyldige övernattar på arbets- orten och avståndet mellan den tidigare bostadsorten och arbetsorten är längre än 50 kilo- meter. Ökade levnadskostnader skall dras av under längst för gifta och sambor och längst för övriga skattskyldiga. Ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som mot- svarar den faktiska utgiften. Minskning på grund av kost- förmåner (21 § andra stycket punkten 4) Kostnadsökning för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av antingen med den faktiska kostnadsökningen eller beräknad enligt schablon. Den schablonmässiga kostnads-ök- ningen beräknas för 4. skattskyldiga som gör av- drag enligt 19 §, till per hel dag av maximibeloppet om arbetsorten ligger i och till per hel dag av normalbeloppet om arbets- orten ligger utomlands. (22 §) Avdrag för ökade levnads- kostnader enligt 18–21 §§ skall minskas med värdet av kost- förmåner som tillhanda-hållits den skattskyldige. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. Om en skattskyldig vid vistelse utomlands har rätt till av- drag för ökade levnads-kostnader enligt 6–17 §§, skall utgifter för medföljande barns grund-läggande skolgång dras av. När en skattskyldig på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där han eller hans Kostnadsökning för måltider och småutgifter Kostnadsökning för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av antingen med den faktiska kostnadsökningen eller med ett belopp som beräknas enligt schablon. Den schablon- mässiga kostnadsökningen beräk- nas till av maximi- beloppet per dag. Avdraget skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Om en skattskyldig vid vistelse utomlands har rätt till av- drag för ökade levnads-kostnader enligt 10–14 §§, skall utgifter för medföljande barns grund-läggande skolgång dras av. När en skattskyldig på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där han eller hans familj bor, skall utgifter för familj bor, skall utgifter för resor hemresor dras av, om avståndet mellan hemorten och arbets- mellan hemorten och arbets- orten dras av, om avståndet orten är längre än . mellan dessa orter är längre än Avdrag skall göras för högst en hemresa och bara för för högst en hemresa utgifter för resor inom eller och under förutsättning att både hemorten och arbetsorten ligger i Europeiska unionens medlems- länder eller EES-länderna. Avdraget skall beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet. Skäliga utgifter för flygresa och utgifter för tågresa skall dock alltid dras av. Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, skall utgifter för resa med egen bil eller med den skattskyldiges förmånsbil dras av med det belopp som gäller för resor mellan bostaden och arbetsplatsen enligt 27 och 29 §§. Detta gäller också den som använt en förmånsbil som hans sambo eller en närstående till honom men inte han själv är skattskyldig för. Utgifter för särskilda resor inom eller mellan Europeiska unionens medlemsländer eller EES-länderna i samband med att den skattskyldige börjar eller slutar en tjänst skall dras av. Bestämmelserna i 24 § andra och tredje styckena tillämpas också för sådana avdrag. Utgifter för särskilda resor i samband med att den skatt- skyldige börjar eller slutar en tjänst skall dras av under förut- sättning att både arbetsorten och hemorten ligger i Euro- peiska unionens medlems-länder eller EES-länderna. Bestämmel- serna i 24 § andra och tredje styckena tillämpas också för sådana avdrag. Om den skattskyldige får sådan kostnadsersättning som enligt 11 kap. 25 a § inte skall tas upp, skall de kostnader som ersättningen är avsedd att täcka inte dras av. Skattskyldiga som har skattefri förmån av utbildning eller annan åtgärd enligt 11 kap. 17 § har rätt till avdrag enligt 2 § och 26–29 §§ för utgifter för resor mellan bostaden och platsen för utbildningen eller 38 Författningsförslag SOU 1999:94 Om den skattskyldige har utgifter för både sådana resor och arbetsresor, skall begränsningen i 2 § andra stycket avse de samman- lagda utgifterna. Om skattskyldiga som avses i Om skattskyldiga som avses i första stycket får ersättning för första stycket får ersättning för ökade levnadskostnader och för utgifter för hemresor, skall av- utgifter för hemresor, skall av- drag göras för ökade levnads- drag göras för ökade levnads- kostnader enligt de regler som kostnader enligt de regler som gäller för skattskyldiga som av- gäller för skattskyldiga som av- ses i 18 § och för utgifter för ses i 15 § och för utgifter för hemresor enligt 24 §. hemresor enligt 24 §. för ökade levnadskostnader får dock inte överstiga vare sig upp- dock inte överstiga de schablon- buren ersättning eller de schab- lonbelopp som anges i 21 §. Avdrag skall inte göras för tid efter uppsägnings- Kostförmån skall för hel dag Kostförmån skall för hel dag beräknas till ett belopp – av- beräknas till ett belopp – avrun- rundat till närmaste tiotal kronor dat till närmaste femtal kronor – – som motsvarar av genomsnittspriset i för en genomsnittspriset i för en lunch eller middag är lunch eller middag är av värdet för kostförmån för hel av värdet för kostförmån för hel är av värdet för kost- är av värdet för kost- förmån för hel dag. förmån för hel dag. Om en anställds kostnader för en måltid är lägre än det belopp som motsvarar förmånsvärdet enligt första stycket på grund av att arbets- givaren bidrar till kostnaderna för denna, skall förmånen behandlas som en kostförmån med ett värde som motsvarar mellanskillnaden. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Äldre bestämmelser tillämpas dock för ersättning för resor som företagits före . 3Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483) dels att 8 kap. 24 §5 skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast 8 kap. 24 § skall utgå, dels att 8 kap. 19 §6 skall ha följande lydelse. Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370) skall skatteavdrag göras endast till den del ersätt- ningen överstiger de schablon- belopp som anges i punkt 3 respektive 3 a eller, när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Från ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i 12 kap. 10 § inkomstskattelagen (1999:000) skall skatteavdrag göras endast till den del ersätt- ningen överstiger de schablon- belopp som anges i 12 kap. 14 § inkomstskattelagen eller, när det gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt . Ändringen i 8 kap. 19 § tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt . 6Senaste lydelse 1999:316. 4Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att 2 kap. 14 § och 3 kap. 5 § lagen (1990:325) om självdeklaration om kontrolluppgifter skall ha följande lydelse. I självdeklarationen behöver uppgift inte lämnas om ersättning som, enligt bestämmelserna i 3 kap. 5 § första stycket 3, först efter föreläggande av skattemyndigheten behöver tas upp i kontrolluppgift. Om den skattskyldige yrkar avdrag för ökade levnads- avdrag för ökade levnads-kost- kostnader enligt punkt 3 av an- nader enligt 12 kap. 10–14 §§ visningarna till 33 § kommunal- inkomstskattelagen (1999: 000) (1928: 370) skall han lämna de uppgifter som han lämna de uppgifter som behövs om ersättning som upp- behövs om ersättning som upp- burits för att täcka kostnaderna. burits för att täcka kostnaderna. Uppgiftsskyldighet enligt 4 § föreligger först efter föreläggande av skattemyndigheten beträffande 1. ersättning och förmån med anledning av tillfälligt arbete, som getts ut av fysisk person eller dödsbo och inte utgör omkostnad i närings- verksamhet, om skatteavdrag inte har gjorts och det som mottagaren sammanlagt fått haft ett lägre värde än , 2. ersättning och förmån med 2. ersättning och förmån med anledning av tillfälligt arbete i anledning av tillfälligt arbete i andra fall än som avses i 1 om andra fall än som avses i 1 om det som mottagaren sammanlagt det som mottagaren sammanlagt förmån av fritt logi ombord för förmån av fritt logi ombord för arbetstagare som avses i punkt 1 arbetstagare som avses i 63 kap. av anvisningarna till 49 § kom- 3 och 4 §§ inkomstskattelagen munalskattelagen (1928: (1999:000), 3. följande slag av om det har angetts i kontroll- uppgiften att sådan ersättning har lämnats a) kostnadsersättning för resa i tjänsten med allmänt kommunikationsmedel, hyrbil eller taxi, motsvarande gjorda utlägg, b) kostnadsersättning för logi b) kostnadsersättning för logi vid sådan resa i tjänsten som vid sådan resa i tjänsten som avses i punkt 3 av anvisningarna avses i 12 kap. 10 § inkomst- till 33 § kommunalskattelagen, skattelagen, motsvarande gjorda motsvarande gjorda utlägg. c) representationsersättning, motsvarande gjorda utlägg, levnadskostnader vid sådan resa i levnadskostnader vid sådan resa i tjänsten som avses i punkterna 3 tjänsten som avses i 12 kap. 10 § och 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen eller kostnader för resa med egen bil i för kostnader för resa med egen bil i tjänsten eller kostnader för resa med förmånsbilen i tjänsten, resa med förmånsbilen i tjänsten, (1997:483) inte (1997:483) inte skall ligga till grund för beräk- skall ligga till grund för beräk- ning av skatteavdrag. ning av skatteavdrag. Denna lag träder i kraft . 5Förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1991:359) om arvoden till stats- råden m.m. skall ha följande lydelse. Ett statsråd som har längre färdväg än från bostaden på hemorten till regerings- kansliet har, om förutsätt- ningarna för avdrag i 12 kap. 18–20 §§ inkomstskattelagen (1999:000) är uppfyllda, rätt till avlöningsförsäkring och tillägg för logikostnad med de belopp som gäller för tjänstemän med tidsbegränsad anställning i rege- ringskansliet. För resor mellan och hemorten betalas dessutom resekostnadsersättning. Ett statsråd som har längre färdväg än från bostaden på hemorten till regerings- kansliet har, om förutsättning- arna för avdrag i 12 kap. 15 och 16 eller 19 och 20 §§ inkomst- skattelagen (1999:000) är upp- fyllda, rätt till avlönings-för- säkring och tillägg för logikost- nad med de belopp som gäller för tjänstemän med tidsbegränsad anställning i . För resor mellan och hemorten betalas dessutom rese- kostnadsersättning. Denna lag träder i kraft . 9 Lydelse enligt av regeringen till lagrådet överlämnad remiss med förslag till följdändringar med anledning av den föreslagna inkomstskattelagen. 6Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter Härigenom föreskrivs att 5 kap. 1 § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter skall ha följande lydelse. En ledamot har rätt till trakta- mente enligt andra–fjärde styckena om förutsättningarna för avdrag för ökade levnads- (1999:000). dygnsförrättning i be- talas för varje hel dag som tagits i anspråk för förrättningen med ett belopp som motsvarar en etthundratjugondel av bas- beloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor. med halva det nämnda beloppet. En ledamot har rätt till trakta- mente enligt andra–fjärde styckena om förutsättningarna för avdrag för ökade levnads- kostnader är uppfyllda enligt 12 kap. 10 § inkomstskattelagen (1999:000). Dagtraktamente vid fler- dygnsförrättning i be- talas för varje hel dag som tagits i anspråk för förrättningen med ett belopp som motsvarar en etthundratjugondel av prisbas- beloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor. Har förrättningen påbörjats före avresedagen eller avslutats efter hemresedagen skall traktamente betalas såsom för hel dag. Har förrättningen påbörjats efter avrese- dagen och avslutats före skall trakta- mente för hela förrättningen betalas såsom för en hel dag. 10 Lydelse enligt av regeringen till lagrådet överlämnad remiss med förslag till följdändringar med anledning av den föreslagna inkomstskattelagen. Har ledamot som har rätt till dagtraktamente tillhandahållits kost- förmån skall traktamentet reduceras med hänsyn härtill, såvida inte förmånen avser fri kost som tillhandahållits på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och som inte utgör skattepliktig intäkt. Ersättning för logikostnad i (nattraktamente) betalas med belopp motsvarande visad kostnad upp till ett högsta belopp som bestämmer. Vid särskild tjänsteförrättning i mer än från bostaden och betalas dock ersättning för faktisk logikostnad som föranleds av förrättningen. Vid flerdygnsförrättning utomlands betalas ersättning för ökade levnadskostnader enligt de villkor och med de belopp som gäller för tjänstemän inom den inre riksdagsförvaltningen och fastställs av . Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser tillämpas dock för ersättning för resor som företagits före . 7Förslag till förordning om ändring i utlandsreseförordningen (1991:1754) Härigenom föreskrivs att 2, 6, 9, 10 och 13 §§ utlandsrese- förordningen (1991:1754) skall ha följande lydelse. I denna förordning avses med ––myndighet: den myndighet som beslutar om ersättning och traktamente m.m. till resenären, ––dag: tiden , ––natt: tiden , ––tjänsteställe: detsamma som i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370), ––vanliga verksamhetsorten: detsamma som i punkt 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen, ––tjänsteställe: detsamma som i 12 kap. 6 § inkomstskatte- lagen (1999:000), ––vanliga verksamhetsorten: detsamma som i 12 kap. 11 § inkomstskattelagen, ––stationeringsort utomlands: den ort utomlands där en tjänsteman skall vara placerad enligt ett anställningsbeslut eller ett beslut om förflyttning, ––utrikes förrättning: tjänstgöring eller uppdrag som fullgörs utom på någon annan ort än den vanliga verksamhetsorten eller stationeringsorten utomlands, ––utrikes tjänsteresa: en resa som är direkt föranledd av en utrikes förrättning eller en resa som den som är stationerad i utlandet företar till eller från för statens räkning. Vid resor i tjänsten med egen bil betalas ersättning med högst det belopp som anges i punkt 3 c av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928: 370) Ersättning för tjänsteresor med egen bil betalas med högst det belopp som anges i 12 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999: 000). Vid en utrikes förrättning och tjänsteresa som är förenad med övernattning utomlands utanför den vanliga verksamhetsorten, eller stationeringsorten utom- lands, betalas traktamente för dag enligt bestämmelserna i punkten 3 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370). Traktamente betalas med det normalbelopp som rekommenderar för kalenderåret för det land eller område där resenären vistas, om inte något annat följer av 14 eller 15 § eller av föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av 3 § första stycket. Vid en utrikes förrättning och tjänsteresa som är förenad med övernattning utomlands utanför den vanliga verksamhetsorten, eller stationeringsorten utom- lands, betalas traktamente för dag i enlighet med bestäm- melserna i 12 kap. 10–14 §§ inkomstskattelagen (1999:000). Traktamente betalas med det maximibelopp som Riksskatte- verket rekommenderar för kalenderår för det land eller område där resenären vistas, om inte något annat följer av 14 eller 15 § eller av föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av 3 § första stycket. Vistas resenären under i flera länder, betalas traktamente med beloppet för det land där resenären vistas den längsta tiden. Vid en sådan tjänsteresa som avses i 13 § andra meningen betalas traktamente med be- loppet för det land där rese- nären vistas den längsta delen av tjänsteresan (14.00–24.00 och 06.00–14.00). Om resenären vistas största delen av tjänsteresetiden i , betalas traktamente för den dagen enligt bestämmelserna i kollektivavtal som gäller för statstjänstemän i allmänhet. Helt traktamente betalas för avresedagen om resan har på- börjats och för hemresedagen om resan av- slutats . Om resan har påbörjats senare eller Helt traktamente betalas för avresedagen om resan har på- börjats och för hemresedagen om resan av- slutats . Om tjänsteresan påbörjas efter 11 Senaste lydelse 1994:1534 avslutats tidigare, betalas halvt betalas ett helt traktamente. Denna förordning träder i kraft . Äldre bestämmelser tillämpas dock för ersättning för resor som företagits före . Utredningens direktiv (1997:128) beslutades av regeringen . Uppdraget, som skall redovisas , berör i princip två delar av inkomstbeskattningen; dels beskattning av förmåner, dels avdrag för ökade levnadskostnader. Vi har valt att redovisa uppdraget i nämnd ordning men när fråga uppkommit som berör båda avsnitten redovisas detta i det kapitel som för ändamålet funnits lämpligast. Enligt direktiven skall utredaren hålla sig underrättad om den fortsatta beredningen av betänkanden Inkomst- skattelag (SOU 1997:2) och Uppföljning av inkomstskattelagen (SOU 1997:77). Regeringen har beslutat att inhämta lagrådets yttrande i förslag till inkomstskattelag.12 Förslaget innebär bland annat att lagen skall träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Eftersom vi föreslår att ett flertal av ändringarna skall träda i kraft har vi ansett att det inte är ändamålsenligt att föreslå ändringar i kommunalskattelagen. Vi har i stället arbetat utifrån att inkomstskatte-lagen i dess lydelse i lagrådsremissen utgör gällande rätt. Vi har beaktat ändringar i kommunalskattelagen, vilka inte inarbetats i inkomstskattelagen enligt dess lydelse enligt lagrådsremissen. Vi föreslår att ändringarna i bestämmelserna om s.k. inställelseresor skall träda i kraft . I denna fråga föreslår vi således ändringar av vissa bestämmelser i kommunalskattelagen samt motsvarande ändringar i inkomstskattelagen när denna lag träder i kraft. Vi har överlämnat delbetänkandet Avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa och tillfälligt arbete (SOU 1998:56). har därefter beslutat (prop. 1998/99:83, SkU 17, rskr. 12 12 kap. inkomstskattelagen finns i bilaga 2. om vissa ändringar av bestämmelserna om avdrag för ökade levnads- kostnader. Genom ändringarna slopades den tvåårsgräns som varit gällande för avdrag för ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på annan ort. I stället skall avdrag medges så länge det tillfälliga arbetet pågår och förutsättningarna i övrigt är uppfyllda. När det gäller logikostnader skall avdraget härför beräknas enligt schablon även när arbetsgivaren inte betalar ut något traktamente. Bestämmelserna trädde i kraft men tillämpades redan vid taxering. För att få en bättre inblick i de praktiska problem som förekommer vid den årliga taxeringen när det gäller avdrag för ökade levnads- kostnader har vi sänt ut ett frågeformulär till 15 lokala skattekontor vid skattemyndigheterna och frågorna har besvarats av ca 5 skatte- handläggare vid varje kontor. Det som framkommit härvid redovisas under respektive avsnitt när så har funnits relevant. Vi återger i bilaga 2 utformningen av 12 kap. inkomstskattelagen i dess lydelse enligt lagrådsremissen. I bilaga 3 finns nämnda kapitel efter det att våra författningsförslag beaktats. I detta och efterföljande avsnitt redovisas bland annat valda delar av kommittédirektiven. I direktiven uttalas att olika förmåner som ges ut som ersättning för utförda prestationer utgör skattepliktig intäkt av tjänst, såvida inte förmånen är undantagen från skatteplikt. I princip är förmånen skattepliktig oberoende av värdet och beräknas ofta efter en schablon. Värdet av fri lunch som arbetsgivaren bjuder den anställde på är t.ex. . I princip är också en anställds privata telefonsamtal från arbetsgivarens telefon en skattepliktig förmån. I och med att principerna för beskattningen även omfattar förmåner av mycket litet värde leder det ofta till olika frågor i det praktiska arbetet, där den konsekventa beskattningen av förmåner kan uppfattas som småaktig och löjlig i stället för ändamålsenlig. När det gäller beskattning av förmåner skall utredaren överväga om det behöver tydliggöras i lagstiftningen vad som avses med skatte-pliktig förmån och i det sammanhanget undersöka om det finns behov av att återinföra ett särskilt undantag för förmåner av mindre värde. En särskild fråga som har diskuterats när det gäller förmåns- beskattning rör utbildning under pågående anställning. Det har hävdats att reglerna i detta avseende är oklara och att detta kan hindra att nödvändig personalutbildning kommer till stånd. närmare undersöka om det behövs särskilda regler för utbildning under pågående anställning.