sou · GNB316d1 · 2000-01-01 00:00:00 — sas, skall ärendet lämnas över till . 4 § Beslut om avvisning får inte fattas senare än efter den första ansökan om uppehållstillstånd efter ankomsten till . Utlänningar får inte avvisas, om de vid ankomsten till hade eller därefter har haft ett uppehållstillstånd som har upp- hört att gälla. 5 § får förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om 1.utlänningen inte söker asyl här, eller 2.det annars är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller skall beviljas på någon annan grund. I 9 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställ igheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet enligt första stycket. Utvisning när en utlänning saknar pass eller tillstånd 6 § Utlänningar får utvisas ur om de uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. Utvisning pågrund av brott 7 § Utlänningar får utvisas ur , om de döms för ett brott som kan leda till fängelse. Utlänningar får också utvisas, om en domstol undaröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn som de har dömts till och dömer till annan påföljd. Utlänningar får dock utvisas endast om de döms till en svårare på- följd än böter och –om det på grund av gärningens art och övriga omständigheter kan antas att de kommer att göra sig skyldiga till fortsatt brottslighet här i landet, eller –om brottet med hänsyn till den skada, fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmänna intressen är så allvarligt att de inte bör få stanna kvar. 8 § Utvisning på grund av brott beslutas av den domstol som handläg- ger brottmålet. 9 § När en domstol enligt 34 kap. beslutar att ändra en påföljd som en utlänning har dömts till utöver utvisning, får domstolen även meddela det beslut om utvisningen som förändringen av påföljd ger anledning till. 10 § När en domstol överväger om en utlänning bör utvisas enligt 7 §, skall den ta hänsyn till utlänningens anknytning till det svenska sam- hället. Därvid skall domstolen särskilt beakta utlänningens levnads- omständigheter och familjeförhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . Utlänningar som är flyktingar och som behöver en i får utvisas endast om de har begått ett synnerligen grovt brott och det skulle medföra allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta dem stanna här. De får också utvisas om de i eller utomlands har bedrivit verksamhet som har inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att de skulle fortsätta sådan verksamhet här. Utlänningar som har flyktingförklaring skall anses som flyktingar med behov av i , om det inte är uppenbart att de är flyktingar med ett sådant behov. 11 § Utlänningar får utvisas endast om det finns synnerliga skäl, om de hade vistats i med permanent uppehållstillstånd när åtal väcktes eller om de då varit bosatta i . Detsamma gäller för medborgare i ett annat nordiskt land som hade varit bosatta här när åtalet väcktes. Utlänningar får inte utvisas, om de kom till innan de fyllt och om de vistats här när åtal väcktes. 12 § En dom eller ett beslut om utvisning på grund av brott skall inne- hålla förbud för utlänningen att återvända till eller utan tidsbegränsning. I en dom eller ett beslut med tidsbegräns- ning skall utlänningen upplysas om vilken dag förbudet upphör att gälla. I domen eller beslutet skall utlänningen också upplysas om den påföljd som överträdelse av förbudet kan medföra enligt 17 kap. 13 § Bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet som innefattar våld, hot eller tvång för politiska syften finns i lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll. Bestämmelser som gäller både avvisning och utvisning 14 § Om en ansökan om uppehållstillstånd avslås eller återkallas medan utlänningen befinner sig i , skall det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. 15 § När en fråga om avvisning eller utvisning prövas skall hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 9 kap. inte kan sän- das till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att avgörandet verkställs. I beslut om avvisning eller utvisning skall det ges de anvisningar i fråga om verkställigheten som den prövningen kan leda till. 16 § När beslutar om avvisning eller utvisning, får beslutet förenas med förbud för utlänningen att åter- vända till utan att ha tillstånd av . 17 § Utlänningar som med stöd av 12 eller 16 § eller 11 kap. 7 eller 16 § har förbjudits att återvända till eller för all- tid får ges särskilt tillstånd av att göra ett kort besök här i landet, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenhe- ter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges också på an- sökan av någon annan än utlänningen. 7 kap. Kontroll- och tvångsåtgärder Kontroll i samband med inresa och utresa 1 § Vid inresa eller utresa skall utlänningar visa upp sitt pass för polismyndigheten, om inte annat följer av föreskrifter som regeringen har meddelat. Utlänningarna skall också lämna polismyndigheten de upplysningar och visa upp de handlingar som är av betydelse för bedömningen av deras rätt att resa in i och vistas i . och är skyldiga att hjälpa polis- myndigheten när den kontrollerar utlänningar som reser in eller reser ut enligt denna lag. skall medverka i polismyndighetens kontrollverksamhet genom att utöva kontroll av sjötrafiken. 2 § Polismän får i samband med inresekontroll kroppsvisitera utlän- ningar och undersöka deras bagage, handresgods, handväskor och lik- nande i den utsträckning som det är nödvändigt för att ta reda på utlän- ningarnas identitet. Sådana undersökningar får också göras för att ta reda på utlänningarnas resväg till , om den är av betydelse för rätten att resa in i och vistas här i landet. Polismännen får i samband med inresekontrollen även undersöka bagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte att förhindra att utlänningar reser in i i strid med bestämmelserna i denna lag eller en författning som har utfärdats med stöd av denna lag. När inresekontrollen sköts av särskilt förordnade passkontrollanter, tulltjänstemän eller tjänstemän vid , skall pass och andra handlingar visas upp för dem. De har under sådana omständig- heter samma befogenheter som polismän har enligt första stycket. Protokoll skall föras över kroppsvisitation. I protokollet skall anges vad som har förekommit vid visitationen. Rätten att ta hand om pass 3 § Om utlänningar ansöker om uppehållstillstånd när de kommer till eller därefter, får en domstol, eller polis- myndigheten ta hand om deras pass eller andra identitetshandlingar i väntan på att de får tillstånd att stanna här i landet eller lämnar det. 4 § När ett beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas, får den verkställande myndigheten ta hand om den avvisades eller ut- visades pass eller annan identitetshandling tills beslutet kan verkställas. Rätten att ta hand om biljetter 5 § Utlänningars biljetter för resan från får tas om hand av eller polismyndigheten i väntan på att utlänning- arna får tillstånd att vistas här eller att de lämnar landet. 1.de saknar pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd när detta krävs för inresa eller vistelse i , eller 2.de kan antas komma att ansöka om uppehållstillstånd. En biljett får tas om hand endast om –det framstår som sannolikt att utlänningen inte kommer att få till- stånd att vistas här, och –det finns anledning att anta att utlänningen annars gör sig av med biljetten och inte själv kan betala kostnaden för sin resa från . 6 § eller polismyndigheten får lösa in en biljett, om den annars skulle förlora sitt värde. Om biljetten löses in, skall i stället de pengar tas om hand som då betalas ut. 7 § eller polismyndigheten får fotografera utlän- ningar och, om de fyllt , ta deras fingeravtryck om 1.de inte kan styrka sin identitet när de kommer till , 2.de ansöker om uppehållstillstånd som flyktingar eller skydds- behövande i övrigt och anger skäl som avses i 5 kap. 2 eller 3 §, eller 3.det finns grund för att besluta om förvar. Kontroll under vistelsen i 8 § Utlänningar som vistas i är skyldiga att på begäran av en polisman visa upp pass eller andra handlingar som visar att de har rätt att uppehålla sig i . De är också skyldiga att efter kallelse av eller polismyndigheten komma till verket eller myndigheten och lämna uppgifter om sin vistelse här i landet. Om det på grund av en utlännings personliga förhållanden eller av någon annan anledning kan antas att utlänningen inte skulle följa kallelsen, får utlän- ningen hämtas utan föregående kallelse. Kontroll enligt första stycket får vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i lan- det eller om det annars finns särskild anledning till kontroll. 9 § Om en utlänning vägrar att följa ett beslut som Statens invandrar- verk har fattat med stöd av 3, 4, 5 eller 7 §, får verket begära hjälp av polismyndigheten för att genomföra beslutet. 8 kap. Förvar och uppsikt Skyldighet att stanna kvar för utredning 1 § Utlänningar är skyldiga att stanna kvar för utredning i samband med inresa eller utresa eller i samband med kallelse eller hämtning enligt 7 kap. 8 §, dock inte längre än nödvändigt och inte i något fall längre än . Detta gäller om inte beslut har meddelats om för- var enligt 2 eller 3 §. En utlänning som vägrar att stanna kvar får hållas kvar. 2 § Utlänningar som har fyllt får tas i förvar om 1.deras identitet är oklar vid ankomsten till eller när de där- efter ansöker om uppehållstillstånd, 2.de inte kan göra sannolikt att den identitet de uppger är riktig, och 3.deras rätt att få resa in i eller vistas i inte kan bedömas Utlänningar som har fyllt får också tas i förvar om 1.det är nödvändigt för att en utredning om deras rätt att stanna i skall kunna genomföras, 2. det är sannolikt att de kommer att avvisas eller utvisas enligt 6 kap. 1, 2 eller 6 §, eller 3. det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning eller utvis- ning. Beslut om förvar av en utlänning enligt andra stycket 2 och 3 får meddelas endast om det på grund av utlänningens personliga förhållan- den eller övriga omständigheter finns anledning att anta att utlänningen annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i . 3 § Barn får tas i förvar endast om 1.det är sannolikt att de kommer att avvisas med omedelbar verk- ställighet enligt 6 kap. 5 § eller det är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet, 2.risken är uppenbar att de annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas, och 3.det inte är tillräckligt att de ställs under uppsikt enligt bestämmel- serna i 8 §. Barn får också tas i förvar om 1.ett beslut skall verkställas om avvisning i andra fall än enligt första stycket eller om utvisning enligt 6 kap. 6 eller 7 §, och 2.det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig till- räckligt att de ställts under uppsikt enligt bestämmelserna i 8 § andra stycket. 4 § Barn får inte skiljas från sin vårdnadshavare, eller en av dem om vårdnadshavarna är flera, genom att barnet eller vårdnadshavaren tas i förvar. Ett barn som inte har någon vårdnadshavare i får tas i förvar endast om det finns synnerliga skäl. 5 § En utlänning får inte hållas i förvar för utredning med stöd av 2 § andra stycket 1 än . I övrigt får en utlänning som fyllt inte hållas i förvar , om det inte finns synnerliga skäl för . Om ett beslut om avvisning eller utvisning har meddelats, får utlänningen hål- las i förvar högst , om det inte finns synnerliga skäl för . 6 § Barn får inte hållas i förvar än eller, om det finns synnerliga skäl, . 7 § Utlänningar som har fyllt kan, under de förutsättningar som anges i 2 §, i stället för att tas i förvar ställas under uppsikt, om detta är tillräckligt. 8 § Barn kan, under de förutsättningar som anges i 3 § första stycket, ställas under uppsikt. Barn kan dessutom ställas under uppsikt när beslut har meddelats om avvisning i andra fall än som avses i 3 § första stycket eller när beslut har meddelats om utvisning enligt 6 kap. 6 §. 9 § Uppsikt innebär att utlänningen är skyldig att på vissa tider anmäla sig hos polismyndigheten i orten eller hos eller lämna ifrån sig sitt pass eller annan legitimationshandling. Ny prövning av beslut om förvar och uppsikt 10 § Beslut enligt 5 § andra stycket om förvar skall prövas på nytt från den dag då det verkställdes. I de fall det finns beslut om avvisning eller utvisning skall beslutet om förvar prövas på nytt från den dag då det verkställdes. Beslut om uppsikt skall prövas på nytt från beslutet. Om en utlänning hålls kvar i förvar eller fortfarande skall stå under uppsikt, skall beslutet prövas fortlöpande inom samma tider. 11 § Beslut om förvar eller uppsikt som inte prövas inom föreskriven tid upphör att gälla. 12 § Varje ny prövning av ett beslut om förvar skall föregås av en för- handling. Detta gäller även en ny prövning av ett beslut om uppsikt, om det inte med hänsyn till utredningens art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en förhandling saknar betydelse. 13 § Om det inte längre finns skäl att hålla en utlänning i förvar eller under uppsikt, skall åtgärden upphävas. 14 § Beslut om förvar eller uppsikt fattas av den myndighet som handlägger ärendet. Handläggande myndigheter är enligt 15 § polismyndigheten, , utlänningsdomstolen och Utlänningsöverdomstolen. Att regeringen i vissa fall skall anses som handläggande myndighet fram- går av 16 §. Om en utlänning som har tagits i förvar eller står under uppsikt av- visas eller utvisas, skall den myndighet eller domstol som fattar beslutet pröva om utlänningen fortfarande skall hållas i förvar eller stå under uppsikt. 15 § är handläggande myndighet a) från det att en utlänning begär att få resa in i landet och ti ll dess att ett ärende som skall prövas av tas emot av verket eller utlänningen har lämnat landet, b) från det att myndigheten tar emot ett beslut om avvisning eller utvisning för verkställighet och till dess att verkställighet har skett, eller ärendet lämnas över till enligt 9 kap. 17 §. a)från det att verket tar emot ett ärende som verket skall pröva och till dess att verket fattar beslut eller utlänningen har lämnat landet eller, om beslutet överklagas eller får verkställas trots att det inte vunnit laga kraft, till dess att ärendet tas emot av utlänningsdomstolen eller av polismyndigheten, om ärendet lämnas över till polismyndigheten enligt 9 kap. 16 §, b)från det att verket tar emot ett beslut om avvisning eller utvisning för verkställighet och till dess att beslutet har verkställts eller ärendet lämnas över till polismyndigheten enligt 9 kap. 16 §. Utlänningsdomstolen eller Utlänningsöverdomstolen är handläg- gande myndighet från det att domstolen tar emot ärendet och till dess att den fattar beslut och, om beslutet innebär avvisning eller utvisning, till dess att eller polismyndigheten tar emot beslutet för att verkställa det. 16 § Regeringen skall anses som handläggande myndighet när det departement som har till uppgift att bereda ärendet har tagit emot det. Beslut i frågor om förvar och uppsikt fattas av det statsråd som skall föredra ärendet. Regeringen får inte fatta beslut om att ta eller hålla kvar någon i förvar eller om att ställa någon under uppsikt. Regeringen får däremot upphäva ett beslut om förvar eller uppsikt. I ett ärende där beslut om inhibition kan meddelas med stöd av 9 kap. 12 § första stycket skall regeringen inte anses som handläggande myndighet innan beslut om inhibition har meddelats. 17 § får fatta beslut om att tillfälligt ta utlänningar i förvar eller ställa dem under uppsikt, om det inte finns tid att avvakta den handläggande myndighetens beslut. Ett sådant beslut skall skynd- samt anmälas till den myndighet som handlägger ärendet, och denna myndighet skall därefter pröva om beslutet om förvar eller uppsikt skall fortsätta att gälla. Att en polisman i vissa fall får ta hand om en utlänning i avvaktan på polismyndighetens beslut om förvar framgår av 11 § polislagen (1984:387). Samma rätt att ta hand om en utlänning har också en tulltjänsteman eller en tjänsteman vid som har medverkat vid kon- trollen av utlänningar eller en särskilt förordnad passkontrollant som kontrollerar utlänningar. Omhändertagandet skall så skyndsamt som möjligt anmälas till en polisman för prövning av om åtgärden skall bestå. Förhandling om förvar eller uppsikt 18 § Förhandling om förvar eller uppsikt skall hållas inför den myndig- het som beslutar om åtgärden. Myndigheten får bestämma att även någon annan än utlänningen skall höras vid förhandlingen. I ärenden om uppehållstillstånd, avvisning eller utvisning som hand- läggs av regeringen får det statsråd som har till uppgift att föredra ären- den enligt denna lag eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, besluta om förhandlingen och utse en förvaltningsmyndighet att hålla den. Vid sådana förhandlingar skall andra stycket tillämpas på mot- svarande sätt. 19 § Utlänningen och andra personer som skall höras skall kallas till förhandlingen. Om utlänningen hålls i förvar, skall den myndighet eller domstol som håller förhandlingen besluta om att utlänningen skall inställa sig. Om den som skall höras har delgetts kallelsen minst före förhandlingen och utan giltigt skäl uteblir, får myndigheten besluta att han eller hon skall hämtas genom polismyndighetens försorg. Andra personer än utlänningen får dock hämtas endast om det finns synnerliga skäl. 20 § Vid förhandlingen skall de omständigheter noga utredas som kan inverka på ärendets avgörande. Utlänningen skall få tillfälle att redo- göra för sin ståndpunkt och att uttala sig om de omständigheter som åberopas i ärendet. Förhandling vid förvaltningsmyndighet skall hållas enligt bestäm- melserna om muntlig förhandling i förvaltningsprocesslagen (1971:291). 21 § När utlänningar inställer sig vid en förhandling skall de få ersätt- ning av allmänna medel för resa och uppehälle, om det bedöms skäligt med hänsyn till deras ekonomiska förhållanden, den tid de har vistats i samt övriga omständigheter. Förskott får beviljas på ersätt- ningen. Andra personer som har kallats till och inställt sig vid en förhand- ling för att höras har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för kostnader och tidsspillan med anledning av inställelsen. Förskott får beviljas på ersättning för resa och uppehälle. 22 § Ersättning och förskott beslutas av den myndighet som håller för- handlingen. Regeringen meddelar närmare bestämmelser om ersättning och för- skott. 9 kap. Verkställighet av beslut om avvisning och utvisning Hinder mot att verkställa avvisning och utvisning 1 § Avvisning och utvisning av en utlänning får aldrig verkställas till ett land – om det finns skälig anledning att tro att utlänningen där skulle vara i fara att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tor- tyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraff- ning, eller – om utlänningen i det landet inte är skyddad mot att sä ndas vidare till ett land där utlänningen skulle vara i sådan fara. Ett beslut om avvisning eller utvisning får heller inte verkställas om det skulle strida mot humanitetens krav. 2 § Avvisning och utvisning av en utlänning får inte verkställas till ett land –om utlänningen i det landet riskerar att utsättas för förföljelse, –om utlänningen i det landet inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där utlänningen löper risk för förföljelse. En utlänning får dock sändas till ett sådant land, om det inte är möj- ligt att verkställa avvisningen eller utvisningen till något annat land och utlänningen genom ett synnerligen grovt brott har visat att det skulle vara förenat med allvarlig fara för allmän ordning och säkerhet att låta utlänningen stanna i . Detta gäller dock inte om den förföljelse som hotar i det andra landet innebär fara för utlänningens liv eller annars är av särskilt svår art. Likaså får en utlänning sändas till ett sådant land, om utlänningen har bedrivit verksamhet som inneburit fara för rikets säkerhet och det finns anledning att anta att utlänningen skulle fortsätta verksamheten här i landet och det inte är möjligt att sända utlänningen till något annat land. 3 § Utlänningar som avses i 5 kap. 3 § första stycket 2 får i nte sändas till sitt hemland eller till ett land där de riskerar att sändas vidare till hemlandet, om de har synnerliga skäl mot detta. Vart avvisning eller utvisning får verkställas 4 § Om det inte finns något hinder enligt 1–3 §§ mot verkställigheten, skall en utlänning som avvisas eller utvisas sändas till sitt hemland eller, om det är möjligt, till det land från vilket utlänningen kom till . Om det inte är möjligt att verkställa beslutet om avvisning eller ut- visning på detta sätt eller om det finns andra särskilda skäl, får utlän- ningen i stället sändas till något annat land dit utlänningen kan avvisas eller utvisas. 5 § En utlänning som har kommit till med ett fartyg eller ett luftfartyg och som avvisas enligt 6 kap. 1 § 1 eller 2 eller 2 § första stycket 1 får föras tillbaka till fartyget eller luftfartyget. Utlänningen får också sättas ombord på ett annat fartyg eller luftfartyg med samma ägare eller brukare (transportören). Transportören är skyldig att ge plats på fartyget eller luftfartyget också åt bevakningspersonal, om det är nödvändigt att sådan personal följer med. Vägrar befälhavaren på fartyget eller luftfartyget att ta emot utlän- ningen eller bevakningspersonalen, får polismyndigheten förelägga befälhavaren vite. Första stycket gäller inte om fartyget eller luftfartyget skall avgå till ett land dit utlänningen inte får sändas enligt 1–3 §§. Verkställighet av beslut som inte vunnit laga kraft 6 § En polismyndighets beslut om avvisning skall verkställas även om det har överklagats. 7 § Statens invandrarverks beslut om avvisning eller utvisning får verkställas även om beslutet inte har vunnit laga kraft om 1.utlänningen har förklarat sig nöjd med beslutet (nöjdförklaring), 2.Invandrarverket enligt 6 kap. 5 § har förord nat att verkets beslut om avvisning får verkställas trots att det inte vunnit laga kraft. Om Invandrarverket har meddelat beslut om avvisning enligt 6 kap. 5 § första stycket 2 och utlänningen ansöker hos utlänningsdomstolen om inhibition av verkställigheten, får beslutet dock inte verkställas förrän domstolen har prövat frågan om inhibition. Trots vad som sägs i andra stycket får beslutet verkställas även innan en ansökan om inhibition har prövats, om 1.beslutet skall verkställas till ett land som regeringen med stöd av bemyndigandet i 8 § fört upp på en särskild förteckning, eller 2.domstolen redan har prövat en ansökan om inhibition i ärendet. 8 § Regeringen får föreskriva att ett beslut enligt 6 kap. 5 § första stycket 2 om avvisning med omedelbar verkställighet får verkställas utan att en ansökan om inhibition har prövats, om beslutet skall verk- ställas till ett land som avses i 5 kap. 4 § andra stycket 3, 4 eller 5. Regeringen skall på en särskild förteckning föra upp länder dit beslut om avvisning eller utvisning kan verkställas enligt första stycket. 9 § En domstols dom eller beslut om utvisning på grund av brott får verkställas, om utlänningen har avgett nöjdförklaring och åklagaren medger att verkställighet får ske. 10 § Ett beslut om att avvisa eller utvisa en utlänning får inte verkstäl- las förrän utlänningen har avtjänat ett ådömt fängelsestraff eller verk- ställigheten av fängelsestraffet har flyttats över till ett annat land. Har allmänt åtal väckts mot utlänningen, får ett beslut om avvisning eller utvisning inte verkställas förrän åtalet har prövats slutligt eller åtalet har lagts ned. Att avbryta verkställighet (inhibition)