sou · GNB3122 · 2000-01-01 00:00:00 — Intresset för att anordna kvalificerad yrkesutbildning är stort och långt ifrån alla intresserade har kunnat komma ifråga för att genomföra utbildning. Det har därför varit nödvändigt att prioritera och välja ut de mest angelägna ansökningarna och också att prioritera somliga bran- scher mer än andra. För att bl.a. få en tydligare bild har vi delat in ansökningarna i olika områden eller branscher. Samma indelning i branscher använder vi oss av genomgående i olika sammanhang. Flera branscher har utbildningar som lappar över varandra och ett antal utbildningar passar i flera branscher. Trots att indelningen kan uppfattas som något grov har den underlättat överblicken över ansökningarna och utbildningarna. För att göra goda prioriteringar bland ansökningarna har vi varit angelägna om att få en så fullständig bild som möjligt av hur framtida behov i arbetslivet ser ut, och vi har därför haft olika former av branschkontakter. På somliga områden har de givit tydlig vägledning och på andra har de varit till mindre hjälp. På IT-området har vi fått tydliga indikationer på vilka färdigheter och kompetenser man bedömer kommer att efterfrågas i arbetslivet, liksom på turismområdet där både Turistdelegationen och givit oss bra underlag för våra bedömningar. På ekonomiområdet har det varit svårt att få vägledning annat än i mycket allmänna termer. Så har det också varit på tillverkningsområdet där en övergripande bedömning varit svår att åstadkomma, inte minst kanske eftersom området är så mångfacetterat och intressenterna så många. På vårdområdet däremot har bedömningarna varit mer självfallna och i ansökningarna har det tydligt kommit till uttryck att behovet av KY främst finns inom det kommunala området. Inom de s.k. legitimationsyrkena är inte kvalificerad yrkesutbildning aktuell. Vi har även använt oss av AMS och olika prognoser och bedömningar för att få vägledning i prioriterandet av utbildningar. AMS prognoser är mer detaljrika i fråga om yrken, men har betydligt kortare tidsperspektiv än som behandlar trender på och 40 Överväganden och förslag SOU 1999:122 pekar på arbetslivet i mer allmänna termer, såsom IT- och tek- nikområdet. Vidare har kommittén en sammansättning i sig som underlättar arbetet med att bedöma ansökningar. Vi föreslår att man som ett komplement till kommittén bildar en referensgrupp som ett forum för diskussion med expertis på arbets- marknadens personal- och kompetensbehov. Avsikten är att få en bred bild av kommande behov av utbildning. Gruppen behöver antagligen inte sammanträda mer än för att ge ytterligare vägledning om vilka områden som kan vara mest angelägna att lyfta fram. Vi försöker prioritera de ansökningar om utbildning som bäst svarar mot det behov som finns i arbetslivet. Utbildningar som bidrar till att motverka den s.k. flaskhalsproblematiken har, till följd av proposi- tionsuttalanden, prioriterats ytterligare de senaste ansökningsom- gångarna. Främst har det gällt inom IT och tillverkningsområdet. Pla- neringstiden är visserligen kort, men kvalificerad yrkesutbildning kan inte på samma sätt som arbetsmarknadsutbildning ställas om så snabbt att de mest akuta problemen på arbetsmarknaden kan lösas inom KY. Större delen av resurserna (med våra förslag ) är intecknade och utbildningarna är i allmänhet relativt långa ( f.n. omkring ). KY har således bättre möjligheter att tillgodose behov som kan förutses lite i förväg. Vi har också prioriterat utbildningar inom vårdområdet starkare de senaste två ansökningsomgångarna, främst inom primärvården i form att utbildning för undersköterskor. Ansökningar inom turismområdet har prioriterats i högre grad och lägre . Där har vi också i ökad grad koncentrerat oss på några delområden, såsom restaurangområdet och utbildningar med natur- och miljöprofil. Ekonomiområdet har också prioriterats lägre i de senaste ansöknings- omgångarna. Inom det området har framförallt utbildningar med inrikt- ning mot entreprenörskap och säljyrken lyfts fram . Byggbranschen har prioriterats något högre liksom utbildningar med inriktning mot miljöområdet. Jord, skog och trädgård, transport, livsmedel och träindustri har varit förhållandevis små bran- scher men relativt jämnt fördelade under de fyra ansökningsomgångarna. Utbildningar med inriktning främst mot kultur- och hantverksområdet har prioriterats lägre, framförallt för att efterfrågan i arbetslivet inte är lika påtaglig här och sannolikt också mera svårdokumenterad. Vi anser ändå att det är intressant att pröva om det fungerar att bedriva denna form av utbildning inom kultur- och hantverksområdet utan att för den skull ge avkall på kravet om efterfrågan i arbetslivet. Överväganden och förslag 41 Vi anser att den kanske viktigaste uppgiften för ledningsgrupperna är att förankringen i arbetslivet kommer till stånd och vidmakthålls. Vår erfarenhet är att utbildningens förankring i arbetslivet underlättas om det finns ett lyhört samspel med de gr upper av anställda som medverkar i lärandet i arbetet. De som möter de studerande under utbildningens gång och finns i den verksamhet där de studerande senare kommer att medverka behöver därför vara representerade i led- ningsgrupperna. På det sättet kan de bidra till utbildningens kvalitet som de kan bedöma om utbildningen innehåller rätt moment i förhållande till de krav som ställs i arbetslivet. De kan med sin erfaren- het bidra till ledningsgruppens kvalitetsarbete inte minst när det handlar om utbildningens yrkesrelevans. Vår erfarenhet är att människor högt upp i organisationen ofta fyller en viktig funktion som "dörröppnare" med god överblick och en värdefull koppling in i företa- gen. Branschorganisationer medverkar i många utbildningar med samlad och värdefull kunskap från respektive bransch. Vi anser dock inte att branschorganisationer ensamma skall representera arbetslivet i led- ningsgruppen för en utbildning, utan kompletteras med representanter som är direkt verksamma i arbetslivet. Arbetslivets företrädare kan också bidra till att förbättra rekryte- ringen till utbildningarna. Det gäller att engagera dem som har arbeten som utbildningen i fråga siktar mot och att sträva efter att också under- representerat kön medverkar. När de möter presumtiva studerande kan de ge en konkret bild av hur en kvalificerad yrkesutbildning fungerar och är uppb yggd och framför allt en konkret bild av en kommande yrkesverksamhet. I den här formen av möten kan man också intressera en delvis ny målgrupp av studerande som av olika anledningar inte tänkt sig vidare studier. Det kan t.ex. vara människor som av tradition inte väljer en eftergymnasial utbildning eller som inte är intresserade av i huvudsak teoretiska studier. Genom samtal med studerande i KY har vi erfarit att just den omedelbara kopplingen till arbetslivet under utbildningen attraherar studerande att söka en kvalificerad yrkesutbild- ning, liksom möjligheterna till anställning efter avslutad utbildning. 42 Överväganden och förslag 1.3.2När en utbildning planeras Intresset för KY visar att det behövs en utbildningsform som tillgodoser relativt kortsiktiga och föränderliga behov på arbetsmarknaden. Att i planerandet av utbildning finna en balans mellan arbetslivets behov och vikten av att de studerande får en tillräcklig kunskapsbredd kräver lyhördhet och samarbete hos samtliga inblandade. Den arbets- platsförlagda utbildningen skall ge en hög grad av förtrogenhet med ett yrke eller ett yrkesområde, men den får inte vara så snävt företagsspe- cifik att den får karaktären av intern företagsutbildning och därmed endast blir användbar inom ett mycket smalt område eller rent av endast inom ett företag. Erfarenheten visar att när arbetslivet initierat eller åtminstone tidigt engagerat sig i planeringen av en utbildning blir det ofta bra kvalitet. I de fall där en skola eller utbildningsanordnare däremot har utvecklat och planerat utbildningen i förväg och senare kopplat in arbetslivet för att förankra utbildningen visar det sig ofta att integrationen mellan de skolförlagda och arbetsplatsförlagda delarna av utbildningen har sämre förutsättningar att fungera bra. Inte sällan visar det sig dessutom att behovet av utbildningen i fråga är begränsat och arbetslivets vilja att engagera sig liten. Vi rekommenderar att det i ansökan om att få starta utbildning skall framgå hur arbetslivet varit med när utbildningen vuxit fram. Det ska vara tydligt beskrivet hur man har arbetat fram ansökan om utbildningen och vilka som har deltagit. För att försäkra sig om att det finns ett verkligt behov av utbildningen är vår erfarenhet att det är av stor vikt att arbetslivsmedverkan är konkret och väl synlig. Därför är det inte tillräckligt med branschorganisationer utan vi anser att arbetslivs- företrädare från företag alltid skall medverka. Det kan också finnas ett dilemma i att utbildning som svarar mot ett relativt begränsat behov på arbetsmarknaden blir alltför snäv och skapar en inlåsningseffekt eller får karaktären av internutbildning. Därför finns det anledning att se till att utbildningarna inte bara innehåller yrkesmässigt tillämpliga kunskaper utan också innehåller allmänna kurser som ger generaliserbara kunskaper. För att försäkra sig om detta är det naturligt att utbildningarna har flera företag som med- verkar i utbildningen med t.ex. . Så skall det se ut och så ser det också ut på de flesta håll. På vissa orter kan det vara svårt att åstadkomma en bred förankring när det bara finns ett eller ett fåtal företag. Man kan då kompensera det genom att i den skolförlagda delen av utbildningen föra in moment så att utbildningen blir gångbar inom ett bredare område. För att försäkra sig om att utbildningen är gångbar kan utbildningsanordnaren få redovisa SOU 1999:122 Överväganden och förslag 43 yttranden från företrädare för arbetsliv på andra orter som kan behöva den kompetens som utbildningen avser att ge. Utbildning som svarar mot trender på arbetsmarknaden som ännu inte hunnit förankras i arbetslivet kan sannolikt inte komma till stånd inom KY, detta eftersom en förutsättning för att genomföra KY är att det finns ett konkret och tydligt arbetsliv som har en verksamhet inriktad mot det som de studerande skall utbildas för. Utbildningen skall också vara väl förankrad och efterfrågad av arbetslivet med ett tillräckligt antal platser för . KY utbildar för arbetslivet som ju är en form av uppdragsgivare och det måste därför finnas ett faktiskt arbetsliv. Vi tror därför att en stark förankring i arbetslivet är svår att kombinera med spjutspetsutbildningar som har ett mer oklart arbetsliv. Däremot skall KY naturligtvis inriktas mot ett modernt arbetsliv och, som nämnts tidigare, har vi också sett dess bidrag till utvecklingen av arbetslivet som en möjlig och lämplig prioriteringsgrund. Inom ramen för en KY kan man också kombinera och samordna olika kunskapsområden och på så sätt bidra till utvecklingen av yrken. Ett starkt indicium på att en utbildning både behövs och har goda förut- sättningar att bli bra är alltså att arbetslivet varit aktivt redan vid utbildningens planering och uppbyggnad och tänker sig att medverka vidare under utbildningens gång. Betydelsen av lärandet i arbete kan inte heller överskattas utan det är säkert den enskilt viktigaste delen av varje utbildning. Den konkreta tillämpningen och ett lärande som utgår från praktiken är både effektivt och meningsfullt. medför också att utbildningens yrkesrelevans prövas kontinuerligt. Ett gott utbildningsresultat förutsätter en aktiv och positiv medverkan från alla som är verksamma på arbetsplatsen. Detta gör förankringen av utbildningarna i arbetslivet och på de medverkande arbetsplatserna så betydelsefull. För att driva och utveckla utbildningen är också mångfalden i arbetslivets medverkan i dessa processer av största vikt. En stark koppling till arbetslivet är ett fortlevnadsvillkor också under den kvalificerade yrkesutbildningen. Denna koppling mellan arbetsliv och utbildningsanordnare bör etableras redan i tillblivelsefasen och övergå i att ledningsgrupperna aktivt följer utbildningarna och återkopplar både till dem som medverkar i utbildningen och dem som deltar i den. Inte minst de studerande känner ett starkt behov av att utbildningens kvalitet och relevans bekräftas av dem som verkar i arbetslivet. Kopplingen till arbetslivet utgör också en säkring för 44 Överväganden och förslag bidragsgivaren av arbetslivets intresse för och behov av utbildningen. Arbetslivets aktiva medverkan i utbildningarna innebär att de är för- ankrade i arbetslivet vilket både ger dem legitimitet och utgör en form av kvalitetsgaranti. Om arbetslivet däremot inte är engagerat i utbildningen tidigt i processen riskerar man att få en tudelad utbildning, där skolan ansvarar helt för den skolförlagda delen och arbetslivet för den arbetsplatsförlagda. De studerande skall efter utbildningen ha tillräckliga färdigheter för att kunna vara så förändringsbenägna som ett arbetsliv i ständigt utveckling förväntar sig. Det är kombinationen av allmänna ämnen och avancerade yrkeskunskaper parat med den praktiska och sociala träning som innebär som gör att KY har förutsättningar att både ge yrkesfärdigheter och utvecklingsmöjligheter. För att åstadkomma detta är det viktigt att lärare som medverkar i den skolförlagda delen av utbildningen har en aktuell förankring i arbetslivet. De studerande sätter stort värde på att företrädare för arbetslivet medverkar i den skol- förlagda delen av utbildningen. De berikar den därigenom med spets- kompetens från arbetslivet där de studerande kommer i kontakt med det som sker i framkant av deras yrkesområde. Det är inte meningen att de studerande skall fungera som anställda i företaget även om de naturligtvis vid sidan om lärandet också kan vara nyttiga för produktionen genom de kunskaper de fått under utbildningen. Det ställer onekligen krav på engagemang och någon uppoffring för arbetslivet som medverkar i . Ledningsgruppen för varje utbildning har i dessa sammanhang en övergripande bild av respektive utbildning och kan därför bidra till att finna balans i detta. 1.4.1Samhällets uppföljning, utvärdering, tillsyn Uppföljning, utvärdering och tillsyn är relaterade till varandra och sär- skilt kanske man kan säga att uppföljningen förser både t illsynen och utvärderingen med underlag. Uppföljningsresultaten kan förse tillsynen med kunskaper om objektet för tillsynen, liksom den också, t.ex. genom resultatredovisning, kan föranleda att ett visst objekt blir föremål för tillsyn. Det analysmaterial utvärderingen arbetar med kan hämtas från uppföljningsdata. Liksom i fråga om t illsynen kan förhållanden som belyses av uppföljningen föranleda ett fördjupat studium inom utvärderingen. kan naturligtvis tillsynen påverka upp- följningens innehåll eller utvärderingens inriktning. deringen peka på nya infallsvinklar eller områden för tillsyn och Vi har försökt finna allmänt vedertagna definitioner på begreppen utvärdering, uppföljning och t illsyn. Det förefaller oss uppenbart att sådana inte finns utan att definitionerna i allmänhet anpassas till det område som avses. Några drag kan dock urskiljas: Tillsynen tar sikte på efterlevnaden av lagar och regler. således från att ett regelverk existerar och den ger svar på frågan om verksamheten uppfyller fastställda krav eller ej. handlande än resultat. Den är i liten eller ingen utsträckning ifråga- Uppföljningen sker över tiden och utgör därmed en fortlöpande beskrivning av verksamheten. genomförs den som mätningar och Den ger svar på frågor som: Vad presteras? Vilka är de organisatoriska betingelserna? besvara dessa frågor är ett insamlat faktamaterial. Utvärderingen är en fördjupad analys inom valda områden som syftar till en djupare förståelse av utfall och förhållanden. bedömning av resultat och mera långsiktiga effekter av genomförda Den är m.a.o. värderande. Både utvärdering, uppföljning och t illsyn måste utformas så bidrar till att säkerställa att utbildningarna bedrivs med rätt kvalitet, har en god arbetslivsförankring och för individen lägger grunden till fram- gångar i arbetslivet och god utvecklingsförmåga. Verksamheten kommer alltid att vara både mångfacetterad och stadd i ständig förändring. Detta ger särskilda förutsättningar för utformningen av såväl utvärdering och uppföljning som t illsyn. Dessa förutsättningar är huvudsakligen att utbildningarna skall vara mycket aktuella i förhållande till arbetslivet och därmed stadda i ständig förändring, att de skall svara mot arbetslivets aktuella behov, varför inriktningen på verksamheten som sådan kommer att förändras rätt påtagligt över tiden, att de alltid kommer att ha en begränsad och inte särskilt lång exi- stens i tiden, vilket innebär att en utbildning som vill fortsätta utöver sin utmätta tid måste konkurrera med andra på lika villkor, att varje utbildning kommer att ha sina unika mål, sina åtminstone i viss mån särskilda intressenter och att utbildningarna kommer att ha en rätt brokig skara anordnare: högskolor, universitet, folkhögskolor, bildningsförbund, företag och kommuner. 46 Överväganden och förslag Eftersom utbildningarna förändras så snabbt, omsättningen av utbild- ningar skall vara hög och varje utbildning skall vara unik kan uppfölj- ningen av KY inte fungera som ett signalsystem i samma omfattning som i det allmänna skolväsendet och såväl tillsyn som utvärdering måste utformas och dimensioneras därefter. I direktiven för försöksverksamheten har det gjorts en tydlig boskillnad mellan tillsyn och uppföljning å den ena sidan och utvärderingen å den andra. Kommitténs uppdrag har varit att svara för tillsyn och uppfölj- ning, medan uppdraget i fråga om utvärderingen varit att upphandla en av kommittén oberoende utvärdering. Redan praktiska skäl har talat för detta. Kommitténs administrativa resurser har varit begränsade och att över tiden ta ett mer djupgående ansvar för utvärderingen hade lett till att andra uppgifter hade fått eftersättas. Till detta kommer den mera principiella utgångspunkten att utvärderingen innefattar en värdering också av kommitténs och systemets sätt att fungera – inte bara utbild- ningarnas. Eftersom vi förordar att den kvalificerade yrkesutbildningen skall fortsätta som en egen utbildningsform, med en egen styrelse och nationella beslut om utbildningarnas vara eller inte vara, anser vi också att en oberoende utvärdering av KY bör bedrivas. Ansvaret för finansi- ering och beställning bör även fortsättningsvis ligga på styrelsen (nu kommittén), men uppdragen bör genomföras helt oberoende av styrelsen, vilket bör säkerställas i de upphandlingsavtal som träffas. Man kan naturligtvis överväga att utvärderingsuppdragen hanteras av en över- ordnad instans, d.v.s. Regeringen. Vi har emellertid stannat för att för- orda styrelsen som ansvarig, detta inte minst eftersom Regeringen genom regleringsbrev och på annat sätt kan utöva ett bestämmande inflytande över inriktningen utan att belastas med administrationen. Vi anser också att utvärderingen bör ha en utvecklande funktion, varför det vore opraktiskt om någon annan än KY-styrelsen hade det omedelbara beställaransvaret. Den nu pågående utvärderingen avser samtliga utbildningar . Över tiden är det inte nödvändigt att utvärderingen har den omfattningen och framför allt kan omfattningen variera från utvär- deringsområde till utvärderingsområde. Också utvärderingsområdena bör självfallet variera. Grovt sett bör emellertid följande områden kon- tinuerligt ingå i utvärderingsverksamheten: Kvaliteten på utbildningarna. Värderingen som sådan utgår från dels de studerandes upplevelser av utbildningen, dels arbetsmarknadens värdering. Inom ett sådant program undersöker man framgångsfak- torerna för en utbildning. Sambanden mellan god kvalitet och andra faktorer kan kartläggas. Möjligheterna att förverkliga lärande i arbetet och integrationen mellan lärande i arbete och den skolförlagda delen behöver uppmärksammas, inte minst eftersom detta är ett av de vikti- gaste kännetecknen för KY och betydelsefullt för KY:s eventuella Till ett utvärderingsprogram med den här inriktningen kan också olika utvecklingsinsatser kopplas. Ekonomi och organisation. Meningen med KY är att flexibelt svara mot arbetslivets och de studerandes behov. I vad mån organisationen förmår att göra detta kan studeras. En värdering av anordnarnas ser- vicebehov och i vad mån de uppfylls hör hit. Ett studium av sambanden mellan kvalitet och ekonomi, liksom av graden av rationalitet i medels- Eftersom de skolförlagda delarna av KY i princip är totalfinansierade via bidrag är det betydelsefullt för en rationell medelsanvändning att utvärderingen bidrar till att höja effektiviteten i Samhälle och arbetsliv. KY:s effekter på arbetsmarknaden – ökar produktiviteten, uppstår ett högre förädlingsvärde, skapas bättre arbets- förhållanden, uppstår nya jobb, hur motverkas traditionella könsbundna utbildnings- och yrkesval? – är frågor som är angelägna för en värdering Longitudinella uppföljningar av dem som genomgått KY kan ge värdefulla bidrag till utvärderingen av utbildningsformen i dess helhet och utgöra underlag vid bedömningen av prioriteringarna på branscher. Av intresse är vidare om KY har några effekter på andra samverkande utbildningsformer, liksom andra sekundäreffekter, varför och hur KY bidrar till att minska den sociala snedrekryteringen till eftergymnasiala studier och de regionalpolitiska effekterna. Ett brett spektrum av vetenskapliga discipliner bör involveras i Såväl samhällsekonomiska som företagsekonomiska aspekter behöver anläggas. Sociologiska, statsvetenskapliga och peda- gogiska angreppssätt måste användas. Från vissa utgångspunkter är det en fördel om de olika forsknings- Därför valde vi att gå ut med ett sammanhållet anbudsunderlag när vi gjorde upphandlingen av den nu pågående Intresset att medverka var emellertid blygsamt. som en risk med större sammanhållna projekt att intresset är så svagt att kvaliteten sätts i fara. En annan nackdel är givetvis den tidsmässiga Projekten måste rimligen ha olika löptider. som nämnts tidigare, angeläget att en faktiskt oberoende utvärdering kommer till stånd, varför det inte är lämpligt att KY-styrelsen utövar någon starkt samordnande roll. En möjlig lösning på frågan kan vara att styrelsen, som ändå har överblicken över de olika projekten i samband 48 Överväganden och förslag SOU 1999:122 också ser till att samverkan kommer till stånd och samband etableras när det är relevant. Som princip anser vi att det är bättre med en interaktiv form av utvärdering som innefattar medverkan från dem som berörs av verk- samheten och som också inkluderar återkoppling till dem; detta framför den traditionella registrerande utvärderingen. Där det är relevant bör därför utvärderingsuppdraget också innefatta någon form av återföring till utbildningsanordnarna och prioritet ges åt projekt som bygger på medverkan från fältet. Utvärderingen bör också vara framåtsyftande i den meningen att den inte bara bör beskriva och värdera ett nuläge utan också kunna bidra till utvecklingen av verksamheten. Det är således viktigt att utvärderingen tar sikte på framgångsvägar och bidrar till problemlösning. Utvärderingen bör ses som ett instrument för verk- samhetsutveckling snarare än som verksamhetsbeskrivning. Den bör ses som en del i utvecklingen av KY. Vi föreslår således att en oberoende utvärdering av KY upprätthålls, att KY-styrelsen får i uppdrag att upphandla denna och att i samband med upphandlingen säkerställa att relevant samordning kommer till stånd. har uppföljningen dels bedrivits i vår egen regi genom inhämtande av uppgifter direkt från utbildningsanordnarna, dels via SCB. Allteftersom behovet av snabba uppgifter minskar och det statistiska underlaget växer och blir stabilare, kommer den egenprodu- cerade uppföljningsverksamheten att minska och den upphandlade att öka. Omfattningen är naturligtvis inte given, utan kan, liksom periodi- citeten, variera över tiden.