sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Den följande dagen, torsdag, avsåg emellertid att ge offentlighet åt hela saken. Trots att säkerhetsavdelningens spanare då i praktiken var 40 Den tidigare utfrågning . på plats beslöt man i det läget att avblåsa övervakningen, som be- dömdes meningslös i det polisman ju skulle komma att varskos genom publiceringen. I stället sattes en vanlig utredning i gång, som omgående inleddes med att polisman hördes. I samband med förhöret upplystes polisman om att han hade möjlighet att begära att få en husrannsakan gjord, för att säkra be- visning om sin oskuld. Detta avvisade polisman i affekt. återkom han och undrade om erbjudandet kvarstod. Förhörs- ledaren vände sig då till riksåklagaren och begärde att få genomföra en husrannsakan hos polisman . Enligt kan en hus- rannsakan inte genomföras med den misstänktes samtycke. Det krävs laga grund och ett beslut. underströk i sammanhanget att han som utredningsman ansåg sig ha lika stor rätt att bevisa någons oskuld som att bevisa någons skuld, även om han betraktade åtgärden som extra- ordinär. På direkt fråga hur man visste att E:s lägenhet var i samma skick som i samband med vattenläckan och om den utrustning som avfotograferades var densamma som den utrustning hyresvärden sett, svarade att de ansett sig kunna spåra de apparater som veder- börande beskrivit i förhör, bl.a. hade den blinkande apparaten identifi- erats som en vanlig telefonsvarare. I polisstyrelsens utredning angående högerextremism inom behandlades även fyndet av nazisthjälmen hos polisman utredningsgrupp klarlade genom vissa efterforskningar att , den plats där polisman sade sig ha bärgat hjälmen, förvärvades av Föreningen 1955. Man fann då olika föremål med nazistemblem. Föremålen skall dock ha samlats in och förstörts. Polisstyrelsen ansåg att detta förhållande fick E:s för- till hur han kommit i besittning av hjälmen att framstå som än mer sannolik. Polisstyrelsen konstaterade slutligen att oaktat vad man kan ha för åsikt om det lämpliga i att någon privat innehar en nazisthjälm, detta ändå måste anses tillhöra den enskilde polismannens privatliv. Vid kommissionens granskning av handlingar hos säkerhetspolisen har följande framkommit. Polisman finns enligt uppgift inte registre- rad på annat sätt än de spår som avsätts vid den säkerhetskyddskontroll som alla poliser genomgår. Vi har alltså fått uppgiften att det inte finns någon akt angående polisman . Inte heller gav vår registerförfrågan någon hänvisning till ärende där polisman förekommer. I ärendet SK 8-82 finns emellertid ett omfattande material om polisman . Det gäller uteslutande vattenläckan. Handlingarna be- kräftar det uppgav inför kommissionen om att över- 41 Rapporten s. 28. vakning av polisman förbereddes men gick om intet på grund av den massmediala uppmärksamheten. I stället hölls alltså förhör på vanligt sätt med polisman . Av handlingarna framgår dock att polisman faktiskt var övervakad via en lägenhet. Även längre gående åtgärder förbereddes; en tjänsteman från säkerhetspolisen, som uppträdde under falskt namn och använde falsk legitimation, skaffade sig t.ex. via hyres- värden falska nycklar till E:s lägenhet. Såväl dokumentationen som beskrivna åtgärder ger ett för förhållandena vant och välordnat intryck. Det material som på detta sätt dokumenterar säkerhetspolisens operationer synes ej ha överlämnats till PU, i vart fall finns det inte i det material kommissionen gått igenom. De handlingar som vi på detta sätt endast återfunnit hos säkerhetspolisen gäller vidtagna spanings- åtgärder och vad som därvid framkommit. Polisman tjänstgjorde mordkvällen i den s.k. Södermalmspiketen. Patrullen var en av de två som svarade på larmanropet och beordrades till platsen. Den anlände dit efter men före den andra piketen. Patrullen har uppmärksammats även för att den strax före mordet befann sig i de kvarter som låg i det som skulle komma att bli mördarens flyktväg. Den var därvid sysselsatt med att bistå polisman då denne skulle flytta sin privata bil, som stod parkerad på . Det har vidare uppmärksammats att polisman , som var en av de fyra poliser som beordrades uppta förföljandet av gärningsmannen, efter att ha förflyttat sig upp för trappan i Tunnel- gatans ände, stannade och kräktes, något som enligt honom själv berodde på att han som patrullen fick larmet svepte en burk . hördes polisman om sina iakttagelser på mord- platsen. inkom ett tips angående polisman , enligt vilket polisman var vapenfixerad, hade åsikter på den yttersta högerkanten och bodde på nära Nalen. hördes polisman ånyo om sina iakttagelser på mordplatsen och om sina före- havanden just före mordet. Enligt en utredningsanteckning var polisman ej känd vid säkerhetspolisen. Utredningen i övrigt, som synes ha utförts under den tiden, består enligt dokumentationen i kontroll av polisman F:s tjänstgöringsförhållanden, vapeninnehav (licens för tre vapen), bostadsort och anställningsförhållanden. – lade ärendet ad acta efter beslut : Verkställd utredning visar att polisman varit i tjänst vid tillfället och att i övrigt inget framkommit om honom som är av betydelse för utredningen. hördes polisman än en gång om sina iakttagelser på mordplatsen m.m. lämnade journalisten information om polisman uppgav att en person, som träffat polisman , ansett att denne uppträtt anmärkningsvärt, uttryckt ett starkt samhällshat och verkat obalanserad. Enligt var polisman anställd hos polisman efter mordet. Tipset synes inte ha föranlett någon utredningsåtgärd. begärde PU med förtur provskjutning av polisman .357 Magnum. Drygt inkom utlåtande från SKL ang vapnets provskjutning. Resultatet var negativt, dvs. inget tydde på att de upphittade kulorna utskjutits ur vapnet. inkom ett tips från en uppgiftslämnare, som hade inhämtat uppgifter om polisspåret i massmedia. Uppgiftslämnaren be- rättade bl.a. om en händelse före mordet som tydde på att polisman var fientligt inställd till och kunde låta det komma till ut- tryck på ett aggressivt sätt. Uppgiftslämnaren angav andra personer som skulle kunna höras om händelsen. Uppgiftslämnaren hördes ytterligare en gång . Några andra uppföljnings- åtgärder finns inte dokumenterade. Som framgått är polisman själv aldrig hörd om de tips där han utpekats. Däremot föreligger alltså ett antal förhör med honom i en annan del av utredningen, nämligen den som gäller förhållandena kring mordplatsen efter mordet. I det första förhöret sades inget om trappor eller illamående etc. I det andra, , omtalades bilflytten och hur han sprang uppför rulltrappan som då gick igång. Inget sades heller om hans illamående. I förhöret uppgav F att han åkte baklänges uppför rulltrapporna för att ge dem som tog trapporna säkring. Han kom därvid sist upp av polismännen. 1994 hördes han i anledning av uppgifter i ett TV-program. Han berättade då om illamåendet och sade att han var en av de poliser som kom att springa uppför trapporna som leder upp till . Han hade just innan druckit en burk och det var orsaken till att han måste kasta upp efter språngmarschen. Ur utredningen i övrigt kan följande noteras . Polisman anlitades som skjutinstruktör, varvid han hade efterträtt polisman . Polisman slutade efter mordet som polis, men kom sedan tillbaka. Enligt en av upprättad promemoria har polisöverintendenten uppgett att polisman dyrkade polisman . Enligt samma promemoria var polisman vapenfixerad och politiskt långt ut på högerkanten. Informationen hade lämnat vid besök hos . hade omgående lämnat uppgifterna vidare till PU (se vidare nedan om Södermötet, där promemorian återges). Det finns ett flertal tips som gäller polisman . De första inkom som fantombilden offentliggjordes, dvs. De utgick just från polisman G:s likhet med fantombilden, men innefattade också uppgifter om vapenintresse och en personlighet som skulle kunna vara förenlig med en gärningsmans. På ett av spaningsuppslagen finns en handanteckning: ! Kompis med (namnet på polisman ). lämnade en officer vid ett regemente där G tjänstgjort detaljerade uppgifter om denne. G var mycket lik fantombilden och var i övrigt en mycket sannolik gärningsman, bl.a. mot bakgrund av hans skicklighet med vapen och hans attityd. I ett underuppslag finns ett samtal med en läkare antecknat. Läkaren ringde till tipsmottagningen och berättade att han hade berättat för PU om en patient som hade betett sig avvikande och gjort märkliga uttalanden. Patienten var polisman . Denne hade vårdats på en narkomanvårdsavdelning, där personer tas in för korttidsbehandling och avgiftning. Läkaren förde vidare uppgifter från personalen vid avdelningen. Polisman hade varit medicinberoende. Beroendet skulle, uppgav läkaren, enligt polisman G:s egna uppgifter ha uppkommit 1985 sedan han återkommit från Främlingslegionen. Polisman skulle ha gjort ett antal anmärkningsvärda uttalanden, som hade väckt personalens uppmärksamhet. I uppslaget finns även följande antecknat i anslutning till uppgiften att läkaren varit i kontakt med utredningen : 42 Han skulle bl.a. ha sagt: Skjuta någon på en meters avstånd är som att an- vända knark. Man vill göra om det. Han hade uttryckt ett allmänt kommunist- hat. Han hade sagt sig känna 33-åringen, att han förekom i dennes antecknings- bok, att han förhörts i , att han skyddades av polisbefäl, att han ständigt gick beväpnad med minst två knivar och en pistol samt att han ibland sov med sitt tjänstevapen under huvudkudden. Det överenskoms vid det tillfället att polis skulle besöka (läkaren) på hans arbetsplats, för att erhålla mer fullständiga uppgifter. I nära anslutning till detta samtal kom utredningen om mordet på att koncentreras till den tidigare misstänkte , varför något besök av polis ej blev aktuellt eller i vart fall skjutet . inkom ett nytt tips från sjukvården, från en psykolog som arbetade vid samma sjukhus som den nämnde läkaren. Uppgiftslämnaren ansåg att polisman hade en personlighetsprofil som passade in på en gärningsmans och ställde en från den utgångs- punkten relativt detaljerad diagnos på G. finns registrerat ett tips om polisman som hänför sig till dennes likhet med fantombilden. Bilder på G bifogades. inkom ett tips från en polis som träffat polisman i . Det grundade sig på att G var allmänt avvikande och på att uppgiftslämnaren hört talas om en polis som skulle ha varit aktuell i utredningen av mordet. Uppslaget angående polisman avslutas av en kort promemoria där det framgår att G numera var anställd vid , men att han sedan ett drygt år var tjänstledig för studier i . Promemorian är daterad . Utredningen angående polisman inleddes omgående. Säker- hetspolisen höll ett ingående och till synes bryskt förhör i polisman G:s hem som de första tipsen kom in (se vidare om G:s JO-anmälan nedan). Det konstaterades att polisman bar mustasch och helskägg. På fråga uppgav han att han sett ut så sedan en månad tillbaka. Han fick vidare redogöra för vad han gjort på mord- dagen och kvällen. Han uppgav att han varit tillsammans med sin sambo hos hennes bror i en stockholmsförort för att hjälpa till med en flytt. Han hade emellertid mått dåligt och åkt hem med taxi . Han hade gått och lagt sig omkring . Ungefär 23.30 hade hans sambo ringt och frågat hur han mådde. – Polisman medverkade till att hans sambo, som kom hem under förhöret, kunde höras vid samma tillfälle utan att de fått tillfälle att samråda. Sambon bekräftade bl.a. att hon ringt hem vid 23-23.30 på mordkvällen och att polisman då svarat. – Dagen efter fotograferades polisman av personalen från säkerhetspolisen för att dokumentera skäggväxten. – Enligt anteckning i en av förhörsledaren upprättad promemoria var polisman G:s skägg och mustasch vid förhörstillfället inte längre än att det kanske kunde ha odlats fram från och med morddagen. På spaningsuppslaget från , enligt vilket det till spaningsledningen inkommit ett flertal uppgifter om polisman G:s likhet med fantombilden, finns en beslutsanteckning undertecknad av Ärendet föranleder ingen vidare åtgärd .... Utredningsåtgärderna mot polisman blev föremål för JO:s pröv- ning (JO:s beslut ). Anmälan ingavs genom att krimi- nalkommissarien vid ett besök hos JO lämnade en redogörelse för ingripandena mot Polisman , så som denne uppfattat dem. Det framgår att polisman upplevt de vidtagna åtgärderna som mycket obehagliga. Efter att ha konstaterat att de förhör som hållits med polisman och hans sambo haft stöd i ägnade JO en hel del uppmärksamhet åt en genomsökning som ägt rum av polisman G:s klädskåp på VD 1. Enligt JO var det i någon mån osäkert om ingreppet var att betrakta som husrannsakan i regeringsformens mening eller om det varit ett utflöde av det civilrättsliga förhållandet mellan polismyn- digheten och polisman såsom arbetstagare/skåpinnehavare. JO var närmast benägen att se det som en husrannsakan. Någon direkt kritik från JO:s sida utmynnade resonemanget dock inte i. Till saken hör att det förblev oklart vad den som ytterst föranstaltat om åtgärden, polis- överintendenten , åsyftat med densamma. Enligt Wranghults egen uppfattning avsåg han inte att någon husrannsakan skulle göras, utan endast att de allmänna utrymmen som polisman disponerade skulle undersökas. JO:s beslut, som kan betraktas som något överslätande, avslutas med en bedömning som bekräftar att JO haft överseende med enskildheter, men ogillade helheten: Jag har --- svårt att värja mig för intrycket att man gått onödigt bryskt tillväga mot polisman och att det i viss mån förekommit påtryckningar för att denne skulle gå med på olika åtgärder. Det förefaller således som om åtgärderna mot polisman borde ha kunnat genomföras på ett betydligt smidigare sätt. Vissa uppslag, som har sakligt samband med de föregående inkom uppgifter om löjtnant . Löjtnant var mycket lik fantombilden. Han hade bakgrund som fallskärmsjägare och ingick i en antisabotagestyrka inom flygvapnet samt hade mycket god tillgång till vapen. Det uppgavs att X umgicks i kretsar som var politiskt extrema. Säkerhetspolisen anlitades för att biträda med utred- ningen. Vissa efterforskningar gjordes och säkerhetspolisen återkom med besked från att det fanns näring i tipset. Förhör med uppgiftslämnaren hölls . Det framgick att löjtnant anlitades för utbildning, där han bl.a. förevisade vapen. Den grupp där löjtnant ingick hade utmärkt sig genom att ta sig in i hårt bevakade anläggningar m.m. Uppgiftslämnaren förknippade ett antal personer med löjtnant , bl.a. polisman , som enligt uppgiftslämnaren hade goda relationer till löjtnant och en namngiven hög officer, som enligt uppgiftslämnaren var brun. Löjtnant och polisman skulle ha sammanförts av den höge officeren. Det gick inte att via efterforskningar fastställa var löjtnant befunnit sig vid tiden för mordet. hördes han själv. Han uppgav sig ha märkt att han numera betraktades som en säkerhetsrisk. Han berättade om sin verksamhet och upplyste bl.a. om att han samarbetat med i en övning som bestod i att lura sig in hos Överbefälhavaren. Löjtnant och en kollega hade fått låna en polisbil och polisoveraller. För polisens del medverkade polisman och . X och kollegan lånade polis- männens legitimationer och tog sig sedan in i staben samt avbröt övningen i anslutning till Överbefälhavarens tjänsterum. Polisman och befann sig under operationen utanför byggnaden i ett civilt fordon. De hade samband medelst walkie-talkie. (Det framgår inte när detta företag genomfördes). Den vapensats som löjtnant använde vid utbildning tillhandahölls av FMV, där den tagits fram av bl.a. den i uppslaget angående polis- man A förekommande Per A. X hade aldrig innehaft någon revolver kaliber .357. Han var mycket vapenintresserad, men hade blivit av med sina licenser 1980, efter det att han dömts för att ha skjutit skarpt in genom ett butiksfönster. Enligt löjtnant berodde beteendet på att han fått en black-out sedan han under en penicillinkur druckit sprit. hade han erhållit en ny licens för en pistol. Vid tiden för mordet hade han deltagit i en övning på . Den påbörjades och avslutades . Från fram till ankomsten till hemmet i har löjtnant alibi. Det framgår av förhörsprotokoll som finns intagna i uppslaget. Hans hustru har i förhör uppgivit att X sov hemma på mordnatten. Förutom polisman , Per K och Per A förekommer i utredningen en polis som synes kunna vara identisk med polisman . 43 Per K är identisk med den Per K som även förekommer på annat ställe i be- tänkandet, bl.a. i kapitel 5, Avsnitt Y – (PKK). Denne kände löjtnant och hade arbetat i piketstyrkan vid Stock- holmspolisen. Slutligen kan nämnas att uppslaget innehåller en kort Samman- fattning av avsnittet ---, daterad . Den lyder på följande sätt: Efter inkommet tips granskades personen och dennes förehavanden för aktuell tid. ÖB-Säks personal hjälpte till att få fram allt material för att kunna göra en totalbedömning av ärendet. OBS att bland det redovisade materialet finns känslig information, vad avser antisabotageskyddet. Information och utredningen i övrigt tillsammans med förhör har givit att den utpekade personen har haft ett alibi för den aktuella tiden, ävenledes saknas motiv. Man kan även konstatera att de vapentyper man förfogat över ej överensstämmer med den vapentyp som kan vara aktuell i ärendet. Detta faktum utesluter dock ej att man kan ha haft tillgång till annat vapen, men detta är ett faktum som gäller envar. Ärendet föreslås bli ad acta lagt. Y förekommer i ett uppslag som initierats av en journalist. Journalistens uppgifter kom in till PU . Uppslaget om Y kan kopplas samman med polisspåret på det sättet att Y var god vän med polisman och andra poliser. Y är den person som polisman sägs ha försökt fixa ut från arresten. Y hade vidare nära band till och bodde ofta hos en läkare, som hade adress på vid den plats där de påstådda iakttagelserna rörande skall ha gjorts. Y kan även anses höra till avsnittet extrema gruppe- ringar; han hade anknytning till BSS och . inkom bl.a. ett tips som härrörde från en vän till Y. Uppgiftslämnaren hördes och lämnade uppgifter om Y och dennes kamrater, bl.a. polisman . Extrema åsikter och delvis kraftigt asocialt beteende påtalades som grund för att sätta dem i samband med mordet. Utredningen angående Y är relativt utförlig, även om den kom igång sent. Diverse slagningar gjordes omgående efter det att journalistens uppgifter kom in . Förhör med Y och läkaren hölls . Det framgick bl.a. att bägge mordkvällen befunnit sig på en gård söder om , således inte i fastigheten på . Flera år senare, , hölls förhör till kontroll av de uppgifter Y och läkaren hade lämnat. Det framställdes även en förfrågan till säkerhetspolisen om ett antal personer i Y:s bekantskapskrets; svar er- hölls . Utredning avseende övriga polismän med anknytning till polisspåret Under denna rubrik redovisas uppslag, som kan sägas ha viss anknytning till diskussionen om polisspåret. inkom uppgift från en polis som arbetat vid VD 1 1980-81. Denne hade sett polisman bära revolver i ett arm- hålshölster. I det uppslag där tipset redovisas finns ingen utred- ningsåtgärd dokumenterad. Det hänvisas till ett annat uppslag, som gäller polisman . I det ärendet är polisman hörd, dock endast om sin roll i samband med upptäckten av vattenläckan. Det hänvisas vidare till ännu ett uppslag, som gäller provskjutning. Det framgår där att polisman hade licens bl.a. för en .357 Magnum. Provskjutning av polisman H:s vapen begärdes , till synes som ett led i provskjutningen av alla sådana vapen. I samband med provskjutningen hölls förhör enligt fastställt formulär angående vapnet m.m. Därav framgick att polisman någon enstaka gång hade använt ammunition av typen .357 Metal Piercing. Patronerna, 3-4 st, hade han fått av polisman . Han uppgav också vad han gjort på mordkvällen; han hade varit hemma med sin sambo. I ett utlåtande uttalade SKL att det inte iakttagits några överensstämmelser mellan provkulorna och mordkulorna, varvid det dock anmärktes att jämförelsen inte var meningsfull, eftersom PU vid provskjutningen inte använt rätt ammunition, dvs. sådan som förekom vid mordet. efter detta besked, , kallades polisman till ny provskjutning. En sådan genomfördes, nu med rätt kulor. I ett utlåtande konstaterade SKL att inga överensstämmelser kunde iakttas. Polisman I är identisk med det på annat ställe förekommande polisbefäl som beordrade ut poliser till polisman E:s vattenläckande lägenhet. Det var också polisman I som höll tal på polisfesten , där det – på tämligen lösa grunder – gjorts gällande att det förekommit en skål för mordet (se nedan, Polisfesten ). Det finns också ett sent inkommet spaningsuppslag angående polisman I; inkom ett tips till åklagaren . Det förmedlades av en annan åklagare, , som hade kontaktats av en angående polisman I. – hördes i samma veva. före mordet hade han iakttagit polisman I utanför sin bostad. Polisman I hade uppträtt störande. hade tilltalat honom varvid I ropat fanskapet klarade sig , men nästa gång tar vi honom, det är vi är ute efter och den där jävla sossen har förstört hela samhället. Vid tillfället var polisman I enligt påverkad. tog med polisman I in till sig för att lugna ner denne. I stannade eller två. Han fortsatte säga saker som att var ett fenomen, antydde att han bar revolver och uttalade hotelser mot en kvinna som bodde under . Polisman I brukade besöka kvinnan i fråga av och till. – Förhörsledaren har gjort en anteckning angående förhöret, av vilken framgår att hade druckit alkohol före förhöret och att det varit svårt att hålla den röda tråden. Förhörsledaren bedömde dock att uppfattat händelserna så som de återgetts i förhöret. – hölls förhör med polisman I. Han tillbakavisade uppgifterna att han skulle ha uppträtt som påståtts. Däremot medgav han att han vid den aktuella tiden efter en fest begett sig till området i fråga för att söka upp sin särbo. Han var spritpåverkad och hade inte klart för sig vad klockan var. Han hade sökt kontakt med kvinnan genom att kasta sten på hennes fönster. Han ville minnas att de bägge bjudits in till . Det var inte uteslutet att det där förekommit något politiskt käbbel. De angivna uttalandena finner han helt orimliga; han brukade inte uttrycka sig på det sättet, inte heller i berusat tillstånd. Han hade inget vapenintresse och hade inte haft annan kontakt med vapen än via militärtjänsten och sitt tjänstevapen. I fick vissa frågor om vad han gjorde på mordkvällen och svarade att han sannolikt var hemma i bostaden; nyheten om mordet hade han fått av kollegan polisman , som hade ringt, förmodligen . – Några ytterligare utredningsåtgärder, förutom slagning, har ej vidtagits. Polisman dömdes strax före mordet till fängelse för brott i tjänsten. Han fick därefter sluta som polis. Det besked han kort före mordet erhöll från och som innebar att domen stod fast, kom att sättas i samband med mordet. kom ett tips från en tv-reporter. Denne hade i sin tur fått tips från en polis, som ville vara anonym, att en annan polis begått mordet. Polismannen kunde inte identifieras med ledning av uppgifterna. lade ärendet ad acta då inga ytterligare uppgifter inkommit. I efterhand står det klart att det var polisman som åsyftades, men det gick alltså inte att få fram . – som detta tips kom in anmälde en anonym polisman att han misstänkte att mordet kunde ha begåtts av polisman , som arbetade vid vaktdistrikt 3 i . eller dagen innan ha fått en dom på fyra månaders fängelse fastslagen. I väntan på domen skulle polisman vidare ha uttalat något stort kommer att hända ... – kom ett anonymt tips om att två polismän åhörts säga att polisman var mördaren. inkom ännu ett anonymt tips angående en polisman som mord- dagen eller dagen innan fått avslag på sin ansökan om pröv- ningstillstånd i ett mål där han dömts för brott. Polismannen namngavs inte, men tipset torde mycket väl kunna avse polisman . – hördes polisman . Han uppgav att han varit hemma på mord- kvällen. I omedelbar anslutning till förhöret hördes , som uppgav att polisman varit hemma på mordkvällen och natten.