sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Samtalet hölls med anledning av att man i agenda funnit att ett ej i förväg inplanerat möte skett i mellan och . uppgav att orsaken till mötet var att han den dagen blivit kontaktad av den svenska förhand- lingsdelegationen i . Situationen i var pressad och det förhandlades bl.a. om vilket av det franska bolaget eller som kunde ge den bästa consensusräntan och den längsta kredittiden. I an- ledning härav kontaktade och ett möte planerades in . Vid mötet framförde önskemål att skulle ge räntebidrag och stå för valutarisken då önskade sälja i svensk valuta medan indierna ville köpa i en annan valuta. lovade tänka över saken och återkomma med besked. Troligen lämnade han ett positivt besked. hade under slutet av mötet med eller efter ringt upp och framfört att han följde förhandlingarna. Bakgrunden till att engagerat sig i saken för räkning var enligt att varslat om permittering av 700 anställda. Regeringen hade med anledning härav tillsatt en särskild kommitté, där bl.a. ingick. skulle resa till för att deltaga i FN:s 40-års jubileum. Inför resan hade kontaktat och bett honom diskutera förhandlingsläget med . Vid hemkomsten hade meddelat att själv tagit upp de kommande förhandlingarna och sagt att förutsättningarna för att skulle få vara med i slutförhandlingarna var goda. Slut- förhandlingarna började . hade rest till och träffat . I samband med denna resa hade på nytt varit i kontakt med för att få stöd för genomförandet av affären. PM från UD. upprättade vid UD en promemoria över kontakter mellan och under tidsperio- den – . hade i uppdrag att gå igenom de rapporter som kommit in från olika be- skickningar runt om i världen och som av någon anledning skulle kunna ha relevans i PU. Promemorian är mycket kortfattad. innehåller först en mycket översiktlig redogörelse för en spionaffär med fransk inblandning i . I anledning av denna affär hemkallades såväl den franske ambassadören som den franske bi- trädande militärattachén. Därefter finns beträffande Indienaffären föl- jande anteckningar i punktform. –860123: berör ämnet med i . –860218: telefonerar i ärendet. Enligt ligger fortfarande över , varför ej kan komma i fråga om man ej sänker priset. De nära förbindelserna Indien- motiverar att dylika uppgifter utlämnas ena parten i pågående förhandling. –860308: får presentera slutbud, vilket bl.a. innebär att krediten i licensavtalet får utökas. –860314: meddelar beslut att affären går till . uppsöktes en av utredningsmännen i Bofors- utredningen av som berättade bl.a. följande. I samband med AB ansträngningar att erhålla haubitsordern från tecknade ett agentavtal med (). Avtalet tecknades efter det att genom statssekreteraren gjort klart för att inte ville att några mellanhänder skulle förekomma. Detta be- sked skulle ha fått vid sina kontakter med . AES kontrollerades via ett av Ciaou Anstalt i . Företrädare för var , som hade regelbundna kontakter med . hade även tecknat agentavtal med två andra bolag, vilka ägdes av indiern respektive indiern H. Dessa agentavtal hade ingåtts tidigare. Samtliga agentavtal innebar att mellanhänderna skulle erhålla en viss procent av kontraktsvärdet i provision. Förbudet mot mellanhänder fick till följd att avtalen måste revideras. I enlighet med revisionsavtalen betalade ut totalt . Enligt ursprungsavtalen skulle bolaget ha betalt . konkurrent var franska vapentillverkaren . H och AES var även agenter för SOFMAs räkning. De två agenterna hade intresse av att ursprungsavtalen med skulle aktualiseras. Annars fanns risken att skulle lägga sig på en lägre prisnivå gentemot indierna. SOFMAs konkurrenskraft skulle då minska. För agenterna spelade det ingen roll vem som skulle få ordern under förutsättning att provisionerna låg på samma nivå. Under togs bl.a. två dagböcker i beslag hos . Av en anteckning gjord framgår att Q:s inblandning var ett problem på grund av dennes nära koppling till R. anteckning gjorde enligt uppgiftslämnaren AES mycket intressant medan intresset för H minskade. Q var identisk med italienaren och R stod för . Q:s syster var gift med . betalade till AES konto i . Pengarna överfördes därefter via ett konto i till med konto i . Q kontrollerade troligtvis Colbar. Genom revision av det ursprungliga avtalet mellan och reducerades provi- sionen med . Detta skulle enligt uppgiftslämnaren kunna vara ett tänkbart mordmotiv. , dvs 1991, besökte . Han rapporterade då om en del egna undersökningar han gjort. Han hade bl.a. sammanträffat med Hans E vid . Denne hade varit bestämd över att det inte var någon provisionstagare på sida som skulle kunna ligga bakom mordet. Hans E hade däremot tyckt att man skulle syna fransmännen. Den 4, 5 och hade Nyheterna inslag beträffande kopplingen Indienaffär – mordet på . De handlade bl.a. om en fransk finansman, , som tidigare skjutits till döds i . skulle enligt Nyheterna ha agerat för att stoppa eller fördröja affären . I inslagen nämndes också att vapenhandlaren skulle ha en koppling till mordet på . Vidare sades att en hemlig promemoria i saken skulle ha över- lämnats till . Med anledning av dessa nyhetsinslag har PU hämtat in flera tidningsartiklar från nyhetsbyrån . upprättade PU en promemoria om att det i utredningen framförts påstående att mordet på den franske medborgaren skull kunna ha med Palmemordet att göra. Enligt tidningsartiklarna var en man med goda relationer till den polska fackföreningsrörelsen . skulle ha för- mått Solidaritet att i samarbete med den polska järnvägens fackförbund omdirigera ett tåg lastat med sovjetiska vapen avsedda för polska armén. Vapenlasten skulle ha omdirigerats via Öst- och till Contras lager i . Omdirigeringen skull ha skett med hjälp av falska dokument framtagna av och . hade skjutits till döds med sex skott av motorcykelburna attentatsmän i . Enligt promemorian finns det inget som tyder på att det skulle finnas någon anknytning mellan och mordet på . Mordet på nämns överhuvudtaget inte i de handlingar som PU tagit del av. Vissa handlingar från registrerade i PU 1992. har PU under fyra uppslag registrerat ett antal handlingar ingående i . Under det första uppslaget har en förteckning Händelser av bety- delse i affären – registrerats. Förteckningen, som är på fyra sidor, innehåller i kronologisk ordning datum för alla viktigare händelser i affären. Under det andra uppslaget har en sida med namnet som rubrik registrerats (namnet förekommer i uppslaget om , se ovan). Uppgifterna i handlingen kommer från dag- boksanteckningar . Bl.a. finns en an- teckning om att haft ett möte med K i och att man kommit överens i vissa frågor. Handlingen innehåller också en anteckning om att K gjort sig en förmögenhet på vapen- och oljeaffärer och har bostad i , villa i samt kontor i och . I det tredje uppslaget redogörs för att polisen under 1987-88 försökt utreda vilka avtal ingått med bl.a. AES (se ). Utred- ningen har skett för att försöka få bekräftat om eventuella mutor före- kommit. Under uppslaget har fyra handlingar registrerats: en pro- memoria om hur polisen kom i kontakt med den engelska journalisten , en redogörelse för hur denna kontakt utvecklades och vilka andra personer en av utredningsmännen samarbetade med, en pro- memoria angående /AB /och en översätt- ning av ett samtal mellan och angående /AB /innehåller bl.a. följande: träffade en utredare , journalist på . överlämnade två ljudband innehållande två intervjuer som gjort med . är den person som för AES undertecknat provisionsavtalet mellan och . Under intervjuerna nämner den överens- kommelse som och gjort om att inga mellanhänder skulle få förekomma. knyter mordet på till Boforsaffären samt till uppgiften att gynnade fransmännen. var mellanhand och som sådan kapabel att utöva inflytande. AES fungerade bara som konsult. uppger att han endast gav råd mot bakgrund av sin kännedom om försvarsindustriangelägenheter och att AES inte på något mystiskt sätt var mäktig att tillförsäkra kontraktet. I det fjärde uppslaget har två handlingar som huvudsakligen behand- lar AES:s roll i affären registrerats. I den ena sägs det att avtalet mellan och , daterat , är ett representant- avtal. Det anmärks att det är sent ingånget med tanke på att redan då uppmanats att upphöra med att använda middle-men. Detta hade framförts vid ett möte i En kopia av avtalet finns också registrerad. Påståenden om mutor i samband med Indienaffär. I månads- skiftet maj/sände Nyheterna ett inslag om att mutor eventuellt förekommit i samband med Indienaffär. I inslaget hänvisades till uppgifter i tidningen , som uppgav att betalt mutor till den italienske affärsmannen (namnet förekommer också i uppslaget om ), nära vän till . Q skulle ha erhållit av totalt som påstods vara utbetalda i mutor. I ett senare inslag inter- vjuades , vice chef för polisens federala byrå och chef för sektionen för internationell rättshjälp i , i samband med att det i domstol skulle avgöras om namnen på innehavarna av bankkontona i , dit pengarna satts in i Bofors-Indienaffären, skulle lämnas ut eller inte. kontaktade en utredningsman vid PU . Utredningsmannen hade via journalisten erhållit uppgifter om att hade uppgifter som kunde vara av betydelse för PU. Någon vecka senare skickade PU via en förfrågan till polisen i om hade sådana uppgifter och hur PU i så fall skulle förfara för att kunna erhålla dem. erhölls svar från . Där förklarades att under en intervju med en svensk journalist fått frågan om det fanns något samband mellan Bofors-Indienaffären och mordet på . Då tvekat med svaret tolkades det som om han hade uppgifter härom. Detta var enligt den schweiziska polisen fel. hade inga uppgifter av detta slag. sände rikskriminalen en förfrågan via till avseende de s.k. Boforskontona. I förfrågan hänvisades till ny- hetsinslaget i , som innehöll uppgifter om vissa förhållanden rörande Bofors-Indien-kontona och deras eventuella samband med mordet på . Det uppges att uppgifter hade inkommit enligt vilka Bofors-Indien-kontona skulle släppas till för deras brottsutredning avseende mutbrott och att en åklagare i därvid skulle ha yttrat att uppgifterna som kommit fram om dessa konton skulle kunna vara av intresse för de svenska mordutredarna. Vidare uppges att PU för att kunna fullfölja uppslaget i utredningen som avser samband med försäljningen av fälthaubitsar från till vill ställa frågan vilka möjligheter det finns för PU att få ta del av nämnda uppgifter. I en skrift daterad svarade den schweiziska polisen att åklagarens uttalande hade återgivits på ett missvisande sätt. hade ryckts ur sitt sammanhang av pressen. För det fall PU önskade ut- få ifrågavarande handlingar måste en formell ansökan om att få ut handlingarna inges. Ansökan skulle därefter prövas enligt schweizisk lag. Ett sådant förfarande hade tillämpats beträffande de handlingar som utlämnats till . Sist i uppslaget har ett meddelande från i , daterat registrerats. I meddelandet uppges att italienske medborgaren söks för arrestering och utlämnande till . I brottsrubriceringen anges brottslig sammansvärjning, trolöshetsbrott, bedrägeri, mutbrott, bestickning m.m. Brotten hänförde sig enligt med- delandet till kontrakt daterat mellan indiska rege- ringen och AB ang. försäljning av 410 fälthaubitsar för totalt . Vidare sägs att i samråd med och andra utsett A E i till en av sina agenter i enlighet med avtal och att Q spelat en av- görande roll vid avtalets ingående. Av det belopp om som betalts till AES konto i hade överförts till annat konto tillhörande . Kontot disponerades av Q och dennes hustru. Beloppet har därefter överförts vidare till en bank på . Det första tipset som rör påstående om vapenexport från till kom in till PU . En tullassistent i kontak- tade säkerhetspolisen och berättade att en journalist som arbetade med påstådda vapenexport till hade kommit fram till att en iranier i fungerade som mellanhand. Iranierns namn var . Denne, som hade fem andra iranier knutna till sig, hade kontakt med företaget och ifrågasatte om vapenexport till kunde kopplas till medlingsuppdrag och därmed utgöra ett diffust motiv till mordet på . Efter det att tullassistenten också namngivit de fem iranierna som påstods vara inblandade konstaterade säkerhetspolisen att ingen av dem var känd och ärendet lades ad acta. Åkare som uppgett sig ha transporterat vapen m.m. kontaktade per telefon. berättade att han fått fram uppgifter som gjorde att han kände sig helt säker på vad och vilka som låg bakom mordet på . Hans källa hade alltsedan mordet på hotats att inte tala om vad han visste. hade skuggats, överfallits och slagits medvetslös. Hoten hade även rik- tat sig mot källans barn. Personerna som hotat källan hade lämnat vissa uppgifter som säkert kunde sammankopplas med mordet på och olovliga vapenexportaffärer med som godkänts och hemlig- stämplats av den socialdemokratiska regeringen. efter detta telefonsamtal besökte PU berättade att han studerat och dess vapenaffärer. Uppgif- terna ovan hade han fått av en åkare, vilken arbetat som chaufför åt . Åkaren hade berättat att han utfört ett flertal transporter för till , huvudsakligen . Lasten, som bestod av krigsmateriel, hade betecknats specialstål. kände till detta. hade regeringen på något sätt blivit varse att det hela läckt ut. Härefter hade en rad konstigheter inträffat. hade en man med tysk brytning ringt upp åkaren och sagt du skall inte fortsätta med detta. senare hade samma sak inträffat och hade bilar kört in på åkarens gårdsplan. hade åkaren på nytt fått ett underligt telefonsamtal. I samband med ett sjukhusbesök hade han hotats av Iranliknande typer. Ungefär hade han fått ytterligare fyra underliga nattliga samtal som bilar vände på hans gårdsplan. hade åkaren troligen överfallits i ett uthus och svimmat. Någon vecka senare hade någon per telefon hotat mörda åkaren. menade att det skulle kunna röra sig om samma personer som hämnats på genom att mörda honom som skrämde åkaren. kontaktade på nytt. Han uppgav att en iranier på iranska ambassaden haft kännedom om olaglig vapenhandel med . Även hade haft kännedom om dessa affärer. hade nu lyckats spåra en person som utsatt hans källa för telefonhot. Denne person var anställd på iranska ambassaden. , , förhörde PU åkaren. Han bekräftade helt uppgifter och uppgav sig ha kvar doku- mentation som styrkte att han med regeringens tillstånd kört vapen- transporter till . Vid ett telefonsamtal hade en person sagt sista varningen fortsätter du att rota i affären så vet du att en har försvunnit och fler kommer att försvinna. Åkaren tolkade uttalandet som syftande på . Ärendet tilldelades säkerhetspolisen. fattades följande beslut. Föranleder ej vidare åtgärd. Kopia av uppgifterna skall för kännedom tillställas (namnet på ett polisdistrikt), där anmälan om olaga hot ingivits, och förre länsåklagaren , som hand- lägger . Beslutet är undertecknat av . Under samma uppslag har en kopia av ett brev från till , UD, registrerats. Brevet utgörs av ett kapitel ur en bok av , som behandlar en möjlig koppling mellan mordet på och vapenaffärerna med , och ett önskemål från om ett sammanträffande med . Brevet har vidarebefordrats via till PU. Slutligen innehåller uppslaget en handskriven analys av egen sammanställning av sina undersökningar och tankar kring sam- bandet mellan vapenaffärer och medlaruppdrag som motiv för att mörda . Analysen har upprättats av spaningsledaren i B . redogör bl.a. för ett möte hos KMI mellan Boforsutredarna och företrädare för , bl.a. och . Den direkta anledningen till mötet var en skrivelse från , ambassadör i , som relaterade att hade klara bevis för att RBS 70 fanns i . och var förvånade och hade ingen aning om hur eventuella robotar i kunde ha hamnat där. Man enades om att låta UD undersöka vilka klara bevis som fanns i . Vid senare påstötningar från polisen meddelade UD att inte besvarat UD:s fråga. Under mötet erfor polisen att UD ända erhållit rapporter från i om robotar i . avslutar denna del med att konstatera att också andra mycket viktiga upplysningar och dokument undanhållits av UD. De hade därefter kommit fram mera av nödtvång än till följd av en strävan att skapa klarhet. I analysen uppger också att man nu under- sökte påståenden angående bl.a. RBS 70:s förekomst i och att den förre ambassadören i , , blev mer och mer intressant, kanske även för PU, att höra för att få en verklig inblick i vad som före- kommit mellan – – och i detta sammanhang. Abolhassan Banisadr och . publi- cerades tidningsartiklar, i vilka ex-president uttalade att mördats för att han börjat undersöka den omfattande smugglingen av krut och vapen till . skulle vid denna undersökning ha erhållit kännedom om att finansierade kriget mot med narkotikaaffärer. I ett brev från , UD, till , RPS, föreslår UD att mordutredningen utnyttjar de polisiära kanalerna för ett samtal med Banisadr om de uppgifter från denne som hade förekommit i bl.a. . I brevet sägs också att en sådan kontakt från ambassaden skulle kunna utnyttjas i politiska syften och skada förbindelserna till . (Jfr kapitel 3, UD:s roll i övrigt .) skrev PU genom och ett brev till Banisadr där han tillfrågades om det var riktigt att han hade uppgifter rörande mordet på och om dessa i så fall kunde överlämnas till PU på lämpligt sätt. I ett svar daterat uppgav Banisadr att fått vetskap om narkotika- och vapenhandel som kostat honom livet. Banisadr uppgav sig ha fått information om denna handels inter- nationella anknytning och som gällde , , och . Enligt Banisadr sändes narkotika till och och distribuerades därifrån till och . Storleken på affärerna skulle uppgå till . Slutligen meddelade Banisadr att han hade namnen på de iranska affärsmännen och deras chefer i sin ägo. Därefter finns i uppslaget en handling från förlagsdirektören (jfr kapitel 5, Fortsatt utredningsverksamhet utanför den reguljära mordutredningen (den s.k. )) registre- rad. Handlingen, som är daterad , bär rubriken med . Av handlingen framgår att på dåvarande rikspolischefen uppdrag besökt ex-presidenten i dennes hem utanför , där han levde i exil. Banisadr hade utvecklat sina tidigare uppgifter och berättat bl.a. följande. Han hade sedan fått ett brev från en före detta medlem i revolutionsgardet, vilken flytt till . Mannen hade berättat att han haft uppdrag att nära gränsen till bekämpa narkotikasmugglingen. I sin tjänst hade mannen fått klart för sig att ledande iranier var inblandade i handeln. I anledning av mannens berättelse hade Banisadr sökt information om narkotikahandel. Denna sköttes av en minister för revolutionsgardet, Rafir D. Även en rad söner till kända ayatollor, vilka Banisadr namngav, skulle vara bland de inblandade. Dessa hade fått lov att bedriva denna handel, eftersom den syftade till att skaffa hårdvaluta i form av vapen m.m. Av en källa, som Banisadr beskrev som digne 22, som var helt oberoende av övriga och som dessutom befann sig inne i , hade han erhållit uppgift om att fått kännedom om denna byteshandel och att svenska vapen var inblandade. hade då försökt använda sitt inflytande för att stoppa handeln. Eftersom han därigenom blev ett hinder för krigföring hade högsta ledning beslutat att låta mörda honom. Beträffande Robot 70 hade Banisadr sagt sig sakna egen information men tillagt alla säger att den finns där och att den spelat en avgörande roll i kriget. På särskild fråga från hade Banisadr angående relationen Iran-PKK sagt att han var okunnig om 22 är ett franskt ord som betyder ungefär hög eller aktningsvärd. PKK men att han kände till uppgifterna om att mordet på skulle ha beslutats och planerats i . Han var mycket skeptisk till dessa uppgifter. höll PU (, , och ) förhör med . infor- merade bl.a. om PKK:s relationer till , vilka han kommit att in- tressera sig för via den information han erhållit genom tidningsläsning och . Han berättade om sitt och polismannen besök hos Banisadr. Han hade uppfattat denne som en välvilligt inställd person men beträffande lösningen på mordet hade hans berättelse varit allmänt hållen. Banisadr hade inte nämnt några källor. framhöll vidare att hans slutsats var att relationerna mellan ledning och PKK kunde beläggas genom tidningsurklipp m.m. och att PKK därmed kunde ha haft en roll i det som inträffat i . Han menade att det var långsökt att tro att franska vapenhandlares vrede låg bakom mordet. Motivet borde i stället sökas i det farligaste som höll på med – medlingsuppdraget i kriget /. I slutet av förhöret finns följande antecknat Förhöret avser fortsättningsvis personliga förhållanden och relationer inom och utom . Det har vid förhöret överenskommits att CARLSSONs informationer i detta avseende ej skall ingå i protokollet, då de ej är av sådan art att de utgör något spaningsuppslag i mordfallet. hördes den förre ambassadören i , , upplysningsvis av PU. Bundy, som var ambassadör i under tiden april 1980-juni 1985, berättade bl.a. följande. Kriget /bröt ut . Kort efter krigsutbrottet fick en förfrågan om han ville bli FN:s medlare i kriget. kom därefter under tre tillfällen – 1980, -81 respektive -82 – att besöka i denna egenskap. Såvitt Bundy kunde bedöma uppskattade som medlare men landet ville inte ha slut på kriget. uppskattade också besök hos senapsgasskadade iranska soldater på ett sjukhus i . Inte heller fanns några fientliga uttalanden om i iranska tidningar. På särskild fråga till Bundy om denne hört talas om att iranska prästerskapet vid en sammankomst skulle ha beslutat om avrättning, svarade denne att han aldrig hört talas om detta och att han inte kunde se något motiv för ett sådan beslut. hade Bundy blivit uppkallad till iranska UD som hade gett uttryck för missnöje med att vissa leveranser från uteblivit. Bundy hade funderat över om dessa leveranser varit avsedda för den kemiska anläggningen utanför eller om det gällt färdiga vapensystem. hade det också ryktats om att stoppat krutleveranser till . Bundy ansåg det långsökt att försöka finna någon koppling mellan mordet på och irritationen och ilskan i över att han stoppat leveranser som ställts i utsikt. Slutligen uppgav Bundy att det inte framkommit något som tydde på att Robot 70 skulle finnas i . Han hade aldrig fått några frågor härom, varken från andra ambassader eller militärattachéer. PM från UD. upprättade , UD, en promemoria beträffande , krigsmaterielfrågor och relationer till den saudiska kungafamiljen. Promemorian är mycket kortfattad. Beträffande påstådd vapenexport till innehåller den endast en anteckning att hos tjf utrikesminister klagat över svensk vapenexport till . Enligt en promemoria daterad samma månad konstaterade KMI att nämnd utrustning inte vare sig tillverkades eller försåldes av svenska företag. Ytterligare material från inkom till PU ytter- ligare material från skickade för kännedom ett häfte 113 frågor om svensk vapenexport till . En utredningsman vid PU har i anledning av detta material upprättat två sammanställ- ningar, daterade respektive , över innehållet. I sammanställningarna ingår också sammanfattningsvis vad (se CIA-avsnittet) uppgivit angående ett påstått kontrakt om leverans av Boforsvapen till . – som är relativt omfattande – sägs bl.a. att har indicier på att planerade att sälja 400 Robot 70 via till . Vid en jämförelse mellan och uppgifter konstaterar utredningsmannen att olikheterna är påfallande. Enligt skulle motivet för mordet på kunna vara att denne stop- pat en vapenleverans till . skulle i så fall ligga bakom mordet. Enligt skulle motivet i stället vara att exporterade vapen till , vilket och inte kunde acceptera. CIA och skulle därför ligga bakom mordet. inkom ytterligare omfattande material från består av ett kalendarium över händelser rörande påstådda vapenaffärer med . Sammanställning upprättad i , registrerad i PU 1992. registrerades i PU en sammanställning upprättad i av spaningsledaren och utredningsmannen . Sammanställningen, som upptar uppgifter som kan tyda på att leveranser av krigsmateriel förekommit till , är daterad . Sammanställningen i original skickades efter upprättandet till Originalet förvaras enligt anteckning i s.k. UD-pärm.