sou · GNB388d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Piketbussen är även från larmsynpunkt mer intressant, eftersom den till skillnad från bil anlände som en följd av anropet över polisradion. Om ambulansen varit på mordplatsen åtminstone när den for till sjukhuset, måste polispiketen ha varit på plats senast en halv minut , dvs. Utgår man i stället från att ambulansen varit på mordplatsen och att den anlände en minut efter polispiketen, dvs. den andra änden av det möjliga 182 Brottsutredningen i översikt tidsintervallet, skulle det innebära att polispiketen anlänt redan 23.23 till mordplatsen.32 Som ovan redovisats förefaller det oss troligt att ambulansen varit på plats minst . Det betyder att det också är troligt att polis- piketen varit på plats senast 23.24.30. Tidpunkten för larmanropet. Det är ostridigt att patrullen i Söder- malmspiketen svarat på SBC:s larmanrop och att den då befunnit sig vid samt att den omgående kört till mordplatsen. Det kan ha tagit bortåt från det att larmanropet gick ut till det att piketbussen var på mordplatsen. 33 Tiden för larmanropet kan således beräknas till tidigast 23.22.30 och senast 23.25.00. Bedömer man, som vi gjort, det som troligt att polispiketen var på plats senast 23.24.30, innebär det sagda att larmanropet gått ut senast 23.24. Ett sätt att komma något längre i precisering är att väga in omstän- digheterna kring taxichauffören uppgifter. Han påkallar uppmärksamhet efter det att växeltelefonisten över taxiradion bekräftat kollegan larm. Växeltelefonisten lämnade denna bekräftelse innan hon ringde till LAC om ambulans. Det samtalet finns som framgått registrerat, det påbörjades 23.23.40. Om man vidare utgår från att hon ringde detta samtal direkt efter det att hon bekräftat larm, bör kontakt med och ha ägt rum ungefär som växel- telefonisten får kontakt med LAC, dvs. Det bör ha tagit högst att komma till mordplatsen från den plats på där han talat med . Denna beräkning är oberoende av vad man antar om den tid ambulanspersonalen tillbringade på brottsplatsen. Den kan därför an- vändas som en kontroll av de slutsatser som dragits utifrån dessa antaganden. Den bygger således dels på den säkra uppgiften om när växeltelefonisten vid taxi ringde till LAC om ambulans, dels på att hon bekräftat polislarmet över taxiradion, dels på taxichauffören uppgift att han hört denna bekräftelse och 32Antagandet är teoretiskt. Att Södermalmspiketen skulle ha anlänt 23.23 är i praktiken uteslutet. Då pågick ännu vittnet larmförsök. På bandet hörs och hans passagerare tala. Det finns ingen anledning att tro att skulle ha hängt kvar på linjen för att larma polis, om polisen redan hade anlänt. Den första polispatrullen kan således ha anlänt tidigast då larmförsöket avslutades, vilket var cirka 23.23.40. 33Detta avser tiden från det att anropet påbörjades till det att patrullen var på plats. Kommunikationen mellan sambandscentralen och patrullen kan ha pågått . Det är alltså möjligt att radiokommunikationen avslutades kort innan patrullen kom fram. Brottsutredningen i översikt 183 därefter omgående påkallat uppmärksamhet, dels på att bil därefter åkt snabbt och direkt till mordplatsen. Beräkningen leder med vissa avrundningar till slutsatsen att bil anlänt till mordplatsen 23.24, eller strax därefter. Om man till detta lägger antagandet att Södermalmspiketen anlänt efter och att det tagit den att köra från det att larmanropet gick ut, kan tidpunkten för larmanropet bestämmas till kort före den tidpunkt då an- lände till mordplatsen. Det stämmer med en uppgift som lämnat, nämligen att han hörde larmanropet över radion när han svängde in på på väg till mordplatsen, dvs. innan han var framme. Det skulle med andra ord innebära att larm- anropet gick ut omkring 23.24 eller strax . Det är i princip samma resultat som en beräkning utifrån antagandet att Sollentuna- ambulansen tillbringade på mordplatsen leder till. Beträffande larmanropet föreligger dock en dokumenterad uppgift som gör att tiden kring 23.24 kan sättas i fråga. På det s.k. LAC-bandet finns nämligen ett samtal registrerat 23.24.40, där operatören vid SBC på fråga från LAC uppger sig inte känna till något larm om skottlossning på . Samtalet pågick till 23.25.10. 23.26.00 ringde , fortfarande enligt LAC-bandet, tillbaka till LAC och uppgav att SBC fått in larmet. Det finns ingen tidigare utredning om dessa samtal; är inte hörd av vare sig polisen eller tidigare kom- missioner. I detta sammanhang utgör emellertid uppgiften om detta samtal en kontraindikation, som inte stämmer med vad vi i övrigt be- dömt som troligt, se vidare kapitel 4, Fördröjning i sambandscentralen m.m. De exakta tiderna för när mordet inträffade och för händelser i det följande skeendet är fragmentariskt dokumenterade. Det är svårt att under de förutsättningarna i efterhand rekonstruera ett händelseförlopp som varat . Med reservation för att upp- gifterna måste betraktas som ungefärliga och att även andra osäkerheter föreligger har vi kommit fram till följande. Tidpunkten för mordet kan beräknas till cirka 23.21.30. Den första larmade polisbilen anlände till mordplatsen senast 23.25.30. Det grundas på att ambulansen, som lämnade mordplatsen 23.28, varit där minst och att den anlänt minst en halv minut efter den larmade polisbilen. Eftersom det förefaller oss troligt att ambulansen var på plats minst , beroende på de åtgärder som personalen ostridigt vidtog på platsen, förefaller det oss också troligt att den första larmade polispatrullen anlände senast 23.24.30. 184 Brottsutredningen i översikt Larmanropet gick ut när den larmade polisbilen befann sig vid . Det är troligt att det gått bortåt från den tidpunkten till polisbilens ankomst till brottsplatsen. Larmanropet har då gått ut senast 23.25, troligen senast 23.24. Beträffande den sistnämnda bedömningen finns dock en uppgift på det s.k. LAC-bandet om ett samtal där en operatör på SBC uppger sig inte känna till händel- sen klockan 23.24.40. Detta understryker möjligheten av att larmet trots allt inte gått ut förrän 23.25. 3Vissa generella utredningsåtgärder m.m. I detta kapitel redovisas en del generella utredningsåtgärder. Med generella utredningsåtgärder avses här åtgärder som inte vidtagits i efterforskandet av viss gärningsman eller med bäring på något särskilt motiv eller någon särskild brottshypotes. Till åtgärder av det slaget hör flera av de saker som rutinmässigt görs i en brottsutredning med okänd gärningsman. Sådana åtgärder vidtogs tidigt i utredningen och de har då varit föremål för redovisning och granskning av de tidigare kommis- sionerna. Beträffande inledande spaningsinsatser, brottsplatsundersök- ning, tipsmottagning, kontakter med rättsläkare och andra experter, registrering, m.m. hänvisar vi därför till i första hand Juristkommissio- nens rapporter, där åtgärder och förhållanden av detta slag behandlas. Vår redovisning inskränker sig till sådant som gjorts senare eller som av andra skäl behöver redovisas ytterligare. Det gäller tre huvud- avsnitt, som vi granskat särskilt: Kartläggningen av per- sonliga förhållanden, Vapen- och ammunitionsundersökningarna samt Inhämtandet av utrikespolitisk sakkunskap via UD. Under rubriken vi vissa andra generella utredningsåtgärder, som vi ansett oss böra uppmärksamma. Det gäller bl.a. utredningen av walkie- talkie-observationer, utsändandet av de s.k. fantombilderna och utlys- ningen av en belöning för tips som kunde leda till att gärningsmannen grips. Vi har även låtit göra en specialstudie av de s.k. dörrknackningar som förekom efter mordet. Till generella utredningsåtgärder hör också analyser av den typ som gjordes i arbetet med gärningsmannaprofilen, . Detta arbete redo- visas särskilt i kapitel 7. Kapitlet avslutas med våra sammanfattande anmärkningar, där vi riktar särskild uppmärksamhet mot vissa förhållanden och redovisar vissa synpunkter. 186 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 3.1Kartläggning av personliga förhållanden Den kartläggning av personliga förhållanden som gjorts har i PU-materialet registrerats under avsnittet T Kartläggning av offrets personliga förhållanden .1 Huvudavsnittet består främst av förhör med personer som kunde tänkas ha kännedom om personliga förhållanden, såsom anhöriga, vänner och medarbetare. Det finns vidare dokumentation av tekniska säkerhetsskyddsundersökningar, kontroll av vilka möjligheter som fanns till övervakning av bostaden etc. En del av materialet inne- håller kopior av dokument som återfanns i det säkerhetsskåp som fanns på . I avsnittet finns också tips som rör personliga för- hållanden och utredningsåtgärder i anledning av dessa. Dessa uppslag redovisas bland övriga enskilda uppslag i kapitel 5. 3.1.1Förhör med närstående personer Under två skilda uppslag i detta avsnitt återfinns samtliga förhörs- protokoll, konfrontationsprotokoll och de övriga utredningsanteck- ningar som avser respektive . En redo- görelse för dessa återfinns på annan plats i kommissionens material (se kapitel 6, Särskilt om förhörsåtgärder m.m. under medverkan av måls- äganden ). De har i mycket liten utsträckning berört personliga förhållanden. Beträffande formerna för förhören med kan följande tilläggas. Vid det samtal som rikskriminalchefen hade med f.d. rikskriminalchefen (se kapitel 6, Särskilt om förhörsåtgärder m.m. under medverkan av måls- äganden ) bekräftade en uppgift om att han och utredningsmannen tagit med i en spaningsbuss från rikskriminalen och åkt till biografen . uppgav att det troligen inte upprättats några anteck- ningar över denna vallning. Det finns inte någon känd dokumentation över denna utredningsåtgärd. Det är alltså oklart vad den innefattade. Det har vidare hållits ett antal förhör med son . Han hördes, såvitt framgår av dokumentationen i avsnittet, första gången . Han förhördes endast om en 1 Detta avsnitt består av ett huvudavsnitt och två underavsnitt; TA Privat och TB Dokument från Palmes tjänsterum. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 187 händelse – en demonstration av EAP – som ägt rum i , då tillsammans med fadern befunnit sig där. förhördes om sina kontakter med respektive , då greps. hölls så ett relativt omfattande förhör med . Det hölls på begäran och han berättade under förhöret allmänt om föräldrarnas vanor, om hot och hotbilder, om inträffade incidenter, om livvaktsskyddet, om för- hållandena efter mordet, om fantombilden, om 33-åringen, om och om förhållandena inför rättegången. Till förhören med närstående kan även räknas förhören med , dåvarande flickvän, som var med på biografen under mordkvällen. hördes första gången . Protokollet från detta tillfälle består av endast tre rader där det konstateras att hon inte gjort några iakttagelser. Ett nytt, betydligt utförligare, förhör med henne hölls . fick då berätta om händelserna under hela morddagen. hölls också en rekonstruktion med henne. kontaktades på nytt med en kompletterande fråga rörande hennes uppgift om att det ringt på hennes lägenhetsdörr under det telefonsamtal hon haft med . 3.1.2Förhör med medarbetare m.m. Omkring efter mordet kontaktades medarbetare till . Syftet var att kartlägga hans personliga förhållanden. De första som kontaktades var de närmaste medarbetarna i Statsrådsberedningen. Med hjälp av statssekreteraren i , , upprättades en förteckning över personer som i arbets- livet bedömdes stå nära. Förteckningen upptar namn på 16 personer. Personerna är följande: statssekreteraren , statsministern , pressekreteraren , f.d. pressekreteraren , departementsrådet , statssekreteraren , assistenten , sak- kunniga , generaldirektören , ambassa- dören , statssekreteraren , socialchefen , partisekreteraren , , och departementssekreteraren . Förteckningen upptar också fyra namn under rubriken pensionärsgänget: , , och . Samtliga personer i förteckningen har hörts i utredningen . Utredningen sköttes huvudsakligen av den 188 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. s.k. privatgrupp, som bildades vid rikskriminalen under ledning. Utöver de totalt 20 personerna i förteckningen har ytterligare ett 40- tal personer förhörts i denna del, många vid upprepade tillfällen. Förhör har sålunda ägt rum med bl.a. statsråden samt med anställda vid social- demokratiska partikansliet i och förbundsskolan Bommers- vik. Merparten av förhören ägde rum . Vid förhören har de hörda personerna fått berätta hur och när de kommit i kontakt med , när de senast såg honom och vilket intryck han då gjorde, om nämnde något om hot, om eventuella händelser som möjligen kunde sättas i samband med mordet samt om de kände till några tänkbara motiv till mordet. Förhörs- protokollen är ofta kortfattade. Under förhören har också andra uppgifter inhämtats. Genom sekreterare, som förhörts vid upprepade tillfällen före mordet, om brev- och posthanteringen, om telefonsamtal och om andra rutiner rörande . Via en person, som an- svarade för skriftväxling, dvs. hade att ta del av inkom- mande post och utarbeta förslag till svarsskrivelser, har PU inhämtat uppgifter om underliga brevskrivare. Genom den personen har också framkommit att alla brev som bedömdes innehålla hot mot skickades direkt över till säkerhetspolisen utan föregående diarieföring Uppgifter som framkommit genom förhören i denna del har på olika sätt följts upp av PU. Som exempel kan nämnas uppföljningen av engagemang morddagen. Hans program såg enligt den dokumentation som finns i denna del av materialet ut på följande sätt: Tennis med i . anlände till Statsrådsberedningen. hade på vägen från tennishallen besökt Ströms Herr ekipering i hörnet /. Besök av ambassadör. Besök av personal från partiexpeditionen och sam- manträde angående vissa fonder. ambassadör på besök. Besök av AIC (, Arbetarrörelsens Internationella Centrum). Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 189 PU har i denna del hållit förhör med , en anställd vid , fyra andra i tennishallen närvarande tennis- spelare, fem anställda vid , sekreteraren vid Socialdemokraternas partiexpedition, som var föredragande vid sam- manträdet angående vissa fonder, chefredaktören vid tidningen anställd och fotografen samt . Härtill kommer att PU inhämtat livvakternas rapportering över körningen till och åter, anteckningar över besöket av ambassadör samt listor över de personer som sökt bidrag ur de fonder som sammanträdet rörde. Under förhören i denna del av ut- redningen har också diverse tips och annat kommit fram. Bland de hörda förekom kritik mot utredningen i denna del. Parti- sekreteraren har i ett förhör framhållit att han inte varit helt nöjd med det sätt på vilket polisutredningen bedrivits. Det förhållande han pekade på som rör denna utredningsdel var att han själv inte förhörts förrän efter mordet. Han hade trott att han genom sin långa erfarenhet och sina kunskaper om partiet var en av de första som polisen skulle kontakta. Han framhöll också under förhöret att han ansåg att polisen nonchalerat uppfattning och att det redan första eller efter mordet upp- stått en blockering mellan och polisen. Vidare berättade han om ett samtal som en av de anställda vid partiexpeditionen fått från en kvinna som sagt sig vilja lämna uppgifter. Detta hade meddelats polisen. Polisen hade emellertid ansett att den anställde skulle fortsätta kontakten med kvinnan. Detta var emot. Han ansåg att det hela var polisens sak. Inhämtade uppgifter om engagemang tiden före mordet, om rutinerna för livvakter m.m. I en av säkerhetspolisen upprättad promemoria finns en sammanställning över tider och engagemang . Sammanställningen bygger på uppgifter av sekreterare och livvakter. Som bilaga till promemorian finns en handling upprättad kallad Modus operandi. I denna redogörs för de rutiner som gällde för livvakter. Av handlingen framgår att livvakterna skulle vara åtta till antalet, med en reserv. De skulle tjänstgöra två åt gången i taget. Det fanns två förutbestämda hämtnings- och lämnings- platser, den s.k. Apotekshörnan och . 190 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. belägen i korsningen /, från , där hade sin bostad. Hämtning respektive lämning vid skedde vanligen utanför entrén. Kvällar eller sena eftermiddagar skulle dock hämtning och lämning ske på sjunde våningen, där hade sitt tjänsterum. Av samma handling framgår också att avvikelser ibland skedde på begäran. En ofta använd replik i detta sammanhang var Jag ringer om jag behöver er. I en annan av säkerhetspolisen upprättad promemoria konstateras att aktivitet i stort sett var okänd för säkerhetspolisen trots att polisen efter mordet förutom livvakterna förhört personalen i Statsrådsberedningen. Tekniska säkerhetsskyddsundersökningar i samband med mordet I en av säkerhetspolisen upprättad promemoria med bilagor beskrivs de tekniska säkerhetsskyddsundersökningar som före- tagits i samband med mordet på . Handlingarna registre- rades i PU då tillträtt som spaningschef. gjorde säkerhetspolisen tillsammans med repre- sentanter från en undersökning av telefonlinjerna från bostad på till telefonstation . Inget anmärkningsvärt iakttogs. begärdes en säkerhetsskyddsundersökning i bostad. Kriminalinspektör har i en promemoria daterad redogjort för hur han och kollegan påbörjat säkerhetsskyddsundersökning av stats- ministervåningen på . De kontrollerade därvid tele- fonerna, snabbtelefonanläggningen och porttelefonen. Vidare gjordes en visuell undersökning av väggar och socklar i statsministerns arbets- rum, vissa elektriska apparater kontrollerades liksom viss lednings- dragning. Slutligen gjordes svepsökning med radio. Ingenting framkom som kunde tyda på obehörig avlyssning. , , utfördes en teknisk säkerhetsskydds- undersökning i . Inte heller här fanns det något som tydde på obehörig avlyssning. fortsattes säkerhetsskyddsundersökningen i bostad. En del ytterligare kontroller gjordes och svepsökning företogs med hjälp av en svepsökningsbuss parkerad vid . Inget anmärkningsvärt noterades. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 191 kontrollerades också i i anledning av misstanke om olovlig telefon- avlyssning. Dessutom genomfördes en svepsökning. Inte heller här fanns något som tydde på att telefonen eller de aktuella rummen skulle vara föremål för avlyssning. I anledning av mordet på kontrollerades även vissa andra personers bostadstelefoner. Detta gällde bl.a. utrikesministern liksom kabinettssekreteraren i . Kontrollen skedde i anledning av uppgifter de själva hade lämnat. företogs en undersökning av säkerhetsskåp, placerat i hans tjänsterum. Eftersom ingen hade koden till skåpet öppnades detta med hjälp av låstekniker från säkerhets- polisen. Förutom personal från säkerhetspolisen närvarade departe- mentsrådet och sekreterare. Beträffande innehållet, se under följande rubrik. Handlingarna som återfanns i säkerhetsskåp innehöll så gott som uteslutande handlingar rörande medlaruppdrag i kriget , men även en del andra tjänstehandlingar. Vidare inne- höll det kopior av skriftväxling med taxeringsmyndigheten i i det s.k. Harvardärendet samt ett fåtal handlingar rörande privata ekonomiska förhållanden. Det kan nämnas att det bland handlingarna finns en promemoria över det samtal som fört med ambassadör vid dennes besök hos . Det framgår därvid att samtalet främst rört det rådande läget i . framförde ambassadören att man från irakiskt håll var bekym- rad över uppgifterna om svensk vapenexport till . hade instämt i denna oro. I säkerhetsskåpet fanns också en anteckningslapp med ett person- namn och ett telefonnummer. Telefonnumret visade sig vid kontroll gå till en fondkommissionär. PU undersökte vem personen var. Vid ett förhör med vederbörande framgick att varit i kontakt med honom för att omvandla konvertibla skuldebrev till aktier. Vid förhöret framkom att personen i fråga hade förhörts om samma sak av polisen. Detta visade sig stämma; ett protokoll över det tidigare förhöret återfanns , troligen 1993. 192 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. Undersökning av säkerhetspolisen av huruvida hade varit föremål för fysisk övervakning fick en kriminalkommissarie vid i uppdrag att organisera en utredningsgrupp, som skulle undersöka och analysera om hade varit föremål för övervakning. Utredningsgruppen redovisade resultatet . Under arbetet hade gruppen bearbetat cirka 1200 tips, varav cirka 400 stude- rats mer ingående. Gruppen hade även tagit del av förhör med medarbetare, livvakter och . I redovisning skilde man mellan kartläggning (en övervakningsform där objektets vanor och rutiner studeras från en eller flera dolda positioner ) och övervakning (fasen efter kartläggningen där efterföljande är den primära arbetsmetoden). Gruppen redovisade följande slutsatser beträffande kartläggning: Det har inte kunnat konstateras om har utsatts för kartläggning i eller vid . Olika tips har angett fastigheter i som tillhåll för övervakare eller som observationslokaler. Tipsen har studerats och gruppen har inte kunnat avfärda de misstankar som tipsen givit upphov till. Vad som talar mot att en observationslokal använts är att det finns relativt få fastigheter som är lämpliga härför och att sikten är starkt begränsad var man än skulle sitta. Att kartlägga rutiner vid promenaden till och från statsråds- beredningen torde inte ha utgjort en alltför omfattande arbetsinsats för någon intresserad. Det bedöms dock som mindre sannolikt att spaning mot , för att kartlägga tider och rutiner till och från statsrådsbered- ningen, har utförts från position på . Beträffande övervakning ansåg gruppen att en övervakning av bostaden i inte kunde uteslutas. Beträffande tunnelbanefärden finns endast en observation som möjligen skulle kunna tyda på att en övervakning ägt rum under färden. Det är för övrigt inte direkt förvånande att observationer som kan tyda på en över- vakning under färden saknas, även om en sådan ägt rum. Det är naturligt att den på en sådan plats och under sådana omständigheter inte skulle kunna noteras. En övervakning kan dessutom ha skett genom transport i en annan vagn än den makarna färdades i. Vissa generella utredningsåtgärder m.m. 193 Slutsatsvis anförde gruppen följande: Det som talar för att en övervakning kan ha ägt rum är: àatt iakttagelser gjorda på geografiskt helt skilda håll uppvisar signale- mentsmässig samstämmighet på flera punkter àatt iakttagelser kan länkas mellan – Grand – Gruppen bedömer att det fram till inte kan uteslutas att det förekommit övervakning av . Analysen talar för att varit övervakad samt från det att han lämnade bostaden fram till det att han mördades . Det har ur analysmaterialet utkristalliserats två personer som kan ha delta- git i en övervakning. Därutöver kan ytterligare en person skönjas. Således bör operationen ha genomförts av minst tre personer förutom mördaren. På grund av att det saknas väsentliga iakttagelser kring centrala moment kan det inte bedömas hur denna grupp har varit organiserad eller vilken grad av kompetens och erfarenhet den haft. Undersökningen grundades på en värdering av de vittnesmål som vid tiden förelåg. har flera vittnesmål från omvärde- rats, se t.ex. om den s.k. Skuggan, under Publicering av de s.k. fantom- bilderna nedan. Någon direkt uppföljning av denna undersökning har såvitt framgår av PU-materialet inte gjorts. Bedömningen i GMP var närmast att det saknas tecken på såväl kartläggning som övervakning, se utdraget ur GMP i kapitel 7. Det torde också vara den gängse bedömningen inom PU numera. Inhämtande av uppgifter om anställda vid partiexpeditionen inhämtade PU en förteckning över de personer som – hade varit an- ställda vid Socialdemokratiska partiexpeditionen. Förteckningen upptar även anställda vid , som hade kontor i samma fastighet. På uppslaget finns följande anteckning: i de vanliga polisregistren har inte visat något anmärk- ningsvärt. inhämtades också information om besökt partiexpeditionen – . 194 Vissa generella utredningsåtgärder m.m. höll PU ett samtal med partisekreteraren . lämnade särskilda uppgifter om ett antal anställda. Det kunde t.ex. röra personer som i sitt arbete haft vissa utländska kontakter.