sou · GNB363d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Ovan har redovisats ett antal exempel på kompetensutveckling inte minst genom samarbete mellan kommuner och högskolor. Kommittén är övertygad om att denna form av samarbete kommer att utvecklas, bl.a. inom ramen för regionala utvecklingscentra. Det förekommer i allt högre grad att högskolekurser ges på distans. Ett sådant exempel har redovisats ovan, där elva universitet och hö g- skolor i samverkan utformat ett antal utbildningar inom ett Vidare- utbildningsprogram som genomförs på distans med hjälp av modern kommunikationsteknik. , , bedrev ett hundratal försöksprojekt med distansutbildning inom högskola, fol k- bildning, komvux och i samarbete med AmuGruppen och företag. I sitt slutbetänkande redovisar DUKOM ett antal av dessa.147 vill uttala sitt stöd för fortsatt ökning av antalet utbil d- ningar på distans, liksom en utveckling av distansutbildningsformen som sådan. Som framgått räknar med att särskilt specialiseringarna inom den nya lärarutbildningsstrukturen kommer att kunna erbjudas också för distansstudier, vilket är en fördel för dels ver k- samma lärare, dels studenter i grundutbildning som önskar delta i en kurs vid en annan högskola. 147 Flexibel utbildning på distans (SOU 1998:84); se även På distans; Utbil d- ning, undervisning och lärande av och di- stansutbildning av (SOU 1998:83) samt Utvärdering av distansutbildningsprojekt med IT-stöd av (SOU 1998:57). har ovan betonat att lärares kompetensu t- veckling är en del av lärarutbildningen. Detta ställningstagande får ko n- sekvenser på alla nivåer. Den enskilde läraren bör se på sin utveckling i yrket som ett liv s- långt lärande. Var och en som arbetar i en verksamhet har ansvar för att reflektera över sitt arbete och vilka krav på kunskaper som olika situ a- tioner ställer. Ledningen för förskolan, förskoleklassen, skolan, fritid s- hemmet och vuxenutbildningen har ett särskilt ansvar för att den lärande organisationen också inbegriper de anställda. Läroplanerna innehåller redan stadgandet att Rektorn ... har, inom givna ramar, ett särskilt an- svar för att ...lärare och annan personal får möjligheter till den komp e- tensutveckling som krävs för att de professionellt skall kunna utföra sina uppgifter... Det finns inte något enskilt stadgande i läroplanerna som pekar ut lä- rarnas skyldighet att utveckla sin kompetens men i sin helhet innebär de ett sådant krav. Lärarutbildningskommmittén anser det vara naturligt både ur den e n- skilde lärarens, arbetslagets, rektors och kommunens synvinkel att det finns en individuell utvecklingsplan för var och en av lärarna. Att up p- rätta en sådan plan borde vara en naturlig del av ett utvecklingssamtal. Kommittén vill dock inte föreslå någon statlig reglering av ett sådant förfarande med hänvisning till Avtal 2000 och de avsiktsförklaringar som parterna utfärdat i anledning av avtalet. Kommittén föreslår dock att det avsnitt i skollagen som behandlar kommuners och landstings skyldigheter för fortbildning får en annan och mera tvingande lydelse. Som framgår ovan föreslår kommittén också att begreppet fortbildning ersätts med kompetensutveckling. Varje kommun och landsting skall se till att fortbildning anordnas för den personal som har hand om utbildningen. Kommuner och landsting skall vinnlägga sig om en planering av personalens fort- bildning. Varje kommun och landsting skall se till att kompetensutveckling anord- nas för den personal som har hand om utbildningen. Det skall finnas en plan för kompetensutvecklin gen. Kommittén anser således att den enskilde läraren i första hand har ett ansvar för sin egen kompetensutveckling, i andra hand arbetsgivaren för att personalen får den kompetens som arbetet kräver. Kommittén vill också betona vikten av att arbetsgivaren skapar tidsmässiga och ekono- miska förutsättningar för att personalen skall kunna ta sin del av ansv a- ret för kompetensutvecklingen. Den grundläggande lärarutbildningen ger ett tillskott av n y- examinerade lärare som motsvarar endast en mycket liten andel av den totala lärarkåren. Kompetensutvecklingen handlar således inte primärt om att färdigutbilda en grupp unga och mindre erfarna lärare utan fastmer om att utveckla och behålla kompetensen hos majoriteten av lä- rare som redan arbetar i en starkt föränderlig sko lverksamhet Skolan står inför ett stort lärarförsörjningsproblem genom ökade elevkullar och många pensionsavgångar bland lära r- na. Förstärkta insatser av olika slag behöver omgående vidtas för att underlätta rekryteringen av lärare till skolan. Men det handlar också om kommunens ansvar att genom framförhållning och medveten persona l- planering bevaka det behov som finns i kommunen så att personalfö r- sörjningen bl.a. genom kompetensutveckling av verksamma lär a- re. Ställningstagandet ovan att kompetensutveckling är en del av läraru t- bildningen får för statens vidkommande följande konsekvens: Staten – i form av och regeringen – bör enligt Lärarutbildningsko m- mitténs uppfattning fortfarande se utvecklingen av lärarnas kompetens som ett led i statens styrning av skolan. Fördelningen av ansvaret mellan arbetsgivaren, kommunen och , och staten bör dock precise- ras. Statens ansvar bör koncentreras till att skapa förutsättningar för att kompetensutveckling skall komma till stånd. Staten bör göra detta g e- nom att ange mål för utvecklingen av skolverksamheten samt genom att ge uppdrag till universitet och högskolor att ställa utbildning till förf o- gande. Slutligen är det statens uppgift att följa upp och utvärdera hur lärarnas kompetensutveckling sköts. De av och regeringen angivna målen för verksamheten i förskolan, förskoleklassen, skolan, fritidshem och vuxenutbildningen skall även i fortsättningen vara en utgångspunkt för bedömningen av lärarnas behov av kompetens och de insatser som behövs för att öka kompetensen. Regeringen och kan också ange särskilda mål för lärares kompetensutveckling i anledning av den nationella utveck- lingsplanen och i de årliga budgetpropositionerna och regleringsbreven. Kommittén anser att regeringen och vid beslut om reformer bör bedöma också om ett genomförande förutsätter kompetensutveckling av lärarna. Vid omfattande sådana behov bör regeringen och överväga om staten skall ställa särskilda medel till förfogande, vilket förekommit tidigare vid stora reformer. Oberoende av om särskilda sta t- liga medel anvisas eller ej har arbetsgivaren ansvaret för att personalen får förutsättningar att genomföra verksamheten i enlighet med målen. Som framgått är det också och regeringens uppgift att g e- nom utbildningsuppdrag till universiteten och högskolorna se till att des- sa ställer utbildning till förfogande för verksamma lärares kompetensu t- veckling. förutsätter att regionala utvec k- lingscentra blir fora för dialog och samarbete mellan högskolorna och kommunerna i dessa frågor. Särskilda medel för utveckling av vissa b estämda områden Som framgått av redovisningen ovan har regeringen och för kompetensutveckling inom olika områden anvisat särskilda medel som fördelas efter ansökan. Också har resu r- ser som fördelas efter ansökan. Sådana särskilda satsningar innebär en avvikelse från statens gängse roll att vara den som formulerar målen för utveckling medan kommuner och landsting har ansvar för att deras per- sonal har kompetens att utföra sina uppgifter. Staten har också ett u t- värderingsansvar. De särskilda satsningarna innebär att staten mera d i- rekt initierar projekt inom olika områden. Det förekommer kritiska röster från kommunhåll mot att staten på detta sätt stör den planering som pågår i kommunerna och att det i n- nebär ett stort arbete att göra ansökningar om särskilda medel, som man sedan kanske inte får. Förfarandet kan leda till ett system av proffssökare som – i värsta fall utan kontakt med resten av personalen i verksamheten – söker medel ur alla särskilda anslag som finns. kan ha en viss förståelse för denna kritik men menar dock att en särskild satsning sätter fokus på ett eftersatt o m- råde och att arbetet med att formulera ansökan är värdefullt i sig. Det sätter igång en utveckling som förmodligen annars inte hade kommit till stånd. Det vore också märkligt om staten avstod från möjligheten att påverka en utveckling. Kommittén konstaterar att de särskilda medlen på detta sätt haft stor betydelse och bedömer det så att utvecklingen kna p- past hade kommit till stånd om medlen hade fördelats jämnt mellan kommunerna – en jämn medelsfördelning är ingen garanti för likvärdi g- het. vill också framhålla vikten av att det sker en uppföljning inte endast av de projekt som beviljas särskilda medel utan också av i vad mån projekt som inte fick medel ändå kommit till stånd. Erfarenheterna av den särskilda kultur i skolan-satsningen var att många projekt startade trots att de inte kunnat inrym- mas bland dem som fått särskilda medel. Det berodde då på att det visat sig möjligt att genomföra projektet med reguljära resurser och den ent u- siasm som de som planerat projektet kände. Kommittén vill också sä r- skilt framhålla vikten av att studera de kommuner och skolor som inte söker särskilda utvecklingsmedel. Det är inte osannolikt att det är dessa som i första hand borde få stöd i olika former för att utveckla verksa m- heten. Kommittén anser också att det vore värdefullt att studera i vad mån utvecklingen fortskrider när de särskilda medlen för en viss satsning upphört. Kommittén vill emellertid poängtera att det borde finnas en viss sam- ordning mellan olika satsningar så att inte flera instanser in- bjuder till ansökningar för liknande projekt. Kommittén anser också att verkan av utvecklingssatsningar med särskilda resurser förtas om det förekommer många . De särskilda medlen bör inte heller up p- muntra till alltför kortsiktiga satsningar. 11.6Sammanfattning av bedömning och förslag ·Lärarutbildningskommittén föreslår att begreppet kompetensutvec k- ling ersätter fortbildning och vidareutbildning. Kommittén föreslår att 2 kap. 7 § skollagen får en ändrad lydelse: Varje kommun och landsting skall se till att kompetensutveckling anordnas för den per- sonal som har hand om utbildningen. Det skall finnas en plan för kompetensutvecklingen. ·En lärares kompetens är beroende av det sammanhang i vilken lär a- ren verkar. Alla lärare måste därför vara beredda att utveckla sin kompetens för att möta de nya krav som yrket ställer och arbetslaget bör bli en kunskapssökande allians av kollegor. ·Utvecklingen av lärarnas kompetens är en del av statens styrning av förskolan, förskoleklassen, skolan, fritidshem och vuxenutbildning. Statens ansvar är att skapa förutsättningar för kompetensutvecklin g- en av lärare genom att ange mål för utveckling av verksamheten i fö r- skolan, förskoleklassen, skolan, fritidshem och vuxenutbildning, ge- nom att uppdra till universiteten och högskolorna att ställa utbildning till förfogande samt genom att följa upp och utvärdera huvudmännens kompetensutvecklingsinsatser. ·Arbetsgivarens ansvar är att skapa ekonomiska och praktiska föru t- sättningarna för att läraren skall kunna ta det egna utvecklingsansv a- ret. ·Den struktur för ny lärarutbildning som kommittén föreslår är lä m- pad också för verksamma lärares kompetensutveckling. Kommittén menar att studenter i grundutbildning och verksamma lärare med fö r- del kan mötas i samma kurs inom inriktningar och specialiseringar. En kurs som dels erbjuds studenterna i grundutbildning, dels annon- seras som fristående kurs för verksamma lärare måste också i prakt i- ken vara tillgänglig för båda grupperna. ·Regeringen bör vid behov ge universiteten och högskolorna mera pr e- ciserade utbildningsuppdrag när det gäller kompetensutveckling av verksamma lärare, t.ex. att en viss andel av utbildningsplatserna skall förbehållas dessa. ·Kommittén föreslår att bestämmelserna om fem obligatoriska stu- diedagar i grundskoleförordningen och gymnasieförordningen up p- hävs. Resursen skall dock fortfarande användas för personalens kompetensutveckling. ·Kommittén föreslår att regeringen och vid beslut om r e- former skall bedöma om ett genomförande förutsätter speciell ko m- petensutveckling av lärarna. Vid omfattande kompetensutvecklings- behov bör staten anvisa särskilda medel. Oberoende av om så sker, har huvudmannen för verksamheten ansvar för att personalen har kompetens att genomföra verksamheten i enlighet med målen. ·Kommittén anser att regeringen och även i fortsättningen bör anvisa särskilda utvecklingsmedel för att främja utvecklingen av ett prioriterat område; verkan förtas om många satsningar föreko m- mer ; särskilda satsningar bör samordnas och följas upp.