sou · GNB351d1 · 2000-01-01 00:00:00 — En smittbärare har rätt till smittbärarpenning, om han mås- te avstå från förvärvsarbete på grund av EHVOXW HQOLJW VPLWWVN\GGV ODJHQ HOOHU OLYVPH GHOVODJHQ HOOHU I|UH VNULIWHU VRP KDU PHGGHODWV PHG VW|G DY VLVWQlPQGD ODJ HOOHU OlNDUXQGHUV|NQLQJ HOOHU KlOVRNRQWUROO VRP VPLWWElUDUHQ JHQRPJnU XWDQ DWW EHVOXW HQOLJW KDU IDWWDWV PHQ VRP V\IWDU WLOO DWW NODUOlJJD RP KDQ lU VPLWWDG DY HQ VDPKlOOVIDUOLJ VMXNGRP HO OHU KDU HQ VMXNGRP HQ VPLWWD HWW VnU HOOHU HQ DQQDQ VNDGD VRP NDQ J|UD OLYVPHGHO VRP KDQ KDQWHUDU RWMlQOLJW WLOO PlQQLVNR I|GD En smittbärare har rätt till smittbärarpenning, om han må- ste avstå från förvärvsarbete på EHVOXW HOOHU DY OlNDUH DQYL VDG nWJlUG HQOLJW EHVWlPPHOVHU QD L VPLWWVN\GGVODJHQ RFK GHW lU IUnJD RP HQ VMXNGRP VRP DYVHV L VPLWWVN\GGV ODJHQ EHVOXW HOOHU I|UHVNULIWHU VRP KDU PHGGHODWV PHG VW|G DY OLYVPHGHOVODJHQ HOOHU OlNDUXQGHUV|NQLQJ HOOHU KlOVRNRQWUROO VRP VPLWWElUDUHQ JHQRPJnU RFK VRP V\IWDU WLOO DWW NODUOlJJD RP KDQ KDU HQ VMXN GRP HQ VPLWWD HWW VnU HOOHU HQ DQQDQ VNDGD VRP NDQ J|UD OLYV PHGHO VRP KDQ KDQWHUDU RWMlQOLJW WLOO PlQQLVNRI|GD ned eller dras in om smittbäraren inte I|OMHU I|UKnOOQLQJVUHJOHU VRP KDU JHWWV PHG VW|G DY VPLWWVN\GGVODJHQ eller särskilda villkor i samband med ett beslut enligt livsmedels- lagen (1971:511) eller föreskrif- ter som har meddelats med stöd av sistnämnda lag. ned eller dras in om smittbäraren inte LDNWWDU GH UnG VRP OlNDUHQ PHGGHODU HQOLJW VPLWW VN\GGVODJHQ eller särskilda villkor i samband med ett beslut enligt livsmedelslagen (1971:511) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av sist- nämnda lag. 64 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ En smittbärare har rätt till skälig ersättning för resekost- nader i samband med läkar- undersökning, hälsokontroll, vård, behandling eller annan motsvarande åtgärd som sker på grund av bestämmelserna i eller livsmedelslagen (1971:511) eller föreskrifter som har medde- lats med stöd av sistnämnda lag. Ersättning enligt första styck- et utges inte till den del ersätt- ning för resan kan utges enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt person- skadeskydd eller motsvarande äldre lagstiftning. En ansökan om ersättning skall göras skriftligen hos den allmänna försäkringskassa som anges i 12 §. 7LOO HQ DQV|NDQ RP VPLWW ElUDUSHQQLQJ VRP JUXQGDV Sn EHVOXW HQOLJW VNDOO IRJDV HQ NRSLD DY EHVOXWHW HOOHU HWW LQW\J PHG XSSJLIW RP EHVOXWHWV LQQH KnOO 7LOO HQ DQV|NDQ RP VPLWW ElUDUSHQQLQJ VRP JUXQGDV Sn I|UKnOODQGH VRP DQJHV L HOOHU HQ DQV|NDQ RP UHVHNRVW QDGVHUVlWWQLQJ VNDOO IRJDV HWW LQ W\J RP GHQ I|UHWDJQD nWJlUGHQ En smittbärare har rätt till skälig ersättning för resekost- nader i samband med läkar- undersökning, hälsokontroll, vård, behandling eller annan motsvarande åtgärd som sker på grund av bestämmelserna i \GGVODJHQ eller livsmedelslagen (1971:511) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av sistnämnda lag. Ersättning enligt första styck- et utges inte till den del ersätt- ning för resan kan utges enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt person- skadeskydd eller motsvarande äldre lagstiftning. En ansökan om ersättning skall göras skriftligen hos den allmänna försäkringskassa som anges i 12 §. 7LOO HQ DQV|NDQ RP VPLWW ElUDUSHQQLQJ VRP JUXQGDV Sn I|UKnOODQGH VRP DQJHV L VNDOO IRJDV HWW LQW\J HOOHU NRSLD DY EHVOXWHW VRP VW\UNHU EHKRYHW DY nWJlUGHQ 7LOO HQ DQV|NDQ RP VPLWW ElUDUSHQQLQJ VRP JUXQGDV Sn EHVOXW HQOLJW VNDOO IRJDV HQ NRSLD DY EHVOXWHW HOOHU HWW LQW\J PHG XSSJLIW RP EHVOXWHWV LQQH KnOO 7LOO HQ DQV|NDQ RP VPLWW ElUDUSHQQLQJ VRP JUXQGDV Sn I|UHWDJHQ OlNDUXQGHUV|NQLQJ HOOHU KlOVRNRQWUROO VRP DQJHV L HOOHU HQ DQV|NDQ RP )|UIDWWQLQJVI|UVODJ 65 UHVHNRVWQDGVHUVlWWQLQJ VNDOO IR JDV HWW LQW\J RP GHQ I|UHWDJQD nWJlUGHQ Denna lag träder i kraft den 66 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ Lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall Härigenom föreskrivs att 26 a § lagen (1988:870) om vård av missbru- kare i vissa fall skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett LVM-hem kännedom om att en intagen har en sådan smittsam sjukdom som enligt VPLWWVN\GGVODJHQ XWJ|U HQ VDPKlOOV IDUOLJ VMXNGRP, skall den som förestår vården vid hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittspridning. Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett LVM-hem kännedom om att en intagen har en sådan smittsam sjukdom som enligt DQGUD VW\FNHW VPLWW VN\GGVODJHQ XWJ|U DOOPlQIDUOLJ VPLWWVDP VMXNGRP, skall den som förestår vården vid hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittspridning. Denna lag träder i kraft den )|UIDWWQLQJVI|UVODJ 67 Lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH För vård av unga som på nå- gon grund som anges i 3 § behö- ver stå under särskilt noggrann tillsyn skall det finnas särskilda ungdomshem. Om socialnämnden har beslu- tat att den unge skall vistas i ett hem som avses i första stycket skall anvisa plats i ett sådant hem. Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ung- domshem kännedom om att den unge har en sådan smittsam sjukdom som enligt VPLWWVN\GGV ODJHQ XWJ|U HQ VDPKlOOVIDUOLJ VMXNGRP, skall föreståndaren för hemmet under- rättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smitt- spridning. För vård av unga som på nå- gon grund som anges i 3 § behö- ver stå under särskilt noggrann tillsyn skall det finnas särskilda ungdomshem. Om socialnämnden har beslu- tat att den unge skall vistas i ett hem som avses i första stycket skall anvisa plats i ett sådant hem. Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ung- domshem kännedom om att den unge har en sådan smittsam sjukdom som enligt DQGUD VW\FNHW VPLWWVN\GGVODJHQ XWJ|U DOOPlQIDUOLJ VPLWWVDP VMXNGRP, skall före- ståndaren för hemmet under- rättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smitt- spridning. Denna lag träder i kraft den 68 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ Lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH Om den dömde behöver hälso- och sjukvård, skall han vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Kan nödvändig undersökning och behandling inte lämpligen genomföras vid det särskilda ungdomshemmet, bör den allmänna sjukvården an- litas. Om det behövs, får den dömde föras över till ett allmänt sjukhus. Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ungdomshem kännedom om att den dömde har en sådan smitt- sam sjukdom som enligt VPLWW VN\GGVODJHQ XWJ|U HQ VDPKlOOVIDUOLJ VMXNGRP, skall den som förestår vården vid hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittspridning. Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård ges i lagen (1991:1129) om rätts- psykiatrisk vård. Om det finns anledning till det, skall den som enligt första stycket vistas utanför det särskilda ungdomshemmet stå under bevakning eller vara underkastad särskilda föreskrif- Om den dömde behöver hälso- och sjukvård, skall han vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Kan nödvändig undersökning och behandling inte lämpligen genomföras vid det särskilda ungdomshemmet, bör den allmänna sjukvården an- litas. Om det behövs, får den dömde föras över till ett allmänt sjukhus. Får någon som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen och är verksam vid ett särskilt ungdomshem kännedom om att den dömde har en sådan smitt- sam sjukdom som enligt DQGUD VW\FNHW VPLWWVN\GGVODJHQ XWJ|U DOOPlQIDUOLJ VPLWWVDP VMXNGRP, skall den som förestår vården vid hemmet underrättas, om det inte står klart att det inte finns risk för smittspridning. Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård ges i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Om det finns anledning till det, skall den som enligt första stycket vistas utanför det särskilda ungdomshemmet stå under bevakning eller vara underkastad särskilda föreskrif- )|UIDWWQLQJVI|UVODJ 69 Tiden för sådan vistelse skall räknas in i verkställig- hetstiden. I fråga om behandlingen av den som har förts över till en så- dan sjukvårdsinrättning som av- ses i 6 § första stycket andra meningen lagen om rättspsykiat- risk vård för frivillig psykiatrisk vård, tillämpas föreskrifterna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelsen i 8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Statens insti- tutionsstyrelse att besluta om särskilda restriktioner. Denna lag träder i kraft den Tiden för sådan vistelse skall räknas in i verkställig- hetstiden. I fråga om behandlingen av den som har förts över till en så- dan sjukvårdsinrättning som av- ses i 6 § första stycket andra meningen lagen om rättspsykiat- risk vård för frivillig psykiatrisk vård, tillämpas föreskrifterna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelsen i 8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Statens insti- tutionsstyrelse att besluta om särskilda restriktioner. 70 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1974:203) om kriminalvård i an- stalt skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH Om en intagen behöver hälso- och sjukvård, skall han vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Kan erforderlig undersökning och behandling ej lämpligen ske inom anstalten bör den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, får intagen föras över till allmänt sjukhus. Får hälso- och sjuk- vårdspersonal inom kriminal- vården kännedom om att en intagen lider av en sådan smitt- sam sjukdom som enligt VPLWW VN\GGVODJHQ XWJ|U HQ VDPKlOOVIDUOLJ VMXNGRP, skall styresmannen |YV PHG KlQV\Q WLOO IDUD I|U DWW VPLWWDQ VNDOO VSULGDV. trisk tvångsvård för en intagen ges i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Förlossning av intagen kvin- na skall såvitt möjligt ske på sjukhus. Om det behövs, skall kvinnan före förloss- ningen överföras dit eller till annan institution där hon kan erhålla lämplig vård. Om anledning föreligger där- till, skall den som enligt första )|UHVODJHQ O\GHOVH Om en intagen behöver hälso- och sjukvård, skall han vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Kan erforderlig undersökning och behandling ej lämpligen ske inom anstalten bör den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, får intagen föras över till allmänt sjukhus. Får hälso- och sjuk- vårdspersonal inom krimi- nalvården kännedom om att en intagen lider av en sådan smitt- sam sjukdom som enligt DQGUD VW\FNHW VPLWWVN\GGVODJHQ XWJ|U DOOPlQIDUOLJ VPLWWVDP VMXNGRP, skall styres- mannen XQGHUUlWWDV RP GHW LQWH VWnU NODUW DWW GHW LQWH ILQQV ULVN I|U VPLWWVSULGQLQJ. om psykiatrisk tvångsvård för en intagen ges i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Förlossning av intagen kvin- na skall såvitt möjligt ske på sjukhus. Om det behövs, skall kvinnan före förloss- ningen överföras dit eller till annan institution där hon kan erhålla lämplig vård. Om anledning föreligger där- till, skall den som enligt första )|UIDWWQLQJVI|UVODJ 71 eller andra stycket vistas utom anstalt stå under bevakning eller vara underkastad särskilda före- skrifter. Beträffande behandlingen av en intagen, som har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning som avses i 6 § första stycket andra meningen lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård för frivillig psykiatrisk vård, tillämpas föreskrifterna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelserna i 8 § andra och tredje styckena lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för krimi- nalvårdsstyrelsen och regeringen att besluta om särskilda rest- riktioner beträffande en viss in- tagen. Denna lag träder i kraft den eller andra stycket vistas utom anstalt stå under bevakning eller vara underkastad särskilda före- skrifter. Beträffande behandlingen av en intagen, som har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning som avses i 6 § första stycket andra meningen lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård för frivillig psykiatrisk vård, tillämpas föreskrifterna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelserna i 8 § andra och tredje styckena lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för krimi- nalvårdsstyrelsen och regeringen att besluta om särskilda rest- riktioner beträffande en viss intagen. 72 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ Lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH Vid behandlingen skall hän- syn tas till den häktades hälso- tillstånd. En häktad som bedöms behöva hälso- och sjukvård eller som begär att läkare skall till- kallas, skall undersökas av läkare, om inte sådan undersökning uppenbarli- gen är onödig. En läkares anvisningar om vården av en häktad som är sjuk skall iakttas. Behöver den häk- tade sjukhusvård, skall sådan beredas honom eller henne . Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård finns i lagen (1991:1129) om rätts- psykiatrisk vård. Får hälso- och sjukvårdspersonal inom krimi- nalvården kännedom om att en häktad lider av en smittsam sjukdom som enligt VPLWWVN\GGV ODJHQ XWJ|U HQ VDPKlOOVIDUOLJ VMXNGRP, skall XQGHUUlWWDV RP GHWWD RP GHW EHK|YV PHG KlQV\Q WLOO IDUD I|U DWW VPLWWDQ VNDOO VSULGDV. Kan det befaras att transport medför skada för den häktades hälsa, behövs läkares medgi- Vid behandlingen skall hän- syn tas till den häktades hälso- tillstånd. En häktad som bedöms behöva hälso- och sjukvård eller som begär att läkare skall till- kallas, skall undersökas av läkare, om inte sådan undersökning uppenbarli- gen är onödig. En läkares anvisningar om vården av en häktad som är sjuk skall iakttas. Behöver den häk- tade sjukhusvård, skall sådan beredas honom eller henne . Föreskrifter om psykiatrisk tvångsvård finns i lagen (1991:1129) om rätts- psykiatrisk vård. Får hälso- och sjukvårdspersonal inom kri- minalvården kännedom om att en häktad lider av en smittsam sjukdom som enligt DQGUD VW\FNHW VPLWWVN\GGVODJHQ XWJ|U DOOPlQIDUOLJ VPLWWVDP VMXNGRP, skall chefen för förvaringslokalen I|U VPLWWVSULGQLQJ. Kan det befaras att transport medför skada för den häktades hälsa, behövs läkares medgi- )|UIDWWQLQJVI|UVODJ 73 vande till transporten. Förlossning av en häktad kvinna skall om möjligt ske på sjukhus. Om det finns anledning till det, skall den som enligt andra eller fjärde stycket vistas på sjukhus stå under bevakning. Denna lag träder i kraft den vande till transporten. Förlossning av en häktad kvinna skall om möjligt ske på sjukhus. Om det finns anledning till det, skall den som enligt andra eller fjärde stycket vistas på sjukhus stå under bevakning. 74 )|UIDWWQLQJVI|UVODJ Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att 29 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall ha följande lydelse. 1XYDUDQGH O\GHOVH )|UHVODJHQ O\GHOVH Inom hälso- och sjukvård skall det finnas någon som sva- rar för verksamheten (verksam- hetschef). Verksamhetschefen får dock bestämma över diag- nostik eller vård och behandling av enskilda patienter endast om han eller hon har tillräcklig kom- petens och erfarenhet för detta. Ansvaret för ledningsuppgif- ter rörande den psykiatriska tvångsvården utövas av en läkare med specialistkompetens (chefs- överläkare). Är verksamhets- chefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa upp- gifter av en särskilt utsedd chefsöverläkare. Ansvaret för ledningsuppgif- ter rörande WYnQJVLVROHULQJ HQOLJW VPLWWVN\GGVODJHQ utövas av en läkare med specia- listkompetens (chefsöverläkare). Är verksamhetschefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa uppgifter av en HOOHU DY HQ EHIDWWQLQJVKDYDUH VRP I|URUGQDWV HQOLJW D VPLWWVN\GGVODJHQ. Inom hälso- och sjukvård skall det finnas någon som sva- rar för verksamheten (verksam- hetschef). Verksamhetschefen får dock bestämma över diag- nostik eller vård och behandling av enskilda patienter endast om han eller hon har tillräcklig kom- petens och erfarenhet för detta. Ansvaret för ledningsuppgif- ter rörande den psykiatriska tvångsvården utövas av en läkare med specialistkompetens (chefs- överläkare). Är verksamhets- chefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa upp- gifter av en särskilt utsedd chefsöverläkare. Ansvaret för ledningsuppgif- ter rörande LVROHULQJ REHURHQGH DY VDPW\FNH RFK WLOOIlOOLJ LVROH ULQJ HQOLJW VPLWWVN\GGVODJHQ utövas av en läkare med specialistkompetens (chefs- överläkare). Är verksamhets- chefen inte en läkare med sådan kompetens, fullgörs dessa upp- gifter av en särskilt utsedd chefsöverläkare. Denna lag träder i kraft den Regeringen beslutade om direktiv (Dir. 1996:68) för en parlamentarisk kommitté med uppgift att göra en utvärdering av det svenska smittskyddet med tonvikt på smittskyddslagen (1988:1472) och övriga författningar som hör till smittskyddet. Direktiven finns i sin helhet i slutet av betänkandet, del A. Sammanfattningsvis skall kommittén fästa särskild vikt vid bestäm- melserna om tvångsåtgärder och ekonomiska konsekvenser av smitt- skyddsarbetet. I kommitténs uppdrag ingår vidare att kartlägga och ut- värdera olika åtgärder för att förhindra spridning av smittsamma sjuk- domar, varvid internationella erfarenheter av olika typer av åtgärder bör tas till vara. Kommittén skall också beakta internationellt smitt- skyddssamarbete och genomgående uppmärksamma och analysera frå- gor kring rättssäkerheten för den enskilde. I uppdraget ingår vidare att utvärdera lagen (1987:375) om förbud mot s.k. bastuklubbar och andra liknande verksamheter och därvid analysera om lagen leder till att män- niskor skyddas mot att bli smittade av vissa samhällsfarliga sjukdomar. Kommittén skall även analysera förutsättningarna för en kriminalisering av underlåtenhet att följa meddelade förhållningsregler och för att införa en straffsanktionerad bestämmelse som uttryckligen avser spridande av hivsmitta. Enligt direktiven skall kommittén utifrån utvärderingen förutsätt- ningslöst analysera och föreslå de förändringar och den författningsreg- lering som ett effektivt smittskydd påkallar . Regeringen har genom beslut överlämnat en av gjord framställning rörande förslag till åtgärder vid vårdrelaterade infektioner i den del framställningen rör förslag angående rapporteringsskyldighet vid förekomst av vissa vårdrelaterade infek- tioner. Kommittén har tagit del av utredningar, verksamhetsberättelser och rapporter på området men också själv genomfört eller uppdragit åt andra att genomföra särskilda kartläggningar av förhållandena. har särskilda enkäter tillställts behandlande läkare, smittskyddsläkare, miljö- och hälsoskyddsförvaltningar samt åklagarmyndigheter. I syfte att belysa frågor rörande tvångsisolering har domstolarnas akter mellan och studerats. Kommittén har även tagit del av smittskyddsläkarnas akter och inhämtat kompletterande uppgifter från smittskyddsläkarna och från den särskilda enheten för omhändertagande enligt smittskyddslagen vid . Statskontoret har, på kommitténs uppdrag, genomfört en utvärdering av bl.a. smittskyddsorganisationens ändamålsenlighet samt gjort en särskild analys av vissa frågor rörande bl.a. statlig styrning och samordning av smittskyddsarbetet. Uppdragen har redovisats i rappor- terna "Smittskyddsarbetets organisation " (1998:25) och "Samordning och styrning av smittskyddsverksamheten" (1999:4). Kommittén har inhämtat skriftliga utlåtanden från olika experter samt inbjudit särskilda föredragshållare till kommitténs sammanträden. Sekretariatet har under arbetet haft kontakter med företrädare för myndigheter och organisatio- ner som berörs av de frågor som kommittén har arbetat med, samt del- tagit i olika möten och seminarier som hållits om smittskyddsfrågor un- der utredningstiden. Till sekretariatet har knutits en referensgrupp med representanter från olika intresseorganisationer och en referensgrupp med särskild vetenskaplig sakkunskap. Deltagarförteckningar över referensgrupperna har intagits i slutet av del A. Särskilda sammanträden har hållits med referensgrupperna och de har tagit del av visst underlagsmaterial och därvid fått tillfälle att lämna synpunkter. För att få beteendevetenskapliga aspekter belysta har kommittén tagit del av såväl svenska som internationella forskningsrön på området. Kommittén har vidare låtit göra särskilda studier för att belysa bl.a. frå- gor om smittskyddslagens inverkan på beteenden och om hur smitt- skyddslagens bestämmelser uppfattas. har kommittén hållit tre särskilda utfrågningar som belyst smittskyddsfrågor och vårdrelaterade infektioner, smitt- skyddsfrågor vid smittsamma sjukdomar som sprids till människor från objekt eller djur samt medicinsk–etiska frågor i smittskyddsarbetet. Deltagarförteckningar från utfrågningarna återfinns i slutet av del A. Kommittén har gjort studiebesök vid den särskilda enheten för om- händertagande enligt smittskyddslagen vid , och Smittskyddsläkaren i . Kommittén har också besökt Stiftelsen ark/Röda korset i och (). Kommit- téns ordförande och huvudsekreterare har besökt för att med företrädare för och diskutera smittskyddslagens bestämmelser i förhållanden till bl.a. om de mänskliga rättigheterna. Kommittén har samrått med bl.a. angående frågor om smittskyddsåtgärder rörande djur. Kommittén har avgett remissyttrande över rapporter 1997:11 "Översyn av epizootilagstiftningen" och 1998:10 "Salmonella och andra zoonoser hos djur". Kommittén har vidare tagit del av synpunkter på smittskyddsfrågor som framställts i skrivelser till kommittén, bl.a. från rörande lagen (1988:1473) om undersökning beträffande HIV-smitta i brottmål och från rörande bl.a. behovet av förändringar i smittskyddslagstiftningen. De huvudsakliga bestämmelserna om åtgärder för att förhindra sprid- ning av smittsamma sjukdomar finns i smittskyddslagen (1988:1472) och i smittskyddsförordningen (1989:301). Bestämmelser rörande smittskydd återfinns även i ett antal andra lagar och förordningar. I det- ta kapitel ges en översiktlig sammanställning av regleringen på smitt- skyddsområdet. Vidare redovisas kortfattat för annan lagstiftning som har anknytning till smittskyddet. För flertalet författningar som presen- teras här återfinns en närmare redogörelse för innehållet i respektive sakkapitel. Smittskyddslagens syfte är att skydda befolkningen mot smittsamma sjukdomar. Lagen har tillkommit eftersom man inte ansett att ett effek- tivt smittskydd varit möjligt att upprätthålla enbart med stöd av hälso- och sjukvårdslagstiftningen och strafflagstiftningen. Lagen omfattar i princip alla smittsamma sjukdomar men de materiella reglerna i lagen avser endast vissa smittsamma sjukdomar. Sjukdomarna indelas i sam- hällsfarliga och övriga smittsamma sjukdomar, 3 §. För de samhällsfar- liga och vissa av de övriga smittsamma sjukdomarna föreligger anmäl- ningsplikt. bestämmer i lag vilka sjukdomar som skall anses samhällsfarliga medan regeringen beslutar om vilka övriga smittsamma sjukdomar som skall ingå bland de anmälningspliktiga sjukdomarna. De samhällsfarliga är 27 stycken och är angivna under 1.1–1.3 i en bilaga till smittskyddslagen, varav sjukdomarna upptagna under 1.3 avser de sexuellt överförbara sjukdomarna. De övriga anmäl- ningspliktiga sjukdomarna är 24 till antalet och finns upptagna under A1 respektive A2 i en bilaga till smittskyddsförordningen. Regeringen kan under vissa förutsättningar föreskriva att en ny sjukdom skall omfattas av bestämmelserna om samhällsfarliga sjukdomar.