sou · GNB323 · 2000-01-01 00:00:00 — Helt klart är dock att de framtida mål 2- områdena inte kommer att omfatta hela län. Den modell för organisation av mål 2 som är under diskussion bygger på att mål 2 och mål 3 kommer att finnas parallellt inom mål 2-områdena. Modellen knyter an till vad som gäller under innevarande programperiod för nuvarande mål 2 och mål 5b i förhål- lande till mål 3 och mål 4. Sannolikt kommer det på nationell nivå finnas möjlighet att välja huruvida mål 3-insatserna helt skall integreras i mål 2-området eller om de på samma sätt som under nuvarande pro- gramperiod skall kunna ske parallellt med insatserna i mål 2 och mål 5b. Samverkan mellan nuvarande mål 2 och mål 5b i förhållande till mål 3- och mål 4-organisationerna har inte varit särskilt utvecklade. För den kommande programperioden är det därför angeläget att finna mer ända- målsenliga former för att integrera arbetet med att utveckla de mänskliga resurserna inom det nya mål 2-området. Därvid är det naturligt att utgå från de regionala partnerskapen för det nya mål 3. Dessa kommer att finnas som en resurs i alla de län där det också finns parallella mål 2- områden. Några viktiga frågor inför nästa programperiod 125 6.9Erfarenheter från andra länder De internationella erfarenheter som insamlats inom ramen för utred- ningen finns redovisade i bilaga 2. Där beskrivs kortfattat hur arbetet med mål 3 och mål 4 har bedrivits i , , och samt vad som är känt om deras planer för mål 3 under den kommande programperioden. Arbetet med mål 3 har bedrivits med ungefär samma inriktning i de fyra länderna. Programmen har utformats med hänsyn till den nationella arbetsmarknadspolitiken och aktuella problem. Långtidsarbetslösa, ungdomar och funktionshindrade har genomgående prioriterats. Verksamheten har administrerats av respektive lands arbetsmarknads- myndighet. har vid jämförelse med andra länder lagt större vikt vid innovation och nyskapande projekt. har använt en större andel av medlen till mål 4 än de fyra andra länderna. hade inledningsvis inget mål 4 alls, men efter ett regeringsskifte startade man 1998 ett program. är en- samt om att ha utformat mål 4 som ett relativt standardiserat utveck- lingsprogram i tre steg medan övriga länder har en större bredd i medelsanvändningen. mål 4-program är också unikt i att man nått ett så stort antal små företag. I de jämförda länderna har yrkesut- bildning en stor roll och åtgärderna är delvis inriktade på att förstärka de institutioner som bedriver yrkesutbildning. Vad gäller organisationen av programmen har de fyra studerade länderna en mer myndighetsstyrd och centralstyrd verksamhet jämfört med . Skillnaderna är inte så stora vad gäller mål 3, men däremot i mål 4. Den ställning som partnerskapen har i det svenska mål 4 återfinns inte i de övriga länderna. I , och är det framför allt arbetsmarknadens parter som är med i partnerskapen, men i har det varit mindre uttalat och den sociala eko- nomins företrädare har en starkare ställning. Planeringen för nästa programperiod har kommit relativt långt i , som räknar med att kunna inlämna ett första underlag till SPD . Man har utarbetat ett underlag som utgår från de fyra s.k. pelarna i och kommissionens förordning om det nya mål 3. Underlaget har remitterats till de regionala intressenterna. Organisationen för det nya mål 3 diskuteras för närva- rande. Mål 3 kommer sannolikt att administreras av de regionala arbetsmarknadsråden som är knutna till danska AMS. Man avser att etablera en ny myndighet för utbildningsprogrammen liknande Svenska EU Programkontoret. Den nya myndigheten kommer dock inte att arbeta med mål 3-verksamheten. 7 Slutsatser och förslag 7.1Inriktningen av framtida mål 3 och gemenskapsinitiativet 7.1.1EU:s riktlinjer för framtida mål 3 Kommissionen har ännu inte fastställt de slutliga riktlinjerna för det nya mål 3. Dessa är beroende av de fortsatta förhandlingarna kring Agenda 2000. När det gäller den allmänna inriktningen finns emellertid tillräckligt underlag. I den av kommissionen utgivna skriften Förslag till strukturfonds- förordningen –2006 – jämförande analys sammanfattas förut- sättningarna för det nya mål 3 enligt följande: 2000–2006 föreslår kommissionen att det nya mål 3 skall koncentreras till anpassning och modernisering av sysselsättnings-, utbildnings- och yrkesutbildningspolitiken på såväl nationell nivå som på EU- nivå. Insatser under detta mål görs i områden utanför de nya mål 1- och mål 2-områdena. Dessutom kommer detta nya mål 3 att utgöra en referensram för alla åtgärder som syftar till att utveckla människornas resurser i samtliga medlemsstater, utan att menligt inverka på specifika regionala förhållanden. Detta gäller i särskilt hög grad de stöd som ges via ESF. Under detta mål skall både det nya kapitlet om sysselsättning i Amsterdamfördraget och EU:s nya sysselsättningsstrategi beaktas. Detta sker genom en samordning av de nationella planerna för ökad sysselsättning. I de nya reglerna finns det tillräcklig flexibilitet för att kunna ta hänsyn till de många och vitt skilda behoven i medlemsstaterna, till att praxis varierar och till att den politik de för tar sig olika uttryck. Med tanke på att den period som omfattas är så lång (åren 2000–2006) är kriterierna för stödberättigade åtgärder mycket allmänt formulerade i kommissionens förslag, vare sig det handlar om arbetsmarknadspolitik för att 128 Slutsatser och Förslag bekämpa arbetslösheten, om att främja social integrering och lika möjligheter för kvinnor och män, om att genom bättre skolunderbyggnad och yrkesfortbildning göra det lättare att få en anställning eller om åtgärder för att föregripa och underlätta en anpassning till ekonomiska och sociala förändringar. Nyckelbegreppet för nya mål 3 är utvecklingen av de mänskliga resurs- erna. Det finns också en tydlig koppling till de av EU antagna syssel- sättningsriktlinjerna där begreppen anställningsbarhet och arbetskraftens anpassningsbarhet intar en central roll. För detta krävs insatser som syftar både till att stärka individernas möjligheter att få ett jobb och att kunna behålla sina jobb i tider av starka strukturella förändringar på arbetsmarknaden. I sysselsättningsriktlinjerna finns också ett tydligt jämställdhetsperspektiv. Denna inriktning följs upp i förslaget till reviderad förordning för den Europeiska socialfonden där det sägs att socialfonden skall stödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet för att utveckla arbets- marknaden samt de mänskliga resurserna i samband med de årliga handlingsplanerna för sysselsättning. Vidare sägs att av effektivitetsskäl bör socialfondens insatser koncentreras till ett begränsat antal områden eller teman. Dessa teman är aktiva arbetsmarknadsåtgärder, social integrering, livslångt lärande för anställbarhet, anpassning och lika möjligheter. De områden som särskilt lyfts fram är anpassningsförmåga genom att främja en kunnig, utbildad och flexibel arbetskraft samt lika möjligheter för kvinnor och män på arbetsmarknaden. 7.1.2Övergripande inriktning/strategi EU:s sysselsättningsriktlinjer och den av kommissionen föreslagna in- riktningen av nya mål 3 ligger väl i linje med den svenska sysselsätt- nings- och tillväxtpolitiken där kunskap och kompetens lyfts fram bl.a. i den nationella handlingsplanen för sysselsättning . Utifrån den aktuella svenska diskussionen om s.k. flaskhalsar och rekryteringsproblem på arbetsmarknaden finns anledning att särskilt uppmärksamma den växande spänningen mellan de nya kompetenskra- ven på arbetsmarknaden och arbetskraftens befintliga kompetens. Att överbrygga den klyftan har avgörande betydelse för individernas möj- ligheter både att få och behålla sina jobb, för att bidra till tillväxt och till ökad sysselsättning, för att öka företagens och förvaltningarnas pro- duktivitet och konkurrenskraft samt för att kunna förena en hög syssel- sättning med låg inflation. Slutsatser och Förslag 129 Den övergripande inriktningen för det nya mål 3 föreslås mot den bakgrunden vara att utifrån målet om en utveckling av de mänskliga resurserna prioritera insatser som ligger i gränslandet mellan utbildning och arbete och som riktar sig både till anställda och icke anställda. Det gäller insatser för individer som behöver bygga på sin kompetens för att komma tillbaka på arbetsmarknaden, individer som riskerar att förlora sitt jobb på grund av otillräcklig kompetens och individer som vill gå vidare inom eller utanför den egna arbetsplatsen. Till detta kommer att strukturförändringarna på arbetsmarknaden bidrar till att luckra upp gränserna mellan anställda och arbetslösa. Växande grupper på arbets- marknaden har olika former av tidsbegränsade anställningar och det är angeläget att också dessa blir delaktiga av satsningarna på kompetens- utveckling i arbetslivet. De olika åtgärderna inom det nya mål 3 kan givetvis inte vara inriktade på alla grupper men det är angelä- get att insatserna görs inom ramen för en sammanhållen strategi och struktur. Mot denna bakgrund är det viktigt att betona att det nya mål 3 inte kan eller bör ses som en enkel sammanslagning av nuvarande mål 3 och mål 4 även om den givetvis måste bygga vidare på de kunskaper och erfarenheter som framkommit i dessa program. Nuvarande mål 3, som administreras av , syftar till att slussa in ungdomarna på arbetsmarknaden, bekämpa långtidsarbetslösheten och integrera den som riskerar att uteslutas från arbetsmarknaden. Nuva- rande mål 4, som administreras av Svenska EU Programkontoret, syftar till att åstadkomma förnyelse av arbetsorganisationen och ökad kom- petensutveckling hos företag och anställda. Denna uppdelning innebär att nuvarande mål 3 är inriktat på arbetslösa medan nuvarande mål 4 är inriktat på anställda. En grundläggande utgångspunkt för det framtida mål 3 bör vara att lösa upp denna uppdelning i insatser för anställda och arbetslösa. Ett viktigt syfte med är att de skall tillföra ett mervärde (added value) till den nationella politiken som de också skall fungera som en utveckling av och stöd till de insatser som redan görs. Nya mål 3 är inriktat mot ett område som lyfts fram i den nationella politiken men där det i saknas någon sammanhållen myndighetsstruktur. Det ligger i skärningspunkten mellan den traditio- nella arbetsmarknads-, arbetslivs-, utbildnings- och näringspolitiken. Genom att ge det framtida mål 3 en tydlig profil mot kompetensut- veckling både för anställda och arbetslösa skulle den kunna skapa ett sådant mervärde och bli ett viktigt bidrag till en kunskapsbaserad till- växtpolitik för jobb åt alla. I detta ligger också ett krav på att det framtida mål 3 har en tydlig individinriktning. Huvudsyftet skall vara att stärka individernas ställning 130 Slutsatser och Förslag på arbetsmarknaden och bidra till ökad sysselsättning. ligger det i insatsernas natur att de måste utformas i nära samverkan med arbetsplatserna. Det bör vara behoven på arbetsplatserna och individens utvecklingspotential som står i fokus för det framtida mål 3. Det framtida mål 3 bör omfatta arbetsmarknaden i sin helhet, utan att särskilda branscher eller sektorer anges på förhand. Också verksamheter inom den offentliga sektorn bör således inbegripas i den övergripande strategin. är det naturligt att det finns en särskild betoning på de mindre och medelstora företagens roll och behov. Utifrån målet om att utveckla de mänskliga resurserna i arbetslivet finns behov av att på ett tidigt stadium diskutera vilka olika prioriteringar som kan rymmas inom ramen för denna övergripande strategi. Dessa prioriterade områden måste ges en sådan öppen utformning så att de kan vidareutvecklas och anpassas inom ramen för den regionala och lokala planeringsprocess som behandlas under avsnitt 7.2. En utgångspunkt för utredningens förslag är att det nya mål 3 inte bör betraktas som ett generellt komplement till de olika insatser som redan görs inom den nationella arbetsmarknads- och sysselsättnings- politiken. Det bör tvärtom ges en egen tydlig inriktning och identitet. Utifrån den ovan föreslagna övergripande inriktningen skisseras nedan ett antal prioriterade områden som har det gemensamt att de på olika sätt syftar till att utveckla kompetensen av både anställda och arbetslösa. De är också utformade så att de olika insatserna stödjer varandra. Exempelvis bör den kompetens- och verksamhetsanalys som utgör det första prioriterade området kunna utgöra en plattform för att utveckla insatserna också inom andra prioriterade områden som stimulanser till en verksamhetsrelaterad kompetensutveckling och till de kombinerade utbildningsinsatserna för både anställda och arbetslösa. Stöd till kompetens- och verksamhetsanalyser i företag (motsvarande) Ett framgångsrikt inslag i nuvarande mål 4 är att ge stöd till företag och vissa offentliga verksamheter för att analysera sina kompetensbehov. Analyserna utgår från företagens/verksamheternas affärsidé och ut- vecklingsplaner och syftar till att stimulera individernas kompetensut- veckling och utvecklingen av arbetsorganisationen. Denna typ av före- SOU 1999:23 Slutsatser och Förslag 131 byggande och framåtsyftande verksamhet bör fortsätta och utgöra en central del också av det framtida mål 3. De nuvarande vägledningsmaterialen och stödmöjligheterna bör i huvudsak kunna användas också under den kommande programperioden. måste givetvis detta instrument utvärderas och utvecklas. Bland de frågor som därvid bör diskuteras är bl.a. om det också fortsättningsvis skall finns en avgränsning mot i första hand småföretag inom den privata sektorn eller om målgruppen bör vidgas till att omfatta hela arbetsmarknaden. Möjligen kan bidragsnivån behöva sänkas för att medlen skall räcka till fler företag. En annan fråga kan vara om analyserna också bör vidgas till att ta upp företagens behov av modern informationsteknologi, ett område som lyfts fram i flera EU-dokument. En ytterligare fråga är om man också bör stimulera till en diskussion kring företagens framtida rekryteringsbehov. Avgörande är emellertid att dessa analyser också fortsättningsvis görs på företagens villkor och utifrån deras behov. Inom ramen för detta prioriterade område bör även ingå ett fortsatt stöd till uppbyggnaden av nätverk mellan småföretag (inklusive en- mansföretagare) i syfte att stimulera kompetensutveckling och förnyel- sekapacitet. Erfarenheterna från nuvarande mål 4 pekar på att svårigheterna att utifrån de gjorda kompetensanalyserna upphandla lämpliga utbildningar. Detta sammanhänger med brister i det nuvarande utbildningssystemet. Aktörerna på utbildningssidan måste ha en beredskap för att svara mot behoven. Inom detta område bör därför även ingå stöd till att bygga upp sådana strukturer. Stimulanser till en verksamhetsrelaterad kompetensutveckling för anställda I direktiven för utredningen finns en hänvisning till den rapport om kompetensutveckling som överlämnades till arbetsmarknadsministern . Av denna framgår att arbetsgruppen pekar på att en del av finansieringen av arbetsgruppens förslag eventuellt kan komma att rymmas inom ramen för det framtida mål 3-systemet och därmed skulle den Europeiska socialfonden bli delfinansiär. Av budgetpropositionen framgår att regeringen i vår- propositionen 1999 avser att återkomma med ett förslag på hur kom- petensutvecklingen i arbetslivet kan stärkas. Utifrån de utgångspunkter för det nya mål 3 som ovan redovisats är det naturligt att man prövar möjligheterna att koppla samman arbetsgruppens förslag med det framtida mål 3. Det är också angeläget att den fortsatta beredningen av 132 Slutsatser och Förslag arbetsgruppens förslag sker på ett sådant sätt så att det kan beaktas i den fortsatta processen rörande mål 3. Utredningen förordar att ett system i linje med arbetsgruppens förslag blir en del av det nya mål 3-programmet. I relation till arbetsgruppens förslag krävs sannolikt bl.a. skärpta redovisningskrav för att åtgärden skall inrymmas inom . I den fortsatta beredningen krävs också att förslaget förtydligas vad gäller nivån på stimulansen och förväntade kostnader. En möjlighet är att inom ramen för mål 3 i första hand avgränsa stödet till de små och medelstora företagen genom att sätta en övre beloppsgräns för stödet. Stöd till utbildning av anställda i kombination med vikariat, praktik m.m. för arbetslösa En naturlig utveckling av insatserna inom nuvarande mål 4 och som skapar en bro över till nuvarande mål 3 är att ge stimulans till utbildnings- och utvecklingsinsatser riktade mot redan anställda i kom- bination med att företagen (motsvarande) öppnar arbetsplatserna för vikariat, utbildningar och praktik för arbetslösa. erfarenheter (se avsnitt 6.4) från program som syftar till att i större skala kombinera utvecklings- och utbildningsinsatser för anställda och arbetslösa pekar på att dessa måste präglas av enkelhet och att de inte får vara förenade med en rad regler och villkor. Mekanismerna måste bygga på företagens/verksamheternas behov och inte på- tryckningar utifrån. Vidare krävs att den ekonomiska stimulansen ligger på en relativt hög nivå, dvs. det krävs en högre stödnivå än vad som gäller för stimulanserna för utbildning enbart av redan anställda. Denna typ av program är också konjunkturkänsliga och kräver i regel en branschanpassning för att nå stora volymer. De bör därför utformas i samarbete med berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer. Nära kopplad till vikariats- och praktikmöjligheter för arbetslösa är insatser för att underlätta övergången från utbildning till arbetsliv. Inom detta område bör därför även ingå stöd till olika former av praktik-, lärlings- och inskolningsplatser för studerande både på gymnasial och eftergymnasial nivå. Stöd till lokala och regionala kompetensutvecklingsinitiativ för arbetslösa Som ett komplement till de ovan skisserade insatserna som i första hand har arbetsplatserna som bas bör inom nya mål 3 även finnas ett Slutsatser och Förslag 133 prioriterat område som tar sikte på kompetensutvecklingsinsatser i vidare mening och som riktar sig till arbetslösa och andra grupper som står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Utformningen av detta område bör inte styras centralt utan bygga på initiativ och projekt som formas inom ramen för den lokala och regionala planeringsprocessen. Det bör dock eftersträvas att särskild uppmärksamhet ägnas grupper med speciella problem på arbetsmarknaden, t.ex. funktionshindrade. Inom detta område bör även ingå stöd till kompetensuppbyggnad för att stimulera till entreprenörskap bl.a. i form av utbildningsprogram för arbetslösa som vill starta egna företag. En prioriterad uppgift för nya mål 3 är att vara ett stöd i arbetet för att skapa lika möjligheter för kvinnor och män. Utredningen har därvid prövat frågan om att inrätta ett särskilt programområde för jämställd- heten. Vi förordar att jämställdhetsperspektivet, liksom för nuvarande mål 3 och mål 4, integreras inom de olika prioriterade områdena. I för- hållande till nuvarande programperiod (se avsnitt 6.2) krävs dock att jämställdhetsperspektivet ges en mer medveten och tydligare ställning. Integrerade jämställdhetsinsatser får inte heller utesluta riktade åtgärder. I detta syfte bör man till den kommande övervakningskommittén för nya mål 3 knyta en tvärgrupp med uppgift att arbeta med jämställd- hetsfrågorna inom samtliga prioriterade områden. Det är också nöd- vändigt att man både i planeringen för det framtida mål 3 och i uppfölj- ningen av programmet lyfter fram jämställdhetsarbetet och att de kvan- titativa indikatorerna kompletteras med indikatorer som även speglar de kvalitativa aspekterna när det gäller lika möjligheter på arbetsmarkna- den. Ramprogram för mindre projekt av lokal karaktär Detta prioriterade område utgår ifrån principen om globalt stöd som är ett begrepp inom . Detta syftar till att genom ett ramprogram stödja små lokala grupper och mindre projekt (micro-pro- jekt) som normalt sett har svårt att få stöd via de traditionella systemen. Stödet skall gå via mellanhandsorganisationen som är väl förtrogen med dessa organisationer och som effektivt och snabbt kan förmedla stödet. Under nuvarande programperiod har globalt stöd inte tillämpats i när det gäller mål 3 och mål 4, däremot förekommer sådana 134 Slutsatser och Förslag ramprogram inom nuvarande mål 6, där de haft särskild betydelse för den sociala ekonomin. För att öka utrymmet för sådana projekt också inom det nya mål 3 bör ett ramprogram inrättas för idéutveckling och planering av verksamheter som är kopplade till kompetensutvecklings- området. Administrationen av globalstödet läggs ut på lämpliga lokala operatörer, t.ex. kooperativa utvecklingscentra. Det bör understrykas att ramprogrammets syfte är att vara ett kom- plement till övriga insatser. Det får inte innebära en begränsning av t.ex. de sociala aktörernas möjligheter att söka stöd inom övriga prioriterade områden. Inom nuvarande program för mål 3 och mål 4 finns ett särskilt delom- råde som kallas tekniskt stöd. Detta innebär att en viss andel av stödet från avsätts för insatser som syftar till att säkerställa att den föreslagna strategin och de projekt och aktiviteter som skall stödjas blir framgångsrika. Utredningen vill understryka betydelsen av att till- räckliga medel avsätts för tekniskt stöd. Vissa frågor rörande hur dessa medel kan användas behandlas i avsnitt 7.3. En förutsättning för att kunna lyckas med den ovan angivna inriktningen är att den konkreta verksamheten utformas i nära samverkan med partnerskapen och att dessa får en tydlig regional och lokal förankring. Partnerskapens betydelse betonas också i EU:s sysselsättningsriktlinjer och i det föreslagna regelverket för strukturfonderna. Särskilt inom nuvarande mål 4 finns engagerade regionala part- nerskap. Det är nödvändigt att även det framtida mål 3 får ett väl ut- vecklat partnerskap som aktivt deltar såväl i processen för att ta fram det nya programmet och i genomförandet av detta. Vi förordar att nya mål 3 i första hand byggs upp med hjälp av de partnerskap som varit involverade i de nuvarande två socialfondsprogrammen centralt och regionalt. Det finns emellertid aktörer som, särskilt när det gäller nuvarande mål 4, stått utanför de nuvarande partnerskapen och som uttryckt öns- kemål om att komma med i det nya mål 3. Det gäller bl.a. olika aktörer inom den sociala ekonomin. Vi förordar att organisationer och myndig- heter som stått utanför de nuvarande partnerskapen och som önskar vara Slutsatser och Förslag 135 med bör så långt som möjligt beredas utrymme att delta. Partnerskapens sammansättning, roll och ansvar behandlas närmare under avsnitt 7.3. I utredningsuppdraget ligger också att föreslå inriktning för det nya gemenskapsinitiativet. När detta skrivs () föreligger fort- farande oklarheter när det gäller den närmare inriktningen av detta nya initiativ som går under arbetsnamnet Access. Access skall ge- nom transnationellt samarbete utveckla och testa samarbetsformer för att ta fram nya metoder att motverka diskriminering och ojämlikhet i anknytning till arbetsmarknaden. Genom multipartnerprojekt skall ini- tiativet omfatta både arbetssökande och anställda och bygga vidare på erfarenheter från Adapt och Employment. Projekten skall stödja genomförandet av sysselsättningsriktlinjerna och och baseras på ett individperspektiv. Medlemsstaterna och kommissionen skall gemensamt komma överens om ett antal tematiska prioriteringar som skall vara baserade på de fyra pelarna i sysselsättningsriktlinjerna. Utifrån denna allmänna inriktning finns anledning att lyfta fram att insatserna skall riktas mot grupper med en särskilt utsatt ställning på arbetsmarknaden och att det jämfört med övriga socialfondsprogram ställs högre krav på att åtgärderna skall vara nyskapande. För att knyta an till den föreslagna inriktningen av mål 3 bör prioritet ges åt åtgärder som syftar till kompetensutveckling i vid mening. Åtgärder inom Access bör särskilt rikta sig till utsatta grupper på arbetsmarknaden som invandrare och funktionshindrade.