sou · GNB388d2 · 2000-01-01 00:00:00 — På fråga uppgav Per A att A rörde sig väldigt dåligt. Skälet till att polisman hade lämnat sjukhuset trots att han var så dålig var att han inte trivdes med miljön, personalen osv. – Per A hade besökt kontoret på , troligen dock efter detta tillfälle. Han trodde att det var den f.d. militären som stod för den lägenheten. Den var liten och deras firma växte snart ur den. – Efter besöket hade Per A åkt direkt hem; han bodde då fortfarande hos sin mamma. – Via försvaret, som hade kontaktats av polisen, blev han efter mordet tillfrågad om han kunde hjälpa till att identifiera mordkulan. hämtades han av en polisbil och sammanträffade med . Han kom fram till att det var en , kaliber .38 eller Efter att ha fått upplysningar om kulans vikt förstod han att det var en .357 Magnum, på räfflorna kunde man se att det var en eller någon av kopiorna. Sedan hörde han ingenting på många herrans år, förrän han kallades för en provskjutning av sin . Det var således det andra tillfället han hade haft med mord- utredningen att göra (och detta förhör var det tredje). – Per A trodde definitivt inte att polisman har med mordet att göra. De hade aldrig pratat politik. Av de uppgifter som de hörda sammantaget lämnade framgick vidare att polisman betraktades som särpräglad, i olika hänseenden extrem och upptagen av sitt vapenintresse. Samtliga tillfrågades om polisman A:s politiska åsikter, vilka beskrevs som högerorienterade. Beträffande vapeninnehav m.m. har utredningen gett följande resultat. En uppgiftslämnare berättade vid ett förhör om ett besök i polisman A:s hem, som han gjort å yrkets vägnar. Bland diverse upp- slagna böcker fanns Mein Kampf. Bostaden var särpräglad. Under ett följande besök gjorde polisman utfall mot . Uppgifts- lämnaren beskrev polisman som helt oberäknelig, han växlade från total affekt till total avslappning . Uppgiftslämnaren hade funnit situationen olustig och associerat till mordet. Polisen synes ha tagit fasta på uppgifterna om vapen. Polisman fick frågor om dessa i förhöret . Han uppgav att han hade haft alla sina vapen i behåll på morddagen; inget var utlånat. hade han besökts av några poliser i anledning av en ansökan om vapenlicens. Därvid hade hans vapensamling inventerats. Kort senare lades uppslaget ånyo ad acta; i ett beslut anförde : Inkomna uppgifter om polisman A:s vapeninnehav föranleder ej vidare åtgärd, då verkställd utredning visat att polisman kan avföras från utred- ningen. inkom ett anonymt tips angående polisman och den f.d. militären. Det föranledde viss ny utredning. Den gjordes vid rikskriminalen och berörde de bägge utpekade och deras vapen- handel. Åtgärderna innefattade slagning, viss sondering bland kollegor m.m., men inga direkta förhör. redovisade SKL sina undersökningar av kulor från prov- skjutning av vapen som tillhörde polisman . Kulorna visade inga överensstämmelser med mordkulorna. övertog PU beslag som hade gjorts i tullärendet. I det mycket omfattande materialet ingick bl.a. patroner av den typ som dödades med. Blyisotopisk jämförelse begärdes. Resultaten redovisades av SKL . De torde få förstås så att kulorna inte visade någon överensstämmelse med proven avseende mordkulorna. hörde journalisten av sig och uppgav att tullbeslaget innehöll ett vykort med kryptisk text m.m. Vykortet hämtades omgående in till PU. 32 Dess avsändare, , hördes. 32 Vykortets text löd Svinet på den andra sidan låter sej fortfarande förfäras av fantombilden, men järnvägsspåret blir allt hetare. Sätt dej i förbindelse med Enskedemannen. sambo hördes för kontroll av alibi. Det framgår i uppslaget att innehållit en artikel om vykortet som tipset kom in och att i anledning av detta hört av sig till polisen. Dagen efter hördes polisman om vykortet. (Förhörsvittne på polisman A:s begäran var polisman .) Polisman var anställd hos , vilket synes ha varit hans eget företag. Inget av värde framkom; vykortet tycks ha varit ett privat skämt. inkom ett tips från en anställd vid en vapenfirma angående en revolver .357. Vapnet skulle vid tiden för mordet ha ägts av polisman , som sedan sålt det till en . Vapnet var troligen en ombyggd 38:a med 2 1/2 tums pipa. Tipset är utrett och polisman har lämnat upplysningar i uppslaget. Utöver dessa utredda uppslag finns det en del uppgifter som inte synbarligen föranlett någon utredning, i vart fall inte någon utredning som uttryckligen inriktats på respektive tips. Överåklagaren , som var förundersökningsledare i smuggelmålet mot bl.a. polisman , vidarebefordrade en uppgift från en person som ca efter mordet hade hört ett samtal mellan polisman och polisman . De hade sagt att de visste vem som utfört mordet, men att man aldrig skulle kunna finna mördaren. Uppgiftslämnaren hördes av PU. Han uppgav då att han inte uppfattat det som att polisman och polisman vetat vem mördaren var, utan snarare att de genom sina känningar i utredningen – kollegor som fungerade som livvakter åt – fått insikter om vem som var mest intressant i utredningen. Förhörsprotokollet ger intryck av att uppgiftslämnaren något ville modifiera de uppgifter han enligt skulle ha lämnat till denne. Ett underuppslag i utredningen har följande bak- grund. Vid en diskussion inom PU angående polisuppslag drog sig kriminalinspektören till minnes att han en gång råkat höra fragment av ett samtal mellan polisman och en viss person, här kallad NN. Samtalet utspann sig medan man väntade på en hiss i polis- huset. Samtalet gick ut på att var på väg åt helvete och att något borde göras. NN hade sagt att det fanns folk som skulle se till att det blev ändring. Händelsen inträffade eller . hade endast hört fragment och ansåg själv inte att man kunde dra några större växlar på det han hört. Han tillade att samtalet förts helt öppet och inte haft något konspiratoriskt över sig. – Det be- slöts sedermera att ett uppslag skulle skrivas över iakttagelser. Det skedde alltså , dagarna efter det att den s.k. tagit sin början. När de beskrivna diskussionerna inom PU hade ägt rum framgår inte. Det finns ingen ytterligare utred- ning redovisad i anslutning till uppslaget. Vid tiden för förekom även tips om att polis- man A liknade fantombilden. Dessa föranledde ingen särskild åtgärd. Uppgifter om utredningen angående polisman som framkommit i den tidigare utfrågningar Polisman blev aktuell i utredningen. Uppslaget handlades av säkerhetspolisen. och har inför den tidigare uppgett följande om ärendet. 33 Ingångsuppgifterna beträffande polisman var inte mycket att ta på. i ärendet var faktiskt enbart förhållandet att han hade vapen. Det fanns också någon uppgift om att han skulle ha extrema uppfattningar, men utöver det fanns inga påtagliga misstankar. Detta måste ställas i relation till ut- redningsåtgärderna; det fanns många väntande ärenden som var viktiga. Man fick relativt snabbt fram uppgifter om polisman A:s sjuk- husvistelse och den brustna blindtarmen, bl.a. hade kollegor besökt honom dagarna före mordet. Det ansågs helt omöjligt att polisman i sitt tillstånd skulle ha kunnat delta i en mordoperation den dag han skrevs ut. Det var en sådan skälighetsbedömning, som gjorde att man tyckte sig kunna lägga ärendet åt sidan. påpekade att den lokal polisman disponerade på kunde ha varit av intresse, om platsen för mordet hade kunnat vara planerad i förväg. Men eftersom fakta i målet utesluter detta var lokalen enligt ointressant. Polisman A:s eventuella kontakter på ledningscentralen hade inte utretts. Inte heller hade A satts i samband med högerextremism eller herrklubbsmötena i . Utredarna hade inte kontakt med den subversiva roteln inom säkerhetspolisen. Enligt var alla de poliser som utreddes i denna ordning extrema på något sätt, det var i många fall skälet till att de dragit på sig spaningstips. Men likväl saknades det tecken på en konspiration och utredningen inriktades inte på det. Följande passus ur utfrågningen är illustrativ: Fråga : Vad tjänar då dom här utredningarna till om man inte så att säga vidgar perspektivet utan bara hade ett smalt schakt att betrakta? Svar: Det måste ju ändå vara någonting som talar för att det finns en konspiration, och de som ändå talade om konspiration det var privatspanare och journalister som ville ha ett Pulitzer-prize. Deras önskedröm var ju, det 33 Uppgifterna och citaten i det följande är hämtade från den tidigare Palme- kommissionens utfrågning med och . var ju alldeles uppenbart, alla privatspanares och journalisters önskedröm var att det skulle vara en polis som hade mördat honom. Man ville ju det, det var uppenbart. Men återigen, vi var ju tvingade att hålla oss till och det vi hade, det var ju alltså enskilda polismän, kanske de var nazistsympatisörer, kanske var de långt ute på högerkanten på annat sätt eller extrema på något annat håll. Men vi kunde aldrig se någon formation eller något sådant som vi kunde göra oss nytta av i en förundersökning. Jag kan aldrig säga att jag sett något sådant. Beträffande det förhör som hölls av med polisman , där även närvarade, upplystes att polisman var påtagligt nervös inför förhöret. Han var även spritpåverkad. När han informerades om att förhöret skulle gälla mordet på statsministern blev han märkbart lättad. och tolkade hans reaktion så, att han varit rädd för att förhöret skulle handla om något annat. Det gjordes också vissa efterforskningar, men man kom inte längre än till att sätta det i samband med att han kort senare slutade sin anställning vid Radio, möjligen hade han förfarit oegentligt i något upphandlingsförfarande. sammanträffade med företrädare för den tidigare . Enligt de minnesanteckningar som upprättades uppgav följande angående sin kännedom om polisman Polisman --- kände han till bl.a. på det sättet att A på RPS uppdrag utrett behovet av ett nytt tjänstevapen. Polisman var utbild- ningsansvarig i vapenfrågor . visste att han var vapentokig i en positiv mening, nämligen duktig på vapen. Han var även känd för sin Palme-fientliga attityd och högeranstrukna åsikter. Uppslag som kom in i förening med vad som sålunda var känt om honom samt hans omvittnade handlingskraft gjorde att en utredning gjordes be- träffande honom. Såvitt minns kom det fram att polisman var nyopererad vid tiden för mordet, men hur ärendet avslutades minns han inte. 34 I säkerhetspolisens akt finns en anteckning för förhöret (). Den är gjord av och innehåller i princip de uppgifter som här återgivits. Det framgår att polisman varit orolig för att förhöret skulle gälla hans arbete på Radio. När det stod klart att det inte skulle göra det utan handla om statsministermordet pustade polisman enligt anteck- ningen högt av lättnad. – Jfr även säkerhetspolisens noteringar om förhållan- dena vid Radio (återgivet i fotnot ovan). 35 PK Minnesanteckningar nr 41. Uppgifter om polisman i andra uppslag Uppgifter om polisman finns även i andra delar av utredningen, vilket framgår på andra ställen i betänkandet, se särskilt avsnittet om Södermötet och samröret med Löjtnant . Polisman A:s delaktighet i den s.k. 36 Som framgår på annat ställe var polisman involverad i den s.k. . Han drogs in i den genom och tillsammans med två polismän med vilka han tjänstgjort i Norrmalmspolisens piketstyrka, Per K och Per J. Polisman åtalades därvid för varu- smuggling, valutabrott och olaga vapeninnehav, efter att året innan ha varit anhållen i . Han friades från ansvar av ; polisman ansågs ha begått de handlingar som lades honom till last under uppfattning att nödsituation förelåg. Han dömdes däremot till 40 dagsböter för olaga vapeninnehav. dömde honom emellertid till ansvar på samtliga punkter. Enligt hovrätten utgjorde förhållandena – så som de tilltalade i målet uppgav sig ha uppfattat dem – inte någon nödsituation. Hovrätten bedömde straffvärdet för polisman A:s brott som jäm- förelsevis högt och noterade att denne var den ende av de åtalade som agerat för ekonomisk skull. Polisman dömdes till 120 dags- böter, varav 20 ansågs avtjänade genom de dagar han suttit anhållen. Domens bakgrund var för polisman A:s del att han hade kontaktats av sin förre kollega , som då hade i uppdrag att i tjänsten på olika sätt biträda . Polisman hade i ett tidigare skede av levererat vapen m.m. till Per K, då på uppdrag. Per K bad polisman undersöka möjligheterna att anskaffa avlyssningsutrustning och dörr- kontroller. Polisman fick sedermera en lista på specificerad utrustning. Han kontaktade ett företag i , och fick klart för sig att utrustningen inte kunde inköpas den vägen för leverans till , utan att skulle komma att underrättas officiellt om utförseln från . Detta var inte lämpligt och andra alternativ övervägdes därför. Polisman överens- kom sedermera med en branschkollega i utlandet att denne mot en provision om skulle köpa och föra ut utrustningen från till , där den skulle levereras till A. Polisman beställde utrustningen hos ; den kostade . Leveransen skedde i huvudsak i två 36 Se även den mer utförliga redovisningen i kapitel 5, Avsnitt Y – (PKK) . Efter diverse försök att lösa saken på annat sätt reste A till och tog hem, dvs. smugglade, godset via . Även den andra leveransen hämtades av polisman i . Införseln över den svenska gränsen gick då till så att A reste med utrustningen till , där han möttes av Per K, som kört ned från i en bil som han tidigare fått utanordnad från säker- hetspolisen. De for sedan gemensamt till , där de tog färjan till . Polisman reste som däckspassagerare medan Per K ensam förde bilen med utrustningen till den svenska tullkontrollen. Avsikten var att de två skulle förenas på andra sidan och fortsätta tillsammans till . Per K blev emellertid föremål för kontroll i tullen och varusmugglingen avslöjades. När Per K inte dök upp tog polisman sig på egen hand till . Kommissionen har i sin granskning av material hos säkerhetspolisen stött på följande uppgifter om polisman . Den ovan citerade promemorian från säkerhetspolisen som daterats , enligt vilken polisman på sjukhuset besöktes av kollegor dagarna före mordet, fanns inte bland de handlingar hos säker- hetspolisen som kommissionen tagit del av. Däremot fanns andra hand- lingar, som innehöll upplysningar kring samma sakförhållanden. Bland handlingarna fanns således en handskriven anteckning på ett registerutdrag. Enligt anteckningen, som inte finns i PU:s material och som är daterad , var polisman känd av kollega som ej vill framträda med namn. Polisman kan ej ha haft med det inträffade att göra enl. denne. skall A ha blivit utskriven från sjukhus efter bukoperation den 28/2. Enligt ytterligare en (odaterad) anteckning på samma registerutdrag står Besökt av kollega den 27/2, då denne låg på SÖS. Polisman trodde då att han skulle bli utskriven den 28/2. Opererad för brusten blindtarm. I säkerhetspolisens akt fanns vidare en utredningsanteckning daterad , med följande lydelse: Polisman förekommer ej i avdelningens register men han skall ha deltagit i möten arrangerade av en förening vilken politiskt hör hemma långt ut på högerkanten. Föreningen består av poliser och en åklagare och den leds av en person vilken har karakteriserats som nazistsympatisör, med det kan ej påstås att hela föreningen som sådan är nazistisk. känner den kollega vilken i sin tur känner polisman och även besökte denne på sjukhus den 27/2 1986, då polisman opererats för blindtarmsinfektion och enligt uppgiftslämnaren skulle skrivas ut från sjukhuset den 28/2. Slutligen fanns i polisman A:s akt en skrift från senare tid, en promemoria daterad , upprättad av . Den hänvisade till den just citerade utredningsanteckningen. hade inför sitt sammanträffande med den tidigare tagit reda på vilka polismän som lämnat upplysningarna om A. Det var och . Enligt promemorian hade talat med dessa . När han tillfrågades om han hade besökt polisman på sjukhuset , förklarade han jakande, att han hade besökt honom dagen för mordet på statsminister ! Förutom B var hela piketgruppen, dvs. 5-6 poliser, med vid polisman A:s sjukbädd vid tillfället. Polisman låg vid tillfället i sin säng och hade mycket ont. Det kom B mycket väl ihåg från sitt besök hos honom. Polisman finns bakom några rätt uppmärksammade delar i polisspåret. De herrmiddagar med påstådd högerextrem prägel som organiserades för poliser arrangerades av polisman . Under mordnatten ringde en polisman till VD 1 och ut- tryckte tillfredsställelse över mordet. Det var polisman som ringde. Polisman är vidare identisk med det polisbefäl, som flyttades från VD 1 på grund av sin negativa hållning till kvinnliga poliser. (Dessa förhållanden har behandlats ovan, framför allt i avsnittet om polisstyrelses utredning om högerextremism.) Av utred- ningsmaterialet hos PU framgår att polisman är bekant med polisman , han uppträdde bl.a. som förhörsvittne vid något av förhören med denne. Beträffande polisman finns ett uppslag i PU. Det består av ett anonymt telefontips , där en person uppgav att polisman , som det tillkännagavs att avgått, hade jublat över detta. B hade vid tillfället bevistat en ambassad, troligen den australiensiska, där det skulle ha pågått en fest till firande av avgång. beslöt att tipset inte föranledde någon åtgärd, då uppgifterna på intet sätt kan ha betydelse för utredningen av Palmemordet. också tillsammans med polisman i ett tips, se avsnittet om polisman . Förutom dessa uppslag, som alltså inte föranlett några vittgående åtgärder, har ingen utredning med sikte på polisman förekommit i PU. Däremot har polisman som framgått ovan varit föremål för ingående granskning i polisstyrelses rapport om höger- extremism. Han förekommer också i , som synes ha lett till att han omplacerades. Vid arbete har följande framkommit. Vid förfrågan hos säkerhetspolisen angående polisman upplystes att han inte förekommer annat än som säkerhetsgranskad (det gäller för alla polismän). Polisman är emellertid som framgått en centralgestalt i det avsnitt som kallas Projekt i säkerhetspolisens ärende SK 8-82. Förutom vad som framgår i redogörelsen för herrmiddagarna ovan, finns i en annan del av samma ärende två promemorior intagna under polisman B:s namn. Den ena är den ovan nämnda promemorian där herrmiddagarna omtalas första gången. Den andra är en promemoria där det från fullt tillförlitlig källa uppges att en svensk polisman, identisk med polisman , deltagit i ett möte med en nazistisk organisation (), i vilken han uppges ha varit välkänd. Polisman anställdes som polis 1979. Han tillhörde kretsen kring baseballigan. Polisman har också omtalats i samband med att han hade varit aktiv för att få en person från organisationen , , som hade gripits vid ett misshandelsbråk, släppt från arresten. Det har inkommit flera tips angående polisman under utredningen, dock inget som är direkt knutet till mordet. I stället gäller tipsen vapeninnehav, tvivelaktiga åsikter och uppseendeväckande be- teende. Ingångstipset i huvuduppslaget angående polisman kom . Uppgiftslämnaren pekade ut bl.a. polisman som högerextre- mist och uppgav att denne ägde en s.k. magnumrevolver. I C:s krets hade uppgiftslämnaren iakttagit en man som liknade en av fantom- bilderna (skuggan). I samband med att tipset lämnades utreddes polisman C:s anställ- ningsförhållanden och vapeninnehav. Det företogs vidare kontroll vid säkerhetspolisen (C var ej känd) och av var C befunnit sig vid tiden för mordet. Det gjordes även en provskjutning av polisman (Kulorna kontrollerades dock inte , då SKL uttalade att inget tydde på att kulorna utskjutits ur samma vapen som mordkulorna.) Utredningen klarlade att polisman hade deltagit i en militärövning vid K 4 den aktuella tiden, mer precist befann han sig morddagen på övning utanför . Polisman hördes aldrig själv. I ett på ingångstipset antecknat Beslut skrev : Föranleder ej vidare åtgärd då verkställd utredning visat att polisman vid tiden för iakttagelser av skuggan fullgjort tjänstgöring vid K4 under sådana förhållanden att han kan avföras från utredningen. inkom ett nytt tips. Det hade föranletts av den upp- märksamhet kring polisspåret som då förekom i massmedia. Tipsaren trodde att polisman ingick i baseballigan och satte sin iakttagelse i samband med detta. Enligt uppgiftslämnaren hade polisman på en pizzeria i en småstad uppvisat ett vapen av den typ amerikanska polisen använder. Händelsen skulle ha inträffat . Uppgiftslämnaren hade fått informationen från en annan person. När den personen kontaktades av PU visade det sig att även denne hade uppgiften i andra hand. Uppgiften kom ursprungligen från en man, beträffande vilken endast förnamnet var känt. Mannen bodde inte längre i staden, men det lämnades en del andra uppgifter om honom, t.ex. vad hans hustru hette och var han numera tjänstgjorde. Någon ytterligare uppföljning företogs dock inte. finns vidare utredningsanteckningar rörande baseballigan och polisman C:s placering där. Utredningen ledde till nya förhör med den ursprunglige uppgiftslämnaren och foto- konfrontation. Inga direkt nya uppgifter framkom dock. Kort därefter lades ärendet åter ad acta efter beslut av . Polisman hördes inte heller . , , finns en utrednings- anteckning. Där konstateras att polisman varit föremål för omfattande utredning, varvid man bl.a. har kontrollerat hans vapeninnehav och alibi för tiden, då mördades. Något anmärkningsvärt har härvid inte framkommit. Det noterades vidare att polisman 1980 erhöll licens för en .357 Magnum och att vapnet var provskjutet. Uppslaget bör möjligen knytas till vad som tidigare är känt och gjort beträffande polisman , avslutade utredningsmannen. Polisman är även omnämnd ett flertal gånger i uppslaget an- gående Y (se nedan). Det framgår där att polisman var god vän Flera från varandra oberoende uppgifter i uppslaget pekar på ett i skilda hänseenden extremt beteende från polisman C:s sida. Det finns vidare flera från varandra oberoende uppgifter om att polisman förevisat vapen på ett sätt som väckt uppseende. Kommissionen har tagit del av en akt om polisman hos säker- hetspolisen. Sakligt sett innehöll den inget värt att notera i detta sammanhang, utöver det som redan framgått av materialet hos PU. Utanför PU förekommer polisman i polisstyrelsens utredning om högerextremism, jfr ovan. Polisman berörs av i vart fall tre avsnitt i den utredningen: uppgiften om att han på sin fritid velat kvittera ut en god vän, här benämnd Y, som gripits efter ett bråk mellan skinheads och invandrare, påstående om en händelse på i , där polisman skulle ha uppvisat en svensk flagga med hakkors fästad på kavajslagets undersida (oklar tidpunkt) och polismäns resor till . Natten greps 23 personer i i , misstänkta för misshandel efter en attack på en grupp invandrare. Samtliga gripna utom två, Y och en kamrat till denne, var s.k. skinheads. De gripna frigavs efter konfronta- tioner och identifiering. Y kvarhölls dock eftersom han var bosatt i och inte hade fastställbar adress i . Kort efter det att Y:s kamrat hade släppts ringde polisman till vaktdistrikt 3, enligt vad som framgår av den promemoria som vakthavande befäl vid vakt- distriktet senare upprättade. C uppgav sig vara kriminalinspektör samt att Y och dennes kamrat var ett par av hans bästa vänner. Polisman sade vidare att Y inte var någon buse och att denne inte gjort något olagligt. C ringde sedan ytterligare en gång för att kvittera ut Y. infann sig polisman på polisstationen och bekräftade Y:s tillfälliga adress i . Sedan uppgifterna kon- trollerats släpptes Y, eftersom adressen därmed var fastställd. Vakthavande befäl anmälde det inträffade till polisens klago- målssektion (internutredning). Biträdande länspolismästaren beslutade att inte föra saken vidare till åklagare, eftersom misstanke om brott inte förelåg. Händelsen uppmärksammades sedan i massmedia, varefter biträdande länspolismästaren beslöt att i, som det heter i polisstyrelsens rapport, klarläggande syfte anmäla det inträffade till åklagare. Åklagaren höll förhör med den vakthavande kriminalinspektören och lade sedan ner förundersökningen med motiveringen att brott inte förelåg.