sou · GNB327d2 · 2000-01-01 00:00:00 — Bland dem som inte vill göra några förändringar finns de som uppger att de har provanställning och kommer att få en fast anställning . Tidsbegränsat anställda, 16- . skap för att få fast anställning. Som framgår av ovanstående figur 9.13 kan av dem som vill ha en fast anställning tänka sig ett yrkesbyte eller någon form av utbildning. Vid sidan av feriearbetande, finns den största omställningsbenägenheten bland säsong- och behovsanställda. Ung- domar under är också mer inställda på omställning än äldre. Vilken typ av omställning man kan tänka sig varierar beroende på vilken anställningsform man har. Den mest attraktiva omställnings- formen för de flesta typer av tidsbegränsade anställningar är utbildning för bredare kompetens. Bland säsonganställda är detta särskilt framträdande. Om man undantar ungdomar i åldrarna 16- , är utbildning till ett nytt yrke tänkbart för av undersökningsgruppen och då företrädesvis bland säsong-, projekt- och behovsanställda. Att byta yrke eller arbetsuppgifter framstår som det mest tänkbara alter- nativet för två tredjedelar av dem som är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Få av dem svarar däremot att de vill utbilda sig för ett nytt yrke. Bland dem som är nöjda med sitt yrke säger en tredjedel att de inte är intresserade av att ändra något för att få en fast anställning. Drygt en fjärdedel kan tänka sig utbildning för att få bredare kompetens medan är intresserade av att utbilda sig till ett nytt yrke. Bland dem som har en tidsbegränsad anställning och är deltidsarbetslösa kan tänka sig att ändra schema eller arbeta på andra tider. De är också mer benägna att utbilda sig för bredare kompetens än dem som arbetar heltid. Bland dem som är missnöjda med yrket är det ett fåtal som uppger att de inte vill ändra något. De är mycket positiva till förändringar, såväl till att byta yrke eller arbetsuppgifter som till att utbilda sig för bredare kompetens eller till ett nytt yrke. Fast anställda som är missnöjda med yrket eller arbetsformen av de fast anställda, omkring 900 000 personer, är inte nöjda med yrket eller har inte de arbetsuppgifter som de skulle vilja ha . Inom de flesta näringsgrenar är det cirka en tredjedel som inte är nöjda med yrket. Några näringsgrenar avviker dock från detta mönster. av dem som arbetar inom hotell- och restaurangverksamheten är inte nöjda med yrket och inom kommunikationer. Mest nöjda med sitt yrke är personer inom jord- och skogsnäringen, offentlig förvaltning och hälso- och sjukvården. Bland dem som har fast deltidsanställning finns få som är missnöjda med anställningsformen. Inom till exempel service och hemtjänst för äldre finns ingen med fast anställning som är missnöjd med arbetsformen, inte heller bland de deltidsarbetande. Det är endast bland tidsbegränsat anställda som missnöjet med anställningsformen är mycket stor i denna grupp. En mycket liten grupp bland dem som har en fast anställning skulle hellre vilja ha en tidsbegränsad anställning. Drygt en fjärdedel av dem skulle vilja byta yrke eller prova på andra arbetsuppgifter medan en tredjedel kan tänka sig att utbilda sig till ett nytt yrke eller utbilda sig för att få en bredare kompetens. En fjärdedel skulle vilja ändra arbets- formen så att de kunde jobba intensivt för att senare kunna ta en längre ledighet. Bland spontana kommentarer anges att en annan anställningsform troligen skulle vara mer ekonomiskt lönsam, leda till intressantare arbetsuppgifter eller ge större möjligheter att påverka sitt arbete. Att det skulle vara mer ekonomiskt lönsamt att byta anställningsform kan möjligen bero på att de löner som man har inom den offentliga sektorn jämfört med lönerna inom bemanningsbranschen. Har 1990-talets dramatiska förändringar på arbetsmarknaden i form av hög arbetslöshet, hot om arbetslöshet, omorganisationer, nya anställ- ningsmönster och nya företagsmönster påverkat människors agerande i arbetsmiljöfrågor? Har möjligheterna att rapportera om brister i arbetsmiljö särskilt påverkat de tidsbegränsat anställda? Å ena sidan finns bilden att personer med tidsbegränsade arbeten är rädda att påpeka missförhållanden, å andra sidan finns bilden att just för att de har en tidsbegränsad anställning så skulle de våga säga ifrån, de skulle inte ha något att förlora eftersom de inte har någon lojalitet att upprätthålla. Hur fungerar arbetsmiljödialogen? Resultat från en genomförd studie13 visar att en svag arbets- marknadsposition, i form av tidsbegränsad anställning, dämpar kritik gentemot arbetsgivare. Jämfört med fast anställda är det en större andel tidsbegränsat anställda som rapporterar att de har otillräckliga kun- skaper om arbetsmiljö, skydds- och säkerhetsfrågor. Det gäller kvinnor i större utsträckning än män, . Bland behovs- anställda är andelen hög bland såväl kvinnor som män. De otillräckliga kunskaperna gäller oavsett bransch. Mest extrem är handeln, där mer än hälften av de tidsbegränsat anställda anger otillräckliga kunskaper. Bland de tidsbegränsat anställda angav att de inte fått tillgång till nödvändig utbildning och av dem som har ett vikariat var det en tredjedel som uppgav detta. Svårare att säga ifrån för tillfälligt anställda Viljan att säga ifrån om förhållanden på arbetsplatsen försvåras av att ha en tidsbegränsad anställning. Så tycker av de tidsbe- gränsat anställda. Här finns skillnader mellan branscherna. Inom industrin är det som tycker att den tidsbegränsade anställ- ningen försvårar medan andelen inom kommunikation är . anser att anställningsformen försvårar möjligheterna att få gehör för sina synpunkter på arbetsmiljö och arbetsvillkor. 13 , : Tillfälligt anställda och arbetsmiljödialogen. Arbete och hälsa 1998:3. rast att få gehör har behovsanställda, , och vikarier, 44 pro- cent. Kvinnorna har betydligt svårare att få gehör än männen. påpekar att om allt fler kommer att arbeta i tidsbegränsade anställningar och dessa anställningsformer försvårar kritik och försvårar möjligheterna att få gehör för arbetsmiljösyn- punkter kan det diskuteras om en sådan situation är i överensstämmelse med gällande Arbetsmiljölag. Förlusten av en halv miljon arbetstillfällen beror inte enbart på att företag har slagits ut. Många organisationer har också passat på att organisera om och slimma sina företag. Det har medfört att den personal som blev kvar har fått fler och mer varierande arbetsuppgifter. Tillfälliga arbetstoppar har i ökad omfattning lösts genom att använda tidsbegränsat anställda. För att belysa olika anställningsformer och dess arbetsvillkor liksom förändringar i dessa har gjort en fördjupad analys av den senaste undersökningen från SCB:s Arbetsmiljöundersökning.14 Arbetsuppgifterna har blivit fler Av undersökningen framgår att av männen och av kvinnorna anser att innehållet i arbetet under de senaste tolv måna- derna har förändrats så att man gör fler olika arbetsuppgifter än tidi- gare. Förändringar är särskilt vanliga bland dem med fast heltid, som jobbar övertid, och bland projektanställda. Nästan ingen säger att arbetsuppgifterna har blivit färre. Kraven ökar bland allt fler anställda av kvinnorna och av männen upplever att de har alldeles för mycket att göra. Via ett s.k. kravindex15, som består av medelvärdet av fyra variabler, konstateras att kvinnor oftare än män 14 , , och , SCB, Nya relationer i arbetslivet (1998). SCB: Arbetsmiljön 1997, SCB 1998. 15 Definierat som: Tvungen att dra in på luncher/arbeta över, stressigt arbete, arbetet kräver uppmärksamhet o koncentration, har alldeles för mycket att göra. uppger att de har kravfyllda arbeten. Det är vanligast med krav bland fast heltidsanställda med övertid. Inom tidsbegränsade arbeten tenderar krävande arbeten att vara vanligast bland projektanställda och minst vanliga bland dem med övriga tidsbegränsade anställningar än vikariat. Tendensen i arbetslivet är tydlig: kraven omfattar allt fler anställda och är särskilt tydlig bland kvinnor. Kontroll och inflytande över arbetet minskar har andelen anställda som upplever bristande kontroll och inflytande över arbetet ökat för såväl kvinnor som män.16 Särskilt har möjligheten att själv bestämma arbetstakten minskat på- tagligt. Det verkar rimligt att en ökad press på de fast anställda medför att man känner att frihetsgraden har minskat även om man är med och beslutar om arbetets uppläggning. Kanske innebär ökningen av andelen tidsbegränsat anställda att en större andel av dessa efter hand ställs utanför den fasta kärnan och därigenom får en minskad grad av in- flytande. Det är vanligast med brister i inflytandet för såväl kvinnor som män bland deltidsarbetande och tidsbegränsat anställda, med undantag av projektanställda. Inflytandet för projektanställda ligger i nivå med fast anställda, vilket kan tyda på en ganska hanterlig och stimulerande situation. Övriga tidsbegränsat anställda är en grupp som har relativt små krav på sig i arbetet och en låg grad av kontroll och inflytande. Man kan påstå att det är arbetsuppgifternas art som i huvudsak avgör möjligheterna till inflytande, men arbetsgivarens val av fast eller tidsbegränsad anställning och heltid eller deltid är en integrerad del av formandet av arbetsorganisationen. 16 Definierat som: Liten möjlighet att själv bestämma arbetstakten, kan sällan bestämma när olika uppgifter ska göras, är sällan med och beslutar om det egna arbetets upplägg, har alldeles för litet inflytande över det egna arbetet. 17 , , och , SCB, Nya relationer i arbetslivet (1998). 9.10Vem får kompetensutveckling? Det är de fast anställda som arbetar heltid och har en högskoleutbild- ning som i första hand får utbildning på betald arbetstid. Kvinnor får utbildning i större utsträckning än män. Andel av de fast respektive tidsbegränsat anställda som deltagit i utbildning under . 18 Statistiska meddelanden, Personalutbildning och 1997, U 39 , SCB . Antal utbildningsdagar som ägnas åt kompetensutveckling Antalet utbildningsdagar minskade med eller mellan 1996 och 1997.19 I statistik över internutbildning framkommer stora skillnader mellan olika grupper. Generellt gäller att ju högre utbildning den anställde har desto mer av kompetensutveckling. Personer med högskoleutbildning fick i genomsnitt 6,9 dagars utbildning medan personer med grundskola som bakgrund fick . Genomsnittet för hela arbetsmarknaden var . Bland LO-anslutna medlemmar hade deltagit i utbildning minst en halv dag . Bland TCO-medlemmar var andelen 52 och bland SACO-medlemmar . Genomsnittet för hela arbetsmarknaden var . Det är de äldsta och de yngsta som får minst utbildning. Inom gruppen 16- fick av de anställda utbildning i medeltal och bland de äldsta 55- , fick utbildning . Det sammanfattande måttet, andel av arbetstiden som avsätts för ut- bildning, visade stora skillnader mellan olika delar av arbetsmarknaden för . Högsta andelen avsatt tid uppmättes för näringsgrenen utbildning och forskning samt för den landstings- kommunala och statliga sektorn, av arbetstiden. Lägsta andelen avsatt tid fanns inom handel och kommunikationer, personliga och kulturella tjänster, där hotell och restaurang ingår, . Inom vård och omsorg avsattes något mer tid än inom industrin och den finansiella sektorn. Genomsnittet för hela arbetsmarknaden var . et al (1998)20 redovisar andelen som deltagit i utbildning fördelat på fast och tidsbegränsat anställda. Generellt har kvinnor fått mer utbildning än män. 19Statistiska meddelanden, Personalutbildning och 1997, U 39 , SCB . 20Anders , , och , SCB, Nya relationer i arbetslivet. heltidsarbetande kvinnor har fått utbildning medan motsvarande andel för männen är . Bland tidsbegränsat anställda är det de projektanställda och anställda på vikariat som får mest, av kvinnorna och bland männen. Bland övriga tidsbegränsat anställda fick av kvinnorna och av männen utbildning. Av ovan sagda tycks det som om internutbildningen förstärker skillnaderna mellan hög- och lågutbildad liksom mellan dem fast och dem med tillfälliga jobb. Möjligheter till kompetensutveckling kan komma att bli ett konkurrensmedel när företagen rekryterar eftertrak- tade yrkesgrupper. 9.11Får de tidsbegränsat anställda fast anställning? En viktig fråga är om tidsbegränsade anställningar är en språngbräda till fasta jobb? Ett av argumenten för att acceptera en tidsbegränsad anställning är att den leder fram till en fast anställning. Om det är så, kunde de flesta tidsbegränsade anställningar betraktas som olika former av provanställningar och därmed vara värdefulla för individernas möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden och få en fast anställning. Även när sysselsättningen minskar finns ett omfattande antal ny- anställningar, ca en miljon . turbulens på arbetsmarknaden har de jobb som försvunnit ändock varit något fler än de som tillkommit. Anställningsformerna har också förändrats och medfört fler tidsbegränsade anställningar med upprepad arbetslöshet som följd men också återanställningar till gamla arbetsplatser. Antalet personer som har kommit in på arbetsmarknaden direkt till en fast anställning har minskat . Flertalet har i stället fått börja med en tidsbegränsad anställning. Av de drygt 960 000 nyanställningar som gjordes var en tidsbegränsad anställning. Fast anställda rekryteras bland tidsbegränsat anställda Svaret på frågan om en tidsbegränsad anställning leder till en fast anställning är båda ja och nej. Svaret beror på hur man räknar. Om man a) utgår från de nya fasta anställningar som har gjorts och ser varifrån de som får en anställning kommer, dvs. deras före- gående arbetsmarknadsstatus, eller b) om man utgår från de personer som lämnat en tidsbegränsad anställning och ser var de befinner sig nästa kvartal. Som vi också redovisar finns det stora variationer mellan olika näringsgrenar. Vi kan därför påstå att en hög andel av dem som får en fast an- ställning rekryteras bland dem som har en tidsbegränsad anställning, därmed inte sagt att de flesta med en tidsbegränsad anställning får en fast anställning. Studier som gjorts visar att av dem som fick en fast anställning , rekryterades från en tidsbegrän- sad anställning (figur 9.14).21 hade haft tillfällig anställning hos samma arbetsgivare medan hade haft till- fälligt arbete hos en annan arbetsgivare. sysselsättning för nya fast anställda. Per- soner som gått från ett fast jobb till ett annat fast jobb ingår inte. Källa AMS Utredningsenhet. 21 AMS Utredningsenhet, 90-talets arbetsmarknad, Ura 1998:5. Personer som byter från en fast anställning till annan fast anställning ingår inte. Antalet uppgår till ca 97 000 . Få tidsbegränsade anställningar leder till fasta jobb Vi kan också påstå att få tidsbegränsat anställda får en fast anställning. Andelen som fick en fast anställning efter en tidsbegränsad anställning uppgick till . Som framgår av figur 9.15 har andelen minskat successivt , med undantag av en uppgång . Vad som också framgår är att en betydligt högre andel och senare, jämfört med , har lämnat en tidsbegränsad anställning och blivit arbetslösa. Den allra största gruppen fortsätter dock att ha en tidsbegränsad anställning. En av anledningarna till att få personer får en fast anställning är att dessa har minskat och därmed blivit en bristvara. Tendensen har också varit att knyta personer till sig via tidsbegränsade anställningar, att använda dessa personer som ett dragspel för att uppnå maximal flexibilitet och reducera kostnaderna för fast anställd personal. Andel som fått fast anställning resp. blivit arbetslösa efter att ha lämnat en tidsbegränsad anställning. Ovanstående resultat bygger på tvärsnittsdata som redovisas i . Det idealiska hade varit att kunna redovisa resultaten på indi- vidnivå eftersom man då hade kunnat följa samma individ . Ett av problemen med tvärsnittsdata är att de redovisas årsvis. Det innebär exempelvis att en person som har en tidsbegränsad anställning år ett och får en fast anställning år två, inte finns med i årsmedeltalet för år ett. Däremot finns personen med i de flödesdata som redovisas kvartalsvis. en uppfattning om hur stora skillnaderna är kan tjäna som exempel. Mellan det första och fick av dem som lämnade en tidsbegränsad anställning en fast anställning22. Årsmedeltalet i figur 9.15 visar att fick en fast anställning . Skillnaderna i resultaten över vilka som får fast anställning varierar både med avseende på näringsgren och anställningsform. Om vi börjar med näringsgren kan vi konstatera att största möjligheten att få en fast anställning finns inom den finansiella sektorn och inom tillverk- ningsindustrin. Andel (%) som lämnat en tidsbegränsad anställning och fått fast anställning. Fördelning på näringsgren. Något oväntat var däremot att så pass hög andel har fått fast an- ställning inom handeln. En förklaring kan vara den höga andelen pro- vanställda. Andelen som fick en fast anställning efter denna var ungefär lika hög som inom industrin och den finansiella sektorn, . 22 SCB: Bakgrundsfakta till Arbetsmarknads- och Utbildningsstatistiken, 1997:3. Andelen som fick fast anställning inom vård och omsorg samt ut- bildning och forskning, som domineras av utbildningsväsendet, var däremot låg . Även inom personliga och kulturella tjänster, vilka domineras av hotell- och restaurangnäringen, var det få personer som fick en fast anställning. Ovanstående resultat har beräknats på ett begränsat antal personer. Eftersom tillhörighet i näringsgren beräknas på aktuell sysselsätt- ningsstatus i har det inte varit möjligt att ta med dem som går till arbetslöshet eller lämnar arbetskraften. För dem som startar eget fö- retag är antalet för litet för att kunna brytas på näringsgren23. Det finns även skillnader mellan olika typer av tidsbegränsade anställningar vad gäller vilka som i första hand leder till en fast anställning. Vissa anställningsformer har inte som primärt syfte att leda till fast anställning, exempelvis feriearbete och praktik. Av ned- anstående tabell 9.9 framgår att provanställda har största chansen att få en fast anställning, vilket också kan sägas vara syftet med denna anställningsform. De utgör å andra sidan en ganska liten andel av alla som slutade en tidsbegränsad anställning. Projektarbete syftar inte i samma utsträckning som provanställning till att få en fast anställning. De sämsta möjligheterna att få en fast anställning har de behovsan- ställda de utgjorde dessutom en ganska stor grupp av det totala antalet med tidsbegränsad anställning. Vikariat, som är den största gruppen, leder inte heller i någon större utsträckning till fast arbete. 23 Beräkningen omfattar dem som har lämnat en tidsbegränsad anställning (TF) och gått till en fast anställning (FA) samt dem som har gått från TF till TF (dvs. byter arbetsgivare eller finns kvar hos samma, men fortfarande har en tidsbegränsad anställning (TF-> FA) / (TF+FA)*100. Andel som fått fast anställning m.m. efter en tidsbegrän- sad anställning. Fördelning efter typ av tidsbegränsat arbete vid före- gående intervju. Vad man också kan utläsa är att en hög andel av dem som vid tidi- gare intervjutillfälle hade en tidsbegränsad anställning fortsätter att ha en sådan. Det gäller särskilt vikariat, projektarbete och behovsanställ- ning. Det kan naturligtvis vara samma anställning, men det kan också vara en ny. Praktikarbete, säsongarbete och feriearbete medför, inte så oväntat, ett stort utflöde till antingen arbetslöshet eller att man befinner sig utanför arbetskraften kvartalet efter. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som räknas till gruppen sysselsättning, medför i lika hög grad som säsongarbete en återgång till arbetslöshet efter avslutat arbete. Resultaten som redovisas i detta avsnitt tyder på att tillfälliga an- ställningar i hög grad kan betraktas som ett alternativ till arbetslöshet. rekryteras en relativt hög andel till de fasta anställningarna från tidsbegränsade anställningar. Allt färre har dock kunnat ta sig in på arbetsmarknaden direkt till en fast anställning utan har oftast gått vägen via en tidsbegränsad. Arbetslösa eller bara tillfälligt uppsagda - effekter på sökaktivitet En hög andel, , av dem som har fått ett arbete blir arbetslösa inom ett år.24 Risken för arbetslöshet är högre bland dem som återanställs hos samma arbetsgivare än bland övriga grupper. Personer som förväntar sig att bli återanställda anstränger sig inte 24 90-talets arbetsmarknad, AMS Utredningsenhet, Ura 1998:5. heller särskilt mycket för att hitta ett nytt arbete under sin arbetslös- hetsperiod. av dem som får ett arbete återvänder till en tidi- gare arbetsgivare. En dominerande andel finns bland yrken med hög säsongvariation i sysselsättningen, dvs. yrken inom lant- och skogs- bruk, transport, tillverkning och serviceyrken. Återanställningar har varit ett uppmärksammat fenomen i . Studier där visar att en stor del av den amerikanska arbetslöshetsförsäkringens resurser användes för att subventionera vissa företag och industrier snarare än att vara en verklig försäkring25. 25 , Återflöde till arbetsförmedlingen efter ett arbete, AMV 1997:1. 10 Den framtida utvecklingen Som har framgått i de föregående kapitlen, har atypiska anställningar ökat i . Det är de tidsbegränsade an- ställningarna som står för ökningen. ökade dessa från av de anställda. Den vanligaste formen av tillfälliga anställningar är vikariat, men det sker en förskjutning mot allt fler projekt- och behovsanställda. De tillfälligt anställda finns fram- för allt inom vård och omsorg, handel, samt hotell och restaurang. av de tillfälligt anställda är kvinnor. Deltidsarbetet i har minskat med 1997, men utgör ändå i det närmaste en fjärdedel av de sysselsatta. De deltidsarbetande återfinns framför allt inom samma branscher som de tillfälligt anställda. av de deltids- arbetande är kvinnor. Deltidsarbetslösheten ökade , för att därefter plana ut och rent av minska något. var i medeltal 330 000 personer deltidsarbetslösa. Bakom utvecklingen av de atypiska anställningsformerna ligger ökade önskemål och krav på flexibilitet både från arbetstagarnas och arbetsgivarnas sida, i kombination med lagstiftning och avtal som möj- liggjort att önskemålen och kraven har kunnat tillgodoses. Därutöver torde en del av variationen vara konjunkturellt betingad, men det är nära nog omöjligt att ange i vilken utsträckning konjunkturen påverkar de atypiska anställningarna. Enligt olika prognoser kommer tillväxten i att öka med under de kommande två- tre åren. Hur tillväxten i ekonomin därefter kommer att utvecklas kan ingen säga med säkerhet. Vad som däremot framstår som tämligen klart är att strukturförändringarna på arbetsmarknaden kommer att fortsätta. Det är också klart att befolkning blir allt äldre och att även ung- domarna föredrar fasta arbeten framför tillfälliga. Med dessa utgångspunkter gör utredningen bedömningen att antalet deltidsarbetande kommer att minska något under de kommande fem- tio åren. Trots detta kommer det frivilliga deltidsarbetet att omfatta drygt en 230 Den framtida utvecklingen halv miljon människor. De deltidsarbetslösa kommer också att minska något. Utvecklingen framöver vad gäller deltidsarbete kommer sannolikt att variera mellan olika sektorer. Inom vård och omsorg kommer antalet fast anställda deltidsarbetande att minska. Därmed minskar även de deltidsarbetslösa inom vård och omsorg med utfyllnad från arbetslös- hetsersättningen. Handeln kommer att ha fortsatt många deltidsanställda och även ha kvar en hel del deltidsarbetslösa, eftersom relativt få av de anställda inom handel vill byta yrke. Inom hotell- och restaurang- näringen kommer fast deltidsanställda att minska och ersättas av behovs- anställda, en del med heltid, men flertalet på deltid. Antalet anställda inom bemanningsföretag, eller varianter på dessa, kommer säkerligen att öka. Den del av tjänstesektorn som är beroende av den privata konsum- tionen, exempelvis handel, hotell och restaurang, persontrafik och turism är också den del där arbetsgivarnas behov av flexibilitet är som störst. Inom dessa näringar är inslaget av tidsbegränsade anställningar stort.