sou · GNB347 · 2000-01-01 00:00:00 — Denna nya paragraf innehåller en bestämmelse om att förvärvaren vid fastighetsöverlåtelser som huvudregel skall överta överlåtarens rättig- heter och skyldigheter att jämka avdrag för ingående skatt. Parterna har dock möjlighet att överenskomma att säljaren skall fullgöra jämknings- skyldigheten. En förutsättning för att ett övertagande skall vara möjligt är att förvärvaren är skattskyldig enligt ML eller att han har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 §. Det saknar betydelse om förvärvaren bedriver sådan verksamhet i lokalerna som obligatoriskt medför skattskyldighet eller om han är frivilligt skattskyldig för fastig- hetsuthyrning. Det är dock bara jämkning på grund av själva över- låtelsen och jämkning som beror på ändring som inträffar vid över- låtelsen som kan överföras. Om överlåtaren före överlåtelsen ändrat användningen av fastigheten och därigenom blivit jämkningsskyldig måste överlåtaren fullgöra denna skyldighet. Denna jämkning skall enligt 16 d § fjärde stycket ske vid ett enda tillfälle och avse återstoden av korrigeringstiden. Se vidare avsnitt 5.9.9. Om förvärvaren har endast partiell avdragsrätt kan han ändå överta jämkningsskyldigheten och jämka överlåtarens ingående skatt för ny-, till- eller ombyggnad i enlighet med reglerna i 16 b § första stycket 1 och 2. När förvärvaren är skattskyldig i samma utsträckning som över- låtaren sker ingen jämkning i samband med överlåtelsen. Jämkning kan emellertid bli aktuell vid en senare ändrad användning eller avyttring inom korrigeringstiden. Förvärvarens ingående skatt utgörs då av över- låtarens ingående skatt för ny-, till- eller ombyggnad enligt 2 § tredje stycket. Om förvärvaren inte är skattskyldig och inte heller har rätt till åter- betalning åligger det överlåtaren att jämka enligt 16 b § första stycket 4 eller 5. Jämkningen skall då avse återstoden av korrigeringstiden. Jämkningsskyldigheten övergår på tillträdesdagen. Om överlåtaren skall befrias från jämkningsskyldigheten krävs att denne förvissar sig om att förvärvaren är skattskyldig vid tillträdet. Eftersom det inte före-ligger något krav på att förvärvaren skall vara fullt ut skattskyldig kan skattskyldigheten kontrolleras genom en förfrågan hos skattemyndig- heten. Av fjärde stycket framgår att även då en hyresrätt eller bostadsrätt avyttras så kan en förvärvare överta jämkningsskyldigheten under samma förutsättningar som vid överlåtelse av fastighet. De nya bestämmelserna föreskriver att jämkningsskyldigheten kan övergå även vid konkurs. Om konkursboet är skattskyldigt för verk- samheten efter konkursbeslutet kan konkursboet överta jämknings- skyldigheten och då utlöses ingen omedelbar jämkning vid konkurs- utbrottet enligt 16 b § första stycket 6. Konkursgäldenärens skyldighet att jämka tidigare avdragen skatt övergår då på boet. I normalfallet skall dock inte heller konkursboet jämka avdragen ingående skatt vid konkursutbrottet, om boet fortsätter att bedriva verksamheten i samma omfattning som konkursgäldenären har gjort. Om konkursboet utvidgar eller inskränker skattskyldigheten kan dock jämkning enligt reglerna i 16 d § andra stycket 1 och 2 bli aktuell. När konkursboet säljer fastigheten kan liksom vid annan avyttring förvärvaren åta sig att full- göra jämkningsskyldigheten under förutsättning att förvärvaren är skattskyldig eller har rätt till återbetalning. Se vidare avsnitt 5.10. I tillägget föreskrivs att faktura eller jämförlig handling även krävs i det fall då en ny ägare medges skattskyldighet för uthyrning av fastighet och därigenom ges rätt att jämka den skatt som den tidigare ägaren betalat men inte dragit av. Den nye ägaren måste styrka sin avdragsrätt med en sådan handling. De uppgifter som skall framgå av handlingen framgår av 11 kap. 5 §. Köparen skall enligt 16 f-16 h §§ i vissa fall överta säljarens rättigheter och skyldigheter att jämka dennes ingående skatt. Eftersom köparen enligt dessa bestämmelser har rätt att jämka även skatt som säljaren inte kunnat göra avdrag för skall köparen kunna styrka sitt avdrag med en av säljaren utfärdad handling som avses i 11 kap. 5 §. Sedan möjligheten för fastighetsägare att bli skattskyldiga för uthyrning och annan upplåtelse av fastigheter infördes har denna skattskyldighet kallats frivillig. Det allmänt använda uttrycket frivillig skattskyldig-het bör därför tas in i rubriken till kapitlet. I rubriken bör också genom tillägget m.m. markeras att kapitlet behandlar även avdragsrätten och jämkning av ingående skatt. Paragrafen har i stora delar formulerats om. I första stycket anges på ett tydligare sätt än i den nuvarande lydelsen att det är fråga om ett ansökningsförfarande, vem som får göra ansökan och att följden av ett bifall blir att skattskyldighet och skatteplikt föreligger. Vidare har uttryckligen angetts att även konkursbo kan bli frivilligt skattskyldig. Detta är visserligen möjligt redan med nuvarande lydelse (jfr. RÅ 1998 ref. 31) men bör för tydlighets skull föras in i lagen. I första stycket har också förts in särskilda bestämmelser om mer- värdesskattegrupper. I en sådan grupp torde kunna finnas näringsidkare som hyr ut eller på annat sätt upplåter fastigheter till utomstående för annat ändamål än bostadsändamål. Om en sådan näringsidkare vill ut- nyttja möjligheten till frivillig skattskyldighet skall ansökan härom göras av gruppens huvudman. Detta medför bl.a. den betydande fördelen att eventuella ändringar inom gruppen av t. ex. äganderätten till fastigheter inte behöver föranleda några administrativa eller andra åtgärder. Om något av gruppens företag, vars fastigheter eller lokaler omfattats av den skattepliktiga uthyrningen, utgår ur gruppen skall skattskyldigheten och övriga skyldigheter enligt ML fullgöras av det företaget såvitt gäller företagets fastigheter. Detsamma bör gälla vid en upplösning av gruppen. Det bör i detta sammanhang noteras att en ny, ändrad eller upplöst gruppregistrering kan leda till att jämknings-reglerna blir tillämpliga. Detta är fallet t. ex. då en skattskyldig före en gruppregistrering fått avdrag för ingående skatt på förvärv av anlägg- ningstillgångar som efter gruppregistreringen helt eller delvis skall an- vändas i den skattefria interna verksamheten (se vidare prop. 1997/98:148 s. 43). Om ett företag som ingår i en grupp har förvärvat en investeringsvara utan rätt till avdrag för ingående skatt får företaget jämka den ingående skatten till sin fördel om företaget går ur gruppen och till följd därav blir skattskyldigt enligt ML för sin verksamhet. Se vidare avsnitt 5.5. I 3 kap. 3 § andra stycket i dess nuvarande lydelse anges omfatt- ningen av vad som kan omfattas av frivillig skattskyldighet som bygg- nad eller annan anläggning, som utgör fastighet. har i Handledning för mervärdesskatt 1998 (s. 199) uttalat att en yta i en byggnad inte bör omfattas av frivillig skattskyldighet, om den inte har en sådan självständig karaktär att den i vart fall är att anse som en lokal. Begreppet lokal föreslås nu införas i 9 kap. 1 §. Någon skillnad mot vad som gällt kommer detta, mot bakgrund av hur bestäm-melsen i 3 kap. 3 § tillämpats, inte att innebära. Förutom lokaler om-fattas, liksom tidigare, anläggningar som utgör fastighet. Enligt den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 3 § krävs att uthyr- ningen sker för stadigvarande användning i en verksamhet som medför skattskyldighet eller som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 §. I avsnitt 5.3 har angetts skälen till att något sådant krav inte uppställs i 9 kap. 1 § och till att frivillig skattskyldighet inte får omfatta uthyrning för stadigvarande bostad. Något krav på att en hyresgäst eller bostadsrättshavare bedriver verksamhet som medför skattskyldighet ställs inte längre upp. Detta följer av bestämmelsen om att frivillig skattskyldighet kan medges för i princip all annan uthyrning av fastighet än uthyrning av stadigvarande bostad. Även uthyrning till utländska företag som inte är skattskyldiga i kommer således att kunna omfattas av skattskyldigheten. Den kritik som riktats mot förhållandet att ett utländskt företag som betalar hyra för ett osjälvständigt försäljningskontor inte kan återfå mer- värdesskatt på grund av att fastighetsägaren inte är skattskyldig blir härigenom tillgodosedd (se vidare avsnitt 3.2). Skillnaden i materiellt hänseende som finns i nuvarande regler mellan dessa företagare och skattskyldiga i försvinner. Eftersom hyresgästens mervärdesskattestatus saknar betydelse för om skattskyldighet skall kunna medges finns någon an-ledning att särreglera uthyrning till stat och kommun. Denna reglering är intagen i 3 kap. 3 § andra stycket. Även kommunens vidareuthyrning till icke skattskyldiga hyresgäster kan således omfattas av skattskyldighet om kommunen ansöker om detta i egenskap av andrahandsuthyrare. Liksom för övriga fastighetsägare, bostadrätts- havare och hyresgäster krävs dock även för statens och kommunernas uthyrning att den inte får avse stadigvarande bostad (jfr ovan). I andra stycket finns en specialbestämmelse som ger fastighets- ägaren möjlighet att bli frivilligt skattskyldig redan under uppförandet av en byggnad eller annan anläggning. Skattskyldigheten skall i sådant fall omfatta uthyrning och upplåtelse av samtliga lokaler i fastigheten. En förutsättning för att en sådan ansökan skall beviljas är att den som ansöker kan visa att byggnaden eller anläggningen är avsedd att användas för uthyrning eller upplåtelse som är skattepliktig. Vilka krav som kan ställas på dokumentationen av fastighetsägarens avsikt har kommenterats under avsnitt 5.6. I tredje stycket har i upplysande syfte tillagts att det i 9 kap. finns särskilda jämkningsregler som gäller enbart vid frivillig skattskyldig-het. Sista stycket i paragrafens tidigare lydelse har flyttas till 2 §, se kommentaren till sistnämnda paragraf. Bestämmelsen har flyttats från sista stycket i 1 §. Ändringen i första stycket är föranledd av att personkretsen som kan ansöka om frivillig skattskyldighet har utvidgats. Med fastighetsägare förstås i kapitel 9 samtliga de i 1 § första stycket uppräknade perso- nerna. I andra stycket föreskrivs att det som sägs om fastighet i kapitlet även omfattar bostadsrätter och hyresrätter. Detta är av intresse vid överlåtelse och vid andrahandsupplåtelse. Bestämmelsen i paragrafens tidigare lydelse har i sak intagits i 3 § sista stycket. Skattskyldigheten gäller således vid överlåtelse fram till dess att förvärvaren tillträder fastigheten och omfattar uthyrning och upplåtelse fram till denna tidpunkt. Skattskyldigheten för ny ägare till fastigheten regleras i 4 §. Av 5 § framgår från vilken tidpunkt skatt- skyldigheten gäller för denne. Den frivilliga skattskyldigheten omfattar den uthyrning och upplåtelse som sker i en fastighet och som anges i beslutet om frivillig skatt- skyldighet enligt 1 § första stycket. Beslutet omfattar endast de fastig- heter, lokaler eller anläggningar som den sökande anger i ansökan. Det förhållandet att lokalerna efter det att de varit föremål för skattepliktig uthyrning eller upplåtelse blir outhyrda medför inte att skattskyldig-heten upphör, om inte skälet till att de står tomma är att de skall byggas om för annan verksamhet än skattepliktig uthyrning. Inte heller föränd-ras skattskyldigheten vid byte av hyresgäst, om det inte sker från den tidpunkt då den skattepliktiga uthyrningen påbörjades och fastighetsägaren väljer att låta skattskyldigheten upphöra genom ansökan enligt 6 § första stycket. Om emellertid ansökan om skattskyldighet görs under uppförandet av en byggnad eller annan anläggning så omfattar beslutet uthyrning och upplåtelse av samtliga lokaler i fastigheten. Detta framgår av 3 § första stycket. När således en sådan byggnad är färdigställd och hyresgäster tillträder kommer deras hyror att vara belagda med mervärdesskatt under åtminstone de som måste gå innan fastighetsägaren kan ansöka om utträde. Se avsnitt 5.6. Bestämmelsen i andra stycket har flyttats dit från den tidigare 2 §. Bestämmelsen i paragrafens tidigare lydelse har omarbetats och med delvis ändrat innehåll överförts till 7 §. Den retroaktiva avdragsrätt som ges fastighetsägaren i första stycket punkt 2 har slopats, vilket beror på att bestämmelserna om återföring har slopats. Se vidare avsnitt 5.9.2. Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse som utgör huvud- regeln när det gäller frivillig skattskyldighet för ny ägare vid överlåtelse av fastighet. Förvärvaren måste ansöka om att få bli skatt-skyldig för uthyrning och upplåtelse i fastigheten enligt 1 §. Av 5 § tredje stycket framgår att skattskyldighet gäller från till- trädet, om ansökan inkommer till skattemyndigheten innan tillträdet eller dagar därefter. En förutsättning för att så skall vara fallet är att köparen är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen eller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 §. Hur de uppburna hyrorna och den ingående skatten skall redovisas för tiden mellan ansökan och beslut framgår av 13 kap. 28 b §. Om en ansökan om frivillig skattskyldighet inte kommer in inom den föreskrivna tiden eller om skattemyndigheten finner att ansökan inte skall beviljas har köparen inte rätt till avdrag för ingående skatt på kostnader som hänför sig till uthyrningen. Han blir dock jämkningsskyldig enligt 8 kap. §, om avtal inte skrivits med den förre ägaren om att denne skall fullgöra jämkningsskyldigheten. Om förvärvaren är någon som inte är skattskyldig enligt ML och inte heller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 § måste ansökan ha kommit in före tillträdet och i så god tid att skatte- myndigheten hinner fatta ett beslut . I andra stycket återfinns den bestämmelse som varit införd i 7 §. Bestämmelsen får naturligtvis genom att reglerna om återförings- skyldighet upphör en annan betydelse än vad den tidigare haft. Den skillnad som gjordes mellan överlåtelser genom köp, byte eller därmed jämförligt fång i 5 § första stycket 1 och annat sätt i 7 § var främst föranledd av reglerna om återföringsskyldighet, närmare bestämt när tidsfristerna inom vilka återföring skulle ske började löpa. Tidsgränserna för återföringen följde ägaren och bestämdes av tidpunkten för skattskyldighetens inträde. Vid benefika fång skulle återföring inte ske på grund av övergången men den nye ägaren inträdde i den tidigare ägarens ställe vid beräkning av tidsfristen, dvs. utgångspunkten för återföringen var det år då den tidigare ägaren blev skattskyldig. När det gällde de onerösa fången började en ny tid löpa då skattskyldighet inträdde för den nye ägaren. (Se kommentaren till 9 kap. 5 och 7 §§ i prop. 1993/94:99 Ny mervärdesskattelag). När nu jämkningsreglerna fullt ut ersätter återföringsreglerna gäller inte längre skattskyldighetens inträde som utgångspunkt för beräkning av den tid inom vilken eventuell återbetalning skall ske av tidigare av- dragen skatt. Avgörande blir i stället när förvärv av ny- till- eller om- byggnadsarbeten skett. Enligt förslaget skall vid benefika överlåtelser den nye fastighets- ägaren alltid överta överlåtarens rättigheter enligt ML men vara skyldig att ansöka om frivillig skattskyldighet. I förhållande till andra överlåtel- ser föreligger den skillnaden att som fastighetsägaren har på sig att ansöka om skattskyldighet, enligt 9 kap. 6 § 4 från tillträdet, är den uthyrning som omfattas av den tidigare ägarens skattskyldighet alltjämt skattepliktig. Den nye ägaren har alltså av- dragsrätt för ingående skatt och skall redovisa skatt på hyresintäkterna. När har gått upphör skattskyldigheten att gälla enligt 6 § 4 om den nye ägaren inte har ansökt om skattskyldighet. Den nye ägaren blir då jämkningsskyldig enligt 9 §. I nuvarande lydelse av paragrafen regleras hur en ny ägare skall styrka sin avdragsrätt. I första meningen finns en hänvisning till den generella bestämmelsen i 8 kap. 17 § som innebär att avdrag skall styrkas med faktura. Någon särskild erinran om detta förhållande synes inte vara nödvändig. Bestämmelsen i andra stycket avser det fallet att en ny ägare skall göra avdrag för skatt som den förre ägaren återfört. Återföringsreglerna slopas och bestämmelsen kan därför utgå. I första stycket finns huvudregeln om från vilken tidpunkt skattskyl- digheten gäller. Den gäller från den dag ansökan kommer in till skatte- myndigheten eller den senare dag som sökanden angett, dock tidigast från och med den dag då hyresgäst eller bostadsrättshavare tillträder lokalen. Andra stycket behandlar det fall då fastighetsägaren ansöker om skattskyldighet under ny-, till- eller ombyggnad av en fastighet. Överlåtelsefallen i tredje stycket har kommenterats under 4 §. Bestäm- melsen har i sin helhet kommenterats i avsnitt 5.7. Bestämmelserna i nuvarande lydelse av paragrafen reglerar åter- föring av skatt. De ersätts helt av jämkningsreglerna och har överförts i ändrad form till olika paragrafer i 9 kap. Det som närmast liknar återfö- ringsreglerna är reglerna i 8 kap. 16 d § fjärde stycket om att jämkning skall ske och avse återstoden av korrigeringstiden. Vis- serligen medför inte den nya regleringen i normalfallet att sådan jämk- ning skall ske vid överlåtelse, men under särskilda omständigheter kan bestämmelsen bli tillämplig. Vid avyttring av fastighet skall jämkning enligt 8 kap. 16 b § ske endast om överlåtelsen enligt 8 kap. 16 f § görs till någon som inte är skattskyldig eller om parterna har avtalat att jämkningsskyldigheten inte skall övergå på köparen. Denna bestämmelse har en motsvarighet i första stycket 1 i paragrafens nuvarande lydelse. De omständigheter som enligt punkterna 2 och 3 i den nuvarande lydelsen medför återfö- ringsskyldighet kan enligt de föreslagna bestämmelserna leda till att den frivilliga skattskyldigheten upphör att gälla och att jämkning skall ske vid ett enda tillfälle enligt 9 § första stycket. Det andra stycket i den tidigare lydelsen har med ändrad lydelse införts i 16 d § femte stycket. Det jämkningsskyldigheten skall omfatta kommer att jämställas med vad som tidigare gällt för återförings- skyldigheten. Jämkningsregler som motsvarar bestämmelsen i fjärde stycket återfinns i 12 §. Bestämmelser om jämkning vid konkurs som delvis regleras i femte stycket i paragrafens nuvarande lydelse finns i 8 kap. 16 b och 16 h §§. För närmare kommentarer till ovan nämnda nya bestämmelser, som delvis ersatt bestämmelserna i den tidigare lydelsen av paragrafen, hän- visas till kommentarerna till de nya bestämmelserna. I första stycket har förts in en bestämmelse som ger skattemyndigheten möjlighet att stoppa fortsatt avdragsrätt för en fastighetsägare som medgetts skattskyldighet under uppförandet av en byggnad eller annan anläggning. kan efter kontroll finna att förutsätt- ningarna för skattskyldighet inte längre föreligger. Det kan visa sig att fastighetsägaren kan anses ha avsikt att efter färdigställandet av byggnaden bedriva skattepliktig uthyrning. Omständigheterna skall vara av sådan art att om de förelegat eller varit kända vid skattskyldig- hetens beslut något medgivande inte skulle ha getts. Enbart det faktum att en skattepliktig uthyrning inte kommer till stånd vid färdigställandet utgör inte en sådan omständighet. För bestämmelsens tillämpning krävs emellertid inte att fastighetsägaren vid medgivandet har lämnat felaktiga uppgifter. Den omfattar även fall då omständig- heterna ändrats efter det att medgivandet skedde. Bestämmelsen i andra stycket har kommenterats under avsnitt 5.8.3. Den innebär att en möjlighet införs för en fastighetsägare att, när har förflutit från det att skattepliktig uthyrning påbörjats, på egen be- gäran träda ut ur systemet med frivillig skattskyldighet för en viss fastighet eller lokal. Det är att märka att tiden inte börjar löpa när beslut om skattskyldighet föreligger utan när den skattepliktiga uthyrningen faktiskt kommer till stånd. Har frivillig skattskyldighet medgetts redan under ny-, till- eller ombyggnad börjar inte femårstiden löpa förrän fastighetsägaren tar lokalen i anspråk för skattepliktig uthyrning. I de fall som avses i första och andra styckena upphör skattskyldig- heten när skattemyndigheten har fattat beslut om det. Den frivilliga skattskyldigheten upphör enligt tredje stycket 1 även när fastighetsägaren överlåter fastigheten. Han är dock skattskyldig fram till dess att förvärvaren tillträder fastigheten. Om skattskyldig-heten upphör på grund av förhållande som avses i tredje stycket 2, dvs. då fastigheten förstörs genom t.ex. brand eller rivs, skall fastighets-ägaren inte jämka den avdragna ingående skatten. Punkt 3 reglerar det fall då den skattskyldige övergår till att bedriva annan verksamhet i lokalerna eller om lokalerna börjar hyras ut för bostadsändamål. Även i dessa fall skall jämkning ske men inte om fastighetsägaren övergår till att bedriva annan verksamhet som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning av ingående skatt. Det är att märka att detta inte gäller i det fall då lokalerna efter en skattepliktig uthyrning står outhyrda, om fastighetsägarens avsikt är att få till stånd skattepliktig uthyrning av dem. Punkt 4 har kommenterats under 4 §. Bestämmelsen i nuvarande lydelse av paragrafen utgår på grund av att återföringsreglerna slopas. Bestämmelserna motsvarar delvis dem som finns intagna i 3 §. Bestämmelsen i 3 § första stycket punkt 2 har dock ingen motsvarighet i de föreslagna bestämmelserna. Bestämmelsen i andra stycket 1 motsvarar 3 § 1 och ger retroaktiv avdragsrätt för ny-, till- eller ombyggnad som utförts innan beslut om skattskyldighet enligt 1 § fattats. Bestämmelsen har kommenterats i av- snitt 5.9.2. Bestämmelsen i andra stycket 2 har kommenterats i avsnitt 5.9.4. Bestämmelsen i paragrafens nuvarande lydelse har kommenterats under 4 §. I bestämmelsens nya lydelse hänvisas till jämkningsreglerna i 8 kap. 16 a-16 h §§. Det är dessa regler som utgör grunden för jämknings- skyldigheten även när det gäller jämkning vid frivillig skattskyldighet. I de följande paragraferna finns specialregler som gäller endast vid frivillig skattskyldighet. I denna paragraf har intagits de specialbestämmelser som gäller när jämkning skall ske vid frivillig skattskyldighet. En väsentlig skillnad i förhållande till vad som gäller om jämkning är att jämkning på grund av att frivillig skattskyldighet upphör som huvudregel skall ske och avse återstoden av jämkningstiden. Detta är dock en huvudregel med flera undantag. Om skattskyldigheten upphör på grund av att fastigheten överlåts föranleder överlåtelsen inte jämkning på grund av själva överlåtelsen om köparen övertar jämkningsskyldigheten. Detta följer av 9 § och 8 kap. §. Om köparen inte är skattskyldig enligt ML och inte heller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 § krävs dock enligt 11 § att beslut om frivillig skattskyldighet föreligger senast vid tillträdet. Inte heller skall jämkning ske om fastighetsägaren övergår till att använda fastigheten i en annan verksamhet som medför skattskyldighet eller återbetalningsrätt, vilket framgår av andra stycket 2. Vidare skall jämkning underlåtas i de fall fastigheten förstörs genom brand eller av någon annan orsak som fastighetsägaren inte råder över. Detsamma gäller om fastigheten rivs. Detta framgår av andra stycket 1. I paragrafen har inte tagits in någon motsvarighet till den nuvarande bestämmelsen i 9 kap. 5 § tredje stycket ML. Enligt den bestämmelsen skall någon återföring av skatt inte göras om genom lagändring en hyresgäst är skattskyldig eller har rätt till återbetalning av skatt, vilket medför att uthyrningen inte kan medföra skattskyldighet för fastighetsägaren. Enligt utredningens förslag skall skattepliktig uthyrning av verksamhetslokaler vara möjlig oavsett hyresgästens status i mervärdesskattehänseende. Bestämmelsen behövs därför inte. I den mån lagändringar görs som bör påverka jämkningsskyldigheten får detta beaktas i särskilda övergångsbestämmelser. De nu angivna bestämmelserna kommenteras närmare i avsnitten 5.9.7. och 5.9.9.