sou · GNB37 · 2000-01-01 00:00:00 — (Kvinna, 35) är det ju till och med miljömärken på Klorin- förpackningar. Allt verkar ju vara så miljövänligt. (Kvinna, 44) För att göra diskussionen mer levande och konkret, använde en varukorg med produkter som deltagarna fick samtala om. Varukorgen innehöll följande produkter. ·Ekologisk mjölk, Kravmärkt ·Konservburk med kastanjepuré, engelsk och fransk märkning ·Förpackat kött märkt med ursprungsland ·Kaffe märkt med rättvisemärkning ·Maskindiskmedel märkt med bra miljöval och varningstext ·Vitt och dekorerat toalettpapper märkt med Svanen ·Hudlotion märkt med Astma- och allergiföreningens symbol Diskussionen runt de olika produkterna bekräftar till stor del det som redan nämnts. Nedan redovisas en del resonemang och citat. Gruppdeltagarna konstaterar att märkningen av brödet inskränker sig till priset och i bästa fall någon form av innehållsförteckning. Detta tycks dock inte upplevas som något problem. Man använder i stället sina sinnen för att få information om brödet. Det där brödet ska jag ha, bara. (Kvinna, 26) Det är färskt och går åt fort. (Man, 65) Jag förutsätter att det är dagsfärskt. Det känner man ju när man plockar ner det i påsen. (Kvinna, 44) Brödet är ju varmt, då är det färskt. (Man, 56) Det luktar så gott. (Man, 37) Det brukar ju stå rågbullar, kruskabröd, det låter ju nyttigt. (Kvinna, 44) Även vad gäller förpackat bröd använder man sina sinnen genom att klämma på brödet. Bakningsdagen nämns som viktig information. Frukten har endast märkning om pris, sort och ursprungslund. Även här uppger deltagarna att de som ersättning för märkning använder sina sinnen; luktar, tittar och klämmer. Här har man dock en del kritik att framföra mot märkningen. Många nämner oro för besprutning. Hur besprutad är frukten? Det är ju svårt att se. (Kvinna, 35) Det är ju helt andra premisser i många av ursprungsländerna vad gäller besprutning. (Man, 43) De ser ju ofta fina ut därför att de är besprutade. (Man, 56) Det är dålig märkning av namnen på exotiska frukter. (Man, 65) Även om morötterna är Kravodlade, men från , så köper man ju hellre de som är från , med tanke på transporterna. Det är viktigare att köpa närodlat än Kravodlat. (Man, 38) Ekologisk mjölk, Kravmärkt Flera köper ekologisk mjölk, ibland på initiativ av sin fru eller barnen. Detta tycks vara ett omtyckt bidrag till att handla miljövänligt, en produkt som flera av deltagarna litar på, även om de i övrigt kan vara skeptiska till miljömärkningen. Flera säger dock att de inte kan tänka sig att köpa ekologiska produkter, så länge de är dyrare. Någon nämner problemet att de äldsta datumen på mjölken ställs längst fram och en term på förpackningen uppmärksammas: Vad är lågpastöriserad? Antingen är den pastöriserad eller också är den inte. (Kvinna, 49) Konservburk med kastanjepuré, engelsk och fransk märkning Nästan ingen, förutom ett par personer som sett produkten tidigare, klarar av att identifiera vad konservburken innehåller, eftersom all text är på främmande språk. Det är ju jobbigt att när man inte vet hur man ska tillaga det, när det inte står på förpackningen. (Man, 38) Prismärkningen sitter över datummärkningen. Det kanske är strategiskt. (Man, 30) Förpackat kött märkt med ursprungsland I de två första grupperna var det förpackade köttet fläskfärs, i de två sista skivat nötkött. Den spontana reaktionen i grupp nummer ett är att hela produkten är ointressant (Fläskfärs köper jag aldrig). Detta är sannolikt räddningen för de flesta som försöker sätta sig in i olika produkters egenskaper, att vissa varor automatiskt är ointressanta och därför försvinner från granskningen . Datummärkning och ursprungsland nämns som mycket viktig märkning för kött. Frigolitförpackningen nämns som slösig och inte miljövänlig. Rättvisemärkningen känner en del deltagare igen. I en grupp tycker flera att denna märkning kanske väger tyngre än miljömärkningen, Det här är något jag skulle kunna tänka mig att köpa. Andra är lika skeptiska till denna märkning som till miljömärkningen. På miljösidan har märkningen redan tappat sin spets. Det finns en risk med för många beteckningar och märken. (Man, 56) Maskindiskmedel märkt med bra miljöval och varningstext De flesta lägger märke till att produkten är bra miljöval. Varningssymbolen reagerar inte så många spontant på. När TEMOs gruppledare påpekar dess existens, vet alla vad det är. En deltagare kan till och med rabbla upp utantill vad som står i varningstexten utan att titta efter. En viss förvirring uppstår vad gäller ett datum som är tryckt på förpackningen. Uppgifter om dosering och hur länge produkten räcker är också bristfällig, anser flera. Har datumet gått ut??? Har diskmedel bästföre-datum? Är det inte förpackningsdatum? vet man inte vilket det är. Jag skulle vilja veta hur mycket tvätt jag kan tvätta med paketet. Det är en hel ekvation att räkna ut hur mycket som går åt och hur länge det räcker. (Kvinna, 35) Alla diskmedel är ju miljömärkta. Vad är det för kriterier? (Kvinna, 61) Vitt och dekorerat toalettpapper märkt med svanen Produkten har också en producentsymbol, ett lamm, som flera fastnar för. På omslaget är tryckt så kallad miljöfakta, med mikroskopisk text. Svanmärkt, lammärkt. Vad står lammet för? Att det är mjukt? (Kvinna, 70) Är det här så miljövänligt då, när det är tryckt med färg och blekt? (Kvinna, 44) Små dumma blommor. Miljöfakta som jag inte skulle komma på att läsa i butiken. Utan glasögon kan jag inte läsa det. (Kvinna, 70) Man kan inte läsa det här. Det har de nog gjort med flit. (Man, 35) Det ser inte miljövänligt ut, fast det är miljömärkt. (Kvinna, 58) Hur kontrollerar man jämförpriser på toalettpapper? (Kvinna, 28) Hudlotion märkt med Astma- och allergiföreningens symbol, dansk text Produkten heter Neutral och förpackningen har också en neutral framtoning i beige färg, utan stora åthävor. Detta väckte olika reaktioner hos gruppdeltagarna, reaktioner som visar att inte bara märkningen sänder information om produkten, utan också förpackningen och utformningen. Den här produkten är säkert bra, de har inte satsat så mycket på förpackningen. Den ser seriös ut. (Kvinna, 26) Den ser tråkig ut. (Kvinna, 30) Hela förpackningen visar att det här är något miljövänligt och jättefint. (Kvinna, 24) Det står att den är PVC-fri. Tänker man på det i affären? Det är tiden som saknas, jag har inte tid att stå och titta på alla de här sakerna när jag handlar. Jag går på det som är känt för mig. (Kvinna, 35) Den här skulle jag inte köpa. Det står för mycket och det står inte på svenska. Jag pratar bara svenska och kan bara läsa svenska. När det inte står på svenska orkar jag inte läsa. (Kvinna, 28) PH 5,5, det är gränsen för vad fiskarna klarar i sjöarna. Är PH- värdet lägre i vattnet dör fiskarna. 3.6Andra informationskällor för dagligvaror ställde frågan om deltagarna brukar använda några andra källor än märkningen för att få information om dagligvaror. Informationskällor som nämns av de flesta är reklamutskick från dagligvarubutikerna och TV-reklam. Det är kul med reklam på TV. Och så behöver man inte söka upp den, utan den får man. Jag blir ju matad, men jag tar bara den mat jag behöver. (Kvinna, 44) Det är för mycket reklam. (Kvinna, 40) Det går åt mycket träd till all reklam. (Man, 60) Flera i varje grupp har använt pristerminal och har positiva erfarenheter av detta. fungerar den, ibland är den ur funktion. Annars är den OK. (Man, 56) Det är barnens favoritgrej. (Kvinna, 26) Det går väldigt enkelt, lätt och fort. (Kvinna, 58) Andra är mindre entusiastiska: Vad är det? (Kvinna, 70) Det är väldigt många som inte förstår sig på den. (Kvinna, 58) Man kan använda pristerminal om man hittar dem. Det finns inte så många i affären. (Kvinna, 44) Det vore bättre om priset stod på produkten. (Kvinna, 30) Flera i grupperna uppger också att de läser artiklar i dagspress och särskild fackpress om dagligvaror. Några i grupperna har varit ute på Internet och studerat möjligheterna att köpa dagligvaror den vägen. Flera har också anhöriga eller vänner som prövat. För många är dock Internet inget tänkbart alternativ, främst på grund av att man föredrar att gå i affären och få en egen upplevelse av varorna. Jag vill gå där själv och titta och peta och känna på och välja. Nej, det skulle aldrig falla mig in att använda Internet. Jag skulle kunna tänka mig Internet för basvaror, det man släpar hem , hushållspapper, toapapper och mjölk. Men sen skulle jag vilja gå till affären för att känna och klämma på frukten och läsa på korvarna. Och impulsköpen, de här nya roliga sakerna. (Kvinna, 44) Deltagarna är även på andra sätt skeptiska till denna form av inköp. Märkningen är inte särskilt utförlig, utan består i stort sett av pris och förpackningsuppgifter. Det finns en misstänksamhet mot märkningen och huruvida man skall få en riktig leverans av varor. Vad är det för man får? Det blir kanske inte den som jag vill ha. (Kvinna, 33) potatis, hur ser den ut när den kommer hem? (Man, 35) Oerhört opersonligt och oerhört tråkigt. (Man, 65) Min kompis handlade på Internet och så åkte hennes kille och hämtade varorna. av grejerna var det fel pris på. Hon var inte glad. (Kvinna, 28) Då TEMOs gruppledare tar upp möjligheten att lägga över en del av märkningen på exempelvis pristerminal är reaktionerna entydigt negativa. Man vill ha märkningen på produkten. (Kvinna, 33) Då skulle det behövas en terminal vid varje hylla. (Kvinna, 44) Det är ju inte bara vid köpögonblicket man behöver information, utan när man kommer hem kan man ju till exempel fundera över vad som är i varan. (Man, 65) I terminalen vill man ha snabb information, som priset. Annan information vill man ha på produkten. (Kvinna, 30) Hur många orkar gå in i affären med mer än ett barn och hålla på med det? (Kvinna, 28) Att lägga över märkning på Internet betraktas som än mer orealistiskt, då många inte har tillgång till eller kan använda dator. Några gruppdeltagare kan tänka sig att läsa mer på Internet, för att få djupare information. Pristerminaler och Internet betraktas i bästa fall som komplement, men märkningen skall finnas på produkten. Internet och så kallade servicelinjer nämns också som ett gott alternativ för dem som inte har möjlighet att gå till butiken, exempelvis för sjuka eller rörelsehindrade. Flera gruppdeltagare nämner möjligheten att sätta upp skyltar i butikerna över olika typer av märkning och innehållsbeteckningar, med förklaring av vad de betyder. Sätt upp listor i butiken. Vad är Svanmärkning, vad är E121? (Man, 38) Det här med symboler, det har jag faktiskt väntat att man ska sätt upp i varje butik vad det betyder på ett överskådligt sätt. Det ska man kunna kräva när det finns så många sorter. (Kvinna, 49) Någon nämner också möjligheten att sortera varorna efter märkning, som att exempelvis ha Kravmärkta produkter på särskilda hyllor. konstaterar samma person att detta försvårar jämförelser med andra varor, exempelvis vad gäller pris. I de flesta grupper är man eniga om att det stora inflytandet från konsumenten ligger i valet. Man påverkar ju mycket själv, man väljer ju. (Kvinna, 70) Jag använder olika butiker beroende på vad jag vill ha. Har de dålig frukt går jag någon annanstans. I stället för att gå och säga till, det orkar jag inte. (Kvinna, 39) Flera har försökt påverka genom att tala direkt med butiken eller producenten när någonting fungerar dåligt. Det anses lättare att påverka i mindre butiker än i de stora. Någon har också bojkottat butiker eller produkter helt och hållet. Det är främst dessa tre sätt att påverka som känns tänkbara för gruppdeltagarna; val, samtal med butik/producent och möjligen bojkott. De flesta känner till att det finns konsumentorganisationer och butiksråd, men ingen är intresserad av att delta i sådana. Intresset för kollektiv agerande genom deltagande i föreningar eller organisationer har generellt minskat, så även när det gäller konsumentorganisationer. Detta speglas i gruppdeltagarnas ståndpunkt. Många lever också ett hektiskt liv med arbete, familj och helt andra fritidsintressen än konsumentfrågor. En viktig utgångspunkt i diskussionerna är att märkning inte är en fråga som upptar konsumenternas energi och intresse . Märkningen existerar, men stora delar av den information märkningen innehåller sållas bort av konsumenten. Man studerar den märkning man är i behov av, beroende på individuella behov, köpsituation och typ av vara. Märkning som är intressant för vissa grupper, exempelvis allergimärkningen för allergikerna, är fullständigt ointressant för andra. Märkningen på fläskfärs är ointressant om du bara köper nötfärs. Pris eller innehållsförteckning på olika typer av flingor fäster du inget avseende vid om du endast vill ha Kellogs . På samma sätt är viss typ av märkning endast intressant vid förstagångs- eller sällanköp. Dit hör exempelvis innehållsförteckning och miljömärkning. När du väl studerat märkningen noga och jämfört med andra produkter, fortsätter du att köpa den produkt du valt, utan att studera märkningen. Detta sållande av information är sannolikt ofrånkomlig. Även om märkningen minskade i omfattning, skulle säkert ingen uppmärksamma all märkning på en produkt eller märkningen på alla produkter. Att märkningen inte står överst på agendan över intressanta frågor eller utnyttjas maximalt betyder inte att märkningen upplevs som ointressant eller oviktig. Generellt visar gruppdeltagarna en stor uppskattning vad gällde märkningen som företeelse. Märkningen behövs och är en god vägledning. Det är ytterst få som ger uttryck för att märkningen generellt är för omfattande. Även om viss typ av märkning inte är intressant för en själv, så accepterar man att den kan vara mycket viktig för andra. Många anser också att märkning som på en speciell produkt eller vid ett särskilt inköpstillfälle upplevs som ointressant, kan vara intressant på en annan typ av produkt eller vid ett annat köptillfälle. Man anser sig fullt kapabel att själv sålla i den omfattande märkningen. Den enda märkning som överhuvudtaget nämns som överflödig är sådan som producenten ansvarar för, exempelvis recept. Möjligen kan man tänka sig att begränsa antalet märken inom miljömärkningen. Eftersom de etablerade miljömärkena är få, kan detta tolkas som att flera symboler som används av producenterna också räknas till miljömärkningen och skapar en viss förvirring. De allra flesta vill ha möjlighet att läsa om produkten på förpackningen, i affären eller hemma. Att förlägga märkningen till terminaler eller Internet anser i stort sett ingen som en bra lösning. Möjligen kan man tänka sig att använda dessa media för fördjupad information. Internet eller servicelinjer är främst intressant för dem som inte kan ta sig till affären. Den märkning man saknar är inte i så stor utsträckning nya informationsområden, utan snarare en mer begriplig beskrivning av befintlig märkning som ingredienser och miljömärkning. I den mån sådan inte får plats på förpackningen anser man att den bör finnas på skyltar i affären. Några aspekter på den befintliga märkningen får kritik. Prisuppgifter saknas ofta. ingrediensförteckningen betraktas som snårig och ibland otillförlitlig och missvisande. Datummärkningen anses inte heller helt tillförlitlig. Märkningen med innehåll och datum är mycket viktig för alla. ingrediensförteckningen är dessutom ibland livsviktig, om någon i familjen är allergiker. Att innehållet beskrivs riktigt och att man kan erhålla förklaringar till olika beteckningar utan alltför mycket krångel har därför hög prioritet. Miljömärkningen är en fråga som engagerar många. Flera uttrycker intresse för att köpa miljömärkt och gör också så. Detta gäller inte minst de högskoleutbildade som deltog i grupperna. Däremot är män och kvinnor, unga och gamla och kanske också miljöengagerade och icke miljöengagerade relativt eniga i sin syn på miljömärkningen. Den är svår att få grepp om. Man vet inte vilka symboler som representerar en objektiv kontroll och vilka som inte gör det. Vad betyder miljösymbolerna? Är produkten eller produktionen miljövänlig? Är kanske den sträcka produkten färdats en viktigare miljöaspekt än hur varan producerats? Flera män i grupperna är direkt avvisande och anser att miljömärkningen är ren geschäft. Intresset för idén med miljömärkning eller exempelvis rättvisemärkning finns, men många är frågande inför hur symbolerna fungerar i praktiken. Alla anser att man påverkar märkningen bäst genom att agera individuellt. Man talar med butiken eller producenten och framför allt påverkar man genom att välja eller välja bort produkter och butiker. Om detta är alla eniga, ingen kan tänka sig att gå med i någon organisation för att påverka märkningen. Märkningen är viktig i ett samhälle där avståndet mellan producent och konsument är stort. Deltagarna i gruppdiskussionerna är för en bibehållen omfattande och gärna utvecklad märkning. Märkningen har dock i denna studie inte ställts i relation till kostnaden. Hur mycket är konsumenten i realiteten beredd att betala för att få märkning eller snarare omvänt; är man beredd att avstå från märkning om priset på varan sänks? Om konsumenten är tvungen att prioritera, vilken del av märkningen väljer hon då? För att studera denna typ av frågeställningar kan andra analysmetoder användas. En intressant iakttagelse är att när konsumenten kommer något närmare produktionen, som man uppenbarligen upplever att man gör med butiksbakat bröd, är man beredd att släppa sina krav på märkning ganska omgående. Lukt, känsel och syn ersätter då informationen från märkningen. Intervjuguide för undersökning om konsumentinformation De produkter vi ska prata om är dagligvaror, dvs livsmedel, hygienartiklar, kemisk-tekniska artiklar, förbrukningsvaror av olika slag. Vi ska i första hand diskutera märkning, dvs sådan information om produkter som finns på produkten eller precis bredvid produkten i affären. Vad tycker ni om märkning, har ni några spontana synpunkter? a)Vilken typ av information tycker ni är viktg när ni köper dagligvaror? b)Vilken typ av information brukar ni söka efter när ni kommer till affären? c)Brukar ni sakna någon särskild typ av information? d)Tycker ni att någon information är onödig eller störande? e)Är någon information särskilt lätt eller svår att förstå? (frukt, mjölk, kött, bröd, kaffe, konservburk, shampoo, maskin- diskmedel, toapapper) a) Brukar ni titta efter..? Saknar ni...? b)Vad tycker ni om informationens utformning? c)Tycker ni att någon information är onödig? d)Är någon information särskilt lätt eller svår att förstå? e)Finns det information som kolliderar, ger motsägelsefulla budskap? a)Känner ni till andra informationskällor/tekniska hjälpmedel för att få information om b)Har ni använt någon annan informationskälla/tekniska hjälpmedel för att får information om dagligvaror än märkning (exempelvis pristerminal, internet)? I så fall vilka? c)Hur fungerade det? d)Vilken typ av information har ni hämtat då? e)Vad tycker ni om informationens utformning? f)Är informationen lätt eller svår att förstå? g)Tycker ni att de olika informationskällorna kompletterar varandra på ett bra sätt eller kolliderar informationen, ger motsägelsefulla budskap? h)Om ni inte använt tekniska hjälpmedel, kan ni tänka er att använda sådana? a)Tycker ni att märkningen av dagligvaror skulle kunna ersättas med information på annat b)Vilken del av märkningen i så fall? c) Vilken typ av informationskälla/tekniska hjälpmedel skulle du vilja använda? a)Har någon av er varit aktiva när det gäller frågor om märkning? Har ni exempelvis ringt , talat med butik/leverantör, ingått i butiksråd/konsumentorganisation, b)Skulle ni vilja ha större möjlighet att påverka märkningen? I så fall, på vilket sätt? Konsumenters syn på konsumentinformation – samarbete mellan utredningen (In 97:13) och Kooperativa Konsumentgillet 1Bakgrund och utgångspunkter för enkätundersökningen tillsatte regeringen en särskild utredare för att analysera existerande problem och omfattningen av dessa när det gäller märkning och annan konsumentinformation på dagligvaruområdet. Enligt kommittédirektiven skall utredaren också föreslå vilka principer som bör beaktas vid utformningen av information om och märkning av dagligvaror. Härutöver skall utredaren föra en dialog med konsumenter och deras företrädare samt andra intressenter samt genomföra en undersökning kring hur konsumenterna uppfattar märkning och annan konsumentinformation. Inom ramen för uppdraget har utredningen i samarbete med Kooperativa Konsumentgillet genomfört en enkät- undersökning om konsumenters syn på märkning av dagligvaror. Konsumentgillet som bildades är en ideell förening som verkar för utökade och starkare konsumenträttigheter. Syftet med enkätundersökningen är att skaffa utredningen en bild av hur vissa konsumenter uppfattar märkning av dagligvaror. Särskilt bör dessa konsumenters inställning till och förståelse av den förpackningsmärkning som finns inom dagligvaruhandeln belysas. Undersökningen omfattar tre olika slags dagligvaror; livsmedel, hushållskemikalier och hygieniska produkter. Utredarens sekretariat har utarbetat två typer av enkäter med frågor om märkning av dessa produkter. I samband med att Konsumentgillet har genomfört vissa föreningsaktiviter i en del butiker har dessa enkäter presenterats för och besvarats av konsumenter i dessa butiker. Totalt 1042 personer har deltagit i undersökningen. Enkätundersökningen har genomförts i femton orter (se bilaga 1). Orterna är geografiskt spridda mellan länen och varierar i storlek. Dominerande är dock gruppen med orter i . Målgruppen omfattar personer med varierande ålder och kön (se bilaga 2). Den dominerande åldersgruppen utgörs av personer (av de tillfrågade). 3 Sammanställning av enkätsvaren De två enkäterna består av ett antal frågor med ett antal svarsalternativ som de tillfrågade har att välja mellan. Vid besvarandet av vissa frågor ges de tilltalade även möjlighet att ange sina egna svar i s.k. öppna svarsalternativ. Enkätsvaren har sammanställts och redovisas nedan i löpande text. I bilaga 3 ges en närmare presentation av varje enskild fråga med svar. Resultaten presenteras också grafiskt. Vid sammanställning av enkätsvaren framkommer att av de 529 personer som besvarat enkäten om livsmedel läser – när de gör sina inköp – informationen på förpackningarna. Av dessa är det som alltid läser informationen, som läser den ibland samt som endast läser information om vissa produkter så som köttprodukter, charkuterivaror, mejerivaror, bröd samt halvfabrikat av typen konserver och djupfrysta produkter. Bara var tjugonde tillfrågad () svarar att han/hon aldrig brukar läsa informationen. Majoriteten av de tillfrågade – som svarat att de läser informationen på förpackningarna – läser sådan information som har med varans hållbarhet att göra. Totalt av de tillfrågade läser bäst-före datum och sista förbrukningsdagen och läser information om förpacknings- eller bakdag. En stor andel av de läser dessutom ingrediensförteckning (av de tillfrågade) och information om ursprungsland (av de tillfrågade). Av de tillfrågade uppger att de läser tips, råd/recept och att de läser förvaringsanvisningen. Ungefär var tredje svarar att han/hon brukar läsa miljöinformationen (). Av dessa är könsfördelningen så att av de tillfrågade kvinnorna och av de tillfrågade männen läser sådan miljöinformation. Av de som tillfrågats är det som uppfattar datummärkningen som obligatorisk. Av materialet framgår vidare att av de tillfrågade tror att information om ursprungsland är obligatoriskt, tror att tillverkningsdagen måste framgå på förpackningen och tror att ingrediensförteckningen måste vara utsatt på förpackningen. Näringsdeklarationen är den information av de givna svarsalternativen som minst antal () tillfrågade tror är obligatoriskt att informera om. av de tillfrågade känner till att en KRAV-märkt produkt är framtagen med officiellt godkända ekologiska produkt- metoder.