sou · GNB354 · 2000-01-01 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 1 och 7 §§ lagen (1997:484) om dröjsmåls- avgift skall ha följande lydelse. Den som är betalningsskyldig för skatt, tull, avgift eller ränta och som inte i rätt tid och på rätt sätt fullgör betalningsskyldigheten skall, i de fall det särskilt före- skrivs, betala en avgift (dröjs- målsavgift) enligt de grunder som anges i denna lag. Ett beslut om dröjsmålsavgift får överklagas på det sätt som gäller för överklagande av beslut om den skatt, tull, avgift eller ränta som föranlett dröjsmålsavgiften. Denna lag träder i kraft den... Den som är betalningsskyldig för skatt, avgift eller ränta och som inte i rätt tid och på rätt sätt fullgör betalningsskyldigheten skall, i de fall det särskilt före- skrivs, betala en avgift (dröjs- målsavgift) enligt de grunder som anges i denna lag. Ett beslut om dröjsmålsavgift får överklagas på det sätt som gäller för överklagande av beslut om den skatt, avgift eller ränta som föranlett dröjsmålsavgiften. förordning om ändring i förordningen (1993:965) om frihandel i varuutbytet mellan och Härigenom föreskrivs att 8 och 11 §§ förordningen (1993:965) om frihandel i varuutbytet mellan och skall ha följande lydelse. Vid kontroll av uppgifter som lämnas i en ansökan om varu- certifikat EUR.1 eller faktura- deklaration skall 63, 69, 71, 75- 79 och 97 §§ tullagen (1987:1065) tillämpas. Vid kontroll av uppgifter som lämnas i en ansökan om varu- certifikat EUR.1 eller faktura- deklaration skall 5 kap. 12, 17, 20 och 27-40 §§ samt 9 kap. 4 § tullagen (0000:0000) tilläm- pas. Anspråk på tullfrihet enligt denna förordning för en vara som anmäls till förtullning skall framställas senast när en tulldeklaration skall ges in för varan eller, om det inte finns någon deklarationsplikt, när varan anmäls dagar från den dag då dagar från den dag då Vid elektroniskt uppgifts- läm- Vid elektroniskt uppgifts- läm- nande enligt 11 a § tullagen nande enligt 3 kap. 17 § tullagen (1987:1065) får tullmyndigheten (0000:0000) får med- medge att den tullskyldige endast behöver visa upp intyget på visa upp intyget på begäran av begäran av myndigheten. Om det finns ett finns ett sådant medgivande skall sådant medgivande skall gälde- nären förfoga över intyget senast intyget senast när intyget annars när intyget annars skulle ha getts skulle ha getts in. tullskyldigt för en vara som har 1 Senaste lydelse 1994:1148. anspråk på tullfrihet framställas och ursprungsintyg ges in senast efter den dag då tulltaxeringsbeslutet meddelades. Om anspråk framställs eller intyg ges in senare än vad som anges i första, andra eller tredje stycket, får återbetalning av eller befrielse från tull medges endast till den del av tullbeloppet som överstiger . Detsamma gäller om en tullskyldig som enligt andra stycket skall visa upp intyg endast på begäran av en tullmyndighet inte förfogade över intyget när detta annars skulle ha getts in enligt andra stycket. En tullmyndighet kan i det enskilda fallet medge undantag från detta krav om det finns särskilda skäl. Denna förordning träder i kraft den... anspråk på tullfrihet framställas och ursprungsintyg ges in senast efter den dag då tulltaxeringsbeslutet meddelades. Om anspråk framställs eller intyg ges in senare än vad som anges i första, andra eller tredje stycket, får återbetalning av eller befrielse från tull medges endast till den del av tullbeloppet som överstiger . Detsamma gäller om en gäldenär som enligt andra stycket skall visa upp intyg endast på begäran av inte förfogade över intyget när detta annars skulle ha getts in enligt andra stycket. kan i det enskilda fallet medge undantag från detta krav om det finns särskilda skäl. förordning om ändring i förordningen (1995:681) om växtskydd m.m. Härigenom föreskrivs att 19 och 22 §§ förordningen (1995:681) om växtskydd m.m. skall ha följande lydelse. Den som är skyldig att betala (1994:1550) är tullskyldig skall tull för en vara eller skulle ha varit det om varan varit tull- Avgiften uppbärs av . belagd skall betala en växt- Växtskyddsavgiften fastställs av efter samråd med . Växtskyddsavgift skall inte betalas för 2.sändningar som på sundhetsintyget försäkras vara undersökta för avsändandet från utförsellandet av en person som bemyndigat. som enligt 73 § tullförordningen tag som enligt 54 § tullförord- (1994:1558) utövar tullkontroll över ningen (0000:0000) utövar tull- gods skall övervaka att det inte kontroll över gods skall över- införs växter eller jord, kompost, vaka att det inte införs växter eller jord, kompost, gödsel eller eller växtskadegörare i strid mot annat odlingssubstrat eller växt- skadegörare i strid mot 1. föreskrifter om förbud mot eller 1. föreskrifter om förbud mot villkor för införsel, eller eller villkor för införsel eller 2. föreskrifter om att sådant 2. föreskrifter om att sådant gods endast får införas mot gods endast får införas mot uppvisande av sundhetsintyg. uppvisande av sundhetsintyg. skall i övrigt ha tillsyn över att det inte införs eller sprids något gods i strid mot denna förordning eller med stöd av förordningen meddelade föreskrifter. Denna förordning träder i kraft den... förordning om ändring i förordningen (1996:702) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, m.m. Härigenom föreskrivs beträffande förordningen (1996:702) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen, m.m. dels att i 4-7 §§ ordet tullmyndighet i olika böjningsformer skall bytas ut mot tullregion, dels att i 8 och 9 §§ ordet skall bytas ut mot , dels att 1-3 §§ skall ha följande lydelse. I denna förordning finns bestämmelser i anslutning till lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och 67 a och 67 b §§ tullagen (1994:1550). Med bokningsuppgifter avses uppgifter som förekommer i samband med bokning av transport för varor, fordon eller passagerare med de begräns- ningar avseende passagerare som följer av 15 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och 67 a § tullagen (1994:1550). I denna förordning finns bestämmelser i anslutning till lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Med bokningsuppgifter avses uppgifter som förekommer i samband med bokning av transport för varor, fordon eller passagerare med de begräns- ningar avseende passagerare som följer av 15 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. får träffa överenskommelse med ett transportföretag om att en tullmyndighet får ha terminal- åtkomst till företagets boknings- uppgifter under de förutsätt- ningar som anges i 15 och 16 §§ lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen och 67 a och 67 b §§ tullagen (1994:1550).Generaltullstyrel- sen får bemyndiga en tull- myndighet att träffa sådan över- enskommelse med ett transport- företag inom tullmyndighetens geografiska verksamhetsområde. får träffa överens- kommelse med ett transport- företag om att en tullregion får ha terminalåtkomst till företagets bokningsuppgifter under de förutsättningar som anges i 15 och 16 §§ lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. får bemyndiga en tull- region att träffa sådan överens- kommelse med ett transport- företag inom tull- regionens geografiska verksamhetsområde. Denna förordning träder i kraft den... Utredningens direktiv (Dir. 1996:103) fogas som bilaga 1 till be- tänkandet. Genom beslut har regeringen förlängt tiden för slutredovisning av uppdraget till utgången av . Regeringen har genom beslut (Dnr Fi98/1418) till utredningen överlämnat framställningar från om bl.a. ändring i 30 § tullagen (1994:1550), så att dröjsmålsränta skall tas ut enligt 19 kap. skattebetalningslagen istället för enligt lagen om dröjsmålsavgift. Vidare har regeringen genom beslut (Dnr 98/1468) till utredningen överlämnat en framställning från om ändringar i svensk lagstiftning för att möjliggöra en tillämpning av Rådets förordning (EEG) 3295/94 av om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande av ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade eller pirattillverkade varor. Utredningen har i delbetänkandet Tullagens överklaganderegler m.m. vid en omorganisation av (SOU 1998:127) lämnat förslag som utgår från att kommer att utgöra en myndighet. I det fortsatta utredningsarbetet har vi beaktat de förslag till ändringar i tullagen som lagts fram i regeringens proposition 1998/99:79. Samråd har i vissa frågor skett med arbets- grupp för översyn av varusmugglingslagen, med utredningen om översyn av skatteförvaltningens och exekutionsväsendets register- författningar (Fi 1998:02) samt med punktskatteutredning (1998:01). Vi har fortlöpande hållit oss underrättade om arbetet inom aktuella kommittéer i EU:s första pelare. Tullagstiftningen i , , och har studerats. Utredaren, sekreteraren och en av experterna har vid besök hos kommissionens generaldirektorat för tullfrågor (DG XXI) inhämtat upplysningar om EG-rättens innebörd i vissa avseenden, bl.a. i fråga om begreppet tullagstiftning, dröjsmålstalan och överklagande av beslut om revision. För att få del av erfarenheterna från tillämpningen av tullag- stiftningen efter EU-inträdet, har utredningen besökt tullmyndigheterna i , (lokalkontoret i ) och (lokalkontoret i ) samt i och i och . Utredningen har också varit representerad vid ett tullseminarium vid . 2Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag Det svenska tullväsendet har mycket gamla anor. Någon form av tullpålagor förekom och det är troligt att tullar fanns . I till sitt 350- årsjubileum – 1636-1986 – skildras tullväsendets utveckling. Av särskilt intresse är den reform som genomfördes och var så genomgripande att räknar sina anor från det årtalet. Många av de tankar som låg till grund för reformen återkommer i tullagstiftningen ända in . Utvecklingen av vissa centrala institut inom tullagstiftningen bör något beröras. Tulltaxering skulle enligt tullstadga (, nr 391) utföras med ledning av vad som utrönts vid tullens undersökning av varorna. Ett sådant officialsystem blev med den ständigt växande importen efter slut alltför tungrott. Tulltaxeringen kom därför att i stor utsträckning grundas på uppgifter i fakturor och andra handlingar; varan undersöktes endast i särskilda fall. Först med ikraftträdandet av tullag (1973:670) infördes ett system med obligatorisk tulldeklaration; den tullskyldige skulle lämna deklaration när varan angavs till förtullning. Deklarationsskyldigheten behölls tullag (1987:1065) men anpassades till vad som gällde på skatteområdet i övrigt. För att underlätta för den som bedrev importverksamhet infördes genom tullag det s.k. hemtagningsförfarandet . Den som fått tillstånd till hemtagning fick ta hand om varan och i övrigt förfoga över den utan hinder av att den inte förtullats. Hemtagaren var också s.k. kreditimportör. Detta innebar att varan fick lämnas ut innan tull och annan avgift betalats. Betalning skedde enligt särskild tullräkning inom den tid som bestämde. 86 Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag Godsvården, dvs. omhändertagande av godset i avvaktan på förtull- ning eller annan tullklarering, ankom tidigare på . tullag kompletterades denna ordning med privat godsvård. kunde ges tillstånd att inrätta tullupplag, tullager eller frihamnar där oförtullade varor kunde förvaras i avvaktan på förtullning eller annan tullklarering. tullstadga fanns bestämmelser om tullkontroll av såväl transportmedel som varor. Bestämmelserna gav tullmyndigheterna rätt att tullbevaka transportmedel och försegla lastutrymmen. som behövdes för tullkontrollen fick handlingar hållas kvar. Fartyg, tåg och fordon kunde stoppas och luftfartyg anmanas att landa. I tulltaxeförordningen (1960:391) infördes bestämmelser om skyldighet att lämna de uppgifter och förete de handlingar som fordrades för tullkontrollen. Eftersom de grundläggande skyldigheterna att under- kasta sig tullmyndigheternas kontroll var av så ingripande natur och rörde inskränkningar i den enskildes handlingsfrihet, fördes åtskilliga av de kontrollbestämmelser som fanns i tillämpningsföreskrifterna in tullag. Även bestämmelser om bokföringsgranskning togs in i den lagen. infördes revisionsbetämmelser i tullagen, utformade med förebild i taxeringslagens revisionsbestämmelser. inträde i EU förändrade radikalt förutsättningarna för den nationella tullagstiftningen. EG-rättens regelverk på tullområdet utgör kärnan i den svenska tullagstiftningen och några mot EG-rätten stridande föreskrifter får inte förekomma. En översyn av tullag och andra i sammanhanget relevanta författningar blev därför nödvändig och resulterade i bl.a. den nu gällande tullagen (1994:1550). De primära föreskrifterna finns, som nämnts, i på tullområdet. Det avser emellertid endast relationen med tredje land, eftersom EG utgör en tullunion. Viktigast är rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättande av en tullkodex för gemenskapen (tullkodexen), kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättande av en tullkodex för gemenskapen (tillämpningskodexen), rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan samt rådets förordning (EEG) nr 918/83 av om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse. Bland övriga EG-rättsakter kan nämnas rådets förordning Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag 87 (EEG) nr 3295/94 av om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor. EG-förordningarna är direkt tillämpliga som gällande svensk rätt. I vissa delar har de dock formen av ramlagstiftning och kan kompletteras av nationella bestämmelser1. på tullområdet kompletteras av ett flertal svenska författningar. De centrala är tullagen (1994:1550), tullförordningen (1994:1558) och föreskrifter (TFS:1994:45) för tillämpning av tullagen (1994:1550) /tullordningen/. Av övriga kompletterande lagar bör här nämnas lagen (1994:1557) om tullfrihet m.m., lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import m.m., lagen (1994:1548) om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan samt lagen (1994:1552) om tullkontroll av varumärkesintrång m.m. Förutom i dem som kompletterar berörs frågor som har samband med tullväsendet i flera andra författningar, t.ex. tull- registerlagen (1990:137). Av särskilt intresse för kontrollverksamheten är lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen), vars syfte är att upprätthålla en kontroll när det gäller varor som förs över en gräns mot ett annat EU-land i strid mot ett straffsanktionerat förbud. 2.3Målsättning för en reform av tullagstiftningen Tullagstiftningen har en central roll i utrikeshandeln och därmed för samhällsekonomin i stort. Den skall värna om det svenska näringslivets konkurrenskraft men också vara en garanti för att utrikeshandeln sker i former som är godtagbara såväl nationellt som internationellt. är en form av skatt, vilket medför ett fiskalt perspektiv på lagstiftningen. Det är ofrånkomligt att ett regelsystem, som skall tillgodose flera och ibland motstridiga intressen och som dessutom måste anpassas till en dynamisk utveckling inom handel och teknik, inte kan bli så lättillgängligt som vore önskvärt med tanke på alla dem som berörs av systemet. Förutom företag vars verksamhet i stor utsträckning är inriktad på utrikeshandel, och som därför kan förväntas ha erforderlig kompetens att tillämpa regelsystemet, fordras kännedom om systemet eller delar av det även hos 1 En redogörelse för EG:s tullunion och regelverk på tullområdet finns i prop. 1994:34, s.80-94. 88 Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag dem som i mindre omfattning ägnar sig åt importverksamhet, liksom hos enskilda, t.ex. fordonsförare, fartygs- befäl och myndighetspersonal. Det är självfallet angeläget att alla möjligheter att förenkla tullag- stiftningen tas tillvara. Förenklingssträvandet har också kommit till uttryck inom EU, t.ex. i den s.k. Stockholms- deklarationen1 och rådets resolution om förenkling och rationalisering av gemenskapens tullföreskrifter och -förfaranden 2. I en rapport från kommissionen understyrks att en viktig referenspunkt för en modern tullkodex är att den måste uppfylla målet att förenkla. sägs att de stora belopp som undandras som egna medel gör att alla förenklingsåtgärder måste följas av effektiva kontrollmedel som är särskilt avpassade för de potentiella risker som åtgärden medför. Tullkodexen och tillämpningskodexen är EG-rättsliga förordningar och som sådana direkt tillämpliga i medlemsländerna. Ett flertal andra förordningar rör också direkt eller indirekt tullområdet. Även med höga förenklingsambitioner kommer det för svensk tullagstiftning grund- läggande regelverket att vara mycket omfattande och i flera hänseenden svårtillgängligt. Tullkodexen innehåller 253 artiklar och Tillämpnings- kodexen innehåller 915 artiklar och 113 bilagor. I utredningsuppdraget ingår att undersöka om det finns förutsätt- ningar för förenklingar av regelsystemet. Våra överväganden har därvidlag gällt det svenska regelsystemet, dvs. de författningar som utgör komplement till EG-förordningar eller genomförande av EG-direktiv. Vi skall också enligt direktiven lämna förslag till de ändringar som kan visa sig behövliga från saklig synpunkt. Uppdraget är emellertid begränsat till den svenska tullagstiftning som faller inom Finans- departementets ansvarsområde. Till följd härav har vi inte kunnat över- väga om sakliga ändringar behövs i sådana i tullsammanhang viktiga regler som rör aktiv och passiv förädling, suspensionssystemet, restitutionssystemet, bearbetning under tullkontroll eller temporär import. Dessa regler är nämligen intagna i lagen om vissa tullförfaranden med ekonomisk verkan, m.m., vilken faller under ansvarsområde. Detsamma gäller reglerna om tullfrihet enligt lagen om tullfrihet, m.m. Uppdraget innefattar inte heller inregränslagen. Det skulle säkert bli lättare att överblicka och tillämpa den nationella tullagstiftningen, om samtliga dess centrala delar samlades i en lag. 1Customs 2000 Simplification and rationalisation of the Communitys customs regulations and procedures, Statement by EU Directors General of Customs, on 8-10 1996. 2EGT nr C 332, 07/11/1996, s. 1. 3Kom (1998) 226 slutlig. Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag 89 dessa delar måste räknas tullförfarandet och kontroll- verk- samhet; det är dessa som framför allt berör aktörerna på tullområdet. Så länge ansvaret för tullagstiftningen är delat mellan olika departement och med de begränsningar i övrigt som framgår av direktiven är detta dock inte möjligt. Vi har därför i detta hänseende nödgats inskränka oss till att föreslå att bestämmelserna i lagen om tullkontroll av varumärkesintrång, m.m. och i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. tas in i tullagen. Det vore i och för sig tänkbart att från lagen om frihet från skatt vid import, m.m. flytta över de bestämmelser som gäller tull. Vi har dock bedömt att detta inte skulle innebära någon större fördel, eftersom lagens bestämmelser om skattefrihet bör stå i en särskild författning. Saken skulle te sig annor- lunda, om det hade varit möjligt att också ta in tullfrihetslagens bestämmelser i tullagen. Även tullregister- lagen bör bestå som en särskild författning; reglerna är knappast av intresse för importörer och exportörer. Från sakliga utgångspunkter har vår målsättning varit att den svenska tullagstiftningen ges ett innehåll som underlättar en smidig hantering i tullförfarandet för såväl näringslivet som myndigheterna. Regelverket bör anpassas till de behov som i detta hänseende visat sig föreligga, givetvis under förutsättning att en sådan anpassning är förenlig med EG- rätten. Det bör vara ägnat att tillgodose rättssäkerhetens krav och förhindra brottsligt förfarande och annat agerande till skada för samhället och dem som bedriver en seriös och lojal verksamhet inom utrikeshandeln. Eftersom den svenska tullagstiftningen vad gäller handel med gemenskapsvaror endast kan vara ett komplement till EG-rätten, krävs av den som bedriver sådan verksamhet en ingående kännedom om tullkodexen, tillämpningskodexen och andra normerande EG-rättsakter. För att underlätta sökandet efter dessa grundläggande bestämmelser bör tullagen, som får antas vara den författning som en svensk aktör i första hand tar del av, ge hänvisningar till de EG-regler som kompletteras genom tullagen. Tullagen bör i princip utformas så att den med hänvisningarna till EG-rätten innehåller alla de materiella bestämmelser som den enskilde behöver känna till för att i tullavseende kunna utföra sin verksamhet på ett korrekt sätt. Tullförordningen bör, likaledes i princip, endast inne- hålla verkställighets- och tillämpningsföreskrifter riktade till ; 90 Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag materiella bestämmelser som riktar sig till den enskilde bör så långt möjligt undvikas. Vi är dock medvetna om att en sådan uppdelning mellan de två författningarna inte kan upprätthållas fullt ut. Det är också ofrånkomligt att ytterligare regler på tullområdet ges i form av myndighetsföreskrifter motsvarande den nuvarande tullordningen. I det EG-relaterade lagstiftningsarbetet uppkommer ofta redaktionella och språkliga frågor. Innebörden av olika EG-rättsakter kan vara svårtolkad och språkbruket kan vara annat än det som förekommer i svensk lagstiftning. Det är givetvis viktigt att det i de kompletterande svenska bestämmelserna används samma begrepp som i den svenska översättningen av EG-reglerna, såvida det inte är uppenbart att den svenska texten avviker från en korrekt översättning av originaltexten. Tullagen bör indelas i kapitel. Flera av kontrollbestämmelserna i tullkodexen har karaktären av rambestämmelser, som för att kunna tillämpas måste kompletteras av nationella bestämmelser. Vid utformningen av dessa nationella bestäm- melser måste dock de övriga kontrollbestämmelserna i tullkodexen och tillämpningskodexen beaktas. Detta har inte skett vid utformningen av tullagen. Det förekommer på flera ställen bestämmelser som helt eller delvis utgör dubbleringar av bestämmelser i tullkodexen. En sådan bestämmelse är 55 §, i vilken fastslås att icke-gemenskapsvaror och varor som hänförts till en godkänd tullbehandling som innefattar att varorna förs ut ur EG:s tullområde med visst angivet undantag är underkastade tullmyndigheternas övervakning och kontroll (står under tullkontroll). Denna bestämmelse bör jämföras med artiklarna 37, 59.2 och 183. Vi har strävat efter att ge kontrollbestämmelserna i den nya tullagen en sådan utformning att det tydligare framgår att de utgör komplett- eringar till bestämmelserna i tullkodexen och tillämpningskodexen. I den mån bestämmelser finns i EG-rättsakterna kan hänvisning göras till de relevanta artiklarna; bestämmelser med motsvarande innehåll skall inte finnas i tullagen. Vi finner vidare att den nuvarande ordningen där kontroll- bestäm- melser finns både i tullagen och i tullförordningen inte är helt lämplig. Vissa av bestämmelserna i tullförordningen ger långtgående befogenheter som berör de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna. Några av bestämmelserna reglerar dessutom frågor som redan reglerats i tullagen. Uppdelningen gör vidare regelverket tämligen svårläst. Vi har därför vid utformningen av de nya kontroll- bestämmelserna haft som utgångspunkt att dessa i möjligaste mån skall finnas på ett ställe; eftersom det i många fall är fråga om kontrollåtgärder som kan vara integritetskränkande föreslår vi att de införs i lagen. Utgångspunkter för utredningens överväganden och förslag 91