sou · GNB388d3 · 2000-01-01 00:00:00 — sou 1999 88 d3 Utredningen mot har varit Palmeutred- ningens huvudspår. Det kom senast till uttryck genom den resnings- ansökan som behandlades /98. Det är inte möjligt att redo- visa och bedöma utredningsarbetet som helhet utan att beakta utred- ningen avseende . Vi ägnar därför ett kapitel åt denna. Den första delen av kapitlet beskriver det rättsliga skeendet, från de första tipsen angående till Högsta dom- stolens avslag på Riksåklagarens ansökan om resning . I det sammanhanget uppmärksammar vi i ett särskilt avsnitt de utsagor som avgivits av målsäganden och omständig- heterna därikring. I två hänseenden redovisar vi under rubrikenSammanfattande anmärkningarbedömningar beträffande kapitlets första del. Det gäller utredningen mot innan den egentliga förundersökningen mot honom kom igång. Det gäller vidare sätt att uppta utsagor och i övrigt förhålla sig till hennes medverkan i utredningen. Den senare delen av kapitlet behandlar det s.k. resningsmaterialet, dvs. den utredning avseende som 1997 ingavs till . Det är i beaktande av syftet med vårt uppdrag av stort intresse att redovisa detta. Det förhållandet att materialet åberopats inför medför inte att det i vår redovisning bör be- handlas på annat sätt än utredningen i övrigt. Där materialet rättsligt bedömts av redovisar vi detta. Vår framställning i denna del är förutom på redovisning inriktad på de utredningsresultat som nåtts. För att själva kunna ta ställning till om utredningens inriktning på varit befogad – något vi alltså inte kan undvika att göra – har vi anlagt vissa synpunkter angående materialets utredningsvärde. Med detta menar vi det underlag materialet ger för avgörandet av vilka fortsatta utredningsåtgärder som är befogade, hur resurserna bör fördelas på detta uppslag i förhållande till andra osv. I begreppet ingår också huruvida vidtagna åtgärder fört utredningen vidare eller inte. I ett avslutande avsnitt diskuterar vi mer samlat utredningen mot och vägval därvidlag. Samtliga våra synpunkter anläggs mot den självklara bakgrunden att misstankarna mot inte är styrkta och att utredningen syftar till ett klarläggande av om misstankarna har någon grund eller inte, varvid resultatet i bägge fallen skulle vara av lika stort värde. Resonemangen är således genomgående oberoende av eventuella skuld till gärningen. 6.1Utredning, åtal och dom samt fortsatt utredning 6.1.1Översikt över utredningen mot Polisens intresse riktades mot ; han hördes om sina förehavanden på mordkvällen. Åt- gärderna stannade dock vid detta förhör. Ungefär hördes han för kontroll av uppgifter som en annan person lämnat om sin vistelseort för mordet. Sent 1987 inkom uppgifter om att var lik fantombilden, att han skulle ha uppehållit sig i mord- kvarteren under mordkvällen, förekomst av vapen i lägenhet m.m. I samband med att polisens utredningsåtgärder kom att koncentreras till kvarteren kring mordplatsen, bio- grafen Grand m.m., och även spelklubben Oxen, väcktes intresset för uppgifterna om . hämtades han till förhör. Efter det att vid en valkonfrontation via video utpekat honom som gärningsman, anhölls han. Han häktades därefter av och förblev i häkte fram till och under de två rättegångar som kom att hållas. fällde i en dom som dikterades av nämnden till ansvar för mord; de två lagfarna ledamöterna (juristdomarna) frikände . försatte efter rättegången i hovrätten på fri fot och frikände honom i en meddelad dom, som var enhällig. Riksåklagaren överklagade inte domen, som vann laga kraft . Polisen fortsatte att visa intresse för , delvis för dennes egen säkerhets skull, delvis för kontroll av att han inte närmade sig målsäganden och delvis för att misstankarna mot honom kvarstod trots hovrättens dom, bl.a. utreddes de tips angående som flöt in. I princip fortsatte förundersökningen mot , dock med avsevärt mindre intensitet än inför rättegångarna. 1996, i samband med ett personbyte i förundersökningsledningen, fokuserades utredningen åter på , i syfte att utvärdera och komplettera det material som framkommit efter den friande domen. Frågan om resning övervägdes senhösten 1996, men enligt RÅ fanns inte grund för att begära resning i HD. inkom vissa tips, som tillsammans med övrigt framtaget material lades till grund för en resningsansökan, som ingavs till HD . HD avslog ansökan . Avslagsbeslutet var enhälligt; beträffande motiveringen förekom en skiljaktig mening. Från förundersökningsledningens sida har förklarats att intresset för som möjlig gärningsman alltfort kvarstår. 6.1.2Utredningsåtgärder i anslutning till mordet namn aktualiserades relativt tidigt i utredningen. Det finns tre från varandra oberoende tips om honom . Med tanke på att var en känd kriminell person som tidigare begått grova våldsdåd i finns det skäl att anta att hans namn bör ha aktualiserats bland utredningsmännen även på annat sätt än genom tips utifrån. lämnade en anställd vid Rättspsykiatriska kliniken på uppgift om att var mycket lik fantom- bilden av skuggan. Det angavs att suttit på rättspsyket samt att han stuckit ned någon med bajonett och därför kallades bajonettmannen. På uppslaget har antecknats: P lång – 190? – Farlig – psykop., Bra typ samt Pri: 3 2. Vidare finns en notering om att spaningschefen tagit del av uppslaget . , , inkom ett poststämplat brev, enligt vilket var mycket lik fantombild 2, dvs. bilden av skuggan. Brevet kom från en namngiven person som var intagen på fängelset och som tidigare suttit i fängelse med . På det i anledning av brevet upprättade spaningsuppslaget har antecknats: Bajonettmördaren . Är intressant som typ, när det gäller skuggan psykopat samt Pri:3 . Spaningschefen har enligt en notering tagit del av uppslaget . ringde en namngiven person från kansliet på Kumla-fängelset. Han uppgav att satt en person vid namn på . var enligt uppgifts- lämnaren fullkomligt galen. Uppslaget är mycket kortfattat – upp- giftslämnaren måste rimligen ha sagt något mer om vad som fått honom att ta kontakt med mordutredningen – och saknar anteckningar av den typ som finns på ovannämnda uppslag. Det anges som färdigbearbetat . 1I en promemoria av professorn vid , date- rad , anges om att han dyker upp i utred- ningsmaterialet som tänkbar gärningsman när man ur datorn plockar fram tidigare våldsbrott på den aktuella platsen (promemorian ingiven till den tidigare på uppdrag av dess ordförande ). 2Pri:3 är en informell prioriteringsklassning, som betyder att uppslaget är prioriterat (siffran 3 betyder högsta prioritet). namn förekommer vidare i ett uppslag rubricerat infor- mella uppgifter. Uppgifterna synes härröra från polisens narkotika- spaning. Bland annan information, som rör , m.fl., sägs att till sin hjälp skaffat torpeden ; vid namnet finns en asterisk som hänvisar till en handanteckning: . Uppslaget är daterat och liksom de tidigare åsatt en notering om att det skall prioriteras, Pri:3 . , som sedermera kom att bli en central person i utred- ningen kring , hördes tidigt och upprepade gånger med anled- ning av sina iakttagelser och förehavanden i mordkvarteret vid tiden kring mordet (första förhöret hölls , efter tips från annan person), ytterligare förhör följde. inkom , till synes på eget initiativ, till mordutredningen för att lämna upp- gifter om gäster som besökt den klubb han drev, Oxen. uppgav att besökt klubben på mordkvällen och gått därifrån . sade sig förstå att blivit utpekad, eftersom denne liknade en av fantombilderna, men ville be- tona att var en varm anhängare av och skulle för allt i världen inte göra honom något illa. Det framgår inte om även lämnade uppgifter om andra gäster, men det framstår som om hans enda ärende var att på eget initiativ lämna information om kan anmärkas att uppgifterna stämmer väl med dem själv hade lämnat (se nedan) och att initia- tiv sammantaget kan synas ägnat att avleda mordutredarnas intresse för . Den enda dokumenterade utredningsåtgärd som vidtogs mot de ovan återgivna uppslagen härrör från är ett hembesök . I det upprättade spaningsuppslaget sägs: den 26/5 –86 besöktes i sin bostad av krinsp och . Följande framkom: Mordkvällen befann sig inne i . Han besökte club på – 2 tr under jorden – som heter . Där träffade han bl.a. en kille vid namn – känd buse. anlände till klubben och avvek därifrån strax efter 2200 då han gick till Centralen och tog pendeln hem till . kom hem vid ca: 2330-tiden och gick så gott som genast och lade sig. när han vaknade , gick han och 3 Tipset registrerades i uppslaget angående och rubricerades av mot- tagaren som en uppföljning av uppgifterna angående . Övriga förhör med från registrerades i andra avsnitt. hämtade tidningen – DN – och fick då vetskap om mordet. Eftersom är en sann vän till satte han sig ner vid köksbordet och grät. Uppslaget anges som färdigbearbetat, dvs. lagt ad acta, . Till de tidiga uppgifterna om hör även utredningen kring . lämnade , då han i en narkotika- utredning rutinmässigt tillfrågades om han kände till något om statsministermordet, uppgifter om att en person, senare identifierad som , gjort underliga uttalanden om mordet. Det framkom inte vad uttalandena gått ut på. Utredningsmannen fick intryck av att var rädd och uppjagad när han talade om detta. tog kontakt med polisen för att ta tillbaka det han sagt; han hade varit onykter vid tillfället och velat briljera. uppgav att hans tips gått ut på att skulle känna mördaren. Detta stämde emellertid inte, enligt vad han nu uppgav. Han hade, uppgav han vidare, varit osams med och velat ge igen. – Av intresse är att vid detta andra tillfälle alltså kom att lämna information som han av det första spaningsuppslaget att döma faktiskt inte hade lämnat tidigare, dvs. uppgiften att skulle vara bekant med mördaren. Det är också så saken återges i förundersökningsprotokollet, där det senare spaningsuppslaget redovisas först. uppsöktes av polismannen uppgav då att han mordkvällen befunnit sig i en lägenhet tillhörande , dit han anlänt . Han vaktade lägenheten åt , som tappat sina dörrnycklar. kom tillbaka vid 01.00, varefter begav sig hem till en tillfällig bostad i . Han kom dit . I det kortfattade uppslaget kommenterade vidare hur det kunde komma sig att han skulle vara misstänkt, något han fann konstigt. – Det framstår som om utred- ningen gått ut på att fastställa huruvida skulle kunna vara identisk med gärningsmannen (medan intresset av det tips som in- kommit låg i uppgiften att kände till vem som begått mordet). Detta bestyrks av nästa dokumenterade åtgärd i uppslaget. Den företogs , således nästan senare, och utgörs av en förfrågan till . I det över åtgärden upprättade spaningsupp- slaget anges följande: , den i tipset utpekade, har uppgivit som alibi för sina förehavanden den . kontaktades per telefon och jag talade om för honom att en person uppgett att han den varit hemma i hans lägenhet. svarade då spontant: Det var – han kom till mig vid 19- 20.00-tiden innan jag åkte in till stan och fick vara kvar i lägenheten när jag åkte. stannade kvar för han hoppades att jag skulle skaffa lite amfetamin åt honom inne i stan, men jag fick inte tag i något. När jag kom tillbaka till lägenheten låg han på golvet och sov ruset av sig. var kvar ett tag innan han åkte hem – vet ej exakt vad klockan var då. Jag har tidigare blivit hörd av polis i tillsammans med angående mina förehavanden mordkvällen – ni måste ha papper på det hos er, det var fyra poliser hit . Utredaren tillfogade, och strök under: Dessa uppgifter stämmer – kopior i ärendet M 4248 bifogas. – Ärende M 4248 är det ursprungliga uppslaget angående , där finns de ovan relaterade tipsen . Uppslaget är angivet som färdigbearbetat (ad acta-lagt) dagen därefter. Det går inte att ur utredningsmaterialet utläsa vid vilken närmare tid- punkt blev ett substantiellt spår i utredningen. Vad som framgår är att intresset för väcktes som en följd av att utred- ningsinsatserna inriktades mot brottsplatsen, biografen och även spelklubben Oxen. Flera personer hade tidigt redo- visat iakttagelser av en avvikande man, vilket gjorde att man inom ut- redningen kom att tala om Gubben på Grand eller sedermera Grand- mannen (iakttagelserna kan i och för sig ha avsett olika män). Miss- tanken att dessa iakttagelser eller någon av dem kunde avse torde ha funnits . Frampå senhösten hade detta spår dock uppenbarligen fått mer substans. Viss ledning ger det faktum att uppslaget registrerades som ett eget avsnitt (KD) . ansökte förundersökningsledningen hos tingsrätten om tillstånd att avlyssna telefon. Som grund för ansökan angavs i sammanfattning följande. Det hade redan i anslutning till mordet inkommit tre tips angående . bak- grund beskrevs, bl.a. att han tidigare dömts för det s.k. bajonettdråpet, var detta begåtts och att han då begagnat flyktvägen , Brunkebergstunneln, till en lägenhet på Smala Gränd. Det hade vidare framkommit att ofta besökte en person som bodde på där denna korsar och att inför dessa besök brukade ringa till personen från en telefonkiosk belägen vid biografen . Vid förhör med personer med anknytning till klubb Oxen hade framkommit att varit på klubben under mordkvällen, men gått därifrån en god tid innan mordet inträffade. Det fanns vidare uppgifter om att återkom till , där han bodde, omkring , vilket i så fall inte stämde med vad han själv hade uppgivit för polisen 1986. Vittnen uppgav sig före mordet ha sett en revolver i den lägenhet på som ibland brukade besöka. Från vittnen hade även uppgivits att hade en inramad bild av upphängd i sin lägenhet. Slutligen omnämndes bekantskap med bombmannen, dvs. Ansökan bifölls och telefon kom att avlyssnas från denna dag och fram till det att han greps, dvs. I samband med att tillståndet förlängdes framkom att avlyssningen inte gav särskilt mycket. Bl.a. hade en kvinna i närhet ringt upp och ställt frågor kring mordet. hade visat sig oberörd av detta och av hans reaktion kunde inget av värde för utredningen utläsas. Det har från PU uppgetts att förväntningarna på spåret inte var påfallande höga inom utredningen och att när målsäganden vid videokonfrontationen pekade ut som gärningsman innebar detta därför en dramatisk vänd- punkt i utredningen. I och med det förändrade utredningsläget och att en misstänkt gärningsman hade frihetsberövats koncentrerades PU:s arbete helt på . Förundersökningen finns sammanfattad och dokumenterad i det för- undersökningsprotokoll åklagaren gav in till när åtal väcktes senare, . Förundersökningsprotokollet är omfattande, även om det bara utgör en ytterst liten del av det totala utredningsmaterialet. Det är uppdelat i ett huvudprotokoll (I), som bl.a. innehåller en sammanfattande sam- manställning av utredningen och misstankarna mot , en del rörande den misstänktes person (II), en del rörande brottsplatsen och vittnesförhören (III), kriminalteknisk redovisning (IV) samt en avdelning V med icke offentliga förundersökningshandlingar. över finns ett antal tilläggsprotokoll. Sammantaget omfattar materialet, som inte är helt lätt att överblicka, ca 3700 sidor. I stort sett hela förundersökningsmaterialet blev offentligt i och med att åtal väcktes. Den sekretessbelagda delen innehåller rättsmedicinska handlingar från obduktionen av , ett kriminaltekniskt ut- låtande rörande slutsatser som kan dras från analyser av och kläder samt en promemoria rörande telefonavlyssning av . Utredningen avseende , sådan den förelåg vid tiden för rättegångarna, har alltså till största delen varit tillgänglig för allmän- heten . Mot den bakgrunden anser vi inte att vårt uppdrag kräver annat än en övergripande redovisning av utredningsmaterialet i denna del. Den övergripande redovisningen kan lämpligen ske genom ett återgivande av utdrag av delar ur den sammanfattande framställ- ningen i huvudprotokollet.4 larmades polisens ledningcentral (ODL) i av Taxi via larmcentralen (LAC) med anled- ning av att någon person blivit skjuten vid korsningen Sveavägen-Tunnel- gatan. I detta moment fanns radiobilen 2520 med polismännen på . De stoppades av en taxichaufför som hört i taxiradion att en person blivit skjuten på vid Tunnel- gatan, och de körde dit. mottog pikétgruppen i radiobil 3230, under befäl av polisinspektören , via radio larmet om händelsen. Pikétgruppen befann sig då på och körde i riktning mot . De anlände dit efter en annan pikétbuss, radiobil 1230, som vid larmet fanns vid . På platsen fanns poliskommissarien , som anlänt med radiobilen 2520, vilken också observerades av polisinspektören i pikétbussen, då den svängde in på från . (Samtliga tre polisfordon bör ha funnits på mordplatsen kl. Polismännen observerade på platsen (östra gång- bana, mitt för ) en man liggande på rygg svårt skadad. Två personer gjorde återupplivningsförsök i form av hjärtkompression och konstgjord andning. På brottsplatsen gav sig tillkänna för polismännen (poliskommissarie , polisinspektör m.fl.), och det blev snabbt klart att mordoffret var hennes make, statsminister . Ambulans hade larmats till platsen vid omkring (23.23.40) från 4 Från den sammanfattningen har uteslutits mer allmänna delar av utrednings- materialet och de relativt kortfattade redogörelserna för utredningen av andra uppslag. Därutöver har viss redigering skett, bl.a. har understrykningar tagits bort. , men en annan ambulans hade stoppats på och fanns på plats. Med den sistnämnda ambulansen fördes till . (23.28.30) förvarnade ambulanspersonalen akutmottagningen på sjukhuset om att de var på väg dit med en man med skottskada i bröstet. Körtiden beräknas till . Vid ankomsten till sjukhuset gjordes bedömningen att kliniskt var död. I anslutning till makarna besök på biografen på gjordes flera vittnesiakttagelser. Bl.a. observerades en kraftigt byggd man, , som från åtminstone en tidpunkt strax före uppe- höll sig utanför biografen. Denna observation och andra liknande blev föremål för en spaningsmässig bearbetning, och – – efterlystes ytterligare vittnen via massmedia. Av särskilt intresse var iakttagelser beträffande en man som alltså befunnit sig utanför biografen – 22.10 (måste avse 23.10, vår anm) samt den man som där setts stå i närheten av makarna efter filmens slut och sedan följt efter dem. Vittnesefterlysningen skedde förutsättningslöst och utan angivande av något signalement. Några nya vittnesuppgifter tillkom, men ingen person gav sig till känna såsom identisk med den man som uppehöll sig utanför biografen. Denna omständighet förstärkte misstankarna om att den okände personen kunde ha med mordet på att göra. Förundersökningen kom därför att till stor del inriktas på identifieringen av denne man och frågan om huruvida han också var identisk med den man som stått i närheten av makarna och sedan följt efter dem på i riktning söderut. Flera personer har hörts i denna del av förundersökningen fram . Makarna hade efter filmens – Bröderna – slut (ca) stannat till utanför bokhandeln på västra sida, strax söder om biografen . De var tillsammans med sonen och dennes flickvän innan de skildes från dessa. Makarna beslutade att promenera hem. De gick på västra sida, söderut längs med muren och staketet vid . Efter att ha passerat över valde de att gå över till östra sida. Där stannade vid butiken och ägnade en kort uppmärksamhet åt dess skyltfönster. Under den fortsatta promenaden på söderut gick till höger om maken . De tittade i ytterligare något skyltfönster. I höjd med tobaksaffären, norr om korsning med , mötte de vittnet observerade en man som gick snett bakom. En man stod vid butiken , invid det avfasade hörnet vid (enligt vittnet ). När makarna passerade förbi honom, gick han fram bakom dem, och då de befann sig snett framför nämnda gathörn, avlossade han i snabb följd två skott mot dem. Det första skottet träffade ryggtavla ca till höger om en mittlinje mellan skulderbladen; det andra skottet träffade . Händelseförloppet och gärningsmannens flykt från brottsplatsen observe- rades av flera vittnen. Vittnesiakttagelserna beträffande gärningsmannens vapen är varierande. Två vittnen lämnar uppgift om en revolver med lång pipa (och Hans J). Vid brottsplatsundersökningen anträffades ingen kula och ej heller i offrets kropp. Den kula som dödade statsminister passerade genom kroppen och anträffades strax före vid brotts- platsen på av . Kulan låg i snömodden invid jalusigallret till T-banenedgången, från den plats där skottet träffat . Den andra kulan, som skadade , hade anträffats av dagen innan, . Platsen för anträffandet var trottoaren utanför fastigheten . Där låg den intill två vattenrännor som går från fastighetens husliv, tvärs över trottoaren och ut mot körbanan. Avståndet från mord- platsen är . I förundersökningen har den kula som först anträffades benämningen kula nummer 1; den andra kulan, som är mordkulan, benämnes kula nummer 2. Båda kulorna är av fabrikatet , kaliber 38 Metal Piercing, vilka laddas i nämnda fabriks 357 Magnum-patroner. Undersökningar har visat att kulorna uppvisar de karakteristiska spår som uppstår vid avskjutning från revolver. Beträffande frågan om huruvida de avskjutits ur samma vapen har () i i utlåtande uttalat att intet talar emot att det handlar om samma vapen. Bundeskriminalamt (BKA) i har i sakkunnigutlåtande anfört, att det kan inte enty- digt påvisats, att båda kulorna avskjutits ur samma vapen men att på grund av att avfyrningsspåren uppvisar samma form talar inte heller något emot ett och samma vapen. FBI-Laboratory i , , har i utlåtande inte ansett det vara möjligt att fastslå huruvida kulorna avfyrats från samma lopp. Gemensamt för de tre kriminaltekniska institutionernas utlåtande är, att kulornas fabrikat, kaliber och ammunitionstypen enligt ovan bekräftas. Vidare fastslås att kulorna uppvisar de spår som är typiska för vissa slags revolvrar, dvs. spår av fem högervridna bommar med 2,5 mm:s bredd. Revolvrar av fabrikaten , , Llama, Escodin, , och Kassnar kan ifrågakomma såsom mordvapen. Undersökningen av makarna klädespersedlar har givit vid handen, att det på dessa påvisats sådana partiklar (krutstänk) som beträffande kemisk sammansättning överensstämmer med vad som gäller för den ovan- nämnda ammunitionen. () i har i sakkunnigutlåtande anfört att blyisotop- fördelningen i proverna från makarna kläder väl överensstämmer sinsemellan. Likaså överensstämmer blyisotopfördelningen i kulorna från mordplatsen men avviker från fördelningen i samtliga jämförelseprover. Detta tillsammans med resultatet av undersökningen av tändsatspartiklar gör det osannolikt att kulorna från mordplatsen skulle vara andra än de som skjutits mot makarna . Den kriminaltekniska bedömningen av skottavstånden har gjorts utifrån vad man kallar blybilden. Detta undersökningsförfarande ger vid handen, att blev skjuten i ryggen från ett avstånd av (– vid tillämpning av en felmarginal åt vardera hållet). blev beskjuten från ett avstånd av – , då hon träffades av ett tangerande skott i skulderområdet. Skottvinkeln i förhållande till kappans (mockakappas) yta uppgick till 10 – . Ovannämnda fakta kring brottet och brottsplatsen liksom de kriminal- tekniska slutsatserna överensstämmer med vad som framkommit vid vittnesförhören och vid analys av händelseförloppet. (Brottsplatsundersök- ningen och dess resultat i övrigt framgår av det särskilda protokollet i den kriminaltekniska redovisningen). Spaningsledningen vid RK-A2 beslöt att prioritera fortsatt spaning och utredning beträffande fakta kring brottsplatsen och speciellt uppgifter om grovkalibriga vapen i närheten av brottsplatsen. Vid överläggningar med åklagarna överenskoms att spaningsin- satserna skulle fokuseras på men också på spelklubben Oxen, som var belägen inte långt från brottsplatsen. bearbetade en mindre grupp av spanare ett par tidigare spaningsuppslag, enligt vilka gjort vissa iakttagelser hemma hos en person i , norr om . Hon hade besökt lägenheten tillsammans med en person vid namn , som uppenbarligen var bekant med lägenhetsinnehavaren (identisk med ). Hon hade särskilt noterat, att den sistnämnde var väldigt lik fantombilden, samt att det i lägenheten fanns ett inramat porträtt av .