sou · GNB375d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Det kan gälla större allmänna vägar och järnvägar som kan bedömas vara sådana platser där det ofta finns människor som skulle kunna skadas till följd av en olyckshändelse vid ett vindkraftverk. Det kan gälla kraftledningar som om de skulle skadas av t.ex. delar som lossnar från ett vindkraftverk kan orsaka långtgående konsekvenser för elförsörjningen av viktiga verksamheter. Samma motiv kan finnas be- träffande gasledningar för vilka tillkommer risken för brand och explo- sion. En aspekt av säkerhetsfrågan som blir alltmer angelägen att uppmärk- samma är hur man kan förebygga ökade olycksrisker hos äldre vind- kraftverk. De krav som ställs på vindkraftverkens tekniska utförande genom de typgodkännanden som normalt finns garanterar en tillfredsställande grundläggande säkerhetsnivå. Det är viktigt att denna säkerhetsnivå vidmakthålls. För att säkerställa en hög säkerhetsnivå även när verken blir äldre bör, liksom för andra tekniska installationer som kan innebära risk för att människor kommer till allvarlig skada, finnas ett inspektionssystem där verken efter ett viss antal driftår kontrolleras från säkerhetssynpunkt. Detta bör göras av personer som är ackrediterade och kunna utföras i 114 Påverkan och hänsynstaganden samband med service och underhåll. Formerna för ett sådant system bör utredas. För luftfarten är det från säkerhetssynpunkt av avgörande betydelse att ha kunskap om var det finns vindkraftverk. Det finns en för Försvars- makten och gemensam databas där hinder registreras. Enligt uppgifter från Försvaret och finns det stora brister i det nuvarande registreringssystemet. I remissvaret över Lägesrapporten anger att av de anmälningsskyldiga vindkraftverken inte har anmälts. Från säkerhetssynpunkt är det ytterst angeläget att alla föremål som kan innebära en kollisionsrisk för luft- farkoster finns inlagda på aktuella flygkartor. Förslag till ett nytt regi- streringssystem har lämnats i betänkandet (SOU 1999:42) om en ny luftfartslag. Även för sjöfarten är det av säkerhetsskäl viktigt att ha kännedom om var det finns havslokaliserade vindkraftverk. Sjöfarten använder inte den hinderdatabas som finns inom luftfartsområdet. bör undersöka förutsättningarna för att utnyttja denna databas. Vid lokalisering till havs är det angeläget att samordna hindermarke- ringarna för flyg respektive sjöfart så att risk för missförstånd undviks. Försvaret, och bör tillsammans utveckla ett lämpligt markeringssystem. Som framgår av det föregående är kunskaperna vad gäller vindkraft- verkens omgivningspåverkan i närområdet genomgående bristfälliga. Vi anser det vara angeläget att man på ett systematiskt sätt samlar erfa- renheter från de anläggningar som byggs. Detta bör göras gemensamt av , , och . Vissa lokaliseringar av vindkraftverk kan ge särskilda förutsättningar för att studera en eller flera speciella frågor rörande omgivningspåverkan, beträffande vilka det behövs mer kunskap. Det är angeläget att sådana förutsättningar utnyttjas. För sådana projekt, pilotprojekt, bör det vara en uppgift för att besluta om program för insamling, analys och utvärdering av kunskaper om de särskilda frågor om vindkraftverkens eventuella störning av omgivningen som särskilt skall studeras. Finansieringen av sådana projekt bör kunna ske inom ramen Påverkan och hänsynstaganden 115 för de stödsystem för forskning och utveckling som finns inom miljö- och energiområdet. Stöd för utbyggnad av elnät 117 9 Stöd för utbyggnad av elnät I Lägesrapporten gjorde vi bedömningen att behov av att förstärka el- näten kan uppstå i så gott som alla delar av landet där vindkraftverk byggs. De överslagsmässiga beräkningar vi gjorde visar att investe- ringskostnaderna ofta uppgår till miljonbelopp. Kostnader som i regel huvudsakligen belastar den etablering som skulle medföra att elnätet når sin kapacitetsgräns. Enligt utredningsdirektivet skall vi i denna del av vårt arbete behandla behovet av ersättningar för kostnader för förstärkningar av elnät. Som en utgångspunkt för överväganden om ett ekonomiskt stöd anges att eventuella ersättningar skulle kunna finansieras med de medel som är anvisade för stöd till installation av vindkraftverk, för att därmed skapa förutsättningar för en rationell utbyggnad av vindkraften. I remissvaren förs fram synpunkter om såväl att något stöd inte bör lämnas som att det är angeläget med ekonomiskt stöd till erforderliga nätförstärkningar till följd av byggandet av vindkraftverk. Till de förra hör och elleverantörer vilka anser att ägarna av vindkraftverk skall stå för kostnaderna, inte bara för erfor- derliga investeringar i elnäten utan också för nätens drift, underhåll och förnyelse. De anser vidare att former bör finnas för att jämna ut de skill- nader i kostnaderna som kan uppkomma mellan olika anläggningar. anser att kostnaderna för nätutbyggnaden skall finansieras genom en särskild fond till vilken kraftverksägarna skall erlägga ett schablonbelopp. Schablonbeloppet förutsätts sättas på en sådan nivå att statliga medel skulle behöva tillskjutas fonden. 118 Stöd för utbyggnad av elnät På önskemål av utredningen har redovisat ett förslag till stöd för utbyggnad av elnät i samband med anslutning av vindkraftverk. I detta avsnitt görs en sammanfattning av förslaget. I det följande avsnittet redovisar vi våra överväganden och förslag. anser att den strukturella utbyggnaden av elnäten är en strategisk faktor när det gäller utbyggnaden av stor vindkraftspro- duktion. Myndigheten föreslår att investeringsstöd skall kunna lämnas för strukturell utbyggnad av elnäten. Kostnaderna för ett sådant stöd bör läggas utanför det statliga investeringsstödet på vid uppförande av vindkraftverk. Myndigheten anser att stödet bör finansieras inom ramen för det statliga bidrag som kan utgå till lokala investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten.48 De medel som har avsatts för detta kan enligt myndigheten utnyttjas för investering i syfte att förstärka elnät till områden där vindkraft kan komma att etableras i stor skala. En förutsättning för stöd skulle vara att en kommun i sin fysiska plane- ring har avsatt områden för vindkraftverk med en beräknad minsta års- produktion om 21 GWh eller en effekt på ca 10 MW. Kommunen skulle, tillsammans med berörda elnätsföretag, kunna söka stöd. Kommunen bör ge bygglov för vindkraftverk på annan plats endast om det finns kapacitet på elnätet. Förslaget innebär att en elledning från en befintlig regionledning fram till en mottagningsstation i vindkraftsområdet och mottagningsstationen skulle omfattas av det statliga stödet. Ägaren av en vindkraftanläggning skulle stå för kostnaden för anslutningen till en sådan mottagningssta- tion. Kommunen skulle vara beställare av ledning och mottagningssta- tion och erhålla det statliga stödet för att täcka kostnaderna härför. Kommunen skulle kunna få stå för viss del av kostnaden. Våra här redovisade överväganden om stöd rör erforderliga nätför- stärkningar vid etableringar av vindkraftanläggningar på land. Huruvida något motsvarande stöd skulle behövas för havslokaliseringar är svårt att bedöma då det bara finns mycket begränsade erfarenheter av sådana etableringar. 48 Förordningen (1998:23) om statligt bidrag till lokalt investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten. Stöd för utbyggnad av elnät 119 I Lägesrapporten framför vi att det vid havslokaliseringar i många fall bör finnas goda förutsättningar att kunna ansluta till elnät på land med tillräcklig kapacitet. Anslutningspunkterna till de långa kablar som normalt kommer att behövas för att föra i land elektriciteten kan väljas med hänsyn till nätförutsättningarna. Vidare kan kostnaderna för kablar och eventuella nätförstärkningar slås ut på den stora produktion som ofta torde komma att utgöra en förutsättning för att havslokaliseringar skall vara ekonomiska. I direktivet för utredningen behandlas frågan om ersättning för kostnader för nätförstärkningar med avseende på de lokala elnäten. Vid en ut- byggnad i grupper av vindkraftverk med de storlekar som är vanliga (500–1 000 kW) kan det dock vara fråga om en sådan stor elproduktion att det behövs en utbyggnad av elnät med högre spänning och som mot- svarar spänningen hos vad som benämns regionala nät. I våra överväg- anden om stöd till erforderliga förändringar av elnäten till följd av vindkraftsutbyggnad begränsar vi oss därför inte till de lokala elnäten. Vi delar bedömning att det bör införas en möjlighet till ekonomiskt stöd för förstärkning av elnäten med anledning av utbyggnad av vindkraften. Från många vindkraftsintressenter har läm- nats uppgifter till utredningen om att planerade projekt, som i övrigt i de ekonomiska kalkylerna har bedömts vara realistiska, inte kan ge- nomföras på grund av de höga kostnaderna för anslutningen till elnätet. En utbyggnad av elnätet kan av tekniska och ekonomiska skäl inte an- passas direkt till den förstärkning som skulle erfordras till följd av till- komsten av en viss vindkraftsetablering. Därför kan stora språngkost- nader uppkomma. Enligt vår mening är det inte rimligt att just den eta- blering av vindkraftverk som innebär att nätkapaciteten blir otillräcklig, som är fallet skall bära i princip hela kostnaden för förstärkningen av elnätet. En förstärkning som också kan nyttiggöras av senare till- kommande såväl elleverantörer som elförbrukare. Det är naturligtvis inte heller rimligt att nätägaren och därmed de elanvändare som finns i det aktuella nätområdet skulle stå för hela kostnaden, speciellt i sådana fall när delar av produktionen skulle leveras utanför området. Ett större kollektiv bör stå för finansieringen av erforderliga nätförstärkningar. 120 Stöd för utbyggnad av elnät Att stöd, enligt , skall kunna utgå till ledningar fram till sådana områden som i en kommuns planering för mark- och vatten- användningen har angetts vara lämpliga för vindkraftverk är i linje med våra i tidigare avsnitt redovisade överväganden. Vi förslår där att ställ- ningstaganden till var vindkraftverk skall kunna tillåtas bör grundas på överväganden i kommunens översiktsplan. Genom sådana överväganden blir det möjligt för kommun och stat att för skilda områden göra rationella avvägningar med hänsyn till olika ekonomiska förutsättningar för en vindkraftsutbyggnad och till olika intressen som rör mark- och vattenanvändningen. (Se kapitel 4) Vi bedömer dock att också områden med lägre kapacitet än de 21 GWh (10 MW) som skulle krävas enligt kan vara väl så kostnadseffektiva när de ligger i bra lägen i förhållande till de befintliga elnäten. Att närhet till befintligt nät har betydelse för den specifika kostnaden per producerad energienhet och ekonomiskt till viss del kan kompensera en lägre produktionskapacitet framgår av de exempel på kostnader för nätanslutningar som redovisas i Lägesrapporten. Där konstaterade vi att de redovisade exemplen på aktuella anslutningskostnader visar att det inte finns något direkt samband mellan anslutningskostnaden per kW och hur stor den anslutna effekten är. Kostnaden bestäms nästan helt av det geografiska läget och nätförutsättningarna i området.49 Även av de kostnadsberäkningar som redovisar i sin rapport framgår betydelsen av avståndet till elnätet. Utbyggnads- kostnaden för en ledning för en anläggning med kapaciteten 10 MW (21 GWh ) fördelad på den beräknade elproduktionen har beräknats till . För samma anläggning men med krav på en ledning har kostnaden beräknats till drygt 0,50 och . Skiss på nätanslutning till och i ett avsatt område för vindkraftverk AAv en kommun anvisat område för vindkraftverk. == Befintlig elledning. –– Ny elledning till anvisat område. BFördelningsstation/mottagningsstation. ---Det lokala elnätet; anslutningen till respektive vindkraftverk. 49 Vindkraften – en ren energikälla tar plats (SOU 1998:152). Stöd för utbyggnad av elnät 121 Mot denna bakgrund menar vi att det krav som skall ställas på ett om- råde för att stöd skulle kunna lämnas bör bestämmas med hänsyn till den specifika kostnaden för erforderlig nätförstärkning vad gäller såväl ledningar som annan teknisk utrustning, främst fördelningsstation (mottagningsstation för den vindkraftsproducerade elen). (Se figur.) Som specifikt mått kan användas kostnaderna för nätförstärkningar fördelade på det beräknade antalet producerade kWh , t.ex. . På det sättet skulle beaktas både vindenergiresurserna i ett område och läget i förhållande till lämplig anslutningspunkt på det befintliga elnätet. Det kan innebära att även områden med en lägre möjlig elproduktion än den i sitt förslag sätter som gräns skulle kunna komma ifråga för stöd till förstärkningar av elnätet. Vilken specifik nätkostnad som bör sättas som övre gräns för att stöd skulle kunna utgå får uppskattas mot bakgrund av vilka faktiska kost- nader som kan bedömas vara realistiska med hänsyn till vindenergitill- gången och regionnätens utbredning. Skillnader i dessa avseenden kan motivera olika gränsvärden i skilda delar av landet. Enligt vår uppfatt- ning kan gränsvärdet behöva differentieras också med hänsyn till olika förutsättningar i skilda delar av landet vad gäller vilken storlek på ytor som det över huvud taget är möjligt att avsätta som vindkraftsområden, 122 Stöd för utbyggnad av elnät beroende på exempelvis topografin samt bostadsbebyggelse och annan markanvändning. Olika gränsvärden skulle kunna användas också som ett instrument i energi- och miljöpolitiken, liksom i politiken för regional utveckling, om man skulle vilja särskilt stimulera vindkraftsutbyggnaden i vissa områden. Till skillnad från anser vi vidare att bidrag till för- stärkning av elnätet skall kunna lämnas också till etableringar som ak- tualiseras utanför av kommunen i den fysiska planeringen avsatta sär- skilda områden för vindkraftanläggningar. Förutsättningen för detta skulle dock vara att kostnaden för en nätförstärkning uppfyller samma krav på kostnadseffektivitet som de som sätts för de anvisade områdena i den delen av landet. Ägaren av en vindkraftanläggning skulle dock stå för den kostnad som i normalfallet i ett anvisat område motsvarar kost- naden för lokala ledningar för att ansluta samma antal vindkraftverk till en mottagningsstation. Som vi har sagt anser vi det inte vara rimligt att elanvändarna i ett visst nätområde skall stå för de kostnader som orsakas av elproduk- tion från vindkraftverk i området. Ägare av s.k. småskaliga vindkraft- verk (högst 1,5 MW) är enligt bestämmelser i ellagen undantagna från kostnaderna för drift, underhåll och förnyelse av elnäten.50 Det innebär att nätägaren får svara för dessa kostnader som därför slutligt genom nätavgifter betalas av elanvändarna i det aktuella området. Även om flera vindkraftverk är placerade i närheten av varandra skall enligt el- lagen varje aggregat räknas som en anläggning varför det sammantaget kan bli fråga om betydande kapacitet och därmed stora kostnader. Med den storskaliga utveckling av vindkraften som det kan bli fråga om anser vi att ellagen bör ändras så att ägaren av en vindkraftanläggning får svara för sin del av kostnaderna för drift, underhåll och förnyelse av elnäten. Innan man har klarlagt var områden för vindkraftverk kommer att anges i de kommunala översiktsplanerna och vilka kriterier för stöd som skall gälla går det inte att beräkna kostnaderna för det föreslagna stödet. Vi vill ändå peka på tänkbara finansieringskällor. I första hand anser vi att man bör pröva möjligheten att rymma kostna- derna för stödet inom de anslagsramar som finns inom energi- och miljöområdet. Det är dock inte lämpligt att knyta finansieringen 50 4 kap. 10 § ellagen (1997:857). Stöd för utbyggnad av elnät 123 till ett visst befintligt men tidsbegränsat bidragssystem, t.ex. det nuvar- ande investeringsstödet för vindkraftverk eller systemet för lokala investeringsprogram för ekologisk omställning. Kan kostnaderna för stödet inte rymmas inom de ramar som finns bör de finansieras genom en avgift eller skatt som tas ut i konsumtionsledet. En samordning bör härvid kunna ske med finansieringen av andra stöd till förnybara energikällor. Om kostnaderna skulle tas ut genom en höjning av skatten på el kan den bara bli marginell i förhållande till det totala uttaget av skatten som uppgick till . Att finansiera kostnaderna genom att lägga en avgift på elproduktionen skulle inte vara lämpligt eftersom innebär att någon mot- svarande avgift inte kan påföras importerad el. 10Behov av övergripande kartläggningar I Lägesrapporten pekar vi på att följande tre frågor är av en sådan be- tydelse för vindkraftens utveckling i landet, att regeringen bör överväga formerna för att ta fram ett övergripande kunskapsunderlag. I remissvaren över Lägesrapporten framfördes inga erinringar mot att göra dessa kartläggningar. Följande remissinstanser stödjer uttryckligen vårt förslag om kartläggningar: (), , i , i , i , , , riks- museet, fornsal, , Föreningen och bund. Ett stort antal remissinstanser därutöver delar uttryckligen vår bedöm- ning beträffande en eller två av frågorna. De vindenergikarteringar som har gjorts omfattar kust- områden och vissa andra områden i landet. I Lägesrapporten framför vi att det är angeläget att heltäckande vindenergikartor görs också för Norrlands- kusten och fjällområdena. Det är angeläget att gjorda vindkarteringar veri- fieras, bland annat utifrån den faktiska produktionen vid uppförda vind- kraftverk, så att man kan bedöma karteringsmetodernas och därmed karte- ringarnas tillförlitlighet. Följande remissinstanser stödjer uttryckligen utredningens bedömning vad gäller behovet av vindenergikarteringar: , , , , länsstyrelserna i , , , och och . Intresset för att utnyttja vindenergitillgångarna till havs i kustnära lägen, längs och i fjällen har ökat . Övergripande vindenergikarteringar i dessa delar av landet behövs för att ge vägledning för ställningstaganden till i vilka områden närmare undersökningar av vindenergitillgångarna behöver göras som underlag för bedömningar av om de är tillräckliga för att vindkraftsetableringar skall vara intressanta. Möjligheterna till beräkning och kartering av energipotentialen begränsas och kompliceras av att ·antalet observationsstationer med långa mätserier är otillräckligt för detaljerade karteringar, ·variationerna i vindförhållandena är stora mellan olika år och ·det eventuellt finns långtidsförändringar i vindklimatet. För fjällen gäller dessutom att ·observationsstationernas omgivningar har starkt varierande terräng- former, vilket försvårar rättvisande vindmätningar och ·vindsystemen i regel är komplexa. har genomfört en omfattande förändring av det rikstäckande observationsnätet. Flertalet manuellt betjänade obser- vationsstationer har ersatts av helautomatiska stationer. Detta har enligt medfört en väsentlig höjning av kvaliteten i vinddata. Stationernas lägen har också valts för att vara mer representativa för vindmätningar. Detta medför dock ett brott i mätserierna, vilket komplicerar beräkningar av långtidsmedelvärden och variationer i vindenergipotentialen. har genomfört en verifiering av beräkningar av energi- produktionen utifrån gjorda vindmätningar. Enligt visar denna verifiering att den använda metoden för beräkningar ger mycket god överensstämmelse med den faktiska energiproduktionen. , betonar i sitt remissvar vikten av att verifiera de tidigare gjorda vindenergikartering- arna, innan nya karteringar görs. Man framhåller också vikten av att i fjällen göra vindmätningar för att kunna utveckla modeller som kan öka tillförlitligheten hos framtida vindkarteringar. Institutionen har utvecklat en modell (MIUU-modellen) för vindenergi- beräkningar, som man anser ge bättre överensstämmelse med faktiskt uppmätt produktion längs kusterna och över än de tidigare gjorda beräkningarna. gjorda vindenergikarteringar bör kompletteras så att alla vin- dintressanta områden i landet blir karterade. Kust- och havsområden och fjällvärlden, där vindenergipotentialen är stor, bör prioriteras. Utvecklingsinsatser bör övervägas som kan avhjälpa de brister som nämns i de fem punkterna som redovisas i föregående avsnitt. Då det befintliga observationsnätet är för glest för att medge mer de- taljerade karteringar, måste beräkningar av lokala och mellanskaliga vindförhållanden göras med hjälp av modeller. Beräkningar med den s.k. WASP-modellen, som är den som normalt används, bedöms ge god överensstämmelse med faktisk vindenergitillgång i mindre komplex terräng. För studier av luftens strömning i komplex terräng och över hav behöver man anpassa och verifiera tillgängliga modeller, alternativt utveckla nya. Vindkraftverks faktiska elproduktion bör följas upp och användas för verifieringar av gjorda vindberäkningar. bör ges ett ansvar för att sammanställa uppföljningsdata. I Lägesrapporten konstaterar vi att etablering av vindkraftverk till havs rymmer många komplexa frågeställningar kring olika områdens för- utsättningar. För att kunna bedöma var havslokaliseringar är lämpliga krävs en övergripande, strategisk helhetssyn med hänsyn till bland annat ekonomiska, tekniska, landskapsbildsmässiga, ekologiska och säkerhetsmässiga förutsättningar. En sådan samlad nationell överblick till grund för riktlinjer för fysisk planering och tillståndsprövning av vindkraftsetableringar till havs är angelägen mot bakgrund av de ökade anspråken på utbyggnad till havs. Vi gör i Lägesrapporten bedömningen att det är till havs som den avgjort största potentialen för vind- kraftsutbyggnad finns i landet. Behovet av bättre beslutsunderlag för ställningstaganden till lokalisering av vindkraftverk till havs har tydligt kommit till uttryck i svar på vår enkät till myndigheter och organisationer som redovisas i Läges- rapporten. Ett sådant behov bekräftas i remissbehandlingen av den föreliggande ansökan om etablering av en stor vindkraftspark vid Lill- grund utanför . efterlyser i sitt remissvar en, med gemensam, kartläggning av de samlade förutsättningarna för vindkraftsetablering i . Det danska miljö- och energiministeriet har i samråd enligt till fört fram att Den Danske , och Dansk Ornitologisk Forening har redovisat ett behov av en kartläggning av de samlade lokaliseringsförutsättningarna för vindkraftverk i . I remissvaren över Lägesrapporten stödjer uttryckligen följande instanser våra bedömningar om behovet av en kartläggning av förutsättningarna för havslokalisering: , , , , , länsstyrelserna i , , , , , , kom- mun, , , , kommun, , länsmuséerna i , , Väster- , och , , Svensk Vind- kraftförening, och Naturskyddsföre- ningen . En utredning på central nivå bör genomföras för att studera de samlade lokaliseringsförutsättningarna för etablering av vindkraftverk till havs och i kustzonen. Den bör utmynna i en nationell klassificering av olika områdens lämplighet för vindkraftsexploatering. Syftet är att ge väg- ledning för kommunernas översiktliga planering, men också att ge ett bra kunskapsunderlag för konkreta vindkraftsprojekt. Skälen till att även kustzonen - strandzonen på fastlandet och öarna i skärgården - bör ingå i studien är dels att detta område, bland annat landskapsbildsmässigt, ofta står i direkt kontakt med det öppna havet. Hela landet bör omfattas av utredningen och regionala fördjupningar bör göras inom områden med många till vindkraftsetablering motstående intressen, som har identifierats i den landsomfattande kartläggningen. Scenarier bör belysa såväl förutsättningar för elproduktion från vind- kraft som konsekvenserna för motstående intressen av vindkraftsutbygg- nad av olika omfattning. Inför ett ställningstagande till den av oss föreslagna utredningen lämnar vi i det följande några utgångspunkter. Etablering av vindkraftverk till havs kan jämfört med etablering på land bedömas ha två viktiga fördelar ·Vindenergiinnehållet är normalt mycket större i havsområden ·Konflikterna med andra intressen är troligtvis mindre inom stora områden Uppförande och drift av vindkraftverk till havs innebär problem som inte uppstår vid uppförande på land.