sou · GNB345 · 2000-01-01 00:00:00 — Vid referensgruppens sammanträden, som hölls ungefär , presenterade SKB de delrapporter som successivt togs fram. Gruppen framförde då sina synpunkter och önskemål om kompletteringar. SKB öppnade ett lokalkontor i Ö sthammar. En bred informationsverksamhet inleddes, med seminarier, studieresor, besök av , information till olika föreningar och grupper o.s.v. Kommunens referensgrupp lämnade informa- tion till kommunfullmäktige och ordnade dessutom en serie möten för allmänheten i de fem större tätorterna. Vid dessa möten med- verkade SKB jämte Kärnkraftinspektionen och . Folkkampanjen mot kärnkraftkärnvapen, och inbjöds också men avstod från att delta. Gensvaret på kommunens informationsserie till allmänheten blev mycket svagt. Försök från referensgruppens sida att intressera föreningar m.fl. att lämna information eller anordna studiecirklar kring förstudien gav heller inga större resultat. Först blev intresset för frågan något livligare. En lokal förening bildades, Opinionsgruppen för säker slutförvaring, som intog en kritisk hållning till förstudiearbetet. Denna grupp ordnade några informationsmöten med deltagande av kända debattörer och forskare. För detta fick gruppen bidrag av kommunen. 15.3Den preliminära förstudiens resultat En preliminär version av förstudiens slutrapport lades fram av SKB . På samma sätt som i Nyköpingsstudien har särskild hänsyn tagits till att det redan finns en kärnteknisk anläggning i kommunen. Följande tre lokaliseringsfall har behand- lats: ·Både förvarets ovanjordsdel och dess underjordsdel förläggs till Forsmark (fall 1 a). ·Ovanjordsdelen förläggs till Forsmark medan underjordsdelen förläggs upp till därifrån (fall 1 b). De två delarna förbinds med en lutande transporttunnel. ·Förvaret lokaliseras helt avskilt från Forsmark (fall 2). Förstudiearbetet har antytt att det finns goda möjligheter att lokalisera hela djupförvaret till Forsmark. Ovanjordsdelen skulle läggas intill den befintliga ovanjordsanläggningen för SFR, som ligger på en halvö i havsbandet utanför . För djupförvarets underjordsdel finns det sannolikt goda geologiska förutsättningar i ett område som sträcker sig söder om . Befintliga data tyder på att berggrunden är homogen. Som nackdelar anges att området har en relativt begränsad utsträckning, att det delvis är vattentäckt och att det har känslig flora och fauna. Enligt förstudien finns det också möjlighet att lägga under- jordsdelen på något större avstånd från enligt alternativ 1 b, eventuellt under havet. SKB har identifierat andra områden i Ö sthammars kommun som skulle vara från geologisk synpunkt intressanta att studera vidare. Sådana områden finns i södra delen av kommunen. Där finns emellertid betydande problem från bl.a. miljö- och mark- användningssynpunkt, och SKB har på detta stadium inte gjort mer detaljerade studier av dessa områden. SKB redovisar den samlade bedömningen att området vid Forsmark i anslutning till SFR, dvs. fall 1 a, är det mest intressanta med hänsyn till geologi, markanvändning, miljöpåverkan och transporter. kärnavfallsförvaring skulle kunna samlas på en plats, och landtransporter av avfall skulle minimeras. Med en sådan lokalisering skulle också vissa funktioner hos Forsmarks- verket och SFR kunna samutnyttjas och djupförvaret få direkt tillgång till den kompetens som finns där. När det gäller konsekvenser för samhälle och miljö förs liknande resonemang som i tidigare förstudierapporter. Drygt en tredjedel av den totala investeringen antas komma att tillföras den lokala ekonomin, dvs. en något större andel än för de två studerade Norrlandskommunerna. Eftersom kommunen beräknas få ett långsiktigt bestånd av 8 500 à 11 000 arbetsplatser skulle till- komsten av ett djupförvar med ca 300 arbetsplatser ge relativt blygsamma effekter på sysselsätt- ningsgraden, en ökning med ett par procentenheter. SKB räknar med en ekonomisk stimulanseffekt, som emellertid inte får av- görande betydelse för regionens samlade tillväxt. Någon bedömning av s.k. spin-off-effekter har därvid inte gjorts. Liksom i den preliminära Nyköpingsrapporten framhåller SKB att vissa frågor som kommer upp vid remissbehandlingen kan belysas i kompletterande utredningar. Därjämte planeras vissa fältstudier. Sedan den preliminära slutrapporten redovisats av SKB och remitterats till kommunen fördes i referensgruppen ingående diskussioner om hur kommunens granskning skulle läggas upp. Man kom fram till att det borde göras en extern granskning och utvärdering av rapporten med anlitande av högt kvalificerad veten- skaplig expertis. Ett antal frågor valdes ut som man vill få närmare belysta vid granskningen. Dessa frågor var av såväl grundläggande naturvetenskaplig som samhällsvetenskaplig och etisk natur. vände sig kommunen till med en förfrågan om kunde åta sig att göra en sådan granskning av SKB:s rapport. träffades ett avtal om utredningsuppdrag. Uppdraget utfördes på så sätt att en rad erfarna forskare – i de flesta fall professorer – analyserade rapporten utifrån sina ämnesmässiga kompetenser. Resultat och slutsatser av dessa analyser har lagts fram i en rad expert- rapporter för vilkas innehåll de enskilda forskarna ansvar. Expert- rapporterna har sammanfattats av i en gemensam slutrapport som samtliga forskare står bakom. Som allmänt omdöme anges i att SKB:s preliminära förstudie är både läsbar och läsvärd. Det konstateras att SKB har behandlat kända uppgifter enligt vetenskaplig praxis när det gäller geologiska och kemiska aspekter. I sammanhanget pekas på att det behövs en del kompletteringar och att befintlig kunskap på vissa områden borde ha redovisats. På en punkt, nämligen berggrundens genomsläpplighet för grundvatten vid olika djup, finns det enligt allvarliga brister i SKB:s analys. När det gäller de samhällsvetenskapliga aspekterna betonar att prognoser har ett begränsat värde eftersom det är omöjligt att förutse samhällsutvecklingen på . Vidare pekar man på att såväl de etiska frågorna som människors risk- bedömningar är centrala i den demokratiska beslutsprocessen. "Nödvändiga etiska överväganden fritar dock aldrig från för- pliktelsen att bygga ett ställningstagande på bästa möjliga veten- skapliga och tekniska underlag med nuvarande kunskap." Parallellt med universitets granskning har SKB:s preliminära rapport remitterats till politiska partier, organisationer, föreningar och företag inom kommunen. Vidare distribuerades en informationsbroschyr om granskningsprocessen till alla hushåll och även till sommarboende. I broschyren uppmanades kommuninvånarna att till referensgruppen framföra önskemål om kommande information från kommunen. startades också en studiecirkel i djupförvarsfrågan. På grundval av granskning, den lokala under- remissen och allmänhetens synpunkter kommer referensgruppen att utarbeta ett underlag till kommunens yttrande till SKB. Efter behandling i kommunstyrelsen väntas frågan komma upp till beslut i fullmäktige . Det är sannolikt att kommunen i sitt yttrande kommer att föra fram krav på att SKB skall göra vissa kompletterande utredningar. Slutrapporten för förstudien torde därmed kunna redovisas tidigast . Sannolikt kommer slutrapporten inte att följas av något ställ- ningstagande från kommunens sida. Endast om SKB – sedan alla förstudier avslutats – återkommer med begäran om att få göra en platsundersökning i kommunen skulle det bli aktuellt med ett nytt beslut i frågan. Ä ven om tankar på en folkomröstning har förts fram i debatten har inget av de politiska partierna bundit sig på denna punkt. Redan i inledningen av förstudiearbetet begärde kommunstyrelsen att i län skulle anordna ett . Ett första samrådsmöte med MKB-referensgruppen ägde rum på under ordförandeskap av länsrådet. Gruppen har haft möten . Därtill finns på en tjänstemannagrupp som träffas oftare. Denna grupp leds av den tjänsteman på miljövårdsenheten som har tillsynsansvar enligt för de nuvarande anläggningarna i Forsmark. Till samrådsmötena med referensgruppen kallas företrädare för Ö sthammars kommun och dess grannkommuner , SKB, Kärnkraftinspektionen, , , Nationelle samordnaren, , , För- svarsmakten (S1/Fo47) och i . Ä ven Å lands landskapsstyrelse och i landskapet land kallas till mötena. Samrådsmötena har ägnats främst åt att utbyta in- formation om förstudiearbetet. ligger i län vid Ö stersjökusten i höjd med norra Ö land. Ytan är och antalet invånare uppgår till ca 27 200. Av dessa bor ca 18 500 i centralorten . Befolkningen har ökat med , vilket är lägre än riksgenomsnittet . har befolkningen minskat något beroende bl.a. på minskad sysselsättning inom industrisektorn. Alltjämt är dock en utpräglad in- dustrikommun. Näringslivet domineras av tillverkande industri inklusive energiframställning, som står för drygt en fjärdedel av arbetsplatserna. Det största företaget i kommunen är med ca 1 600 anställda, följt av OKG med ca 1 040 anställda. OKG driver med tre kärnkraftsreaktorer vid Simpevarp norr om centralorten. OKG svarar för SKB:s räkning även för driften av Centralt lager för använt bränsle (CLAB) som ligger intill kraftverket. Ä spölaboratorium för forsknings- och djupförvar, inklusive demonstration under verkliga förhållanden. På en del av det gamla varvsområdet i har SKB invigt ett laboratorium för inkapslingsteknik. Minskande befolkning och vikande sysselsättning har haft en negativ inverkan på kommunens ekonomi. Liksom på många andra håll har skatteunderlaget minskat, som de senaste årens arbetslöshet har lett till ökade kostnader. Utbildningsnivån inom kommunen är förhållandevis låg. Mot bakgrund av dessa strukturproblem har kommunen antagit ett näringslivs- och sysselsättningsprogram. En huvudtanke i programmet är att affärskontakterna med grannländerna runt Ö stersjön skall utvecklas. Stor vikt läggs också vid satsningar på miljöanpassad produktion och på utbildning för näringslivets behov. är kommunen delägare i , som är moderbolag till . Delar av aktieinnehavet har successivt sålts, men kommunen har alltjämt aktier motsvarande av aktiekapitalet i (5,av rösterna). Marknadsvärdet är ca . Kommunen genomkorsas i nord-sydlig riktning av . har järnvägsförbindelse med och en hamn med stor kapacitet. En mindre hamn finns vid för bl.a. transporterna av använt kärnbränsle med . Det finns också en flygplats i kommunen med reguljär trafik. Socialdemokraterna är traditionellt det dominerande partiet i kommunen. Vid val gick dock den egna majoriteten i kommunfullmäktige förlorad, medan gick starkt framåt. De 51 mandaten i fullmäktige är nu fördelade enligt följande: s 22, v 10, m 9, kd 6, c 2, fp 1, mp 1. Vid kärnkraftsomröstningen fick nejsidan av rösterna, vilket låg betydligt under riksgenomsnittet. 16.2CLAB etapp 2 och inkapslingsanläggning har en särställning bland landets kärn- kraftskommuner genom att det använda bränslet från samtliga kärnkraftverk mellanlagras där i CLAB. Denna anläggning togs i drift . På ett tidigt stadium förutsåg SKB att det skulle behövas en utbyggnad av CLAB omkring – CLAB etapp 2 – för att öka lagringskapaciteten. SKB planerar också för att bygga en anläggning för inkapsling av det använda bränslet i anslutning till CLAB, förutsatt att KBS-3 blir den metod för slutförvar som slutligt väljs (se avsnitt 9). SKB redovisade dessa planer redan i FUD-program 92. Ett led i för- beredelserna för att bygga en anläggning är det nya kapsel- laboratoriet i . innan frågan om en förstudie för ett djupförvar blev aktuell stod det alltså klart för kommunledningen i att kommunen skulle komma att bli djupt engagerad i prövningen av både CLAB etapp 2 och uppförandet av en in- kapslingsanläggning. Man bestämde sig tidigt för att bygga upp en egen kompetens för att kunna delta som en jämställd part i prövningen. Kärnan till en sådan kompetens fanns redan i vid , som hade samma personsammansättning som kommunstyrelsens arbetsut- skott. Nämnden begärde hos regeringen särskilda medel för kompetensuppbyggnad. ställde regeringen högst till förfogande för ändamålet ur Kärnavfallsfonden. Därmed lades den ekonomiska grunden för kompetensuppbyggnad (LKO). Ett projektkontor med en särskild projektledare sattes upp, och till LKO knöts också några högt kvalificerade experter. har regeringen, med hänsyn till att projektet med inkapslingsanläggningen försenats, ställt ytterligare högst till förfogande för verksamheten . inleddes ett informellt MKB-förfarande vid ett sammanträde på i län. I mötet deltog företrädare för kommunen, SKB, och . var ordförande och en tjänsteman på sekreterare. Kommunen företräddes av det ansvariga kommunalrådet (s), som tillika är ordförande i kommunstyrelsen och , jämte några av LKO:s experter. Gruppen tog namnet MKB-gruppen för CLAB och inkapslingsanläggning. Efter hand antogs en arbetsordning för gruppen och mötena fick fastare form. De kom att hållas i genomsnitt ungefär . Protokoll och alla handlingar från mötena gjordes offentliga. På ett av de första mötena angavs syftet med gruppens arbete vara dels ömsesidigt informationsutbyte, dels medverkan till att underlaget för de MKB-dokument som skall tas fram av SKB inför kommande myndighetsbeslut skall bli så bra som möjligt. Som ett nyckelbegrepp för arbetet angavs öppenhet, både mellan deltagarna Det klargjordes också att gruppen inte hade någon beslutsfunktion och att de deltagande parterna inte var bundna av vad gruppen kom fram till. Från kommunens sida lades stor vikt vid informationen till kommuninvånarna. hölls ett extra kommunfull- mäktigemöte i till vilket inbjöds också allmänheten och kontaktpersoner i grannkommunerna. Flera liknande möten hölls . Hos samtliga politiska partier fanns en stark ambition att göra beslutsprocessen till ett mönster för demokratiskt beslutsfattande genom ett brett och engagerat deltagande av medborgarna. Det rådde också enighet om att partierna borde avvakta med att ta ställning tills sakfrågorna hade blivit ordentligt genomlysta. Detta förhållningssätt har kommit att prägla även den, delvis parallella, politiska behandlingen av frågan om en förstudie för ett djupförvar (se avsnitt 16.3). Det kan tilläggas att något folkligt motstånd mot SKB:s verksamhet i kommunen knappast har förekommit. Beslutsprocessen för CLAB etapp 2 var förhållandevis okomplicerad, eftersom lokaliseringen och den tekniska utform- ningen var i stort sett givna. färdigställde SKB i kontinuerlig dialog med övriga deltagare i MKB-gruppen ett antal rapporter som sammantagna skulle utgöra ett MKB-dokument för den kommande prövningen. Materialet skickades ut på remiss , bl.a. till . Kommunen lät det gå vidare på underremiss till ett stort antal lokala och regionala instanser, av vilka ett tiotal yttrade sig. Kommunen avgav därpå sitt svar till SKB med vissa önskemål och påpekanden. Det kan noteras att kommunen uttryckligen begärde att CLAB etapp 2 skulle prövas inte bara enligt kärntekniklagen utan också enligt 4 kap. naturresurslagen, trots att frågan om lokalisering av utbyggnaden i stort sett var given. SKB tog hänsyn till kommunens begäran. lämnade SKB in ansökningar med tillhörande MKB-dokument till regeringen enligt båda lagarna. Efter behandling i fullmäktige tillstyrkte kommunen SKB:s ansökan enligt naturresurslagen. tillstyrkt ansökan enligt kärntekniklagen. Regeringen lämnade sitt tillstånd enligt båda lagarna . Det kan tilläggas att Kärnkraftinspektionen och vid beredningen av ärendena om CLAB etapp 2 lade sig vinn om att beslutsprocessen skulle vara så öppen som möjligt i enlighet med intentionerna i det då framlagda förslaget till miljöbalk. anordnades offentliga möten – det senare av dem i samarbete med – där allmänheten gavs tillfälle att ställa frågor till företrädare för såväl SKB som de närmast berörda myndigheterna. Genom denna procedur vann man värdefulla erfarenheter inför kommande tillståndsprövningar enligt den nya lagstiftningen. Beslutsprocessen för inkapslingsanläggningen är av naturliga skäl betydligt mer komplicerad. Redan på ett tidigt stadium gjordes det från kommunens sida klart gentemot staten att kommunen inte var beredd att behandla frågor om inkapslingsanläggningen fristående från frågor om de övriga leden i systemet för avfalls- hantering. Innan beslut om lokalisering av en sådan anläggning fattas måste man veta att det också finns en säker och tillgänglig plats för slutförvaring av det inkapslade bränslet. Valet av en sådan plats måste grundas på förstudier i flera kommuner. Vidare ställdes krav på en tydlig beslutsprocess. Kommunen borde ges möjlighet att utöva sin vetorätt för alla slag av kärntekniska anläggningar, och denna vetorätt måste respekteras av staten. inriktades arbetet på att identifiera och avgränsa vilka frågeställningar som är relevanta och som kräver fördjupade studier innan en miljökonsekvensbeskrivning för en inkapslings- anläggning kan presenteras. Detta arbete resulterade i en planeringsrapport som lades fram av deltagarna i MKB-arbetet gemensamt. Rapporten remissbehandlades , varefter den godkändes av kommunfullmäktige . Rapporten kan ses som en vägledning för de fördjupade utredningar som SKB skall genomföra som underlag för ett slutligt MKB- dokument. I rapporten betonas att alternativ till lokalisering vid CLAB bör studeras, t.ex. lokalisering i anslutning till djupförvaret. SKB:s arbete med frågan har därefter fortsatt, i kontinuerligt samråd med övriga deltagare i MKB-gruppen. åren kommer SKB att ta fram underlag för en tillståndsansökan. Man kommer därvid bl.a. att utnyttja erfarenheter från det nya kapsellaboratoriet. Enligt SKB:s planering kommer en ansökan att lämnas in när platsundersökningar för djupförvaret påbörjas, dvs. anser dock att SKB bör avvakta med ansökan om inkapslingsanläggningen tills platsen för detaljundersökning för ett djupförvar har valts. 16.3Beslutet om en förstudie I likhet med några andra kommuner med kärnteknisk verksamhet fick en förfrågan från SKB om att få genomföra en förstudie för ett djupförvar i kommunen. Som framgått av föregående avsnitt hade då MKB-arbetet med CLAB och inkapslingsanläggningen pågått . Inom kommunen fanns alltså bland såväl politiker som tjänstemän vissa baskunskaper och en god beredskap för att ta itu med de nya frågor som SKB:s initiativ aktualiserade. Kommunens ställningstagande förbereddes mycket omsorgsfullt. I processen gavs kommunfullmäktige en dominerande roll. Fullmäktige höll två informationsmöten till vilka allmänheten inbjöds. Vidare uppdrog fullmäktige åt två politiskt sammansatta grupper att bereda frågan med hjälp av LKO. I var och en av grupperna ingick tio politiker från samtliga partier som var representerade i fullmäktige. Den ena gruppen, ungdomsgruppen, hade till uppgift var att sprida kunskap och väcka debatt i förstudiefrågan bland kom- munens ungdomar. Detta gjordes enligt ett brett upplagt program som innefattade bl.a. skolpresentationer, debatter, skolval och studieresor. I den andra gruppen, förstudiegruppen ("de äldre"), ingick ledamöterna av kompletterade med politiker ur de partier som inte var representerade i nämnden. Gruppen hade till uppgift att föra ut frågan till diskussion bland kommuninvånarna genom arrangemang av olika slag. ordnades en debatt- och frågekväll med deltagande av bl.a. en kritiker till KBS-3-metoden. En broschyr till alla hushåll utarbetades och informationsmöten anordnades på flera håll i kommunen. Båda grupperna avgav rapport till kommunfullmäktige . fördes i fullmäktige en bred diskussion om olika sakfrågor i samband med en förstudie. Närvarande vid mötet var också företrädare för bl.a. berörda myndigheter och för vissa grannkommuner. Efter behandling i kommunstyrelsen tog fullmäktige ställning till SKB:s begäran. Resultatet blev att SKB fick genom- föra en förstudie på vissa villkor. Mot fullmäktiges beslut reserverade sig företrädarna för c och mp. Ett tilläggsyrkande från v och kd om att beslut om en eventuell platsundersökning måste föregås av folkomröstning avslogs. I ett beslutsdokument angavs bl.a. följande villkor för kom- munens medgivande: ·Kommunfullmäktige skall godkänna samt besluta om ett detaljerat förstudieprogram, vilket i huvudsak bygger på erfarenheterna från övriga förstudiekommuner. ·Kommunen får tillgång till statliga medel för att hålla hög kompetens och möjliggöra ett brett deltagande från berörd allmänhet under förstudien och vid granskningen. ·När det gäller det huvudsakliga samrådet mellan kommunen, SKB och myndigheterna skall kommunens deltagande i detta ske med den organisation som fullmäktige beslutar om. ·Beslutsprocessen och MKB-förfarandet samordnas nationellt. ·Oskarshamns grannkommuner skall löpande informeras och efter avslutad förstudie beredas tillfälle att kommentera förstudiens resultat. ·Om efter avslutad förstudie avböjer vidare studier skall detta respekteras. ·Inga beslut kommer att fattas i om eventuellt fortsatta studier i form av platsundersökning förrän -samtliga förstudier i landet är avslutade, granskade och kommenterade av berörda myndigheter med avseende på tekniskt och vetenskapligt innehåll, -det föreligger ett platsundersökningsprogram som granskats och kommenterats av myndigheterna, -tydliga platsvalskriterier finns redovisade för val av djup- förvarsplats, -vetoventilen i den frivilliga lokaliseringsprocessen förtyd- ligats. Beslutsdokumentet innehöll också utförliga kommentarer till dessa villkor. Det kan noteras att flera av villkoren får anses riktade mot staten snarare än mot SKB. Något avtal om förstudiearbetet träffades inte mellan kommunen och SKB. På kommunalt håll ansåg man att kommunen måste ha full frihet att fastställa villkor för arbetet. Det förutsattes att förstudien skulle genomföras inom ramen för ett MKB-förfarande som bygger på erfarenheterna både från andra förstudiekommuner och från det pågående MKB-arbetet med CLAB och inkapslingsanläggningen. utarbetade SKB ett förslag till arbetsprogram för förstudien i samråd med de övriga deltagarna i MKB-arbetet. Den tidigare MKB-gruppen kom nu att benämnas MKB-forum i län (se avsnitt 16.5). Förslaget presenterades för kommun- fullmäktige och godkändes efter vissa justeringar . På liknande sätt som i och Ö sthammar kommer förstudien att behandla tre tänkbara lokaliseringsfall för en anlägg- ning, nämligen att såväl djupförvar som ovanjordsdelar förläggs i direkt anslutning till Simpevarpshalvön (fall 1 a), att ovanjords- delarna förläggs vid Simpevarp med tunnelförbindelse till djup- förvaret (fall 1 b) samt att både djupförvar och ovanjordsdelar förläggs på någon helt annan plats i kommunen (fall 2). Programmet innebär att byggs upp på ungefär samma sätt som i tidigare förstudiekommuner. inventering av befintligt material om bl.a. geologiska förhållanden kompletteras med vissa fältstudier. Utredningsuppdrag lämnas till konsultföretag och institutioner, med successiv publicering av resultaten. En preliminär slutrapport sammanställs av SKB. Den beräknas nu bli klar . Efter remissbehandling och eventuella kompletteringar väntas den slutliga rapporten kunna lämnas . med att kommunfullmäktige godkände arbets- programmet fastställdes en förstudieorganisation för kommunen. Kommunfullmäktige skall utgöra referensgrupp för förstudie- arbetet och därmed vara ytterst ansvarig för kommunens deltagande i arbetet. Kommunstyrelsen svarar för de löpande beslut som behöver fattas inom ramen för fullmäktiges beslut. Projekt med anknutna experter skall fortsätta arbetet med kompetensuppbyggnad och spridning av information inom kom- munen. LKO skall också bevaka de olika sakområdena i för- studiearbetet och följa den nationella hanteringen av frågor om slutförvar. LKO skall löpande rapportera om sitt arbete till kommunstyrelsen och till kommunens representanter i MKB-forum. Tyngdpunkten i kommunens arbete med förstudien avses ligga hos sex arbetsgrupper. Fyra av grupperna har ansvarsområden som överensstämmer med indelningen av , nämligen Långsiktig säkerhet/geovetenskap, Teknik (inklusive transportfrågor), och miljö och Samhälle.