sou · GNB339d1 · 2000-01-01 00:00:00 — Den ena är att deltagare kan tas in i kurser relativt sent, kanske efter en introduktion i en orienteringskurs (). Den andra är att kurserna inte längre börjar bara utan också vid ett antal tillfällen däremellan (, ). Sommaren är inte längre en förbjuden studietid – många kommuner anordnade exempelvis utbildning i ett flertal ämnen och kurser. Faktum är att kurser i allmänna ämnen och yrkesämnen samt oriente- ringskurser anordnades i en omfattning som motsvarar drygt nio tusen heltidsplatser (). är det dock så att många kommuner – med rätt eller orätt – upplever att CSN:s regelsystem lägger hinder i vägen för flexibla individuella kurs- starter (). Det är inte längre självklart att studier ska bedrivas i fastställda grupper på schemalagda tider. Individuell studiegång blir allt oftare ett alternativ. Den enskilde kan då själv bestämma när studierna ska ge- nomföras och var – hemma vid köksbordet, tillsammans i en liten ar- betsgrupp hemma hos någon av deltagarna eller i och i komvuxenheten för handledning eller ett fåtal fasta utbildningsinslag (, Kvalitetsdata i ). Det säger sig självt att ovan redovisade förändringar av studieupplägg- ning och distribution av studier inte kan ske utan att arbetssätt och ar- betsformer ändras, även om det sker ojämnt både inom och mellan olika vuxenutbildningsanordnare. Arbetslag i vuxenutbildning har haft en relativt liten om- fattning – undantagandes möjligen grundläggande vuxenutbildning. En utveckling tycks dock vara på gång och lärarlagens roll framhålls i många kommuner (, Malmö-Södervärn). Lärarrollen har förändrats i många utbildningar. Där distansutbild- ning, individuella studiegångar, m.m. är en realitet är också lärarrollens 144 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 förändring mot en handledarroll en realitet. Detta gäller också vid ar- betsplatsförlagd utbildning. Mindre grupper bildas ofta då särskilda insatser krävs för att studie- målet ska uppnås, exempelvis läs- och skrivgrupper (, dyslexi- grupper). Där arbetar var och en på sin nivå, i sin takt och med sina pro- blem. Detta ställer höga krav på lärarens förmåga att stödja och stimu- lera i helt individuella studiegångar. Att datoranvändningen i undervisningen ökar är tydligt. Olika data- baser utnyttjas och användandet av Internettjänster blir mer och mer frekvent. Detta förutsätter – i alla fall – ofta smågruppsarbete eller individuellt arbete med eget kunskapssökande. Lärarrollen blir då mer av handledare med uppgift att ge förutsättningar för kunskaps- sökande, för analys och kritisk granskning samt för värdering. I några kommuner betonas värdet av att hålla samman gruppen även på gymnasial nivå – utan att alla ska vara tvungna att läsa samma sak och på samma sätt (). Där arbetar man istället med att lägga ut exempelvis svenska, matematik och engelska över . De studerande i gruppen befinner sig då på olika nivåer (olika kurser) inom dessa ämnen och studerar dem i mindre grupper eller individuellt och med lärarstöd. Flertalet andra ämnen koncentrationsläses. I avsnitt 5.5 återkommer med en diskussion om förutsättningar för pedagogisk utveckling. 5.3Organisatorisk-pedagogisk utveckling hos externa utbildningsanordnare De externa utbildarnas andel av vuxenutbildning har ökat kraftigt under första år. Dit räknar kommittén folkbild- ningen, AmuGruppen och privata utbildningsanordnare. Även om den senare gruppen har vuxit mest, så har detta år i första hand besökt verksamheter inom folkhögskolornas område. Folkhögskolorna har två roller inom . Dels har folkhög- skolorna tilldelats egna platser och statsbidrag för , dels upphandlar kommunerna utbildning från folkhögskolorna. De kurser som främst handlas upp är folkhögskolekurser enligt folkhögskoleförordning- en eller orienteringskurser (, 1999c). har besökt fyra folk- högskolor (, Marieborg, och Ädelfors). Det är då i hu- SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 145 vudsak deras Kunskapslyftskurser som kommittén intresserat sig för. Därutöver har delar av sekretariatet också besökt några folkhögskolor i syfte att studera olika utbildningar för funktionshindrade. I kommunbe- söken ingick också i vissa fall besök på folkhögskolor (, ). Omfattningen av Kunskapslyftskurserna på de folkhögskolor besökt är inte obetydlig, från (, ) till (Ädelfors) av verksamheten. Det finns exempel på folkhögskolor och kommuner som samarbetar vid rekrytering av deltagare. och bland andra Marieborg arbetade tidigt tillsammans i den så kallade Studieverkstaden i . Tillsammans med har initierat en satsning kring ett gemensam väglednings- centrum, där studievägledningen mot de olika utbildningsanordnarna i kommunen ska samordnas. Folkhögskolekurser för deltagare inom startar i prin- cip alltid vid höstterminens början och pågår minst ett läsår. Eftersom gruppen som sådan utgör en hörnsten i folkhögskolans pedagogik sker antagning till kurs ej successivt utan vid ett och samma tillfälle. När skolledning och lärare ska tala om vad som är specifikt med folkhögskolan talar man gärna om det lilla formatet, vilket gör att deltagarna får ta plats och bli sedda. Gruppens betydelse betonas av både lärare och studerande, exem- pelvis vid . Gruppdiskussionen är viktig eftersom den ger möjlighet att ta vara på den kunskapsbank som utgörs av lärarnas och studiedeltagarnas livserfarenheter. Lärarna vittnar om att deltagarna ofta relaterar undervisningen till egna erfarenheter. Skolan vill helst arbeta med små grupper. Den standard man strävar efter är att det inte ska vara fler än 17 deltagare i varje grupp. Vad som lyfts fram som positivt med är framför allt att det kommer in nytt blod i folkhögskolesystemet (Marieborg). Det sker dels genom att nya lärare anställs, dels genom att nya kurser med nya inriktningar lockar nya grupper som annars inte skulle ha studerat. Vid exempelvis har fler män än tidigare påbörjat stu- dier i olika Kunskapslyftskurser. Folkhögskolan upplever sig också på sätt och vis få ett erkännande från samhället genom att den kan utgöra ett alternativ till den kommunala vuxenutbildningen. Den pedagogiska personalen vid folkhögskolorna, exempelvis vid Ädelfors, reagerar olika på den ökade statliga styrning som Kunskaps- lyftet innebär. Några påpekar det positiva i att utbildningarna blivit mer strukturerade. Andra visar på faran med att folkhögskolesjälen riskerar att gå förlorad. Åter andra menar att kraven på att utbildningen ska ge behörighet kan verka stressande på både studerande och lärare. 146 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 högskolan får kämpa för att få behålla en alternativ pedagogik och ändå klara behörighetskraven. Även vid folkhögskolorna sker arbete med pedagogisk förnyelse. Då undervisningen blivit mer anpassad till individerna, har skolan tonat ner betydelsen av lärarlagets roll (). Istället har lärarna vid skolan börjat med ett nytt projekt som innebär att lärarna går in på varandras lektioner och sedan diskuterar problem och möjligheter. De lärare talat med är mycket positiva till denna form av pedagogisk förnyelse. Vid andra skolor (Marieborg) är man mer avvaktande till pedagogiska och organisatoriska förändringar. Utbildning på distans skapar vissa problem för folkhögskolorna. satsar – i ett DUKOM-projekt – relativt hårt på distansutbildning för studerande med funktionshinder. Problemet är att gruppens betydelse begränsas i distansutbildningen. har – också i DUKOM-regi – genomfört försöksverksamhet med distansutbildning. Försöket gällde att nå människor som bor geografiskt isolerade och människor med funktionshinder. Trots att försöksverksamheten avlöpte väl, vill rektor inte utöka satsningen . Distansutbildning är bra – anser han – om inget annat alternativ finns. Det är dock svårt att behålla det specifikt folkhögskoleaktiga i distansundervisning, då samtalet mellan lärare och den studerande blir alltför krystat på elektronisk väg. Individuella studieplaner saknas på folkhögskolorna. De är enligt folkhögskoleförordningen inte heller skyldiga att utveckla sådana för sina deltagare i den reguljära utbildningen inklusive utbildning som bekostas av via . För folkhögskole- kurser enligt folkhögskoleförordningen som kommunerna upphandlat finns inte heller något krav på individuella studieplaner. Istället genom- förs utvecklingssamtal på folkhögskolorna. I dessa ges dock såvitt kan bedöma vanligtvis inte någon vägled- ningsinsats inför den enskildes val efter avslutade studier. Till gruppen Andra anordnare räknar kommittén i detta sammanhang studieförbund, AmuGruppen och privata utbildningsföretag av olika slag, vilka ofta specialiserat sig på viss typ av utbildning, till exempel datakunskap. Studieförbunden har ökat sin verksamhet jämfört med . AmuGruppen och privata utbildnings- anordnare har ökat sina andelar med (, 1999c). Orsakerna till denna kraftiga ökning kan vara flera. Dels hade många kommuner inte kommit så långt i arbetet SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 147 med upphandling, dels tycks efterfrågan på yrkesutbildning ha varit större än beräknat. Yrkesutbildning genomförs – menar – främst hos andra utbildningsanordnare än landsting och kommun. De ämnen som till störst andel genomförs hos annan utbildningsanordnare är datakunskap, administration, företagsekonomi och yrkesförberedande kurser. I storstäderna genomförs en tredjedel av all utbildning hos andra ut- bildningsanordnare (inklusive folkhögskolorna). I mindre kommuner är motsvarande siffra . 5.4Utvärdering på nationell och lokal nivå Den kvalitativa utvecklingen av utbildning och livslångt lärande för vuxna belyses både av nationellt och lokalt initierad utvärdering. Nedan sammanfattas fyra rapporter som beskriver såväl ur individuell som synpunkt ute i kommunerna. De härrör från de fristående nationella utvärderingar som initierat. Därefter ges exempel på några utvärderingar på nivå. Beträffande samordningen av olika aktörers utvärderingar av Kun- skapslyftet i kommunerna och exempelvis utvärde- ringar av folkhögskolornas deltagande i återkommer i kapitel 6. 5.4.1Riksenkäter till deltagare och jämförelsegrupper har uppdragit åt , peda- gogiska institutionen, och SCB att tillsammans studera kommunernas genomförande av och individernas utveckling under . Den senare delen av detta uppdrag har redovisats i två rapporter, nämligen Den riksrepresentativa enkäten /98 (, 1998), som publicerades och Deltagare med särskilt utbildningsbidrag samt jämförelsegrupper (del I i , 1999), som är under publicering. Det är de två första i en rad kommande studier som ska kartlägga deltagarnas upplevelser av och möjliga effekter av det. skickades den första enkäten ut till två riksrepre- sentativa urval av deltagare från utbildningar som kommunerna re- spektive folkhögskolorna är huvudmän för. Den första enkäten riktade 148 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 sig till deltagare i vuxenutbildning på såväl grundläggande som gymnasial nivå både i och i basorganisationen. Den skickades också till ett urval deltagare på folkhögskolornas särskilda Kunskapslyftsplatser. Den andra enkäten, som skickades ut , in- riktade sig på de huvudsakliga målgrupperna för regeringens vuxenut- bildningssatsning, det vill säga studerande vid vuxenutbild- ning och på folkhögskolor , med högst tvåårig gymnasial utbildning samt med beviljat Särskilt utbildningsbidrag (UBS). De skulle inte heller ha studerat vid vuxenutbildning . Den andra enkäten skickades också till tre jämförelsegrupper bestående av icke-deltagare som är öppet arbetslösa, icke-deltagare som är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder samt Övrig befolkning. Även deltagarna i dessa grupper är och har högst tvåårig gymnasieutbildning. Huvudfrågan i den första enkäten (deltagare ) avsåg att ta reda på hur deltagarna värderade sina studier och hur undervisningen lades upp. I den andra enkäten (deltagare ) sökte man svar på frågan vilka som valde att stå utanför den särskilda vuxenutbild- ningssatsningen och varför. Den riksrepresentativa enkäten /98 Sammanfattningsvis visar det sig att av deltagarna i Kun- skapslyftet och andra studerande i vuxenutbildningen är mycket eller ganska tillfredsställda med sina studier. är mycket nöjda. De missnöjda är eller färre. Enkäten ställer flera frågor om hur undervisningen gått till. Tre av de mätta faktorerna visar sig särskilt betydelsefulla för att belysa varför deltagarna är tillfredsställda eller inte. Det är samma faktorer för såväl deltagare i vuxenutbildning som på folkhögskolor: ·hur väl undervisningen har tagit vara på deltagarnas erfarenheter, ·vilken tillit till sin prestationsförmåga deltagarna har känt under stu- dierna samt ·hur angelägna deltagarna från början har varit att gå utbildningen. Majoriteten – 70–– är nöjda enligt svaren på de två första frågorna. Deltagarna har också varit angelägna om att gå utbildningen. Av deltagarna vill mycket gärna och ganska gärna SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 149 delta i studier. När dessa tre förhållanden inte har varit positiva ökar risken starkt för att man inte skulle vara nöjd med utbildningen. Även andra mått på studieprocessen har fått positiva resultat: upp- levelsen av samarbete och av att vara accepterad bland studie- kamraterna, lärarnas förmåga att förklara och sättet att lägga upp prövningen av kunskaperna. På några punkter är framför allt de studerande på folkhögskolorna positiva, medan deltagarna i kommunala studier är mer ljumt positiva. Det gäller hur deltagarnas eget tänkande stimuleras, vilket stöd man får i studiesvårigheter och inflytandet i studierna. Några resultat visar att deltagarna bara i viss utsträckning använt djupa studiemönster, det vill säga fokuserat, associerat eller kritiskt granskat det meningsfulla i innehållet. Det är också rätt många som ofta använt ytliga studiemönster, det vill säga främst sökt minneskunskaper eller snävt avgränsat sitt sökande efter det meningsfulla. Det är inte heller så många som starkt uppskattade självständiga arbetsuppgifter. Men dessa – inte helt positiva resultat – påverkar inte påtagligt delta- garnas tillfredsställelse med studierna i stort. Tillfredsställelsen tycks istället i stor utsträckning ha kommit från en känsla av att man vill stu- dera, att man klarade det och att man kände sina tidigare erfarenheter respekterade. Deltagarna kommer från många olika situationer i livet. Ungefär en fjärdedel av deltagarna anser att de haft svårt att klara ekonomin medan de studerat, medan de övriga tycker att det gått bra eller sådär. Deltagare med särskilt utbildningsbidrag samt jämförelsegrupper – resultat av en enkät Jämfört med befolkningen i övrigt så består UBS-deltagarna i vuxenutbildning och folkhögskola i särskilt stor utsträckning av folk från vårdyrken. Deras andel har nära tredubblats (från ) av populationen. Även bland dem med tvåårig utbildning har UBS ökat rekryteringen, men enbart en dubblering från 24–. Även bland UBS-deltagarna på folkhögskolorna har rekrytering till utbildning bland före detta vård-/omsorgsanställda ökat relativt mera bland dem med enbart folkskola/grundskola som högsta utbildning, från nio till sexton procent, ungefär en fördubbling. Bland dem med tvåårig gymnasieutbildning är ökningen , från . Rekryteringseffekten bland tidigare vårdanställda är således något högre inom kommunerna oavsett utbildningsbakgrund. 150 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 Betydligt fler män inom vård och omsorg har rekryterats till UBS- grupperna än vad som återfinns i jämförelsegrupperna som sinsemellan är ganska lika. Vården och omsorgen tycks alltså vara den stora rekryteringskälla för UBS-deltagarna i vuxenutbildning. De UBS-rekryterade på folkhögskolorna liknar mer Övrig befolkning än UBS-deltagarna i vuxenutbildning när det gäller denna näringsgren. De båda arbetslösa jämförelsegrupperna står svagare i vård och omsorg. Från produktionsgrenarna av näringslivet kommer till proportionell sett färre kvinnor (mindre), liksom från handel, finans och utbildning (6–mindre) jämfört med gruppen Övrig befolkning. Männen har överlag sin största andel inom näringsgrenar som ut- värderarna kallar produktion. Vissa skillnader kan dock noteras mel- lan de olika grupperna. Bland studiedeltagarna och de arbetslösa jämfö- relsegrupperna är männen här färre än bland Övrig befolkning. Utvärderarna har till att börja med sökt få reda på vad individerna i de olika grupperna anser om ·möjligheten att kontrollera sin egen tillvaro, ·meningsfullheten i den tidigare skolgången samt ·motiv för vuxenstudier. Urvalsgrupperna skiljer sig inte nämnvärt när det gäller den för själv- känslan basala upplevelsen av livskontroll och huruvida den tidigare skolgången varit meningsfull. Medelvärdena för båda dessa mått är klart positiva. Spridningen för meningsfull skolupplevelse är dock betydligt större än spridningen för självkontroll. När det gäller motivation för studier, så tror man mest på att vuxen- studier i yrkesämnen gör nytta för yrkeskompetens och chanser på ar- betsmarknaden. Därnäst stimuleras man av den utmaning som kan ligga i studierna och minst – men ändå svagt positivt – tror man på de all- männa ämnenas inverkan på yrkeskompetens och chanserna på arbets- marknaden. När det gäller motivation som kommer från studiers förmåga att ut- mana skiljer sig verkligen de olika urvalsgrupperna åt. De båda UBS- gruppernas deltagare verkar känna studierna som en utmaning. (Det bör noteras att deltagarna – när de besvarade enkäten – hade påbörjat sina studier.) Män med högre betyg i de tre jämförelsegrupperna, som alltså inte deltar i studier, är minst motiverade av att se studier som en utmaning. SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 151 När det gäller frågan om huruvida motivationen ligger i att yrkes- studier skulle kunna förbättra yrkesskickligheten visar resultaten som i föregående fråga att UBS-deltagarna är mer positiva än jämförelse- grupperna, men att i denna fråga avståndet till dessa grupper är klart mindre. I de båda arbetslösa jämförelsegrupperna är äldre minst posi- tiva. Motivationen för yrkesinriktade studier är något större inom vård/omsorg än inom övriga näringsgrenar bland UBS-deltagare i vuxenutbildning, bland arbetslösa i åtgärder och hos Övrig befolkning. Som sista fråga kring studiemotivationen – om de allmänna ämnenas betydelse – visar svaren att skillnaderna mellan UBS-grupperna är små och att männen med UBS i allmänhet är mer positiva än männen i jämförelsegrupperna. Betygsnivån i tidigare utbildningar spelar en roll för studieutma- ningen. Det intressanta är att studieutmaningen för deltagarna känns lika angelägen oberoende av betyg men inte så för jämförelsegrupperna. Inom deltagargrupperna är kvinnor med högre betyg mer motiverade av studieutmaningen än män med högre betyg. Åldern spelar däremot en underordnad roll. Vård/omsorg har en särskild betydelse för motivationen hos yrkes- inriktade studier i den kommunala utbildningen och hos arbetslösa i åtgärder och Övrig befolkning. Detta talar för att är sär- skilt känt och intresseväckande på området vård/omsorg för sin yrkes- inriktning. Hur intresserad är man då (dvs. under tidig höst 1998) av framtida vuxenstudier? Klart positiv och ganska positiv är av UBS-deltagarna i vuxenutbildning och av motsvarande grupp på folkhögskolan. I princip motsatta förhållandet råder för jämförelsegruppen Övrig befolkning (). Klart negativ och ganska negativ är av UBS-deltagarna i vuxenutbildning och i folkhögskolorna. Alla tre jämförelsegrupperna är i mycket stor utsträckning klart negativa och ganska negativa (61–). Skälen till denna negativa attityd i jämförelsegrupperna har också undersökts. Det mest iögonenfallande är att svarar andra skäl. Därefter kommer i fallande skala ·befarade problem med ekonomin, ·upplevelser av att vara för gammal för studier, ·internt familjeansvar – uppgifter i familjen måste gå före och ·fritidsintressen tar all tid. 152 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna SOU 1999:39 Det är svårt att dra någon entydig slutsats av varför vissa väljer att stå utanför den särskilda vuxenutbildningssatsningen. En orsak till detta är att en tredjedel av dem som besvarat enkäten angett andra skäl. Det torde dock vara klart att motivation och tidigare skolupplevelser spelar en relativt betydande roll för individens vilja att engagera sig i studier. I svaren framkommer också ett antal problem (ekonomiska, praktiska, ålder etc.) men också prioriteringsskäl (fritidsintressen, familj etc.). Huruvida dessa är reella problem/prioriteringar eller inte framgår inte av denna enkätstudie. För att kunna göra sådana bedömningar fordras djupare studier. I det följande redovisas en sådan fallstudie av icke- deltagare. 5.4.2Utbildning i – till vilken nytta? På institutionen för pedagogik och psykologi vid genomförs bland annat en djupstudie inriktad mot arbetslösa som avstår från att delta i . Denna har delredovisats i rapporten bildning i - till vilken nytta? Kortutbildade arbetslösa berättar om varför de inte vill studera (Paldanius, 1999). Den är den första av ett flertal kommande studier som ska visa arbetslösas före- ställningar om arbete, arbetslöshet och utbildning relaterat till de före- ställningar de möter hos uppsökare och rekryterare med bakgrund i an- tingen utbildningsväsende, arbetsförmedling eller fackliga organisationer. I föreliggande rapport baseras resultaten på femton intervjuer med kortutbildade arbetslösa icke-studerande personer som sökte arbete ge- nom arbetsförmedlingen (icke-studerande) och med tio platsförmedlare och yrkesvägledare. De vanligast yrkesbakgrunderna för de arbetslösa var restaurang, industri/mekanik och städning. De kortutbildades föreställning om utbildning generellt och om Kun- skapslyftet kan beskrivas som teoretiska studier, inaktivitet samt något som är främmande och onyttigt. De kortutbildades föreställning om utbildning är nära relaterad till deras skäl för att inte studera. Grovt sett kan deras skäl beskrivas i följande kategorier: ·Ointresse för studier. Framför allt män berättar om ett ointresse för utbildning och . Den främsta anledningen till att de är ointresserade av studier är att de vill ha ett arbete. ·Negativa till studier. En stor uppsättning skäl har en negativ inne- börd. Negativa skäl är att studier innebär stillasittande, att det är trå- kigt att läsa och skriva, att studier tar , att man inte har läshuvud, att det är svårt att läsa och skriva, att man är skoltrött och att man inte vill dra på sig studieskulder. SOU 1999:39 Kvalitativ utveckling av utbildning och livslångt lärande för vuxna 153 ·Osäkra om studier. Framför allt kvinnor berättar om en personlig osäkerhet inför studier. Många av de arbetslösa tror sig inte klara av studier på grund av att de är för gamla, de är funktionshindrade, har ej råd att studera eller har ansträngd ekonomi eller för att de sätter familjen först. Dessa kategorier bör inte tolkas som varandra uteslutande. Det utgör grova kategoriseringar. Platsförmedlarna och yrkesvägledarna styrker i stort sett under ovan redovisade skäl men tillför också några nya. De tre nya skäl som dessa anför är: ·de väntar på säsongsarbete som kommer i storindustri, ·de studieobenägna bor avsides och har svårt med busskommunika- tioner samt ·yngre kvinnor skaffar sig barn för att få en roll i samhället och slippa studier. Speciellt för förmedlares och vägledares berättelser är att de oftast till- skriver de angivna skälen en bakomliggande orsak. De mest använda förklaringsramarna till skälen är i fallande ordning: menliga skolerfa- renheter, funktionshinder, förändringsrädsla, ekonomiskt ansträngd situation, bruksmentalitet och att de redan känner sig välutbildade från tidigare.