sou · GNB3123 · 2000-01-01 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Genom beslut bemyndigade regeringen chefen för att tillkalla en särskild utredare med upp- drag att klarlägga det statliga åtagandet på formgivnings- och designområdet. fastställdes direktiv för utredningen (Dir. 1999:9). Med stöd av bemyndigandet utsågs undertecknad statssekreteraren som särskild utredare av nämnda frågor. Utredningen har fått namnet Form- och designutredningen. Som utredningssekreterare förordnades fr.o.m. högskolelektor samt civilekonom och fil. uppdrogs även åt e kon. att biträda i utredningsarbetet. Jag får härmed överlämna delbetänkandet Mötesplats för form och design (SOU 1999:123). Bakgrund till delbetänkandet............................................. Begrepp inom form- och designområdet............................ Tillämpad konst, brukskonst ...................................... Tillämpning av begreppet konst, formkonst ................ Begreppens användning i betänkandet ........................ 4 Musei- och utställningsinstitutioner inom design- Designutbildningar vid museer ................................... Några pedagogiska förebilder ..................................... Nya förväntningar på utställningsmediet..................... 5 Museer och andra utställningsinstitutioner i 5.1Nationalmuseums konsthantverkssamling och dess och dess historiska bakgrund ............ Behoven styrde byggnadens gestaltning .......... 5.2.2 Tät kontakt med HDK ................................... 5.2.3 museets situation ..................... Museisamlingar som anknyter till designområdet ........ 5.8Central- och ansvarsmuseer som tangerar designområdet90 5.9Andra museer där designområdet kunde ges större Stiftelsen Svensk Industridesign ............................... Kommentar till utställningssituationen i 6 Statens anslag till berörda museer................................... Centrala museer: Myndigheter (H1) ......................... Centrala museer: Stiftelser (H2) ............................... Bidrag till regionala museer (H3) ............................. Bidrag till vissa museer (H4).................................... Statliga åtagandets effekter ...................................... 7 Museernas förutsättningar att hantera design- Tillgängligheten till samlingar och föremål ............... Behov av enhetlig dokumentation ............................. Behov av kunskapsutveckling................................... Utbildning inom design och formgivning................... 8 Bakgrund till förslaget om en mötesplats för form Behov av en design- och formarena .......................... Att öka medvetenheten om designområdets För att bredda intresset för designområdet ................ För att visa att design är en kulturfråga .................... Kultur, företag och exponering................................. Att visa estetikens betydelse för det offentliga........... Att visa designens växande roll för näringslivet ........ En designarenas betydelse för stadsmiljön ................ En nationell mötesplats ............................................ Förslag till mötesplats för form och design...................... Underlag för kompetensutveckling ............... Bibliotek och bildarkiv................................. Del av museimyndighet................................ Mötesplatsens ledning och råd.................................. Finansiering av den nya verksamheten...................... 9.6.3 Bidrag från näringsliv, kommun och Förslag till särskilt utställningsbidrag....................... Förslag till samordning av utlåningsrutiner ............... Förslag till ikraftträdande......................................... Regionalpolitik, jämlikhet och brottslighet ................ Förslag till insatser i samband med Arkitektur- EU:s insatser inom design ........................................ Förslag till regional och nationell tävling .................. Förslag till Förordning (2000:000) med instruktion för Förslag till arbetsordning för myndighetens råd .................. Kalkyl över verksamhetens kostnader och intäkter .............. Yrkesorganisationer inom eller med anknytning till Utredningen avser att klarlägga det statliga åtagandet på formgiv- nings- och designområdet. I detta första delbetänkande har upp- draget varit att: –Överväga och lämna förslag till hur musei- och utställnings- verksamheten på formgivnings- och designområdet kan och bör utvecklas med hänsyn till behovet av att skapa en slagkraftig mötesplats för samtida formgivning och design. I bedömningen skall såväl de statliga som icke-statliga verksamheterna på om- rådet ingå. –Lämna förslag till särskilda satsningar inom formgivnings- och designområdet i samband med bland annat med utgångspunkt från en belysning av EU:s insatser på områ- det. Den av människor skapade miljö som omger oss och som vi lever och verkar i är i stor utsträckning resultat av design och formgiv- ning, mer eller mindre genomtänkt. Att våra föremål är både användbara och vackra är en fråga om grundläggande välfärd. Där- för behöver såväl funktionella som tekniska, ekologiska, estetiska, sociala och ekonomiska perspektiv beaktas. Hur väl denna avväg- ning genomförs och vad resultatet blir är en spegling av våra vär- deringar; föremålen är tydliga symboler för vår kultur och därmed för vår identitet. Om vi går från ett brukarperspektiv till ett producentperspektiv kan vi se att produkternas utformning och användarvänlighet är utslagsgivande i konkurrensen om konsumenternas gunst. materiella värdena i industriprodukter ökar stadigt i förhållande till de materiella. 1996 bildades en interdepartemental arbetsgrupp för arkitektur, formgivning och design. Gruppen bestod av representanter från åtta departement. I gruppens promemoria såväl som i den proposition regeringen presenterade 1998 behandlas genomgående arki- tekturfrågorna med större djup än de frågor som rör formgivning och design. De konkreta förslagen hanterar också främst arkitek- turfrågor. 1998 presenterade en promemoria med ett förslag för att lösa bristen på lokaler där design, konsthantverk och formgivning kunde visas i . I remissvar efterlystes en fördjupad diskussion kring innehåll och form för en sådan verksamhet. Mot den bakgrunden ansåg regeringen att det statliga ansvaret för form- och designområdet ytterligare behövde belysas. För att vidareutveckla den statliga politiken för formgivning och design tillsatte regeringen en enmansutredning . Upp- draget är att i nära samverkan med berörda myndigheter, institu- tioner och organisationer inom formgivnings- och designområdet pröva, precisera, motivera och förtydliga det statliga åtagandet för formgivning och design. Utredningens resultat skall presenteras i två delar, varav detta delbetänkande omfattar musei- och utställ- ningsverksamhet samt förslag på hur designområdet kan synlig- göras under . Översikt över designområdet ur ett musei- och utställningsperspektiv I avsnittet Begrepp inom form- och designområdet förklaras innebörden av ett antal begrepp, som konsthantverk, formgivning och design samt deras utveckling över tiden. I avsnittet Musei- och utställningsinstitutioner inom designområdet redogörs för olika typer av designrelaterade institutioner och deras framväxt. Därefter presenteras svenska museer och andra utställningsaktörer som arbetar med design. Dessutom beskrivs ett antal andra museer som inte har någon designinriktning men som likväl har samlingar som är intressanta att studera ur ett designperspektiv. Detta redovisas under rubriken och andra utställningsinstitutio- ner i . I kapitlet Statens stöd till berörda museer redovisas en genomgång av statens stöd till de museer som bedriver verksamhet inom eller med anknytning till designområdet. Genomgången visar att design inte särskiljs på ett sådant sätt att det går att skapa en tydlig samlad bild av det statliga stödet inom detta område. Avsnittet Museernas förutsättningar att hantera designområdet beskriver vad som skulle behövas för att integrera och presentera design vid svenska museer. Här åsyftas både museer som har en tydlig designinriktning och de museer som saknar ett uttalat designansvar. De faktorer som tas upp är tydligare roller, ökad samordning, stärkt tillgänglighet, enhetligare dokumentation, ökat kompetensutbyte, insatser för kunskapsutveckling samt utbildning inom design och formgivning. Vidare har utredningen i enkätsvar och vid kontakter med organisationer funnit ett starkt stöd för åsikten att det behövs en arena specifikt inriktad mot design och formområdet – en mötesplats som genom utställningar och debatt bidrar till att medvetandet och kunskapen om design höjs. Bakgrunden till detta konstaterande beskrivs under rubriken till förslaget om en mötesplats för form och design. Där konstateras att en mötesplats där designområdet kan belysas ur många olika aspekter självklart skulle gagna och stimulera designutvecklingen. På en sådan arena skulle även bland annat företag och industrier kunna möta en publik, inspireras och få kontakter. Förslag till mötesplats för form och design Utredningen utmynnar i förslaget att skapa en ny institution som genom utställningar och kunskapsuppb yggnad skall främja form- och designområdet. Detta skall ske i samverkan med andra institu- tioner, som museer och arkiv, universitet och högskolor, näringsliv samt designfrämjande organisationer. Utställningarna skall utfor- mas så att de kan visas på institutioner i hela landet. Verksamheten skall inte ha några egna föremålssamlingar; föremålen till utställ- ningarna lånas från museer, företag, andra organisationer och pri- vatpersoner. Däremot skall den ha ett bildarkiv och ett bibliotek inom design. Verksamheten skall själv bedriva och stimulera andra till forskning och dokumentation inom designområdet, inför utställningar och som underlag för läromedel. Institutionen föreslås förläggas till och få verksamhetsformen myndighet. Myndigheten skall ledas av en styrelse med fullt ansvar. För att bistå myndighetschefen i samverkansfrågor föreslås ett sakkunnigt råd med representanter från museer och andra institutioner. Verksamhetens budget beräknas uppgå till 18 m iljoner kronor . Myndighetens egna intäkter uppskattas till 3 miljoner. Av finansieringsbehovet på 15 miljoner skall staten svara för hälften. Verksamheten är av vitalt intresse för näringslivet, liksom den är av värde för lokaliseringsorten. Av det skälet föreslås att näringslivet samt kommun och landsting svarar för det resterande finansieringsbehovet. Myndigheten skall starta sin verksamhet . För att i hela landet öka tillgängligheten till de utställningar som skapas på mötesplatsen presenteras ett förslag på ett särskilt utställningsbidrag för att stödja institutioners inlåning av utställ- ningarna. Det totala anslaget skall uppgå till 5 m iljoner kronor och administreras av . föreslås vidare få i uppgift att t illsammans med museerna utvärdera museernas utlåningsrutiner för att förbättra effektivitet, överskådlighet och samordning. Förslag till insatser i samband med En nationell tävling om vackraste interiör föreslås som en särskild satsning inom form- och designområdet under Arkitektur- året . Syftet med tävlingen är att verka för högre kvalitet i interiörer som är arbetsmiljöer eller sådana där allmänheten har tillträde som kunder, klienter eller besökare. Tävlingen skall upp- märksamma goda förebilder och vara en utmaning till statliga institutioner, samt till kommuner och privata företag. Bedöm- ningskriterierna utgår från ändamålsenlighet och estetiska kvali- teter. Utredningen förordar att tävlingen arrangeras av Arkitektur- museet och återkomma . Vi skapar vår omgivning och de föremål vi använder genom att bygga och formge. Vår fysiska miljö ger förutsättningarna för hur vi kan leva våra liv. En omgivning som är rik på upplevelser bidrar till ökad livskvalitet, hävdades i det förslag till statligt handlings- program för arkitektur & formgivning som togs fram 1997 och som ledde till en regeringsproposition. Estetik betyder sinnesförnimmelse, sinneserfarenhet och sin- neskunskap. Det är genom våra sinnen som vi får kontakt med omvärlden. Design och formgivning handlar i hög grad om att till- fredsställa och stimulera sinnena. Att skönhet är ett fundamentalt mänskligt behov visar historien. I stort sett alla de kulturer vi känner till och som vi kan studera på museer världen över har bemödat sig om att göra tillvaron vackrare. Synen på vad som är vackert kan visserligen variera, liksom på vad som uppfattas som stimulerande, attraherande, uttrycksfullt eller rogivande och harmoniskt. Men behovet av, ja till och med driften efter skönhet är gemensam för alla människor. Mer eller mindre medvetet registrerar vi vår omgivning. Även om vi inte alltid i ord formulerar våra upplevelser, påverkas vi undermedvetet. Intuitivt tar vi intryck av både ting och rum. Miljöer kan få oss att känna tristess, likgiltighet och otillfreds- ställelse. Sådana platser eller lokaler signalerar att ingen engagerat sig eller tänkt på dem som skall vistas där. En omsorgsfullt utfor- mad miljö, offentlig lika väl som privat, visar däremot en omtanke hos den som åstadkommit och står bakom denna miljö. När man bemödar sig om att åstadkomma kvalitet och estetiska värden i den formade och byggda miljön och i de föremål som den rymmer är det ett tecken på framtidstro. Man gör något som är värt 18 Inledning SOU 1999:123 att bevara, som kan vara länge och åldras på ett vackert sätt. Som- liga ting klarar sig genom tiden, tål att ses på och upplevas gång på gång i motsats till andra som snabbt slits, antingen därför att de har en dålig teknisk eller fysisk kvalitet eller ännu oftare för att de förlorat sin estetiska laddning. Ett samhälle som vill övertyga om att man ser positivt , vinnlägger sig alltså om att göra estetiskt väl utformade miljöer. Att våra föremål är användbara och vackra är också en fråga om grundläggande välfärd. Det offentliga rummet där vi alla har rätt att vara, arbetsplat- serna där många människor tillbringar större delen av sina liv och de lokaler och byggnader dit vi bjuder våra utländska och inhemska gäster uttrycker en identitet. Detsamma gäller för ett land, en region, en stad eller en mindre ort. Våra föremål är symboler för vår kultur. Design är ett medel för att visa upp och förstå denna kultur. Föremålen speglar våra värderingar och prioriteringar, till exempel hur vi använder oss av material, hur vi förhåller oss både till den gestaltade och naturliga miljön, vilka som har rätt och möjlighet att befinna sig i det offentliga rummet, liksom våra estetiska preferenser. Ett samhälles värderingar återspeglas alltså i dess föremål. Vår syn, känsel, hörsel och våra smaklökar kan ses som redskap. Det är med hjälp av dem och vår fin- eller grovmotorik som vi som barn erövrar världen. Beroende på hur denna omvärld är, får våra sinnen möjlighet eller förhindras att utvecklas och förfinas. Vi kan träna sinnena, något som vi alla vet när det gäller hörsel och smak. Detsamma gäller vår syn och känsel, vilka påverkar uppfattningen om och upplevelsen av tingen och vår m iljö. Genom att se aktivt, observera, reflektera över det vi ser, fun- dera över hur det känns att vistas i olika rum och röra oss i den bebyggda miljön, skärper vi vår syn och vår omdömesförmåga. Formgivare, industridesigner, konsthantverkare och arkitekter är några av de yrkesutövare vars profession bland annat består av ett utvecklat seende och en sensibilitet för form, proportioner, dimen- sioner, färger, texturer, material, rytm och rörelse. Denna genom utbildning och träning odlade talang skulle kunna utnyttjas i allt högre grad i vårt samhälle. SOU 1999:123 Inledning 19 Vår bebyggda miljö och våra föremål har alltid, hur de än kommit till, en gestalt som krävt material, produktion, kapital och energi. Även det som är dåligt och fult kostar pengar. Till och med i ett kort perspektiv kan det bli billigare att utnyttja estetiskt pro- fessionell kompetens. I ett lång perspektiv är det mer ekonomiskt. Diskussioner om estetik brukar ofta förvandlas till en fråga om smak, där den enes smak ställs mot den andres, de professionellas mot amatörernas, elitism mot folklighet. Men estetik är något dju- pare och vidare än tycke och smak. En miljö eller ett ting som genom sin utformning väcker intresse och uppmärksamhet fyller ytterligare en funktion. De föder tankar som i sin tur kan bidra till en större medvetenhet, vidsynthet och öppenhet. Vår materiella värld begränsar oss, hävdade jag inledningsvis. Den öppnar också gränser, får oss att förstå mer om världen och därmed också om oss själva. Dialogen kan börja, antingen vi språ- kar med oss själva eller med någon annan om det vi upplever. Men samtal uppstår inte av sig själva. Det be hövs incitament för att börja tala, mötesplatser där diskussioner kan föras. Det behövs sammanhang som lockar fram och stimulerar ett utbyte av tankar. De formade tingen kan diskuteras och prövas ur en mängd olika infallsvinklar. De estetiska har jag redan berört. Andra aspekter är funktion, kapacitet och tekniska lösningar och hur föremålen upp- fyller naturens ekologiska villkor. Kan ting också bidra till en demokratiskt utveckling och till att främja vänskap? Visst likaväl som de kan få oss att känna oss mindervärdiga eller irriterade över vår omgivning. Tingens utformning är även en fråga om hushållning, mervärde och om att skapa värden ekonomiska, kulturella och mentala. Intelligent utformade föremål gör livet enklare att leva. Dåligt utformade ting kräver mer av vår tid och vårt arbete. Man skall kunna ställa krav på att föremålen inte bara fungerar väl rent prak- tiskt, de skall dessutom tala till våra sinnen. Design blir allt mer betydelsefullt för näringslivet. Att våra redskap, apparater och vårt bohag skall fungera, inte skada oss eller gå sönder är en självklarhet. I detta avseende blir 20 Inledning SOU 1999:123 varorna allt mer likvärdiga, oberoende var de tillverkats. När dessutom den teknik som styr dem blir identisk, blir tingens ut- formning, vid sidan om priset, den avgörande faktorn för framgång. Det är designen som skapar konkurrensfördelarna, uttryckt i intelligent användarvänlighet, tillgänglighet, lättskötthet och estetisk utstrålning. Vi ser en tilltagande globalisering bland annat som följd av nationella marknaders avreglering, förbättrade kommunikations- möjligheter och en informationsteknologi som minskar rummets och tidens betydelse. Utvecklingen innebär att svenska produkter i större utsträckning än tidigare utsätts för konkurrens från andra länder. Det ofantliga varuutbud vi upplever innebär att tingen måste ha identitet, synas, vara annorlunda om de skall väcka intresse. Det är därför som allt fler företag inser värdet av att vårda sina varumärken. Det handlar om trovärdighet. Kunderna måste kunna lita på dem de anlitar eller på att det de köper håller vad det lovar, annars köper man inte samma märke igen. Vår tillvaro blir allt mer komplex. Den internationella rörlig- heten ökar. Individer, lika väl som varor och kapital, förflyttar sig allt snabbare och allt mer. Våra privata liv blir också allt mer olika. Vi flyttar och förändrar vår tillvaro eller förflyttas och förändras. Därmed blir också behoven allt mer skiftande. Det leder till andra förväntningar på samhälle och företag. Det behövs många olika slags lösningar, något som gör det svårare för företag att anpassa sig till förändringarna. Förmågan att kunna designa och utveckla nya produkter, utifrån inte sällan komplexa kravbilder, blir allt mer central för ett företags långsiktiga utveckling och överlevnad. Vi upplever både en internationalism och en regionalism, där orten och den region man lever i blir viktig. som en global mass- och varukultur sprids börjar människor värna om den lokala egenarten. Hembygden och dess särart värderas allt mer. Det framväxande informationssamhällets krav på snabbt kun- skapsutbyte och -utveckling bidrar till att det i många fall är effektivare att organisera sig i nätverk än i de mer traditionella hierarkierna. Informationsteknologin ger nya möjligheter till sam- arbeten, dialoger och överföring av idéer mellan olika individer och Det innebär nya utmaningar och utvecklings- möjligheter för kulturinstitutioner, näringsliv och andra parter i samhället. Teknik- och materialutvecklingen sker nu oerhört snabbt. Alla dessa förändringar påverkar designområdet och innebär nya möjligheter och utmaningar för designer, formgivare och konsthantverkare. Gränserna luckras upp mellan ämnes- och poli- tikområden, när frågor som till exempel hållbar utveckling skär genom våra traditionella institutioner. Design är ett viktigt redskap för att genomföra en hållbar utveckling. I detta delbetänkande har jag försökt att se design- och form- givningsfrågorna i ljuset av de utmaningar samhället står inför . Det gäller både för de mer övergripande strategiska frågorna om en statlig designpolitik, som behandlas i slutbetänkandet, men också för det som detta delbetänkande handlar om; frågan om en slagkraftig mötesplats för samtida design och formgivning samt förslag på insatser i samband med . Min grundläggande ambition har varit att både värna om de traditionella designområdena och bidra till en ökad insikt om form- och designområdets betydelse. Design, formgivning och konsthantverk omfattar i stort sett hela den fysiska värld som kommit till genom mänskliga ingrepp. Allt är i princip formgivet. Frågan är på vilket sätt, med vilket resultat och av vem. I detta betänkande har jag satt fokus på den gestaltning som kommit till genom medvetna strävanden av i huvudsak professionellt yrkesverksamma utövare inom design, formgivning och konst- hantverk. Min utgångspunkt har varit hur deras arbetsinsatser skall få ett större utrymme i vårt samhälle. Det behövs eftersom skönhet och kvalitet är tätt förknippade med en tro . Och kan- ske också för vår överlevnad. Den ryske författaren och poeten svarade en gång på frågan hur han lyckades motstå den kommunistiska indoktrineringen och rädslan för : Där skönheten finns är tyranniets makt begränsad. 2 Bakgrund till delbetänkandet Utgångspunkten för detta delbetänkande är två propositioner som lagt fast ett statligt handlingsprogram för arkitektur, formgivning och design, en departementspromemoria samt en rapport från Sta- tens kulturråd. I propositionen Kulturpolitik 1996/97 betonade regeringen vikten av god gestaltning i dess vidaste och djupaste bemärkelse, men också att design och formgivning skär över traditionella poli- tikområden. Mot bakgrund av bland annat propositionen, där utgångspunkterna för ett nationellt handlingsprogram gavs, bildades en interdepartemental arbetsgrupp för arkitektur, formgivning och design. Gruppen bestod av representanter från åtta departement2. Bakom initiativet låg behovet av att betrakta arkitektur- och formgivningsfrågorna utifrån ett mer heltäckande perspektiv. Arbetsgruppen fick till uppgift att utveckla ett förslag till ett departementsöverskridande handlingsprogram för arkitektur, form- givning och design. Initiativet att inrätta en statlig, interdeparte- mental arbetsgrupp fick ett positivt gensvar från omvärlden, från 1Regeringens proposition Kulturpolitik 1996/97:3, bet. 1996/97:KrUr, rskr. 1996/97:129, Framtidsformer Handlingsprogram för arkitektur, formgivning & design, regeringens proposition 1997/98:117, Kultur- departementets promemoria en egen myndighet. Ett nytt forum för modern form samt rapporten i hela landet, , . 2De åtta departementen var Kultur-, Utrikes-, Kommunikations-, Finans-, Utbildnings-, Närings- och handels-, Inrikes- och . 24 Bakgrund till delbetänkandet institutioner, organisationer, skolor, med flera, verksamma inom detta område.