frs · GN12954 · 2000-05-25 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:954 om sanktionspolitiken mot och 974 om FN:s sanktioner mot och har frågat om regeringens syn på sanktionspolitiken och de amerikansk-brittiska bombningarna mot samt vilka åtgärder regeringen avser vidta för att förbättra den humanitära situationen för det irakiska folket. Regeringen delar och oro över den humanitära situationen i . överlämnade FN:s generalsekreterare en rapport om det humanitära läget i till säkerhetsrådet i vilken bl.a. oskyldigas lidande tas upp. Generalsekreteraren pekar också på problem förknippade med sanktionsregimen och de processer som gäller för export till . Generalsekreteraren menar att , leverantörer, entreprenörer och den irakiska regimen alla har ansvar för de problem som är förknippade med Irakprogrammet. har genom resolution ändrat på utformningen av sanktionsregimen. Genom resolutionen som antogs slopades taket på irakisk oljeproduktion. kan således utöka sin oljeexport för att, inom ramen för det s.k. olja-mot-mat-programmet, öka sin import. Redan tidigare var mat och mediciner undantagna från sanktionsregimen, men genom resolution undantogs ytterligare en mängd varor av humanitär betydelse från kravet på godkännande av sanktionskommittén. En expertgrupp har inrättats med mandat att bevilja irakisk import av utrustning för bl.a. medicinskt bruk, utbildning och jordbruk. Vidare öppnar resolutionen för att kontanta medel under Irakprogrammet får användas för upphandling av lokala varor och tjänster, i syfte att gynna inhemsk varuproduktion. En förutsättning för att dessa förändringar ska få önskad genomslagskraft är att den irakiska regimen väljer att samarbeta med FN. I detta sammanhang är det värt att notera att den humanitära situationen i de norra delarna av , där irakiska centralmaktens kontroll och auktoritet är begränsad, är märkbart bättre än i övriga landet. I norra ansvarar FN för implementeringen av olja-mot-mat-programmet medan irakiska myndigheter ansvarar för implementeringen i övriga delar av landet. Tillgången på mat, rent vatten och mediciner i har ökat men ytterligare förbättringar behövs. bidrar därför i ansträngningarna för att lindra lidandet, bl.a. genom biståndsinsatser i . hör till de största humanitära biståndsgivarna. uppgick stödet till ca och till . Beslut har fattats om att ge ytterligare . De pengar bidrar med används för att hjälpa folket i att få tillgång till bl.a. mat, rent vatten och mediciner. bidrar även till viktiga humanitära minröjningsinsatser. och är kritiska mot de bombningar och genomför i . Dessa aktioner riktas mot militära installationer som hotar eller kan hota och patrullering av de s.k. flygförbudszonerna. Flygförbudszonerna har motiverats bl.a. med hänvisning till säkerhetsrådets resolution 678, i vilken den amerikanskledda koalitionen gavs ett mandat att använda "alla tillgängliga medel för att återställa internationell fred och säkerhet i området". Hänvisningar har också gjorts till resolution 688 i vilken bl.a. förtryck av civila tas upp. Syftet med upprättandet av dessa zoner var att skydda civilbefolkningen i norra och södra mot grova övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. Ett syfte som regeringen hyser förståelse för. Zonerna har dock inte något entydigt folkrättsligt mandat och således är det också tveksamt om det finns någon fullödig folkrättslig grund för dessa aktioner. i säkerhetsrådet tog vi upp detta folkrättsliga problem. Det är viktigt att hålla i minnet att sanktionerna mot inrättades av till följd av den irakiska regimens invasion av . De krav på som formulerades i säkerhetsrådets resolutioner, t.ex. att inte ska ha kapacitet på området massförstörelsevapen, äger fortsatt full giltighet. Då regimen i ännu inte uppfyllt dessa krav är den ytterst ansvarig för den humanitära situationen i landet. Genom resolution har säkerhetsrådet visat att , genom att samarbeta med FN, kan nå fram till en suspendering av gällande sanktioner. Den vill, liksom frågeställarna, att detta ska kunna komma till stånd.