frs · GO12251 · 2000-11-29 00:00:00 — Svar på frågorna 2000/01:251 om flyktingars rätt till vård och 287 om asylsökandes rätt till hälso- och sjukvård har frågat socialministern vilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att även vuxna illegala flyktingar ska kunna få den vård som är adekvat för deras överlevnad. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Vidare har frågat mig vad regeringen avser göra för att ett avtal ska komma till stånd mellan staten och angående svårt sjuka asylsökandes rätt till hälso- och sjukvård. Låt mig inledningsvis erinra om att uttrycket "vuxna illegala flyktingar" som använder är missvisande. Om en person bedöms vara flykting är han eller hon garanterad skydd i . Att en flykting ges skydd i följer av våra åtaganden enligt Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning. Personer med flyktingstatus kan således i princip inte vistas i illegalt. Flyktingar har rätt till samma hälso- och sjukvård som i bosatta personer. Enligt den ordning som gäller för vård av personer som inte är folkbokförda i ska landstingen @ om inget annat följer av eller av annan för bindande överenskommelse @ erbjuda omedelbar hälso- och sjukvård för dem som vistas i landstingen och är i behov av sådan vård. Utlänningen måste dock själv bekosta vården om han eller hon inte omfattas av eller av annan för bindande internationell överenskommelse. kompenseras landstingen i överenskommelserna mellan staten och landstingen om ersättningar till hälso- och sjukvården med för bl.a. detta ändamål. Mellan staten och ingicks en överenskommelse om hälso- och sjukvård till asylsökande m.fl. vilken gäller från och tills vidare. Enligt överenskommelsen ska landstingen ge dessa utlänningar akut vård och tandvård samt vård och tandvård som inte kan anstå. Därutöver ges viss annan vård såsom mödrahälsovård och förlossningsvård. För asylsökande som inte fyllt ges fullständig hälso- och sjukvård samt tandvård. Staten ersätter landstingen för denna vård. Enligt Allmänna råd från , 1995:4, Hälso- och sjukvård för asylsökande och flyktingar, kan en definition av begreppet omedelbar vård och vård som inte kan anstå, som täcker alla situationer som kan uppkomma, inte göras. Det är endast den vårdansvarige läkaren som utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet kan bedöma vilken vård som ska ges. Vård som inte faller under dessa kriterier och där en måttlig fördröjning inte medför allvarliga följder för patienten ersätts inte av staten. har tidigare gjort framställningar till regeringen om att såväl vuxna som barn som vistas i landet utan att vara bosatta här och som tidigare omfattats av överenskommelsen av ska kunna erhålla hälso- och sjukvård enligt samma grunder som asylsökande. Med detta avses utlänningar som fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd och därefter trots beslutet håller sig kvar i landet eller som med andra ord gömmer sig. Staten och enades om att barn som hålls gömda inför verkställigheten av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut ska tillförsäkras sjukvård enligt samma grunder som asylsökande barn. Skälen för detta var att regeringen i enlighet med ville tillförsäkra dessa barn, vilka befinner sig i en särskilt utsatt situation, samma hälso- och sjukvård som i bosatta barn. Vid förhandlingarna med om sjukvård för de gömda barnen gjordes bedömningen att det skulle innebära ett alltför omfattande åtagande om staten skulle ersätta landstingen för fullständig hälso- och sjukvård till alla som reser in i landet. Den bedömningen kvarstår.