ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN121024 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:1023 om regler vid export av kalvar och 1024 om regler för exporterade kalvar har frågat mig dels vad jag avser göra för att motverka att mycket unga kalvar utsätts för långa transporter och dels vilka åtgärder jag kan vidta för att kalvar, som exporterats, blir transporterade och föds upp på ett sätt som ändå står i överensstämmelse med svensk djurskyddslagstiftning. Jag har den 14april och den 10november 1999 och den 3maj svarat på liknande frågor och hänvisar därför även till vad jag svarade då. Sedan EU-inträdet är en del av den gemensamma marknaden. Gemenskapsbestämmelser om skydd av djur under transport finns i ett EG-direktiv (rådets direktiv /628/EEG ändrat genom rådets direktiv /29/EG). har till fullo genomfört detta direktiv. Eftersom direktivet inte är minimidirektiv kan inte ha strängare transportregler utom i de avseenden som direktivet särskilt anger. Gällande innebär att t.ex. levande djur fritt kan föras mellan medlemsländerna. Handelsströmmarna styrs till största delen av ekonomiska bedömningar. Priset på t.ex. kalv har varit lågt i och ekonomiska intressen har då gjort att export av kalv blivit en god affär. Någon möjlighet att hindra utförsel till en annan medlemsstat finns inte. Eftersom området djurtransporter är totalharmoniserat inom EU finns inte utrymme för att ha strängare regler. Däremot har i olika avseenden mer långtgående djurskyddsregler för uppfödning av djur. Jag kan inte förhindra att exporterade djur föds upp enligt mottagande lands lagstiftning. Jag strävar emellertid efter att sprida den svenska synen på djuromsorg till övriga EU för att genom detta kunna åstadkomma en strängare djurskyddslagstiftning inom hela unionen. Jag delar oron över att så unga kalvar transporteras långa sträckor. Jag anser inte att kalvar ska behöva bli transporterade vid så låg ålder. Dessa transporter är dock i överensstämmelse med gällande gemenskapsbestämmelser. Jag avser emellertid att verka för förbättringar av i detta avseende.
frs · GN121025 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:996 om djurrättsskydd, 997 och 1033 om djurtransporter och 1025 om export av levande djur har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att komma till rätta med de missförhållanden som råder vid transport av djur i och enskilda länders möjlighet att införa strängare regler. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att förhindra långa och plågsamma djurtransporter. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta så att EU:s direktiv vid djurtransporter efterlevs i samtliga medlemsländer. Vidare har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta inom ramen för EU-samarbetet för att kontrollen och säkerställandet av nämnda djurskyddsvillkor efterlevs. Jag har besvarat en fråga av de om handeln med levande djur där jag konstaterar att det är uppenbart att inte alltid följs. Detta är självfallet helt oacceptabelt. Det s.k. transportdirektivet som beslutades och ändrades är ett s.k. harmoniserat direktiv. Det innebär att de bestämmelser som antagits är gemensamma för alla medlemsstater. Skälet för detta är att underlätta handeln mellan medlemsstaterna. Det är därför inte tillåtet för enskilda medlemsländer att ha strängare regler avseende transporter som sker mellan EU-länder. Det är dock viktigt att komma ihåg att den film som presenterats av organisationen in World Farming skildrar transporter som inte är i närheten av att uppfylla de bestämmelser som är beslutade inom EU. Som jag tidigare framhållit har deltagit aktivt och lagt fram konstruktiva förslag till förbättringar av djurskyddet inom EU vid arbetet med nya direktiv och förordningar. Vi fortsätter att i alla relevanta sammanhang försöka påverka övriga medlemsstater i EU till ytterligare begränsningar av långa djurtransporter och till att kontrollen och tillsynen av dessa ökar. Ett stort problem enligt min uppfattning är att exportbidrag ges bl.a. vid export av levande djur till tredje land. Detta uppmuntrar producenter att sälja sina djur till avlägsna länder och medför långa transporter av djuren. Jag anser att det är viktigt att verka för avskaffandet av dessa bidrag. Jag har uppmanat alla de övriga jordbruksministrarna att ta del av den aktuella filmen så att vi på kommande ministerrådsmöte kan diskutera frågan om djurtransporter. Min avsikt är att tillsammans med EU:s övriga jordbruksministrar finna en lösning på problemet med de brister som finns när det gäller hur bestämmelserna om transport av levande djur efterlevs och diskutera behovet av förstärkningar av EG-bestämmelserna.
frs · GN121026 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1026 om samisk förvaltning av världsarvsområde Laponia har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att samerna ska få förvaltning av världsarvsområdet enligt modell. Huvuddelen av Laponiaområdet utgörs av nationalparker, vilket innebär att varje park ska bevaras i sitt naturliga tillstånd eller i väsentligt oförändrat skick. Oavsett vem som förvaltar området måste förvaltningen ske inom denna i angivna ramen. Som själv uppger är det de nio samebyarna överlämnade sitt Laponiaprogram @ Mijá ednam @ till mig. Mot bakgrund av den grundlagsstadgade skyldigheten att bereda regeringsärenden är det självfallet omöjligt för mig att uttala några åsikter om möjligheterna till en samisk förvaltning av Laponiaområdet i enlighet med samebyarnas program. Rent generellt strävar regeringen emellertid efter att ge samerna ett ökat självstyre. , som ska redovisa sitt uppdrag om exakt , ska bl.a. lämna förslag till en rennäringspolitik som ger underlag för en ekologiskt, ekonomiskt och kulturellt bärkraftig rennäring, vem som bör sköta de regionala uppgifterna som berör rennäringen liksom hur renskötseln bör organiseras . Utredningen om konvention nr 169 bedömer i betänkandet Samerna @ ett ursprungsfolk i (SOU 1999:25) att kan ansluta sig till konventionen efter det att ett antal åtgärder som rör samernas rätt till mark blivit genomförda. betänkande bereds i . Regeringen kommer således att ta ställning till åtskilliga förslag som rör rennäringen och samernas rätt till mark och vatten. Det är min ambition att det under det arbetet ska kunna utformas bestämmelser som medför att samebyarnas möjligheter att bruka den mark som används för renskötsel kan ges en för alla parter acceptabel lösning.
frs · GN121029 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1029 om problemet med sälstammen har frågat mig vad jag ämnar göra för att den allt större sälstammen inte ska göra slut på både fiskbestånd och yrkesfiske. Det är i och för sig glädjande att sälstammen ökat även om ökningen kan medföra vissa problem. Någon risk för att sälstammen skulle göra slut på fiskbestånden finns inte. Däremot tar den växande sälstammen yrkesfiskarnas fångst och förstör deras redskap i allt större utsträckning. Inte minst den växande sälstammens skador har föranlett att ersättningarna för skada av vilt på annat än renar höjts . Miljö- och jordbruksutskottet har konstaterat att den samlade bedömningen är att beståndet av säl har ökat (bet. 1999/2000:MJU17). har det kustnära fisket enligt utskottet stora svårigheter och åberopar bl.a. det stora sälbeståndet som problem. Utskottet föreslår mot denna bakgrund att ska ge regeringen till känna att regeringen bör ta ett övergripande ansvar för att motverka de ekonomiska förluster och andra olägenheter som fiskenäringen åsamkas på grund av sälbeståndets storlek. Regeringen bör i samråd med de berörda myndigheterna vidta åtgärder som gör det möjligt att bedriva någon form av jakt för att komma till rätta med de angivna problemen. Regeringen kommer, inte minst mot bakgrund av utskottets förslag till tillkännagivande av regeringens övergripande ansvar för att motverka fiskenäringens ekonomiska förluster, att under det pågående budgetarbetet noga pröva behovet av ytterligare medel för att ekonomiskt kompensera det kustnära yrkesfisket för skador till följd av sälbeståndets storlek. Den jakt efter säl som kan bli aktuell, är skyddsjakt för att förhindra allvarlig skada på fiske och fiskeredskap. Det är som enligt närmare bestämmelser i jaktförordningen (1987:905) beslutar om skyddsjakt på säl.
frs · GN121030 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1030 om hälsoproblem relaterade till tandfyllningsmaterial har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att hjälpa patienter med svåra hälsoproblem relaterade till tandfyllningsmaterial. Jag vill först understryka hur viktigt det är att det finns ett fungerande samarbete mellan tandvården och sjukvården med hänsyn till de samband som finns mellan tillståndet i munhålan och människors hälsotillstånd i övrigt. De regler som gäller sedan den 1januari 1999 innebär att landstingen svarar för att tandvård kan erbjudas dem som har behov av särskilda tandvårdsinsatser som ett led i en sjukdomsbehandling . Av tandvårdslagen (1985:125) framgår vidare att hälso- och sjukvårdslagens (1982:763) bestämmelser om vårdavgift som avser öppen hälso- och sjukvård ska gälla för den som i samband med långvariga sjukdomssymtom får sina tandfyllningar utbytta som ett led i medicinsk rehabilitering. Det behöver inte föreligga ett säkerställt samband mellan sjukdomsyttringar och fyllningar. Enligt tandvårdsförordningen (1998:1338) krävs dock att utbytet sker med anledning av en utredningsplan och som ett led i en behandlingsplan som upprättats under ledning av en läkare med specialistkompetens. pågår uppföljningen av det reformerade tandvårdsstödet, som infördes . har rapporter kommit in till från , och . Av Landstingsförbundets rapport, som avser , framgår att 165 personer fått sina tandfyllningar utbytta som ett led i en medicinsk rehabilitering. I rapporten redovisas endast behandlingsomgångar som avslutats och fakturerats landstingen. Naturligtvis ska inte slumpen styra vilka patienter som får tandfyllningar utbytta, utan en bedömning av patientens behov och de uppgifter som framgår av utrednings- och behandlingsplanen ska vara avgörande. I den fortsatta uppföljningen av det reformerade tandvårdsstödet kommer inkomna rapporter från m.fl. men även andra fakta och synpunkter som framförts rörande de nya reglernas tillämpning att utgöra underlag för regeringens överväganden om eventuella förändringar.
frs · GN121033 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:996 om djurrättsskydd, 997 och 1033 om djurtransporter och 1025 om export av levande djur har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att komma till rätta med de missförhållanden som råder vid transport av djur i och enskilda länders möjlighet att införa strängare regler. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att förhindra långa och plågsamma djurtransporter. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta så att EU:s direktiv vid djurtransporter efterlevs i samtliga medlemsländer. Vidare har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta inom ramen för EU-samarbetet för att kontrollen och säkerställandet av nämnda djurskyddsvillkor efterlevs. Jag har besvarat en fråga av de om handeln med levande djur där jag konstaterar att det är uppenbart att inte alltid följs. Detta är självfallet helt oacceptabelt. Det s.k. transportdirektivet som beslutades och ändrades är ett s.k. harmoniserat direktiv. Det innebär att de bestämmelser som antagits är gemensamma för alla medlemsstater. Skälet för detta är att underlätta handeln mellan medlemsstaterna. Det är därför inte tillåtet för enskilda medlemsländer att ha strängare regler avseende transporter som sker mellan EU-länder. Det är dock viktigt att komma ihåg att den film som presenterats av organisationen in World Farming skildrar transporter som inte är i närheten av att uppfylla de bestämmelser som är beslutade inom EU. Som jag tidigare framhållit har deltagit aktivt och lagt fram konstruktiva förslag till förbättringar av djurskyddet inom EU vid arbetet med nya direktiv och förordningar. Vi fortsätter att i alla relevanta sammanhang försöka påverka övriga medlemsstater i EU till ytterligare begränsningar av långa djurtransporter och till att kontrollen och tillsynen av dessa ökar. Ett stort problem enligt min uppfattning är att exportbidrag ges bl.a. vid export av levande djur till tredje land. Detta uppmuntrar producenter att sälja sina djur till avlägsna länder och medför långa transporter av djuren. Jag anser att det är viktigt att verka för avskaffandet av dessa bidrag. Jag har uppmanat alla de övriga jordbruksministrarna att ta del av den aktuella filmen så att vi på kommande ministerrådsmöte kan diskutera frågan om djurtransporter. Min avsikt är att tillsammans med EU:s övriga jordbruksministrar finna en lösning på problemet med de brister som finns när det gäller hur bestämmelserna om transport av levande djur efterlevs och diskutera behovet av förstärkningar av EG-bestämmelserna.
frs · GN121035 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1035 om djurtillsynen har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att höja kompetensen och förbättra djurtillsynen i jordbruket. En väl fungerande djurskyddstillsyn är nödvändig för att ett gott djurskydd i enlighet med djurskyddslagen (1988:534) ska kunna upprätthållas. Av djurskyddslagen framgår att utövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av djurskyddslagstiftningen. Verket har dessutom till uppgift att samordna övriga tillsynsmyndigheters verksamhet och vid behov lämna råd och hjälp i den verksamheten. I uppgiften ingår att arbeta för att en enhetlig praxis utbildas vid tillämpningen av tillsynsbestämmelserna. På regional nivå är ansvarig för djurskyddstillsynen medan kommunerna ansvarar på lokal nivå. För att förstärka samordnande och stödjande centrala tillsynsverksamhet har verket efter beslut tillsatt en central tillsynsgrupp. I gruppen ingår företrädare för bl.a. berörda centrala myndigheter, länsstyrelserna och för kommunerna. Huvudsyftet med gruppen är att åstadkomma en mera enhetlig, samordnad och effektiv tillsyn i hela landet. Frågan om hur tillsynen enligt djurskyddslagen ska vara ordnad har varit föremål för flera utredningar och översyner. Senast redovisade på regeringens uppdrag rapporten förändrad djurskyddstillsyn m.m. (1998:13). Rapporten har remissbehandlats och resultaten av denna bereds på . Min uppfattning är att djurskyddet i ska förbättras. Detta gäller i synnerhet djurskyddstillsynen. har ett flertal utredningar konstaterat att den lokala tillsyn som landets kommuner ansvarar för i många fall är ojämn och otillräcklig. Med utgångspunkt i redan genomförda utredningar bör oklarheter och problem beträffande olika myndigheters ansvarsområden när det gäller djurskyddet ses över. I syfte att förstärka djurskyddet har regeringen fattat beslut om att tillkalla en särskild utredare för att se över hur djurskyddet skulle kunna organiseras i genom inrättandet av en fristående djurskyddsmyndighet.
frs · GN121036 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1036 om konkurrensproblem mellan statliga och privatpraktiserande veterinärer har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att äntligen komma till rätta med konkurrensen mellan statliga och privatpraktiserande veterinärer. Jag besvarade en interpellation rörande konkurrensneutralitet för veterinärer och hänvisar därför även till vad jag svarade då. I mitt interpellationssvar redogjorde jag för det arbete som bedrivs i den arbetsgrupp som bildats på initiativ av och som består av representanter från , , länsveterinärerna och . Syftet med arbetsgruppen är att söka finna gemensamma lösningar på de områden där olika uppfattningar råder. Arbete pågår fortfarande i denna grupp och avsikten är att gruppen ska avrapportera resultatet av sin verksamhet . Jag anser att det är viktigt att den partssammansatta arbetsgruppen i lugn och ro får slutföra sitt arbete och jag avser därför inte att vidta några åtgärder.
frs · GN121039 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1039 om försöksverksamhet för samordning mellan militär och civil verksamhet har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att försöksverksamheten avseende samordning av militär och civil verksamhet på ska komma i gång . Regeringen anförde i försvarspropositionen Det nya försvaret (prop. 1999/2000:30) bl.a. att frågan om utnyttjande av militära resurser till stöd för andra myndigheter borde bli föremål för en mer generell översyn. Som ett led i en sådan översyn kunde det vara värdefullt med en regional försöksverksamhet för att belysa möjligheterna till ytterligare samverkan mellan Försvarsmakten och civila myndigheter. gav som sin mening regeringen till känna att försöksverksamheten ska avse militär och civil krishantering samt vara förlagd till (bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). Frågan bereds inom .
frs · GN121042 · 2000-05-31 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1042 om asylsökande homosexuella iranier har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att i sina beslut ska beakta homosexuella personers faktiska levnadsförhållanden i . Bakgrunden till frågan är uppgifter om att uttryckt att homosexuella personer inte behandlas på annat sätt än heterosexuella i landet. Låt mig inledningsvis nämna att genom de ändringar i utlänningslagstiftningen som trädde i kraft infördes ett särskilt skydd för homosexuella asylsökande, genom att personer som på grund av homosexualitet känner en välgrundad fruktan för förföljelse anses som skyddsbehövande enligt utlänningslagen. underströks kravet på tydliga och välunderbyggda beslutsmotiveringar i enskilda ärenden. Det slogs också fast att muntlig handläggning oftare ska ingå i asylprocessen . Genom preciseringar stärktes således förutsättningarna för en rättssäker asylprocess. Arbetet med att stärka rättssäkerheten i asylärenden fortsätter och jag kan i sammanhanget påminna om att regeringen kommer att bereda förslagen i slutbetänkandet Ökad rättssäkerhet i asylärenden samt den kompletterande utredningen om specialdomstolar som pågår. Allmänt sett är kännedom om förhållandena i andra länder av största betydelse för den noggranna bedömning av asylskäl som måste göras i varje enskilt ärende av och . I sin strävan att lägga ett så bra underlag som möjligt till grund för sina beslut arbetar intensivt. Rapportering från svenska ambassader utomlands om förhållandena i berörda länder har en viktig roll i det avseendet. Nämnden deltar vidare regelbundet i samråd och informationsutbyten med UNHCR, m.fl. organisationer och strävar efter att ha en öppen och konstruktiv dialog med frivilligorganisationerna på asylområdet. Utöver det angivna kan nämnas att har gjort flera utredningsresor till som syftat till att samla in fakta för att få ett så bra och uttömmande beslutsunderlag som möjligt i de enskilda ärendena. Således är svaret på fråga till mig att jag anser att har goda förutsättningar att utreda olika relevanta frågeställningar i de enskilda ärenden som nämnden har att fatta beslut i.
frs · GN121089 · 2000-05-14 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1089 om tungt beväpnad högvakt har frågat mig vad jag har vidtagit för åtgärder för att öka säkerheten för de totalförsvarspliktiga. Hon har ställt frågan med anledning av den tragiska händelsen vid Kungl. i den 18maj 2000. Det pågår en polisutredning i syfte att klarlägga eventuella ansvarsförhållanden. Även och Försvarsmakten har precis påbörjat separata utredningar för att ta reda på vad som har hänt. Jag vill inte föregripa utredningarnas resultat och diskutera eventuella behov av förändringar. Som jag har redovisat arbetar Försvarsmakten kontinuerligt på att förbättra säkerheten för både anställd och totalförsvarspliktig personal. T.ex. bearbetas och förbättras ständigt säkerhetsinstruktionen för Försvarsmakten. Men det viktigaste arbetet inom Försvarsmakten för att förebygga olyckor och skador sker genom att påverka attityder hos både anställda och totalförsvarspliktiga och därigenom öka säkerhetsmedvetandet hos dem. Detta sker främst genom utbildningsinsatser. Jag håller mig fortlöpande informerad om utvecklingen och de åtgärder Försvarsmakten vidtar för att öka säkerheten för både totalförsvarspliktig och anställd personal.
frs · GN12290 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:920 om fetalt alkoholsyndrom Skånberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att förbättra kunskapen bland dem som arbetar med alkoholskadade barn och för att ge personer med alkoholrelaterade fosterskador tillgång till behovsanpassade resurser. Det är angeläget att det finns kompetent personal inom alla verksamheter som berör barn. Berörd personal behöver kunskap och kompetens om de komplikationer som kan uppstå i samband med alkoholbruk under graviditeten. I såväl hälso- och sjukvårdslagen som i socialtjänstlagen finns det bestämmelser om personalens kompetens och om verksamhetens kvalitet. Inom pågår på regeringens uppdrag både kunskaps- och metodutveckling inom området. Det är huvudmännens ansvar att personalen får nödvändig kompetensutveckling. En ny nationell handlingsplan på alkoholområdet tas fram inom . Frågor om kunskap och kompetens kommer att beaktas i det arbetet. Ansvaret för att barn med alkoholrelaterade skador uppmärksammas och att de får det stöd de har behov av ligger hos landstingen och kommunerna. Barn med allvarliga alkoholskador torde omfattas av bestämmelserna i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Kommuner och landsting har tilldelats extra resurser för att de grundläggande verksamheterna vård, skola och omsorg ska kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Detta förbättrar förutsättningar för landsting och kommuner att ge dessa verksamheter en tillfredsställande kvalitet.
frs · GN12835 · 2000-05-03 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:835 om försvarets krigsorganisation har frågat mig om den omfattande omstruktureringen av Försvarsmakten har medfört att det finns en osäkerhet om huruvida det finns en krigsorganisation inom Försvarsmakten och vad jag avser vidta för åtgärder för att Försvarsmakten även efter den 1juli ska kunna anses ha en krigsorganisation. har beslutat (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168) om omfattande förändringar när det gäller inriktningen av Försvarsmaktens organisation och verksamhet. Detta beslut omfattar även den del av Försvarsmakten som kallar krigsorganisationen. Det säkerhetspolitiska läget har förändrats i grunden. På kort och medellång sikt ser vi inte längre något hot mot som kan liknas vid det invasionshot som utgjorde grunden för vår försvarsplanering under det dagar. Om läget skulle förändras, så ska Försvarsmakten ha förmågan att kunna anpassas till nya säkerhetspolitiska situationer. Denna princip, anpassningsprincipen, är en av hörnstenarna när det gäller utformningen av den nya Försvarsmakten. En annan viktig omständighet när det gäller utformningen av Försvarsmakten är det ökade behovet för att kunna delta i internationella insatser. Detta förhållande illustreras inte minst av utvecklingen på . Vi skapar därför nu en Försvarsmakt som har en mindre men mera flexibel organisation, vilket betyder att Försvarsmaktens krigsförband ska ges en hög materiell standard, utbildningsnivå och beredskap. Utbildningssystemet i bl.a. arméstridskrafterna förändras så att dessa, när systemet är fullt utvecklat , innehåller krigsförband som motsvarar fyra brigader som är användbara direkt efter en mobilisering. De förändringar som jag på några korta rader har beskrivit har medfört att det även har varit angeläget att ändra benämningen på organisationen. Den nya benämningen, insatsorganisationen, speglar enligt min mening på ett bra sätt de uppgifter den ska kunna lösa. För att sammanfatta: Försvarsmaktens krigsorganisation har fått en ny utformning, nya uppgifter och en ny benämning, nämligen insatsorganisation.