frs · GN121235 · 2000-08-04 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1235 om riskavfall från slaktdjur har frågat vad miljöministern gör för att påskynda en lösning av problemet i fråga om omhändertagandet av det animaliska avfallet i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. besvarade jag en interpellation i i fråga om omhändertagandet och destruktionen av animaliskt avfall. Interpellationen gällde i synnerhet förhållandena beträffande anläggningen i . I mitt interpellationssvar redogjorde jag bl.a. för de bestämmelser som gäller omhändertagandet av animaliskt avfall. Enligt bestämmelserna ska i princip allt animaliskt avfall, både s.k. högriskavfall, som bl.a. innefattar kadaver, och s.k. lågriskavfall, omhändertas och destrueras i särskilda anläggningar. Det främsta syftet med bestämmelserna om omhändertagande av animaliskt avfall är givetvis att förhindra spridning av smittämnen men är även av betydelse från miljöskyddssynpunkt. Förutom dessa bestämmelser har dessutom beslutats gemensamma EG-bestämmelser beträffande s.k. specificerat riskmaterial, som träder i kraft . Bestämmelserna återfinns i kommissionens beslut /418/EG av om användning av material som utgör risk när det gäller transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av beslut 94/474/EG. Bestämmelserna har tillkommit i syfte att förhindra spridning av BSE-smitta. Enligt beslutet, som inte gäller t.ex. kosmetiska och medicinska produkter eller produkter som inte är avsedda att användas i livsmedel, djurfoder eller gödselmedel, ska sådant riskmaterial destrueras genom företrädesvis förbränning. Beslutet kan på begäran från medlemsstat ändras för att tillåta export av specificerat riskmaterial för förbränning i länder utanför EU och då i enlighet med av kommissionen fastställda villkor. Jag känner till de problem som frågeställaren redogör för beträffande de särskilda miljöproblem som föreligger i samband med driften av anläggningen i och för miljöskydd avslag på företagets ansökan om tillstånd att få bearbeta större volymer animaliskt avfall. beslut har överklagats till regeringen och ärendet är under beredning i . Avsaknaden av möjligheter i landet att kunna bearbeta hela den volym högriskavfall som genereras, innebär att överskjutande volymer måste exporteras till våra grannländer. I interpellationssvaret konstaterade jag att detta är en otillfredsställande lösning som endast på kort sikt är acceptabel. Jag vill återigen understryka att vi själva måste ha möjligheter att ta hand om det animaliska avfallet som genereras i landet. De beslutade EG-bestämmelserna beträffande specificerat riskavfall aktualiserar frågan ytterligare. I mitt interpellationssvar lovade jag att ta initiativ till ett möte mellan företrädare för dels berörda departement och myndigheter, dels företrädare för animalieproduktionens organisationer för att diskutera hur hanteringen av det animaliska avfallet ska tillgå i under hänsynstagande till såväl smitt- som miljöskyddsaspekter. Detta möte genomfördes med tjugotalet deltagare från nämnda myndigheter och organisationer. Vid mötet betonade jag, vilket jag även gjorde i interpellationsdebatten, att det ytterst är de enskilda djuruppfödarnas och slakterianläggningarnas, dvs. i princip den berörda näringens, ansvar att tillse att det animaliska avfallet omhändertas på ett sätt som är i överensstämmelse med gällande lagstiftning på området. Med utgångspunkt från de diskussionsinlägg som gjordes vid mötet är det också min uppfattning att näringen är införstådd med detta och att man har ambitionen att lösa de problem som föreligger. Jag håller med frågeställaren som konstaterar att problemet är akut och jag anser således att det är viktigt att det fortast möjligt utarbetas en helhetslösning i fråga om omhändertagandet av det animaliska avfallet, som tar hänsyn till såväl smitt- som miljöskyddsaspekterna. Jag utgår också ifrån att näringen med stöd av berörda myndigheter ska klara av detta.