ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN121206 · 2000-08-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1206 om hotet mot Bergnäsöringen och Slagnäsbygden har frågat mig om jag avser att verka för att se över lagstiftning och regler så att exempel som /, där stora allmänintressen står på spel, inte förlorar mot exploateringsintressena. Sänkning av vattenflödet genom /samt andra åtgärder i vattenområden som syftar till att förändra vattnets djup och läge är exempel på vattenverksamhet. Tillstånd till vattenverksamhet lämnas av miljödomstolen med stöd av . Vid tillståndsprövningen ska bl.a. beaktas att mark och vattenområden, som har betydelse från allmän synpunkt på grund av dess natur- eller kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet, så långt möjligt ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan skada natur- eller kulturmiljön. Vid prövningen ska även beaktas att en vattenverksamhet endast får bedrivas om dess fördelar från allmän och enskild synpunkt överväger kostnaderna samt skadorna och olägenheterna av den. Miljödomstolen ska vid prövningen av verksamheten således redan enligt gällande regler göra en avvägning mellan olika intressen. Vidare ska enligt sina direktiv ägna särskilt intresse åt frågan vad vattenlagstiftningens infogande i har inneburit för miljöskyddet. De ska också beakta förhållandet mellan de allmänna hänsynsreglerna och de särskilda hänsynsreglerna för vattenverksamhet. Mitt svar till är att det finns en lagstiftning och regler som behandlar frågan hur stora allmänintressen ska vägas mot exploateringsintressen och att det inte framkommit något som utgör skäl för en vidare översyn än den som görs inom ramen för arbete.
frs · GN121207 · 2000-08-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1207 om fördelning av AMS anslagsposter har frågat om fördelningen av AMS åtgärdsmedel på anslagsposter och menar att nuvarande fördelning för utbildningsbidrag och kurskostnader förhindrar en flexibel användning av de bidrag som är avsedda för olika arbetsmarknadspolitiska program. Jag vill till att börja med säga att AMS redan inför detta budgetår har haft en flexibilitet som inneburit en möjlighet att göra omfördelningar mellan utbildningsbidrag och kurskostnader för arbetsmarknadsutbildning. har dessutom denna möjlighet ytterligare utökats till . Därutöver har AMS också stor frihet att omprioritera resurser mellan olika län utifrån regionala förutsättningar och behov. Syftet med uppdelningen av anslagsmedlen är att säkerställa att det finns tillräckligt med utbildningsbidrag för den omfattning på programmen som regeringen anser vara nödvändig för att upprätthålla arbets- och kompetenslinjen. Om man inte lyckas med detta, så ska man också komma i håg att färre deltagare i programmen leder till en ökad öppen arbetslöshet och därmed även ökade utgifter för arbetslöshetsersättning. Därför måste alltid regeringen göra en avvägning av vilken grad av flexibilitet AMV kan tillåtas att ha i sin medelsanvändning. Flexibiliteten för prioriteringar mellan olika insatser är fullt tillräcklig för att både kunna uppnå en tillräcklig omfattning på arbetsmarknadsutbildning för att motverka flaskhalsar, och på insatser inom aktivitetsgarantin för dem som har det allra svårast att få ett arbete. Denna uppfattning delas också av AMS. Jag anser därför att det inte finns någon anledning att vidta några ytterligare åtgärder.
frs · GN121208 · 2000-08-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1208 om företagsstöd som en regionalpolitisk insats har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att regionalpolitiskt företagsstöd ska kunna lämnas till nya industrilokaler m.m. beslutade om nya riktlinjer för statligt stöd till regionala ändamål. Dessa innebar bl.a. att flertalet stödformer skulle vara anpassade till dessa riktlinjer senast den 1januari 2000. har den 3maj 2000 godkänt stödformen regionalt utvecklingsbidrag, vilken bl.a. kan lämnas till investeringar i industrilokaler, efter en tids förhandlingar. En ny förordning trädde i kraft den 1juni 2000. Det av efterfrågade stödet till industrilokaler har alltså redan kommit till stånd. De direkta företagsstöden inom regionalpolitiken ses också över av den regionalpolitiska utredningen. Den ska främst lämna principiella förslag till eventuella förändringar; t.ex. av användningen av investeringsstöd eller driftstöd, bidrag eller lån i samband med investeringar m.m. Av vad jag erfarit så diskuteras bl.a. frågan om finansiering av industrilokaler i de regionalpolitiskt mest utsatta områdena inom utredningen. Utredningen ska komma med sitt betänkande .
frs · GN121209 · 2000-08-08 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1209 om momssatser på viss kultur har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med den konkurrenssnedvridning som uppstår genom att mervärdesskattesatsen för tillträde till danstillställningar är medan skattesatsen för tillhandahållande av vissa andra kulturaktiviteter är . En medlemsstat i EU har enligt bil. H i EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv möjlighet att tillämpa en reducerad skattesats för tillträde till vissa typer av kulturella arrangemang. Flera länder har utnyttjat denna möjlighet på olika sätt medan t.ex. har valt att inte tillämpa någon reducerad skattesats över huvud taget. tillämpar reducerad skattesats för inträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- och balettföreställningar samt för omsättning hos museum och bibliotek under vissa förutsättningar. Vad beträffar de verksamheter inom kultursektorn där redan har valt att tillämpa reducerad skattesats är det klart att EG-reglerna medger detta. När det däremot gäller tillträde till danstillställningar är det inte säkert att den aktuella bestämmelsen i direktivet över huvud taget tillåter att använder reducerad skattesats. En grundläggande förutsättning för att ska kunna överväga att sänka momsen för tillträde till danstillställningar är därför att EG-regelns tillämpningsområde utreds noggrant. Avsikten är att vanlig kommersiell nöjes- och underhållningsverksamhet inte ska omfattas av den reducerade skattesatsen. Till stor del är de verksamheter som omfattas av den reducerade skattesatsen beroende av stöd från det allmänna för att kunna bedriva sin verksamhet. Den omständigheten att vissa verksamheter, som har reducerad mervärdesskatt, till viss del kan ha ett kommersiellt innehåll medför enligt min uppfattning inte skäl för att utvidga tillämpningsområdet generellt till sådan nöjesverksamhet. Eftersom mervärdesskattelagstiftningen ska vara tydlig, konsekvent och innehålla så få särbestämmelser som möjligt måste en bedömning av att införa reducerad skattesats för fler verksamheter och områden ske restriktivt. Försiktighet med förändringar bör särskilt iakttas i de fall en utvidgning av tillämpningsområdet för en reducerad skattesats kan antas medföra nya avgränsningsproblem. En förändring av mervärdesskattereglerna för tillträde till danstillställningar kan därför medföra en risk för att nya avgränsningsproblem kan komma att uppstå. Detta är inte önskvärt. En sänkning av skattesatsen för tillträde till danstillställningar skulle också leda till ett skattebortfall. Det är svårt att motivera att en sådan skattesänkning ska ges prioritet framför andra angelägna skattesänkningar. Även om det således skulle visa sig att en sänkning av skattesatsen för tillträde till danstillställningar inte strider mot gällande EG-regler är jag följaktligen av den uppfattningen att det ändå inte är motiverat att sänka mervärdesskatten för sådan verksamhet.
frs · GN121210 · 2000-08-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1210 om anklagelser mot myndigheter har frågat mig om jag avser att verka för att myndigheter och andra ansvariga besvarar anklagelser och har öppenhet som gällande princip. Myndigheter är enligt lag skyldiga att tillmötesgå allmänheten genom att lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp i frågor som rör myndigheternas verksamhetsområden. Att myndigheterna är skyldiga att besvara framställningar från allmänheten innebär på inget sätt att de kan tvingas att delta i den allmänna debatten. Det är varje enskild myndighet som har att själv avgöra huruvida den vill gå ut i offentlig debatt eller inte. Öppenhet är en grundläggande princip i myndigheternas verksamhet. Dock är myndigheterna förpliktigade att tillämpa gällande sekretessbestämmelser. Tillämpningen i enskilda fall @ som ibland kan vara besvärlig @ bör jag som statsråd inte ha några åsikter om. I en demokrati är en fri och öppen debatt av omistligt värde. Detta leder till att myndigheters åtgärder ständigt ifrågasätts, även i fall där kritik egentligen är obefogad. Detta kan leda till att allmänheten kan få en felaktig bild av myndigheternas insatser. måste myndigheter avstå från att bemöta kritik på grund av att sekretess råder. När det gäller förundersökningssekretess handlar det ju om att vidmakthålla förutsättningarna för att klara upp brott och därmed undanröja det förhållande som kritiken avser. I en del fall kan tystnad bero på att den aktuella frågan bara delvis motsvarar en myndighets ansvarsområde eller att flera myndigheter berörs. Det är av största vikt att myndigheternas information till allmänheten präglas av saklighet och korrekthet. Något annat skulle rubba allmänhetens tilltro betydligt mer än obemött kritik. är det viktigt att myndigheterna har en beredskap för att kunna lämna information i den omfattning som eftersträvas. I många fall är det dessutom så att det är först efter omfattande forskningsinsatser som ett visst skeende eller en viss händelse kan bli riktigt bedömd. initierade regeringen en offentlighetskampanj. Syftet med kampanjen är att förbättra tillämpningen av offentlighetslagstiftningen i den offentliga förvaltningen och att verka för ökad kunskap i samhället om offentlighetsprincipen. Kampanjen, som ska pågå under högst , drivs i samarbete mellan , statliga myndigheter, landsting och kommuner. Kampanjen leds av en ordförande med biträde av ett sekretariat. Ett offentlighetsråd har inrättats med syfte att säkerställa en bred förankring av kampanjen i hela den offentliga sektorn. Svaret på frågan är att regeringen vidtar åtgärder för att säkerställa öppenheten i myndigheternas arbete, men att det i varje enskilt fall är den enskilda myndighetens ansvar att avgöra hur eventuella offentliga anklagelser ska bemötas.
frs · GN121211 · 2000-08-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1211 om vägstandarden i har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att åstadkomma en bättre vägstandard i vårt land. Bakgrunden till fråga är att svenska folkets krav på en rimlig vägstandard har blivit allt kraftfullare . Företagarna har i en undersökning konstaterat att den viktigaste frågan för företagen generellt sett är bättre vägar och länsstyrelserna i sex skogslän har beräknat att ca skulle behöva satsas på vägarna . förlorar skogsföretagen stora pengar när vägarna är oframkomliga. Jag delar uppfattning att vägstandarden i landet behöver förbättras. Därför har efter regeringens förslag i den senaste budgetpropositionen anslagsposten till vägunderhåll ökats till en nivå som motsvarar vad som är angivet i den nationella väghållningsplanen. I årets ekonomiska vårproposition redovisar även regeringen att den avser att skapa förutsättningar för bl.a. ökad bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av det regionala vägnätet.
frs · GN121212 · 2000-08-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1212 om kommunala subventioner av nybyggda hyresrätter har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta i syfte att låta boende i alla nybyggda bostäder bära hela hyreskostnaden själva. Ett huvudsyfte med att kommunerna har egna bostadsföretag är att den enskilda kommunen därigenom får ett aktivt instrument för att bedriva bostadsförsörjning på den lokala nivån. Det handlar då inte bara om att garantera tillräckligt med hyresbostäder av rätt kvalitet på rätt orter. Det handlar framför allt om att det kommunala bostadsföretaget ska erbjuda bostäder som är attraktiva för breda grupper av hushåll. När det gäller nyproduktion av bostäder kan det enligt min mening @ just för att uppnå detta syfte @ vara nödvändigt att inom rimliga gränser omfördela kostnaderna för nyproduktionen i beståndet. Jag delar åsikt att det yttersta ansvaret för bostadsföretagens verksamhet ligger hos ägaren, kommunen. Jag vill därför avslutningsvis också framhålla det väsentliga i att nu berörda frågor kommer till uttryck i tydliga ägardirektiv för bostadsföretagens verksamhet.
frs · GN121214 · 2000-08-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1214 om strandskyddet har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att förhindra att kommunerna bryter mot lagstiftningen om strandskydd. Inom strandskyddsområdet, som generellt omfattar områden intill från strandlinjen, är det förbjudet att bl.a. uppföra ny byggnad eller anläggning. Undantag eller dispens från detta förbud kan bara medges om det finns särskilda skäl. Tillämpningen ska vara restriktiv. Länsstyrelserna får delegera befogenheten att besluta i ärenden om strandskyddsdispens till kommunerna. Det har också skett i stor utsträckning. Kommunerna har härigenom fått en betydelsefull roll i naturvårdsarbetet. En tillämpning av dispensbefogenheten i strid mot syftet med strandskyddet är allvarlig inte minst med tanke på att strandskyddet måste ses i ett långsiktigt perspektiv. Jag vill i detta sammanhang erinra om den möjlighet länsstyrelserna har att återkalla delegationen att besluta om dispens från strandskyddet, om det visar sig att den aktuella kommunen saknar förutsättningar att handha dessa frågor. Enligt vad jag erfarit brister en del kommuner i skyldigheten att sända dispensbesluten till . Jag vill betona att det är av stor vikt att rapporteringsskyldigheten följs för att ska kunna utöva sin roll som samlande miljömyndighet. Rapporteringen är också avgörande för att ska kunna utnyttja den möjlighet som verket har att överklaga principiellt viktiga ärenden så att en enhetlig praxis uppnås. Jag överväger att initiera en översyn av kommunernas tillämpning av strandskyddsbestämmelserna. Om denna översyn visar att lagens syfte inte uppfylls kommer jag i första hand att vidta åtgärder för att stärka möjlighet att utöva sin partsroll.
frs · GN121221 · 2000-08-10 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1221 om fornlämningarna i de svenska skogarna har frågat mig vilka åtgärder som jag avser vidta för att viktiga fornlämningar i de svenska skogarna inte ska förstöras. Av bestämmelserna i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen) följer att det är förbjudet att utan tillstånd göra ingrepp i en fast fornlämning. Det finns alltså ett starkt juridiskt skydd för fornlämningarna. Ansvaret för tillsynen av kulturmiljövården i respektive län ligger hos länsstyrelserna. () har överinseende över kulturmiljövården i landet, vilket bl.a. omfattar uppföljning av de beslut länsstyrelserna fattar i enlighet med bestämmelserna i kulturminneslagen. Den omfattande mekanisering och rationalisering som det moderna skogsbruket inneburit har medfört en ökad belastning på miljön, och därmed även risken för att de kultur-/fornlämningar som finns i skogsmarkerna utsätts för åverkan. En rad insatser görs och har gjorts för att öka kunskapen om skogens kulturmiljövärden och för att uppmärksamma problem med skador på fornlämningar i samband med skogsbruk. RAÄ har gett ut allmänna råd till vägledning för länsstyrelsernas handläggning av ärenden som rör skogsbruk, dvs. fall där åtgärder som avverkning, markberedning och plantering berör eller kan komma att beröra fornlämningar. och har ett nära samarbete inom vilket bl.a. frågor om skador på kultur-/fornlämningar orsakade av skogsbruket diskuteras. I flera län, bl.a. och har det genomförts ett projekt kallat "Skog och historia" som syftar till att öka kunskapen om skogens kulturlämningar. anordnade RAÄ en konferens med i första hand länsstyrelserna i syfte att aktualisera problemet med skador på fornlämningar i samband med skogsbruk. RAÄ kommer fortlöpande att följa upp länsstyrelsernas handläggning av dessa ärenden. RAÄ medverkar också i skilda kurs- och informationsinsatser riktade mot bl.a. markägarna och skogsindustrin för att öka kunskapen om skogens kulturmiljövärden. I slutändan är det ju så, att det är hos den som leder arbetet och ytterst den enskilde maskinföraren som kunskapen måste finnas för att skador ska kunna förhindras. Regeringen ser allvarligt på att fornlämningar i de svenska skogsmarkerna kommer till skada till följd av skogsbruket. Mot bakgrund av de insatser som görs av RAÄ, länsstyrelserna och andra myndigheter är det inte aktuellt för regeringen att nu vidta ytterligare åtgärder.
frs · GN121222 · 2000-08-17 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1222 om rättsväsendet har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att förstärka rättsväsendet i . Regeringen har som en av sina prioriterade frågor att rättsväsendet ska förstärkas och fortlöpande utvecklas mot bakgrund av samhällsutvecklingen och medborgarnas anspråk på ett väl fungerande rättssystem. Rättstryggheten och rättssäkerheten kräver ett effektivt rättsväsende med genomgående hög kompetens. Domstolsväsendet ska leva upp till högt ställda verksamhetskrav och reformarbetet ska inriktas på att renodla arbetsformer och arbetsuppgifter. Åklagarväsendet ska ytterligare förstärka och renodla åklagarrollen. Inom polisen ska utvecklingen med en koncentration av den lokala polisverksamheten till närpolisområdena fortsätta. Fler brott ska upp. beslut om 2000 års ekonomiska vårproposition innebär att rättsväsendet tillförs 2001, 2002 och 2003. Det är den enskilt största satsningen på rättsväsendet . Dessutom har regeringen beslutat att tillföra polisen extra för att redan under innevarande år möjliggöra särskilda insatser vid de myndigheter där resursbehovet är särskilt stort. Det är uppgift att närmare bestämma hur dessa extra resurser ska användas och vilka myndigheter som främst kommer att få del av dem. Regeringen har tillkännagivit att den avser att noga följa rättsväsendets verksamhet och återkomma till om de ytterligare insatser som krävs för att verksamheten ska svara mot de krav som riksdag och regering ställer. Jag har sagt att det minskade antalet poliser inte är acceptabelt. Jag vet att flera polismyndigheter uppfattar bristen på poliser som det största problemet och inte bristen på ekonomiska resurser. Det är därför nödvändigt att utnyttjar sin utbildningskapacitet maximalt. Den nya polisutbildningen i kan också bidra till att främja rekryteringen av poliser i Norrlandslänen. Jag anser att det är önskvärt att förlägga polisutbildning till ännu en eller kanske flera orter. I sin fråga påstår att polisen på grund av resursbrist inte kunde ingripa vid ett rån i Sala. Enligt vad jag har inhämtat är det påståendet felaktigt. Polismännen gjorde den taktiska bedömningen att det skulle ha varit förenat med mycket stor fara för dem att ingripa direkt mot de misstänkta gärningsmännen som hade sprängt två bankboxar. Polisens agerande i fallet har således inget samband med resursfrågan. Regeringen prioriterar bekämpningen av bl.a. våldsbrott och miljöbrott. Svårigheterna att komma till rätta med brott mot miljön har uppmärksammats alltmer . Därför beslutade regeringen om en ny och vidareutvecklad miljöbrottsstrategi. har på regeringens förslag beslutat om särskilda satsningar på miljöbrottsbekämpningen. har åklagarorganisationen särskilt för detta ändamål fått en förstärkning på . får den ytterligare . Polisen har fått som delvis ska användas för bekämpandet av miljöbrott. Riksåklagaren har i samarbete med på regeringens uppdrag utvecklat en ny och flexibel organisation för miljöbrottsbekämpning.
frs · GN121223 · 2000-08-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1223 om valkretsarna i har frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att åstadkomma förändringar av valkretsar i före valet . Valkretsindelningen har efter tillkomsten av det riksproportionella valsystemet utretts , senast av Nomineringsrätts- och valkretskommittén. Kommittén fann i betänkandet Vissa valfrågor (SOU 1995:143) att utrymmet för att ändra riksdagsvalkretsarna inom ramen för det nuvarande valsystemet var begränsat eftersom ändringar riskerar att påverka proportionaliteten i systemet. Kommittén lade inte fram något förslag utan redovisade endast under vilka förutsättningar en förändring av de fyra största riksdagsvalkretsarna kunde komma till stånd. I samband med att bildades ändrades valkretsindelningen. och kommuner, som tidigare ingått i läns valkrets, flyttades till läns valkrets. Överföringen av de två kommunerna till en ny valkrets bedömdes vara av så begränsad omfattning att det föreföll osannolikt att den skulle kunna påverka möjligheten till ett proportionellt valresultat (prop. 1996/97:108 s. 43). styrs av ett direktvalt regionfullmäktige. Vid valet valde regionens innevånare politiska företrädare till regionfullmäktige, i stället för till landstingen. Vid val till kommunfullmäktige och är det fullmäktige som beslutar indelningen i valkretsar. Besluten ska fastställas av för att gälla. Den omständigheten att det finns tre olika i regionen saknar enligt vallagen helt betydelse för valkretsindelningen. är ideella organisationer som själva bestämmer vilka områden som ska ingå i organisationen. Vad gäller indelningen till riksdagsvalkretsar så har regeringen gett Författningsutredning (1999:13) i uppdrag att överväga om de tre största valkretsarna @ , och @ bör minskas (dir. 2000:21). Uppdraget föregicks av överläggningar inom en arbetsgrupp med företrädare för riksdagspartierna. Inom arbetsgruppen rådde enighet om att endast låta de tre största valkretsarna omfattas av uppdraget. ska redovisa sitt arbete i denna del . Svaret på fråga är att regeringen på mitt initiativ gett Författningsutredning i uppdrag att överväga om kommuns valkrets bör minskas. I övrigt har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder för att åstadkomma förändringar av valkretsarna i före valet .
frs · GN121224 · 2000-08-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1224 om kommuns länstillhörighet har frågat mig vilka åtgärder jag planerar att vidta för att hebyborna ska få klarhet i sin framtida länstillhörighet. Som jag nämnde i ett frågesvar till så bereds frågan om kommuns länstillhörighet inte av regeringen utan av Kammarkollegiet. Kammarkollegiet har ännu inte avslutat handläggningen av detta ärende. Jag har inhämtat att Kammarkollegiet avser att avsluta beredningen . När ärendet därefter kommer till regeringen får jag ta ställning till den fortsatta hanteringen. Självklart är dock att regeringen eftersträvar att saken ska kunna avgöras utan onödig tidsutdräkt.
frs · GN121225 · 2000-08-01 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1225 om skattebefrielse för självförvaltning har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att skattebefriat arbete i högre grad genom självförvaltning ska kunna leda till sänkta hyror i hyresrätter. Som framhåller är det angeläget att boendekostnadens andel av den disponibla inkomsten kan sänkas, särskilt för boende i hyresrätt. Detta kan åstadkommas dels genom en generell minskning av skattetrycket men också genom sänkning av byggkostnader och genom aktiv självförvaltning. Enligt min mening är användningen av en ökad självförvaltning inte i första hand något som har med skattesystemet att göra. I det sammanhanget kan jag ändå nämna att det genomfördes vissa klargöranden i skattelagstiftningen i syfte att stimulera ökad självförvaltning. Ytterligare förslag i denna riktning har lagts av Utredningen om allmännyttan och bruksvärdet. De förslagen övervägs av en parlamentarisk kommitté, Kommittén om allmännyttiga bostadsföretag och bostadssocial utveckling, som ska lämna sitt betänkande . Även har i sitt betänkande behandlat frågan om självförvaltning. Kommittén instämmer i det angelägna i att stimulera ökad självförvaltning, men konstaterar att denna fråga inte bör hanteras genom kompensatoriska justeringar i inkomstbeskattningen utan snarare genom att öka hyresgästernas möjligheter till självförvaltning på liknande villkor som för egnahemsägare. Kommitténs förslag är ute på remiss. Enligt min mening är det angeläget att på olika sätt stimulera en övergång till ökad självförvaltning. Förutom sänkta boendekostnader får därigenom hyresgästen ett ökat inflytande över sitt boende. Vilka metoder som därvid kan vara mest lämpliga behöver övervägas ytterligare. Beredningen av de nu nämnda förslagen bör först genomföras.