frs · GN12598 · 2000-03-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:598 om sekretesslagen och trafikbrott har frågat mig om regeringen avser att vidta några åtgärder för att ändra bestämmelserna om sekretess till skydd för enskild i 9kap. I sin fråga gör gällande att en konsekvens av de ändringar som gjordes i nämnda bestämmelse är att en person som fått sin bil påkörd får svårigheter att få ut uppgifter om den som körde på honom eller henne och därför inte kan få skadan reglerad genom sitt försäkringsbolag. Genom propositionen Polisens register (prop. 1997/98:97) avskaffades den absoluta sekretess som tidigare gällde för uppgifter i polisregister för alla register utom belastningsregistret. Det innebär att förutsättningarna för tillsyn och kontroll har förbättrats eftersom uppgifter ur polisregister i princip tidigare aldrig kunde lämnas ut. Om det inte skadar polisens arbete har den enskilde numera alltid rätt att få ut de uppgifter som finns registrerade om honom eller henne. De ändringar i sekretesslagstiftningen som gjordes i samband med den nya polisregisterlagstiftningen måste ses mot bakgrund av att registerbegreppet har avskaffats genom personuppgiftslagen. Den nya tekniken har inneburit att gränsen mellan ett register och annan automatiserad behandling blivit allt svårare att dra. En utgångspunkt för personuppgiftslagen, som polisdatalagen bygger på, är att en uppgift som behandlas ska ha samma skydd oavsett om den förekommer i ett register eller behandlas på annat sätt. Med hänsyn härtill föreslog regeringen i propositionen om polisens register att förundersökningssekretessen som gäller till skydd för den enskilde skulle gälla med omvänt skaderekvisit, dvs. att uppgifter bara får lämnas ut om det står klart att det kan ske utan men för den enskilde eller någon honom närstående. Den föreslagna ändringen, som innebär att en uppgift som behandlas av polisen kommer att ha samma sekretesskydd oberoende av om den förekommer i ett särskilt register, t.ex. misstankeregistret eller förekommer i en förundersökning, godtogs av . Sedan den 1april 1999 gäller således ett omvänt skaderekvisit till skydd för den enskilde för uppgifter i förundersökningar m.m. (9kap. 17§ sekretesslagen). Syftet bakom ändringen har således varit att utvidga skyddet för den enskildes integritet i samband med behandlingen av personuppgifter i förundersökningar. Det har sedan den nya lydelsen av bestämmelsen börjat tillämpas ifrågasatts om inte sekretessen kommit att omfatta också situationer där någon har ett berättigat intresse av att få ut uppgifter. Bl.a. gäller detta brottsoffers och försäkringsbolags möjligheter att få tillgång till uppgifter som behövs för att kunna föra skadeståndstalan eller att annars reglera skador. Enligt en meddelad kammarrättsdom har dock bestämmelserna om rätt till partsinsyn ansetts tillämpliga i en sådan situation vilket lett till att uppgifterna kunnat lämnas ut. Det är givetvis viktigt att den aktuella bestämmelsen inte får som konsekvens att bl.a. brottsoffer hindras från att tillvarata sin rätt. De frågor som väckts i detta hänseende måste tas på stort allvar. Jag har därför tagit initiativ till en översyn av bestämmelsen. Denna kommer att genomföras skyndsamt.