frs · GN121307 · 2000-08-24 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:1307 om översyn av den s.k. överflyttningslagen och 1314 om och överflyttningen har frågat mig om jag är beredd att medverka till en översyn av den s.k. överflyttningslagen samt en utvärdering av domstolarnas tillämpning av lagen och deras tolkning av om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn. Frågan har ställts mot bakgrund av ett i medierna uppmärksammat mål vid svensk domstol om överflyttning av ett barn som olovligt förts bort från sin vårdnadshavare. har med hänvisning bl.a. till samma fall frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för att oklarheter rörande tillämpningen av och överflyttningslagen ska undanröjas. Jag väljer att besvara de båda frågorna . Genom har ett internationellt samarbete för att motverka olovliga bortföranden och kvarhållanden i internationella förhållanden kommit till stånd. Konventionen införlivades med svensk rätt genom lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn. avser situationer där ett barn förts bort eller hålls kvar i en konventionsstat och detta strider mot den rätt att ta ansvar för barnet som tillkommer vårdnadshavaren. Konventionen reglerar inte vem som ska ha vårdnaden om barnet. Den frågan prövas över huvud taget inte i ett ärende som gäller överflyttning med anledning av ett olovligt bortförande eller kvarhållande. Konventionens syfte är bl.a. att säkerställa ett snabbt återförande av barnet till vårdnadshavaren. Men i vissa i konventionen angivna fall kan en överflyttning vägras, t.ex. om det finns en allvarlig risk för att barnet skulle utsättas för fysisk eller psykisk skada eller i övrigt försättas i en situation som inte är godtagbar. Sedan det ursprungliga läget rent faktiskt har återställts, får tvisten mellan vårdnadshavaren och den som har fört bort eller hållit kvar barnet lösas i barnets hemvistland. Det är myndigheterna där som har bäst förutsättningar att bedöma barnets situation. Det är viktigt att myndigheternas prövning av frågor om överflyttning sker skyndsamt. I det fall det finns förutsättningar för en överflyttning är det också viktigt att ett faktiskt återförande av barnet sker på ett för barnet tryggt sätt och så snabbt som möjligt. har kritiserats för att inte uppfylla sina konventionsåtaganden när det gäller att återföra barn som olovligen förts hit eller hålls kvar här. Den svenska uppfattningen är dock att våra åtaganden uppfylls. Anledningen till att barnen inte återförts varierar. I något fall har barnet inte kunnat spåras och i ett annat har en svensk domstol ansett att ett återförande skulle innebära en allvarlig risk för barnets hälsa. Jag tar dock den kritik som riktats mot oss på allvar. har därför, tillsammans med andra berörda departement, påbörjat en översyn av lag och dess tillämpning. Avsikten är att översynen ska vara klar . Utgångspunkten för arbetet är att barnets intressen ska tas om hand på bästa sätt. Enligt grundlagen ska våra domstolar självständigt svara för rättstillämpningen i enskilda mål och ärenden. Staten kan dock underlätta domstolarnas verksamhet, t.ex. genom att se till att de på ett lättillgängligt sätt får information om nya rättsfall. Vid den nämnda översynen kommer även att övervägas hur sådant stöd kan lämnas till domstolarna. utarbetades inom för internationell privaträtt. anordnar regelbundet uppföljningsmöten där representanter för medlemsstaterna och andra experter samlas i syfte att undanröja svårigheter vid tillämpningen av konventionen och för att bidra till en enhetlig tolkning. deltar regelmässigt i dessa möten och kommer att delta i det möte som är planerat till .