frs · GN121070 · 2000-05-02 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:1070 om kön som skäl för asyl har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att intentionerna bakom lagstiftningen om skydd på grund av förföljelse på grund av kön eller homosexualitet i 3kap. 3§3 utlänningslagen ska uppfyllas. Bakgrunden till frågan är enligt att bestämmelsen, som infördes , inte har medfört någon större förändring i sak och att endast ett fåtal personer har beviljats uppehållstillstånd med hänvisning till bestämmelsen. I frågan anges att och inte gör den bedömningen att kön som skäl för asyl räknas. I frågan anges även att en omfattande utbildning hos och kanske bör genomföras, för att medvetandegöra de som arbetar med frågorna om problematiken. Inledningsvis vill jag hänvisa till de svar på närliggande frågor som jag lämnade i . I dessa svar angav jag bl.a. följande. har drivit dessa frågor internationellt. Vid en konferens anordnad av () i lämnade förslag om riktlinjer för vilka baskunskaper personal ska ha som möter personer som utsatts för kränkande behandling. Konferensen i följdes upp vid en konferens anordnad av , och om tidiga insatser för asylsökande som varit utsatta för tortyr och trauma, här i . Vid konferensen föreläste ett antal experter över olika teman. Konferensen vände sig i första hand till beslutsfattare inom landsting och kommuner. Även företrädare för och deltog i konferensen. Asylsökande kvinnor som åberopar förföljelse på grund av sitt kön kan, t.ex. efter en våldtäkt som utgjort ett led i förföljelse, vara att anse som flyktingar. I så fall ska möjligheten att bevilja flyktingstatus användas. Innan lagändringen tilläts kvinnor som åberopade förföljelse på grund av sitt kön ofta stanna här i landet av humanitära skäl. Sett ur denna synvinkel har de utsatta kvinnornas rättsliga ställning här i landet förstärkts. Det är riktigt att bestämmelsen om skydd på grund av kön eller på grund av homosexualitet tillämpas tämligen sällan. En förklaring kan vara att de som i och för sig skulle tillåtas stanna här i landet på denna grund i stället beviljas flyktingstatus eller tillåts stanna på grund av risk för tortyr vid ett återvändande. I sammanhanget kan nämnas att regeringen har givit i uppdrag att ta fram riktlinjer för hur kvinnors skyddsbehov bättre ska uppmärksammas samt sprida kunskap om dessa bland berörd personal. Redovisningen av uppdraget ska lämnas . Regeringen anförde i proposition 1996/97:25, Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv att borde införa regler om att den asylsökande bör höras av en tjänsteman av samma kön. Här anfördes även att en kvinna som varit utsatt för sexuellt våld borde kunna få redogöra för detta för en kvinnlig tjänsteman som har erforderlig utbildning och kompetens för att sköta utredningar av detta slag. Behovet av att tjänstgörande tolk är av samma kön som sökanden borde beaktas. Vid utfärdandet av föreskrifterna borde fästa avseende vid de rekommendationer som utfärdat. I linje med vad som anfördes i propositionen har , i sin av utlänningsärenden under avsnittet Kvalitetssäkring i asylprövningen, angivit en åtgärdslista med punkter som en asylutredare bör beakta under ärendets handläggning, för att garantera att utredningen blir så bra som möjligt. Bland punkterna på denna lista kan nämnas frågan om behov av manlig eller kvinnlig utredare, manlig eller kvinnlig tolk, förhör med personer i kris, anpassning av förhöret till sökandens utbildningsnivå, ålder och kön m.m. Jag vill i sammanhanget även nämna att anställda vid såväl som vid genomgått utbildning i tortyrfrågor under medverkan av bl.a. representanter för Röda korset och med expertis på kvinnofrågor och tortyrfrågor närvarande. Dessa utbildningar fortsätter även . I arbetar vi fortlöpande för att vi ska vara väl rustade för att utreda och fatta beslut i frågor där förföljelse på grund av kön åberopas som grund för uppehållstillstånd. Den som på grund av sitt kön känner välgrundad fruktan för förföljelse har rätt till uppehållstillstånd här i landet.