ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
frs · GN12934 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:934 om hjälpmedelsbehov de har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillförsäkra att alla funktionshindrade i ska få sina individuella hjälpmedelsbehov tillgodosedda enligt överenskommelsen mellan och . Som framgick av mitt interpellationssvar om möjligheterna till överklagning av hjälpmedelsbeslut har frågan om en rättighets- eller skyldighetslagstiftning på hjälpmedelsområdet utretts tidigare. Utredningen har visat att en rättighetslagstiftning riskerar att begränsa tillgängligheten till hjälpmedel. Därför gjordes i stället ett förtydligande i hälso- och sjukvårdslagen i samband med handikappreformen . Hälso- och sjukvårdslagen är en skyldighetslag vilket innebär att det är huvudmännen som ansvarar för att tillhandahålla väl fungerande och individuellt anpassade hjälpmedel. Varje landsting och kommun beslutar själv vilka hjälpmedel de ska förmedla. Grundtanken är att det är huvudmännen som är mest lämpade att göra de prioriteringar av resurserna som behövs för en bra vård. Både landstingen och kommunerna har tilldelats extra medel för att bl.a. vård och omsorg ska kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Jag avser inte att göra några nya förändringar i hälso- och sjukvårdslagen vilket också framgick av interpellationssvaret. Jag kommer dock att följa utvecklingen på hjälpmedelsområdet och vid behov återkomma i frågan.
frs · GN12935 · 2000-05-30 00:00:00 — Svar på frågorna 1999/2000:935 om hyressättning av fastigheter på Öja (Landsort) och 961 om hyror i skärgården de har frågat statsrådet om regeringen avser att ge mandat att göra avsteg från förordningen om förvaltning av statliga fastigheter m.m. i syfte att kunna tillämpa någon form av självkostnadshyra vad gäller näringsfastigheter på Öja (Landsort). har frågat statsrådet vilka åtgärder som statsrådet avser att vidta för att säkerställa att fast egendom i skärgården @ som ägs eller disponeras av statliga myndigheter och som inte längre behövs för sina ursprungliga syften @ på rimliga villkor kan upplåtas för ändamål av regionalpolitisk betydelse. Eftersom ligger inom mitt ansvarsområde besvarar jag frågorna. Efter beslut av regeringen övertog den 1mars 2000 förvaltningsansvaret för Öja, fastigheten 1:1, från . De fastighetsförvaltande myndigheterna ska enligt 12§ i förordningen (SFS 1993:527) om förvaltning av statliga myndigheter m.m. upplåta mark och lokaler till statliga eller kommunala myndigheter eller till enskilda. Sådana upplåtelser ska ske på marknadsmässiga villkor. Om ersättningen inte kan fastställas på marknadsmässig grund ska den fastställas efter vad som kan anses skäligt. Hänsyn bör tas till sådana faktorer som fastighetens särskilda karaktär och dess ekonomiska och tekniska livslängd. Vad jag har inhämtat så har i samband med övertagandet av aktuell fastighet informerat i , , , Landsorts Sjö- och Miljöcenter m.fl. om det regelverk som gäller för förvaltning av statliga fastigheter. Vad avser ändamålsfastigheter och hyressättning i ändamålslokaler har uttalat följande. Staten äger genom fastighetsförvaltande bolag och verk ett omfattande fastighetsbestånd av ändamålskaraktär. Dessa bolag och verk äger dock normalt också fastigheter som inte bör betraktas som ändamålsfastigheter. Gemensamt för statliga ändamålsfastigheter är att de är starkt förbundna med en viss statlig verksamhet och att de inte kan förvaltas på renodlat kommersiella grunder. Ett motiv för ett långsiktigt statlig ägande av ändamålsfastigheter är att kunna erbjuda statlig verksamhet långsiktiga och stabila förutsättningar. På Öja finns inga ändamålsfastigheter. Jag har inte för avsikt att föreslå regeringen att göra avsteg från förordningen (SFS 1993:527) om förvaltning av statliga fastigheter m.m. Som upplysning kan nämnas att regeringen har vidtagit specifika åtgärder för . beslutades t.ex. om ett program tillsammans med och berörda kommuner som uppgår till ca under perioden 1998@2000. Regeringen bidrar inom programmet med för att täcka vissa initialkostnader i samband med utlokaliseringen av statliga myndigheter och andra offentliga verksamheter. Övriga medel, dvs. ca , ska bl.a. användas till generella utvecklingsinsatser för att stimulera företagandet och boendet i skärgården.
frs · GN12936 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:936 om avfallsskattens negativa konsekvenser de har frågat mig om regeringen avser att ompröva avfallsskatten och dess utformning. I samband med avfallsskattens införande uttalade regeringen i proposition 1998/99:84 att den har för avsikt att följa upp och utvärdera hur det nuvarande systemet för avfallsbeskattning fungerat. I den nämnda propositionen uttalade regeringen också att man inte kunde bortse från risken för ökad illegal deponering och nedskräpning till följd av ökade kostnader för deponering samt att det var viktigt att tillsynsmyndigheterna följde utvecklingen. Vidare uttalades att ett behov av ökad tillsyn och kontroll inte kunde uteslutas. Lagen om skatt på avfall har varit i kraft . Det är mycket svårt att på detta tidiga stadium kunna säga vilka effekter lagen har haft. Regeringen har dock beslutat att ge i uppdrag att kartlägga hur kommunerna planerar att omhänderta sitt avfall. I detta uppdrag ingår att preliminärt bedöma hur skatten på avfall som deponeras har påverkat kommunernas planering. Uppdraget ska redovisas . En utgångspunkt för fråga är att nedskräpningen i naturen ökat till följd av avfallsskattens införande. Eftersom jag inte vet exakt vad hon grundar sitt antagande på är det svårt att bemöta hennes påstående. Jag kan inte göra annat än peka på de uttalanden av regeringen som jag just redogjort för. Svaret på fråga blir således att regeringen inte avser att ompröva avfallsskatten och dess utformning.
frs · GN12937 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:937 om strömmingsbeståndet i de har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att strömmingsbeståndet i undersöks i enlighet med tidigare avgivet frågesvar. Som jag tidigare redan angett är det som genom sitt Havsfiskelaboratorium gör bedömningen om och när forskningsfartyget ska användas för att uppskatta bestånden. Såsom de uppgett har de akustiska undersökningarna med Argos börjat i och avslutats i . Det bör dock uppmärksammas att undersökningarna påbörjats i och därefter fortsatt norrut längs ostkusten i höjd med , fortsatt in mot mot , därefter vänt söderut mellan och , passerat och för att sedan avslutas vid utanför . Ett omfattande område har sålunda undersökts. Eftersom undersökningar för att bedöma storleken på strömmingsbeståndet i således redan skett avser jag inte vidta några ytterligare åtgärder.
frs · GN12941 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:941 om antibakteriella ämnen i konsumentprodukter har frågat mig om jag avser att se över regelverket för användande av antibakteriella tillsatser i konsumentprodukter. Enligt produktvalsprincipen i allmänna hänsynsregler ska alla, som använder eller säljer en kemisk produkt eller en vara som innehåller eller är behandlad med en kemisk produkt, byta ut den till ett mindre farligt alternativ när detta är möjligt. Det är därför alltid företagens ansvar att vidta de försiktighetsmått som behövs för att förhindra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön dvs. att välja en produkt eller ett ämne som inte ger upphov till sådana effekter. Det sker just nu en intensiv marknadsföring av rengöringsprodukter och andra varor som innehåller bakteriedödande ämnen. Varorna, allt från diskdukar och skärbrädor till strumpor och cykelbyxor, marknadsförs med argument som "motverkar dålig lukt" och "hygieniskt". Nyttan med dessa antibakteriella medel är dock tveksam. Användningen av sådana ämnen kan ge upphov till motståndskraftiga bakteriestammar. Jag är därför oroad av den ökande användningen av antibakteriella ämnen. Kemikalieinspektionen har i samarbete med , , och påbörjat en granskning av hur bakteriedödande och bakteriehämmande ämnen används. Myndigheterna har också uppmanat konsumenterna att avstå från produkter med tillsats av antibakteriella medel, om det inte finns medicinska skäl. Vidare ingår det i den pågående uppgifter att överväga behovet av ytterligare styrmedel såsom märkning och miljövarudeklarationer av varor. Sådan information underlättar för inköpare och konsumenter att tillämpa produktvalsprincipen. arbete ska redovisas för regeringen . Regeringen har genomfört det s.k. biociddirektivet. Fr.o.m. gäller krav på förprövning av biocider såsom desinfektionsmedel och konserveringsmedel. Ämnen som används för bakteriedödande eller bakteriehämmande verkan måste därefter vara godkända för att få användas. Inom EU kommer ett program att inrättas för genomgång och bedömning av alla de biocider som används. Detta kommer att öka kunskapen om dessa ämnens effekter samt leda till en reglering av användningen. Kemikalieinspektionens granskning samt arbete får visa om det finns skäl för mig att vidta ytterligare åtgärder.
frs · GN12942 · 2000-05-25 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:942 om elöverkänslighet har frågat mig om vilka åtgärder som jag kommer att vidta för att återställa förtroendet för den utredning som ska förbättra situationen för de människor som är elöverkänsliga. Jag vill understryka att regeringen anser att problemen med elöverkänslighet måste tas på stort allvar vilket också är anledningen till att regeringen den 27november 1997 gav i uppdrag att senast den 1december 2000 redovisa en forskningsöversikt och utvärdering av såväl svenska som internationella forskningsresultat inom området elkänslighet och hälsorisker av elektriska och magnetiska fält. När det gäller tillämpningen av regeringens uppdrag är detta en uppgift för och regeringen går inte in i ett uppdrag under det att detta utförs. Det står rådet fritt att göra avgränsningar och tolkningar av sitt uppdrag. Om dessa skulle leda till en ofullständig belysning av de problem uppdraget avser är detta något regeringen får ta ställning till när uppdraget redovisats i sin helhet.
frs · GN12943 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:943 om överlåtelse av tillfälliga pappadagar har frågat mig när jag kommer att ge besked om de tillfälliga pappadagarna kan få överlåtas för ensamstående mödrar. menar att ensamstående mödrars barnafödande är mer stressande och att det därför bör finnas möjlighet för ensamstående mödrar att kunna överlåta de tio s.k. pappadagarna så att dagarna kan disponeras av annan än pappan. Målet med familjepolitiken är att barnens behov och rättigheter ska ställas i främsta rummet. Föräldraförsäkringen har som mål att stödja båda föräldrarnas möjligheter att förena förvärvsarbete med föräldraskap och pekar särskilt ut männens ansvar för sina barn. Föräldraförsäkringen är ett effektivt instrument för att utforma stöd som syftar till att förbättra småbarnsföräldrarnas situation. Föräldraförsäkringen utgår från barnets bästa och att barnet behöver och har rätt till båda sina föräldrar. Föräldraförsäkringen har genom sin konstruktion underlättat för såväl kvinnor som män att ta ansvar för sina barn, särskilt när barnen är små. Tillfällig föräldrapenning ges huvudsakligen för vård av sjukt barn. Inom den tillfälliga föräldrapenningen ges även en fader rätt till ersättning per barn, de tio s.k. pappadagarna. Dessa är reserverade för pappan att nyttja under barnets för att vara med vid förlossningen, ta hand om och delta i vården av det nya barnet, bistå i hemmet efter hemkomsten eller för att ta hand om syskon till barnet. Vid adoption av barn har en fader motsvarande rätt. De tio s.k. pappadagarna infördes . Motivet till att införa dessa särskilda pappadagar återfinns i proposition 1978/79:168 och dåvarande departementschefen uttalade: "Det är viktigt att fadern har möjlighet att vara hemma kring barnets födelse tillsammans med modern och barnet. Modern får härigenom stöd efter förlossningen och barn och fader får möjlighet till kontakt. Jag anser det därför angeläget att stärka faderns möjligheter att delta i det nyfödda barnets vård. Jag föreslår därför att fader ges en särskild rätt att vara hemma med föräldrapennning för tillfällig vård av barn i samband med barns födelse." Pappadagarna utformades med andra ord för att uppmuntra och underlätta för pappor att tidigt ta del i vården av barnet och knyta an till det. Vid en eventuell förändring av reglerna om de tio s.k. pappadagarna bör frågor om barnets bästa och jämställdhet särskilt beaktas. Jag anser att de tio s.k. pappadagarna är viktiga för männens möjligheter att tidigt knyta an till och delta i vården av sitt barn. Jag har emellertid uppmärksammats på att effekterna för ensamstående mödrar i vissa fall kan bli olyckliga när det inte finns någon pappa tillgänglig som kan delta i vården av barnet den och därför är frågan föremål för beredning inom departementet.
frs · GN12944 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:944 om återplantering av stormfällda skogsområden i har frågat mig vad jag kommer att göra för att de stormfällda arealerna i ska kunna återplanteras med lövskog. Efter de stora stormfällningarna i gjordes en omfattande utredning om behovet av statliga insatser för att hjälpa skogsägarna. Resultatet av utredningen blev att man införde statliga kreditgarantier för kostnaderna för virkeslagring. Dessa avskaffades emellertid sedermera och ersattes med särskilt förmånliga villkor för insättning av medel på skogskonto. Utredningen, som gjordes under medverkan av företrädare för skogsnäringen, konstaterade vikten av att skogsägarna i de utsatta områdena utnyttjar möjligheterna att försäkra sina skogar mot förluster vid stormskador. De statliga bidragen till skogsbruket sågs över i samband med skogspolitiska beslut. Beslutet, som grundade sig på inställningen hos en enig skogsnäring, innebar att det statliga stödet i fortsättningen skulle begränsas kraftigt och lämnas endast till vissa avgränsade natur- och kulturvårdsåtgärder och som ersättning för de i lag föreskrivna begränsningarna vad gäller skötsel av ädellövsskogarna. Bl.a. och i län har hos regeringen föreslagit att det införs ett tidsbegränsat bidrag till plantering av nya lövskogar som ersättning för stormfällda barrskogar. Ett sådant bidrag ryms inte inom ramen för de principer för statsbidrag till skogsbruket som har lagt fast. Jag inser frågans betydelse och framställningarna bereds nu i . Jag vill dock betona skogsägarnas ansvar för att de åtgärder vidtas som föreskrivs i skogsvårdslagstiftningen och att de görs inom den tid som lagstiftningen kräver.
frs · GN12945 · 2000-05-25 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:945 om polisvåld har frågat vad jag avser att vidtaga för åtgärder för att förstärka säkerheten när det gäller polisens handhavande av skjutvapen. hänvisar bl.a. till en rapport av Justitiekanslern. På regeringens uppdrag har polisväsendet i årsredovisningen för utförligt redovisat de åtgärder som vidtagits med anledning av Justitiekanslerns rapport vid utredningar av dödsfall i samband med myndighetsingripanden. Därutöver kan jag nämna att det i polislagen (1984:387) finns bestämmelser om polisens rätt att använda våld. När det gäller polisens rätt att använda skjutvapen finns det särskilda bestämmelser i kungörelsen (1969:84) om användande av skjutvapen i polistjänsten. Med stöd av kungörelsen har också meddelat föreskrifter och allmänna råd på området (RPS FS 1990:4). Skjutvapen får endast användas om andra medel är otillräckliga och är den yttersta utvägen för att lösa en uppgift. Enligt min mening är polisens rätt att använda skjutvapen noga reglerad och bestämmelserna i huvudsak väl avvägda. Ändå gör poliser ibland felbedömningar när de hanterar sina vapen. Jag vet att vid prövar ett tiotal sådana ärenden. Eftersom ett felaktigt hanterande av vapen kan få ödesdigra konsekvenser är det synnerligen viktigt att det sker i så liten utsträckning som möjligt, helst inte alls. Jag kan tänka mig flera orsaker till att det begås fel och misstag med vapnen. Inte sällan ställs polispersonalen inför plötsligt uppkomna och svårbemästrade situationer som kräver snabba beslut. Det förutsätter en god sinnesnärvaro och ställer särskilda krav på utbildning och andra förberedelser. Det är emellertid inom polisväsendet som utvecklingen ska analyseras och åtgärder vidtas. Det måste säkerställas att personalen har den kompetens som krävs för att hantera vapen i polisens verksamhet. Allmänhetens förtroende förutsätter också att polisen använder vapen och andra former av våld i enlighet med bestämmelserna på området och över huvud taget på ett säkert sätt. Ett sådant arbete pågår inom polisväsendet.
frs · GN12947 · 2000-05-25 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:947 om polisens uppgift är att förhindra brott har frågat vilka åtgärder jag tänker vidta för att säkerställa att händelsen på Söder inte ska upprepas. Frågan ställs mot bakgrund av polisens agerande vid en gatufest den 1maj på i . anför att svenska folket i allmänhet och de boende och verksamma på i synnerhet har reagerat kraftigt mot den metod som polisen tillämpade. Enligt vad jag har inhämtat valde polisen att dokumentera de brott som begicks för att ingripa först i ett senare skede. Den taktiken valdes av polisen för att undvika att provocera fram våld. Enligt uppgift greps dock två personer på platsen och, med hjälp av de videofilmer som togs, har ytterligare ett tiotal personer identifierats och gripits. Jag kan som justitieminister självklart inte kommentera hur polisen väljer att agera i en enskild situation. Polisens förberedelser och hantering av händelserna på är nu föremål för en granskning av . En åklagare har också beslutat att inleda en förundersökning med anledning av polisens agerande. Jag avser alltså inte att vidta några särskilda åtgärder för att händelser som den som frågeställaren nämner inte ska upprepas. Rent allmänt kan jag dock nämna att enligt polislagen har polisen en grundläggande skyldighet att ingripa när det begås brott. Hur ett sådant ingripande ska gå till är en fråga som inte kan besvaras generellt, utan måste avgöras av den operativa polisledningen i varje enskilt fall. Därutöver vill jag säga, utan att ta ställning i det nu aktuella fallet, att det är angeläget att polisen har ett bra kunskapsunderlag till grund för planeringen av insatserna vid större händelser. Syftet med en polisinsats i situationer liknande den hänvisar till bör självklart vara att förebygga brott och andra ordningsstörningar. I planeringen bör därför också övervägas risken för att det kan komma att begås brott och vilken polisiär förmåga som då krävs för att förhindra att brott begås eller om så ändå sker, kunna ingripa. Jag har full förståelse för att allmänheten kräver att polisen när den ser att brott begås, ska agera för att brotten ska kunna beivras. har jag respekt för att särskilda händelser inte sällan utvecklas på ett oplanerat sätt som innebär att polisen ofta tvingas fatta snabba beslut under svåra förhållanden.
frs · GN12948 · 2000-05-25 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:948 om Rissnemålet har frågat mig om jag är beredd att lägga fram ett förslag till lagändring för att skapa tydligare riktlinjer för när påföljdskombinationen villkorlig dom med samhällstjänst kan användas. Frågan är ställd mot bakgrund av det s.k. Rissnemålet, som bl.a. gäller ansvar för grovt sexuellt utnyttjande av en ung flicka. Ingen av de personer som fälldes till ansvar i det s.k. Rissnemålet dömdes till villkorlig dom förenad med samhällstjänst. Alla fyra överlämnades till vård inom och i förhållande till två av gärningsmännen förenades vården med föreskrift om ungdomstjänst. Även om Rissnemålet således inte alls aktualiserar frågor som rör regleringen av villkorlig dom och samhällstjänst, vill jag framhålla att utrymmet för att använda villkorlig dom och samhällstjänst på olika sätt begränsas av brottslighetens straffvärde. 1997/98:96 framgår klart att villkorlig dom förenad med samhällstjänst i princip endast bör komma i fråga för brott som inte har ett straffvärde som överstiger . som regleringen varit i kraft har också vissa principer för tillämpningen kommit till uttryck i Högsta domstolens praxis. Bl.a. har uttalats att det vid artbrottslighet, dvs. brott där det föreligger en presumtion för att påföljden ska bestämmas till fängelse, måste krävas alldeles särskilda skäl för att döma till villkorlig dom med samhällstjänst när straffvärdet är så högt som eller mer. Möjligheterna att döma till villkorlig dom och samhällstjänst vid grov brottslighet är således mycket begränsade. Regeringen har tidigare, i prop. 1997/98:96, förutskickat att en fortsatt analys av påföljdssystemet ska göras. Mot bakgrund av detta och vad som anförts ovan avser jag inte att lägga fram några särskilda förslag rörande reglerna om villkorlig dom och samhällstjänst.
frs · GN12949 · 2000-05-24 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:949 om interimsregler för produktspecifika hälsopåståenden har frågat mig vilka initiativ jag tänker vidta för att få en interimslösning när det gäller produktspecifika hälsopåståenden. har i sin rapport till regeringen gått igenom den aktuella situationen när det gäller hälsopåståenden. De konstaterar bl.a. att regelverket inom EU ser ut på olika sätt i EU:s medlemsstater. Jag tycker att denna situation är olycklig och anser att det är angeläget att regelverket blir enhetligt. kommer aktivt att driva på för en harmonisering på detta område. Som skriver i sin fråga kommer detta arbete att ta . har lämnat ett antal förslag till hanteringen i . Jag anser att det är viktigt att man noggrant tänker igenom vilken tillfällig lösning man ska ha som jag är för en offensiv lagstiftning på detta område. På bereds därför denna fråga och jag är angelägen om att vi ska presentera ett förslag .
frs · GN12950 · 2000-05-30 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:950 om innehållsförteckning på livsmedel har frågat jordbruksminister om hon är beredd att verka för att "lagen om innehållsförteckning" ska gälla vid Internethandel. Arbetet är så fördelat inom regeringen att det är jag som ska svara på frågan. Den parlamentariska kommittén 2000 behandlar i sitt betänkande Starka konsumenter i en gränslös värld (SOU 2000:29) frågan om rättsläget beträffande konsumentinformation på Internet. Kommittén drar slutsatsen att marknadsföringslagen (1995:450) och prisinformationslagen (1991:601) gäller även vid försäljning av dagligvaror via Internet. Därutöver konstaterar kommittén att övrig reglering (såsom Statens livsmedelsverks kungörelse [SLVFS 1993:19] med föreskrifter och allmänna råd om märkning och presentation av livsmedel) bör anses avse förpackningsinformation. Dess tillämpningsområde bör enligt kommittén därför inte utvidgas till att gälla marknadsföring på annat ställe än på förpackningen. En sådan utvidgning, anser man, skulle medföra att högre krav ställs på näringsidkare som marknadsför varor via Internet än på näringsidkare som marknadsför varor i traditionella butiker. Detta skulle missgynna utvecklingen av handeln via Internet och därmed också konsumenterna. (Däremot ska naturligtvis alltid varornas förpackningar märkas med t.ex. innehållsdeklaration, oavsett hur varorna säljs.) 2000 menar vidare att tillgången till information om produkter som marknadsförs via Internet framöver kommer att bli en konkurrensfråga. Konsumenternas tillgång till information kommer sannolikt att förbättras genom olika databaser och liknande där information om varor tillhandahålls via Internet. Kommittén föreslår också en satsning på ett gemensamt IT-baserat varudeklarationssystem som skulle ge bättre information om olika typer av märkning. Ett sådant system är under uppbyggnad i på Dansk Varedeklarationsnaevn, DVN. Kommitténs betänkande är föremål för remissbehandling och regeringen kommer därefter att ta ställning till förslagen.