frs · GN12420 · 2000-01-19 00:00:00 — Svar på fråga 1999/2000:420 om samordning av skatte- och socialförsäkringssystem har ställt en fråga till mig angående samordning av skatte- och socialförsäkringssystemen. Frågeställaren önskar veta vilka åtgärder jag avser att vidta för att se till att samordningen av de båda systemen fungerar smidigt i ett EU-perspektiv. Den ställda frågan berör närmare två konkreta problemställningar, den första ett rättsfall i om bidragsförskott/underhållsstöd till en person som flyttar från till och de konsekvenser som kan komma att följa av domen. Den andra frågan berör beskattningsregler i anslutning till arbete som anställd i färjetrafiken mellan och och problem som beskattningsreglerna kan innebära för socialförsäkringskostnader i . En österrikisk domstol har till ställt frågan om bidragsförskott/underhållsstöd ska betalas för barn som är bosatt med sin moder i medan fadern som är underhållsskyldig är bosatt i . Frågan rör tolkningen av EG-förordningarna 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och bestämmelser i 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. har för den inlämnat ett yttrande i målet till . Den svenska tolkningen innebär att bidragsförskott som det som avses i den österrikiska lagen om bidragsförskott inte ska anses som en familjeförmån enligt förordningen 1408/71, inte heller ska det österrikiska bidragsförskottet anses vara en sådan social förmån som avses i förordningen 1612/68. Den svenska ståndpunkten innebär att bidragsförskott/underhållsbidrag inte ska ses som en socialförsäkringsförmån och därmed inte med stöd av de nu nämnda EG-förordningarna kunna betalas ut vid bosättning utomlands. har ännu inte kommit med avgörande. Den andra frågan berör kostnaderna för socialförsäkringarna för personer som utnyttjar den fria rörligheten inom och då speciellt de frågor som hänger samman med gränsarbete, dvs. situationer där en person bor och arbetar i skilda länder. är sedan den 1januari 1995 medlem i Europeiska unionen och bundet av de samarbetsregler som gäller inom EU. På socialförsäkringsområdet finns inga harmoniserande regler däremot finns regler om samordning av socialförsäkringsförmåner som är direkt tillämpliga i medlemsstaterna. Motsvarande bindande regler finns inte beträffande avgifterna och finansieringen av socialförsäkringen. Redan i och med som tillämpar sedan den 1januari 1994 gäller inom den sociala trygghetens område dessa regler för personer som flyttar inom det gemensamma området. Bestämmelserna finns huvudsakligen i EG-förordningen 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Förordningen innehåller regler som ska garantera att de personer som använder sig av rätten till fri rörlighet inte står utan skydd för sin sociala trygghet när de flyttar till ett annat land inom EU eller EES-området. En grundläggande princip i förordningen 1408/71 är att den som flyttar inom gemenskapen ska omfattas av lagstiftningen endast i ett land och att det land i vilket vederbörande arbetar ska svara för socialförsäkringsskyddet. Avgifter till socialförsäkringen erläggs i det land där vederbörande är försäkrad dvs. Vissa undantagsregler kan gälla när någon är utsänd för kortare tids arbete eller utsänd av en offentlig arbetsgivare att arbeta i ett annat medlemsland. När det gäller personer som flyttar inom EU innebär reglerna i förordningen 1408/71 också att en viss kostnadsfördelning görs mellan länderna där en person har arbetat. För ålderspension som bygger på ett tidigare förvärvsliv fördelas kostnaderna mellan länderna i förhållande till hur länge man varit förvärvsverksam och tjänat in rätt till allmän pension. Detta gäller t.ex. också för folkpensionsförmåner @ som finansieras via skattemedel i @ där en person som arbetat i och som bosätter sig i en annan medlemsstat har rätt till folkpension i förhållande till antalet år med intjänad rätt till allmän tilläggspension (ATP). En person som arbetat i flera medlemsländer får således när han blir ålderspensionär sin allmänna pension från varje arbetsland i proportion till den tid han arbetat i respektive land. Förordning 1408/71 har tillämpats , har en mängd nya regler tillkommit och antalet medlemsstater utökats. Förordningen har därvid kommit att bli ett alltmer komplext och svåröverskådligt regelsystem. Inom kommissionen pågår därför ett förenklingsarbete av samordningsreglerna. Ett sådant arbete har påbörjats och ett förslag till ändringar lades fram . Det återstår emellertid mycket arbete med att få fram en modern och förenklad förordning. Den svenska lagstiftningen på socialförsäkringens område kräver i de flesta fall att en person ska vara bosatt i för att få rätt till försäkringsskydd. Socialförsäkringarna i finansieras huvudsakligen med avgifter från arbetsgivare och enskilda försäkrade. Detta gäller i allmänhet de socialförsäkringsförmåner som är kopplade till arbetsinkomsten. Vissa andra socialförsäkringsförmåner som t.ex. barnbidrag och folkpension finansieras via skattesystemet. Genom åtagande i det europeiska samarbetet uppkommer en skyldighet att följa bestämmelserna i bl.a. förordning 1408/71 om samordning av socialförsäkringsförmåner. Vid konfliktsituationer mellan förordningen och den svenska nationella lagstiftningen är det alltid gemenskapsreglerna som har företräde och som ska tillämpas. Till följd av förordningen 1408/71 omfattas i många fall således också personer som inte är bosatta i . Det svenska kravet på bosättning kan således inte upprätthållas för personer som omfattas av samordningsreglerna i förordningen 1408/71. De nationella reglerna om en bosättningsbaserad socialförsäkring har genom det europeiska samarbetet kommit att i vissa fall sättas ur spel. Samma gäller de bilaterala konventioner som slutit med andra länder om social trygghet. De materiella försäkringsvillkoren har därigenom kommit att variera och förmånssystemet har blivit svårare att överblicka. För att och göra reglerna på socialförsäkringsområdet mer lättöverskådliga och enklare att tillämpa i förhållande till EG-förordningarna samt att göra sambanden mellan förmåner och avgifter tydligare tillsatte regeringen en utredning om socialförsäkringens personkrets. Utredningen har överlämnat två betänkanden. Huvudbetänkandet (SOU 1997:72) En lag om socialförsäkringar har överlämnats till regeringen . Lagen har beslutats av och kommer att träda i kraft den 1januari 2001. Den nya lagen innebär att olika försäkringar och andra system för social trygghet ska vara antingen bosättningsbaserade eller arbetsbaserade för alla som bor eller arbetar i . Den nya lagen innebär en anpassning till gällande EU-regler. Slutbetänkandet (SOU 1998:67) Socialavgiftslagen har överlämnats till regeringen . I betänkandet föreslås bl.a. ett särskilt förfarande för uppbörd av de avgifter som har rätt att ta ut enligt EG-rätten eller i andra internationella förhållanden. förväntas komma med en proposition med förslag till en ny socialavgiftslag . Sammanfattningsvis kan sägas att det svenska socialförsäkringssystemet genom den nya lagen om socialförsäkringar kommer att anpassas bättre till de regler som gäller inom EU. Även förslaget till en ny socialavgiftslag kommer att innebära en bättre anpassning till EU-reglerna när avgifter och försäkring får en bättre koppling och det blir möjligt att ta ut avgifter för socialförsäkringen som man saknar möjlighet att ta ut.